Справа № 585/1786/23
Номер провадження 1-кп/585/120/24
У Х В А Л А

І М Е Н ЕМ У К Р АЇ Н И

13 лютого 2024 року м.Ромни

Роменський міськрайонний суд Сумської області в складі

головуючого - судді ОСОБА_1 ,

з участю секретаря судового засідання - ОСОБА_2 ,

прокурора - ОСОБА_3 ,

потерпілого - ОСОБА_4 ,

представника потерпілого - адвоката ОСОБА_5 ,

обвинуваченого - ОСОБА_6 ,

захисника - ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Ромни кримінальну справу по матеріалах кримінального провадження № 0000163 про обвинувачення:

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , Сулими Роменського району Сумської області, українця, громадянина України, не працюючого, зареєстрованого та мешканця АДРЕСА_1 , раніше судимого: 1) 17.11.2010 року Роменським міськрайонним судом Сумської області за ч. 1 ст. 121 КК України до 5 років позбавлення волі. Звільнений умовно-достроково на невідбутий строк 1 рік 6 місяців згідно ухвали Дергачівського районного суду Харківської області від 06.03.2014 року; 2) 15.05.2017 року Роменським міськрайонним судом Сумської області за ч. 2 ст. 121 КК України до 9 років позбавлення волі,

у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України,

В С Т А Н О В И В:

У провадженні Роменського міськрайонного суду Сумської області перебуває кримінальне провадження № 0000163 відносно ОСОБА_6 про обвинувачення у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України.

Ухвалою суду від 04 травня 2023 року ОСОБА_8 обрано запобіжний захід - тримання під вартою, який у подальшому йому неодноразово продовжувався.

Прокурор ОСОБА_3 у судовому засіданні заявила клопотання про продовження обвинуваченому ОСОБА_6 запобіжного заходу у виді тримання під вартою, оскільки термін тримання під вартою спливає, а ризики, передбачені п.п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України не зникли. Так, обвинувачений вчинив тяжкий злочин, за який передбачено покарання виключно у виді позбавлення волі, тому розуміючи його невідворотність, він може переховуватися від суду. Крім того обвинувачений, перебуваючи на волі впливати на свідків та потерпілого, адже проживав з ними в одному селі та може проявити фізичне та психологічне насильство, впливати на них різними способами, умовляннями, залякуваннями чи підкупом, з метою зміни ними показань. ОСОБА_6 , маючи не зняту та не погашену судимість за вчинення злочину проти життя та здоров`я особи на шлях виправлення не став та вчинив новий особливо тяжкий злочин проти життя та здоров`я особи. Вчинення ОСОБА_6 злочину в період непогашеної судимості за попередній злочин, дає достатньо підстав вважати, що останній без обрання запобіжного заходу може вчинити інші кримінальні правопорушення. Вказане свідчить про його схильність до скоєння протиправних дій та дає достатньо обґрунтованих підстав вважати, що перебуваючи на свободі ОСОБА_6 продовжить свою девіантну поведінку та може вчинити інше кримінальне правопорушення.

Обвинувачений ОСОБА_6 при розгляді клопотання покладався на розсуд суду.

Захисник ОСОБА_7 проти продовження строку тримання під вартою заперечував, просив обрати більш м`який запобіжний захід - домашній арешт. Вважає, що прокурором не доведено наявність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України.

Потерпілий ОСОБА_4 клопотання підтримав.

Представник потерпілого - адвокат ОСОБА_5 при розгляді клопотання покладався на розсуд суду.

Заслухавши думку учасників кримінального провадження, перевіривши обґрунтованість клопотання прокурора наданими суду матеріалами, суд дійшов наступного висновку.

Відповідно ч. 3 ст. 331 КПК України до спливу продовженого строку суд зобов`язаний повторно розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою, якщо судове провадження не було завершене до його спливу.

Станом на 13 лютого 2024 року розгляд кримінального провадження не закінчено з об`єктивних причин.

Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою статті 177 КПК України.

Під час розгляду клопотання щодо застосування запобіжного заходу суд повинен встановити, чи існують на час розгляду клопотання ризики, передбачені ст. 177 КПК України, а також недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання заявленим ризикам (ч. 1 ст. 194 КПК України), чи є обґрунтованою підозра.

На час розгляду питання щодо доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою ризики, які були підставою для обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно обвинуваченого не відпали.

Відповідно вимог п. 4 ч. 1 ст. 184 КПК України судом встановлено наявність ризиків, передбачених п.п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, які підтверджуються тим, що ОСОБА_6 обґрунтовано обвинувачується у вчиненні тяжкого злочину проти життя та здоров`я особи, покарання за яке передбачено виключно у виді позбавлення волі на строк від семи до десяти років.

Судовий розгляд справи не закінчено, тому існують ризики, передбачені п.п.1,3,5 ч.1 ст.177 КПК України. Тобто обвинувачений ОСОБА_6 через тяжкість покарання, йому загрожує в разі визнання його винуватим у злочині, у вчиненні якого він обвинувачується, може переховуватися від суду, вчинити інше кримінальне правопорушення. Також, перебуваючи на волі він може чинити вплив на свідків та потерпілого з метою зміни з ними показань та уникнення кримінальної відповідальності за вчинений ним злочин.

Крім того, ОСОБА_6 вчинив тяжкий злочин проти життя та здоров`я особи, маючи незняту та непогашену в установленому законом порядку, що дає підставу вважати, що перебуваючи на волі, він може продовжити девіантну поведінку та вчинити інше кримінальне правопорушення.

При цьому, врахування тяжкості злочину має свій раціональний зміст, оскільки вона свідчить про ступінь суспільної небезпечності цієї особи та дозволяє спрогнозувати з достатньо високим ступенем імовірності його поведінку, беручи до уваги, що майбутнє покарання за вчинений злочин підвищує ризик того, що обвинувачений може ухилятися від суду.

За таких обставин, враховуючи вищезазначене, суд дійшов висновку про доцільність продовження ОСОБА_6 запобіжного заходу у виді тримання під вартою, ураховуючи міцність соціальних зв`язків, який на час затримання не працював, тому обрання запобіжного заходу у виді домашнього арешту є недоцільним.

Суд вважає, що саме запобіжний захід у виді тримання під вартою зможе забезпечити виконання обвинуваченими процесуальних обов`язків.

Вирішуючи питання доцільності продовження тримання під вартою обвинуваченого, суд бере до уваги позицію Європейського суду з прав людини, викладену у п. 79 рішення у справі «Харченко проти України» від 10 лютого 2011 року, згідно якої питання про те, чи є тривалість тримання під вартою обґрунтованою, не можна вирішувати абстрактно. Воно має вирішуватися в кожній справі з урахуванням конкретних обставин, підстав, якими національні органи мотивували свої рішення, та належно задокументованих фактів, на які посилався заявник у своїх клопотаннях про звільнення з-під варти. Таке, що продовжується, тримання під вартою може бути виправданим у тій чи іншій справі лише за наявності специфічних ознак того, що цього вимагають істинні вимоги публічного інтересу, які, незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважують правило поваги до особистої свободи.

За таких обставин тримання обвинуваченого ОСОБА_6 під вартою переважає принцип поваги до особистої свободи та узгоджується з вимогами ст. 5 Європейської конвенції про захист прав людини і основоположних свобод і забезпечить виконання обвинуваченими процесуальних обов`язків.

Враховуючи обставини злочину, у скоєнні якого обвинувачується ОСОБА_6 , суд, з урахуванням положень п. п. 1, 2 ч. 4 ст. 183 КПК України, приходить до висновку не визначати розмір застави у даному кримінальному провадженні.

Керуючись ст.ст. 177, 183, 184, 193, 194, 196, 197, 199 КПК України, суд

П О С Т А Н О В И В:

Продовжити запобіжний захід - тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженцю с. Сулими Роменського району Сумської області, українцю, громадянину України, не працюючому, мешканцю АДРЕСА_1 , до 60 днів.

Строк дії ухвали про продовження запобіжного заходу у виді тримання під вартою визначити з урахуванням ч. 1 ст. 197 КПК України, до 12 квітня 2024 року включно.

Ухвалу направити для виконання до ДУ «Сумський слідчий ізолятор».

Контроль за виконанням ухвали покласти на прокурора Роменської окружної прокуратури ОСОБА_3 .

Ухвала може бути оскаржена протягом п`яти днів безпосередньо до Сумського апеляційного суду з дня її оголошення.

Повний текст ухвали складено та проголошено 15.02.2024 року о 08 год. 50 хв.

СУДДЯ РОМЕНСЬКОГО МІСЬКРАЙОННОГО СУДУ ОСОБА_1