Номер провадження: 11-сс/813/772/24
Справа № 495/7375/23 1-кс/495/964/2024
Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14.05.2024 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд у складі:

головуючого - судді ОСОБА_2 ,

суддів: ОСОБА_3 та ОСОБА_4 ,

за участю:

секретаря судового засідання ОСОБА_5 кизи,

прокурора ОСОБА_6 ,

захисника ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу захисника підозрюваного ОСОБА_8 адвоката ОСОБА_7 на ухвалу слідчого судді Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 29.04.2024 року, відносно

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця села Тузли Татарбунарського району Одеської області, громадянина України, що проживає за адресою: АДРЕСА_1 , із середньою спеціальною освітою, безробітного, одруженого, неповнолітніх дітей на утриманні не має, не депутата, раніше не судимого,

підозрюваного у кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР за №0000041 від 12.06.2023 року, за ознаками вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч.4 ст.191, ч.5 ст.27, ч.4 ст.191, ч.5 ст.191, ч.1 ст.366 КК України, -

установив

Зміст оскарженого судового рішення

Ухвалою слідчого судді Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 29.04.2024 року задоволено клопотання слідчого СВ Білгород-Дністровського РВП ГУ НП в Одеській області ОСОБА_9 , про зміну запобіжного заходу задоволено.

Застосовано відносно ОСОБА_8 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, до 03.06.2024 року з визначенням розміру застави у розмірі 5 000 000 (п`ять мільйонів) гривень.

Своє рішення слідчий суддя мотивував тим, що прокурором надано матеріали (докази), якими обґрунтовується підозра та які є достатніми для переконання що жоден із більш м`яких запобіжних заходів, не може запобігти доведеним під час розгляду клопотання ризикам.

Вимоги апеляційної скарги та узагальнені доводи особи, яка її подала

Не погодившись із зазначеною ухвалою слідчого судді захисник підозрюваного - адвокат ОСОБА_7 подав апеляційну скаргу, в якій вважає оскаржувану ухвалу необґрунтованою, просить її скасувати та постановити нову, якою відмовити у задоволенні клопотання слідчого.

Доводи апеляційної скарги обґрунтовує наступним:

- пред`явлена ОСОБА_8 підозра необґрунтована та не ґрунтується на матеріалах справи;

- прокурором під час судового розгляду клопотання про зміну запобіжного заходу ОСОБА_8 не надано доказів існування обставин, які у силу приписів ч.2 ст.200 КПК України можуть стати підставою для зміни запобіжного заходу підозрюваному;

- ризики, на які посилається слідчий у клопотанні недоведені, тоді як підозрюваний має міцні соціальні зв`язки, постійне місце проживання, сім`ю;

- оскаржувана ухвала не містить в собі обґрунтувань щодо неможливості застосування до підозрюваної більш м`якого запобіжного заходу;

- розмір застави ані слідчим, ані слідчим суддею необґрунтований та є завідомо непомірним для підозрюваного та його родини.

Позиції учасників апеляційного провадження

В судовому засіданні апеляційного суду захисник ОСОБА_7 підтримав апеляційну скаргу та просив її задовольнити.

Прокурор ОСОБА_6 заперечував проти задоволення апеляційної скарги, зазначив, що розмір застави є помірним.

Заслухавши доповідача, пояснення учасників судового розгляду, дослідивши матеріали провадження, апеляційний суд дійшов до висновків про таке.

Мотиви суду апеляційної інстанції

Частина 1 ст. 404 КПК України передбачає, що суд апеляційної інстанції переглядає рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Разом з тим, ч.1 ст.370 КПК України передбачає, що судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.

Положеннями ч.1 ст.200 КПК України передбачено, що прокурор, слідчий за погодженням з прокурором має право звернутися в порядку, передбаченому ст.184 цього Кодексу, до слідчого судді, суду із клопотанням про зміну запобіжного заходу, в тому числі про скасування, зміну або покладення додаткових обов`язків, передбачених ч.5 ст.194 цього Кодексу, чи про зміну способу їх виконання.

Відповідно до ч.1 ст.186 КПК України, клопотання про застосування або зміну запобіжного заходу розглядається слідчим суддею, судом невідкладно, але не пізніше сімдесяти двох годин з моменту фактичного затримання підозрюваного, обвинуваченого або з моменту надходження до суду клопотання, якщо підозрюваний, обвинувачений перебуває на свободі, чи з моменту подання підозрюваним, обвинуваченим, його захисником до суду відповідного клопотання.

Системний аналіз викладених вище положень кримінального процесуального законодавства дає підстави дійти висновку про те, що розгляд клопотання слідчого про зміну запобіжного заходу здійснюється за правилами розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу.

Статтею 194 КПК України передбачено, що під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про:

1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення;

2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор;

3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Відповідно до практики ЄСПЛ «обґрунтованість підозри, на якій має ґрунтуватися арешт, складає суттєву частину гарантії від безпідставного арешту і затримання, закріпленої у статті 5 §1(с) Конвенції». За визначенням ЄСПЛ «обґрунтована підозра у вчиненні кримінального злочину, про яку йдеться у статті 5 §1(с) Конвенції, передбачає наявність обставин або відомостей, які переконали б неупередженого спостерігача, що ця особа, можливо, вчинила певний злочин» («K.-F. проти Німеччини», 27 листопада 1997, §57).

Згідно практики Європейського суду з прав людини, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів.

Більш того, у п.48 рішення «Чеботарь проти Молдови» № 35615/06 від 13.11.07 року Європейський Суд з прав людини зазначив «Суд повторює, що для того, щоб арешт по обґрунтованій підозрі був виправданий у відповідності з статтею 5 §1 (с), поліція не зобов`язана мати докази, достатні для пред`явлення обвинувачення, ні в момент арешту ні під час перебування заявника під вартою. Також не обов`язково, щоб затриманій особі були, по кінцевому рахунку, пред`явлені обвинувачення, або щоб ця особа була піддана суду. Метою попереднього тримання під вартою є подальше розслідування кримінальної справи, яке повинно підтвердити або розвіяти підозру, яка є підставою для затримання».

Під час апеляційного розгляду встановлено, що у провадженні СВ Білгород-Дністровського РВП ГУНП в Одеській області, перебуває кримінальне провадження № 0000041 від 12.06.2023, за ознаками вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч.4 ст.191, ч.5 ст.27, ч.4 ст.191, ч.5 ст.191, ч.1 ст.366 КК України.

В рамках кримінального провадження №0000041 від 12 червня 2023 року ОСОБА_8 повідомлено про нову підозру від 25.04.2024 року, у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 191, ч. 2 ст. 28 ч. 1 ст. 366 КК України за кваліфікуючими ознаками складанні службовою особою завідомо неправдивих офіційних документів вчиненому за попередньою змовою групою осіб, та заволодіння чужим майном шляхом зловживання службовою особою своїм службовим становищем, вчиненому за попередньою змовою групою осіб, в умовах воєнного стану, у особливо великих розмірах.

Як зазначив слідчий суддя, що відомостей, які повідомлені прокурором під час розгляду клопотання та змісту самого клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_8 достатньо для висновку про те, що раціональні підстави для підозри у скоєнні зазначеного діяння об`єктивно існують і підтверджують підозру ОСОБА_8 у вчиненні інкримінованих йому кримінальних правопорушень. Не виявлено чогось необґрунтованого чи довільного і апеляційним судом.

З огляду на вказані вище обставини апеляційний суд вважає, що слідчий суддя дійшов до правильного висновку про наявність обґрунтованої підозри та про можливу причетність ОСОБА_8 до інкримінованих йому злочинів, передбачених ч.5 ст.191, ч.2 ст. 28 ч.1 ст. 366 КК України.

Обґрунтованість підозри ОСОБА_8 у вчиненні інкримінованих кримінальних правопорушень підтверджується зібраними під час досудового розслідування доказами, дослідженими слідчим суддею, а саме: документи вилучені під час обшуків, а саме: договорами № 01-15/Р від 15.12.2022, №01/23-Р від 04.01.2023, актами виконаних будівельних робіт; висновок експерта судової будівельно-технічної експертизи № 12/23 від 10.01.2024 відповідно до якої сума завищення фактичного виконання підрядних робіт, та використання будівельних матеріалів за договором № 01-15/Р від 15.12.2022 становить 292238,2, за договором №01/23-Р від 04.01.2023 становить 631512, 77; висновок експерта № 706 за результатами проведення судової економічної експертизи відповідно до якого підтверджується необґрунтоване перерахування грошових коштів за договором № 01-15/Р від 15.12.2022 становить 292238,2, за договором №01/23-Р від 04.01.2023 становить 631512, 77; висновок судової почеркознавчої експертизи № СЕ-19/116-24/2338-ПЧ від 26.02.2024 відповідно до якого в актах виконаних будівельних робіт: № 7 за травень 2023 року за договором № 01-15/Р від 15.12.2022, в актах 1,2,3,8 підпис виконаний самим ОСОБА_8 ; висновок КРУ в ході якого встановлено порушення при проведенні процедури публічних закупівель а саме: невідхилено пропозицію ПП «Квадр 77» яка не відповідала вимогам тендерної документації що надало змогу у подальшому укладати договори за спрощеною процедурою; протокол огляду диска з експертизою мобільного телефона ОСОБА_10 (уповноважена особа ввідділу освіти Сергіївської селищної ради) в ході якого виявлено переписку між ОСОБА_11 (колишній бухгалтер ПП «Квадр77») зміст переписки «пересилання файлів щодо участі в публічних закупівлях ПП «Квадр 77» а саме супроводження його до перемоги в тендері; протокол огляду з флешкою з експертизою мобільного телефону ОСОБА_8 з ОСОБА_12 де міститься перекидання договорів, фотознімків будівельних матеріалів. Листування з ОСОБА_10 приводу оформлення документів щодо виконання робіт в межах договорів по 23 будинку в смт. Сергіївка; показання свідка ОСОБА_13 проектант, встановлено що авторський нагляд не здійснювався по 23 будинку в смт. Сергіївка з причин відсутності дозволу на початок виконання будівельних робіт; показаннями депутатів Сергіївської селищної ради ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , ОСОБА_17 , ОСОБА_18 , ОСОБА_19 , ОСОБА_20 які повідомили, про те що від голови Сергіївської селищної ради ОСОБА_21 неодноразово звучало, що єдиною структурою яка погодилась на виконання робіт по капітальному ремонту 23 будинку в АДРЕСА_2 »), згідно колегіального рішення депутатів Сергіївської селищної ради після виниклих непорозумінь щодо проведення будівельних робіт, скарг мешканців на якість проведення робіт було вжито заходів із закріплення депутатів за мешканцями 106 квартир будинку АДРЕСА_3 . При цьому отримати документальні матеріали, які стосуються проведення ремонту зазначеної житлової будівлі було майже не можливо. Питання отримання та ознайомлення з документами неодноразово підіймалось і на засіданнях комісії перед проведенням сесії і на профільних комісіях. Під виглядом немотивованих відповідей здійснити ознайомлення з документами виявилось не можливим. Відмовки надавались як правило керівництвом Сергіївської селищної ради, зокрема головою селищної ради; протоколами негласних слідчої-розшукової дії та іншими матеріалами клопотання в сукупності.

З огляду на вказане апеляційний суд відхиляє доводи сторони захисту щодо необґрунтованості підозри ОСОБА_8 .

Апеляційний суд наголошує, що на даній стадії кримінального провадження, судом не встановлюється винуватість чи не винуватість ОСОБА_8 у вчиненні інкримінованих йому злочинах, а лише вирішується питання про обґрунтованість підозри та наявність ризиків для обрання відповідного запобіжного заходу, а тому суд не може давати остаточну оцінку допустимості та належності доказів, а також їх сукупності для висновку про винуватість особи, або її невинуватість, оскільки справа не розглядається судом по суті пред`явленого обвинувачення.

Крім того, апеляційний суд звертає увагу, що відповідно до положень ч.2 ст.94 КПК, жоден доказ не має наперед встановленої сили, та всі докази в даному кримінальному провадженні підлягають ретельній перевірці з наступною їх оцінкою згідно положень ч.1 ст.94 КПК.

Не погоджуючись із доводами сторони захисту про те, що стороною обвинувачення не було доведено наявності підстав для зміни запобіжного заходу на більш суворий та ризиків, які були б підставою для застосування найбільш суворого запобіжного заходу, апеляційний суд наголошує на таких обставинах.

Так, відповідно до матеріалів провадження в рамках кримінального провадження №0000041 від 12 червня 2023 року, 03.04.2024 року ОСОБА_8 повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 191, ч. 1 ст. 366 КК України за кваліфікуючими ознаками внесення службовою особою до офіційних документів завідомо неправдивих відомостей, та розтрата, заволодіння чужим майном шляхом зловживання службовою особою своїм службовим становищем, вчиненому за попередньою змовою групою осіб, в умовах воєнного стану, у особливо великих розмірах.

09.04.2024 ухвалою Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області, справа №495/7375/23, номер провадження 1-кс/495/778/2024, підозрюваному ОСОБА_8 було обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів з поміщенням до державної установи «Ізмаїльський слідчий ізолятор № 22» із можливістю внесення застави як альтернативний запобіжний захід у розмірі 1 196060 гривень, що було співмірно завданим збиткам.

16.04.2024 підозрюваним ОСОБА_8 було внесено заставу у розмірі 1 196060 гривень, та звільнено з-під варти.

В подальшому ОСОБА_8 повідомлено про нову підозру від 25.04.2024 року, у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 191, ч. 2 ст. 28 ч. 1 ст. 366 КК України за кваліфікуючими ознаками складанні службовою особою завідомо неправдивих офіційних документів вчиненому за попередньою змовою групою осіб, та заволодіння чужим майном шляхом зловживання службовою особою своїм службовим становищем, вчиненому за попередньою змовою групою осіб, в умовах воєнного стану, у особливо великих розмірах.

В зв`язку з вказаними обставинами значно збільшився обсяг обвинувачення та сукупний розмір шкоди завданий кримінальним правопорушенням, що становить 1 982 671 (один мільйон дев`ятсот вісімдесят дві тисячі шістсот сімдесят одна) гривня, з огляду на що, колегія суддів відхиляє посилання апеляційної скарги, що прокурором під час судового розгляду клопотання про зміну запобіжного заходу ОСОБА_8 не надано доказів існування обставин, які у силу приписів ч.2 ст.200 КПК України можуть стати підставою для зміни запобіжного заходу підозрюваному.

У відповідності до ч.1 ст.177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Апеляційний суд вважає слушними доводи клопотання слідчого та висновки слідчого судді стосовно існування ризику що підозрюваний ОСОБА_8 може здійснити спроби переховуватись від органів досудового розслідування та суду з метою уникнення покарання чи перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, які обумовлені обґрунтованістю підозри у вчиненні кримінального правопорушення, яке є особливо тяжким злочином, тяжкістю покарання, що загрожує підозрюваному у разі визнання його винуватим у вчиненні кримінальних правопорушень.

Крім того, має місце існування в рамках кримінального провадження ризику, передбаченого п. 2 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме того, що підозрюваний ОСОБА_8 може знищити, сховати або спотворити речові докази, що мають істотне значення для встановлення обставин кримінального провадження, з огляду на ті обставини, що досудове розслідування триває, в ході проведення якого проводяться судові експертизи та інші процесуальні дії, в ході виконання яких виникає необхідність у отриманні додаткових документів, останній отримавши додані до клопотання матеріали кримінального провадження, може знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення.

Також апеляційний суд погоджується з доводами клопотання слідчого та висновками слідчого судді стосовно існування ризику що підозрюваний ОСОБА_8 може здійснити спроби впливати на свідків даного кримінального провадження, які вже допитані на стадії досудового розслідування, однак можуть під незаконним впливом підозрюваного змінити свої покази під час судового розгляду.

При встановленні наявності ризику впливу на свідків слід враховувати встановлену КПК України процедуру отримання показань від осіб, які є свідками у кримінальному провадженні, а саме, спочатку на стадії досудового розслідування показання отримуються шляхом допиту слідчим чи прокурором, а після направлення обвинувального акту до суду на стадії судового розгляду - усно шляхом допиту особи в судовому засіданні (ч. 1 та 2 ст. 23, ст. 224 КПК України).

Суд, при розгляді справи по суті, може обґрунтовувати свої висновки лише на показаннях, які він безпосередньо сприймав під час судового засідання або отриманих у порядку, передбаченому статтею 225 КПК України, тобто допитаних на стадії досудового розслідування слідчим суддею. Суд не вправі обґрунтовувати судові рішення показаннями, наданими слідчому, прокурору, або посилатися на них (ч. 4 ст. 95 КПК України).

За таких обставин ризик впливу на свідків існує не лише на початковому етапі кримінального провадження при зібранні доказів, а й продовжує існувати на стадії судового розгляду до моменту безпосереднього отримання судом показань від свідків та дослідження їх судом. Завершення досудового розслідування в кримінальному та відкриття сторонам матеріалів такого кримінального провадження не звільняє суд на стадії розгляду справи по суті допитати всіх свідків, оскільки, як уже зазначено, суд може обґрунтовувати свої висновки лише на показаннях, які він безпосередньо сприймав під час судового засідання.

Окрім цього, ураховуючи зібрані в ході досудового розслідування докази, та той факт, що на теперішній досудове розслідування не завершено, а тому, перебуваючи на свободі підозрюваний ОСОБА_8 матиме можливість ухилення від слідства з метою перешкоджання встановленню органом досудового розслідування всіх об`єктивних обставин кримінального правопорушення, тобто вказане свідчить про наявність ризику, передбаченого п. 4 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме можливість вчинення останнього перешкоджанням кримінальному провадженню іншим чином.

Таким чином, аналізуючи всі викладені вище обставини у їх сукупності, на переконання апеляційного суду, прокурором доведено те, що обрання підозрюваний ОСОБА_8 іншого більш м`якого запобіжного заходу не зможе запобігти доведеним ризикам, а слідчий суддя вірно оцінив та відобразив ці факти в своїй ухвалі.

В зв`язку з наведеним апеляційний вважає застосування відносно ОСОБА_8 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою виправданим, а доводи сторони захисту в цій частині необґрунтованими.

Апеляційний суд приймає до уваги, що підозрюваний раніше не судимий та має постійне місце проживання, сім`ю, однак вважає, що зазначені соціальні фактори не спростовують викладені в ухвалі висновки слідчого судді та не дають достатніх підстав вважати, що вони можуть мати стримуючу дію та сприятимуть зменшенню існуючих ризиків.

Приймаючи до уваги вищевикладене, апеляційний суд вважає, що висновок слідчого судді про існування достатніх підстав для обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою відповідає вимогам кримінального процесуального закону, ґрунтується на матеріалах справи, а дані про особу підозрюваної і сама підозра у вчиненні особливо тяжкого злочину, дають достатні підстави вважати, що на даний час дійсно існують зазначені слідчим суддею ризики, які виправдовують тримання підозрюваного під вартою.

Обставини, передбачені ч. 2 ст. 183 КПК України, які є перешкодою для застосування відносно ОСОБА_8 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, слідчим суддею встановлені не були.

Щодо доводів сторони захисту про те, що розмір застави, визначений слідчим суддею є необґрунтованим, то апеляційний суд вважає їх слушними, з огляду на таке.

Так, апеляційний суд вважає, що задовольнивши клопотання слідчого в повному обсязі, слідчий суддя формально пославшись на врахування обставин, передбачених ст.178 КПК, визначив розмір застави у сумі 5000000 грн, однак не мотивував свого рішення та проігнорував положення ст.182 КПК України, відповідно до яких розмір застави визначається в прожиткових мінімумах для працездатних осіб, а їх розміри визначаються з огляду на тяжкість інкримінованого кримінального правопорушення.

При цьому, сума застави, визначена слідчим суддею складає 1651,2 мінімуми, не зважаючи на те, що один розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого відповідно до Закону України «Про державний бюджет» станом на 01.01.2024 року складає 3028 гривні, а тому з огляду на обов`язковість визначення застави у прожиткових мінімумах для працездатних осіб, таке рішення слідчого судді не піддається логічному розтлумаченню.

Крім того, колегією суддів встановлено, що при визначені розміру альтернативного запобіжного заходу у виді застави, слідчий суддя не дотримався вимог ч.5 ст. 182 КПК України.

Також слідчий суддя, при визначенні розміру застави не врахував суму внесеної застави у рамках цього кримінального провадження відповідно до ухвали слідчого судді Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 09.04.2024 року, що призвело до істотного порушення вимог кримінального процесуального закону, адже неврахування цієї суми при зміні запобіжного заходу призведе до необхідності подвійного внесення суми застави.

Так, відповідно до зазначеної норми процесуального закону, розмір застави визначається у таких межах:

-щодо особи, підозрюваної чи обвинуваченої у вчиненні нетяжкого злочину, - від одного до двадцяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб;

-щодо особи, підозрюваної чи обвинуваченої у вчиненні тяжкого злочину, - від двадцяти до вісімдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб;

-щодо особи, підозрюваної чи обвинуваченої у вчиненні особливо тяжкого злочину, - від вісімдесяти до трьохсот розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

У виключних випадках, якщо слідчий суддя, суд встановить, що застава у зазначених межах не здатна забезпечити виконання особою, що підозрюється, обвинувачується у вчиненні тяжкого або особливо тяжкого злочину, покладених на неї обов`язків, застава може бути призначена у розмірі, який перевищує вісімдесят чи триста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб відповідно.

Таким чином, слід констатувати, що процесуальним законом визначено, що до особи, яка підозрюється у вчиненні особливо тяжкого злочину може бути застосовано розмір застави в межах від вісімдесяти до трьохсот розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, однак у виключних випадках застава може бути призначена у розмірі, який перевищує вісімдесят чи триста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Скасовуючи ухвалу слідчого судді та ухвалюючи нове рішення за результатами розгляду клопотання слідчого, при визначенні розміру застави, апеляційний суд керується вимогами ч.4, п.3 ч.5 ст.182 КПК України.

Апеляційний суд вважає, що розмір застави повинен відповідати тяжкості кримінального правопорушення, у вчиненні якого на даному етапі досудового розслідування підозрюється ОСОБА_8 , та тим ступенем довіри щодо належної процесуальної поведінки підозрюваного, який за версією органу досудового розслідування вчинив особливо тяжкий злочин.

З урахуванням наведеного, враховуючи вимоги клопотання слідчого щодо визначення розміру застави, апеляційний суд вважає за необхідне визначити розмір застави, який буде відповідним і достатнім у даному кримінальному провадженні, а також є достатнім і прийнятним з урахуванням практики Європейського суду з прав людини, відповідно до якої розмір застави повинен визначатися тим ступенем довіри, при якому перспектива втрати застави, буде достатнім стримуючим засобом, щоб відбити у особи, щодо якої застосовано заставу, бажання будь-яким чином перешкоджати кримінальному провадженню.

Враховуючи те, що слідчим суддею не в повному обсязі дотримано вимог КПК, ухвала слідчого судді підлягає скасуванню, з постановленням апеляційним судом нової ухвали.

Відповідно до ч. 3 ст. 407 КПК України, за наслідками апеляційного розгляду за скаргою на ухвали слідчого судді суд апеляційної інстанції має право: 1) залишити ухвалу без змін; 2) скасувати ухвалу і постановити нову ухвалу.

Враховуючи викладене, апеляційний суд вважає за необхідне апеляційну скаргу захисника задовольнити частково, скасувати ухвалу слідчого судді та постановити нову ухвалу, якою частково задовольнити клопотання слідчого та змінити ОСОБА_8 запобіжний захід із застави на тримання під вартою із визначенням альтернативного запобіжного заходу у виді застави в розмірі 700 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 2119600 (два мільйони сто дев`ятнадцять тисяч шістсот) гривень, з покладенням на підозрюваного обов`язків, визначених ч.5 ст.194 КПК. Такий розмір застави визначається колегією суддів з урахуванням сукупного розміру встановленої шкоди завданої кримінальним правопорушенням, що становить 1 982 671 (один мільйон дев`ятсот вісімдесят дві тисячі шістсот сімдесят одна гривня), корисливого мотиву та майнового стану підозрюваного ОСОБА_8 , рухомого та нерухомого майна та можливих прихованих активів.

На переконання апеляційного суду такий розмір застави буде достатнім для забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, а також зможе запобігти ризикам, передбаченим ст.177 КПК України, на які посилається слідчий у клопотанні про зміну підозрюваному запобіжного заходу.

За таких обставин, апеляційний суд дійшов висновку про те, що апеляційна скарга захисника ОСОБА_7 підлягає частковому задоволенню, а ухвала слідчого судді скасуванню з постановленням нової ухвали.

Керуючись статтями 177, 178, 183, 194, 309, 376, 404, 405, 407, 418, 419, 422, 532 КПК України, апеляційний суд, -

постановив

Апеляційну скаргу захисника підозрюваного ОСОБА_8 адвоката ОСОБА_7 - задовольнити частково.

Ухвалу слідчого судді Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 29.04.2024 року, про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою із визначенням розміру застави відносно ОСОБА_8 , підозрюваного у кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР за № 0000041 від 12.06.2023 року, за ознаками вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч.4 ст.191, ч.5 ст.27, ч.4 ст.191, ч.5 ст.191, ч.1 ст.366 КК України, - скасувати.

Постановити нову ухвалу, якою клопотання слідчого СВ Білгород-Дністровського РВП ГУ НП в Одеській області ОСОБА_9 , погоджене з прокурором Білгород-Дністровської окружної прокуратури ОСОБА_22 , поданого в рамках кримінального провадження № 0000041 від 12.06.2023 про зміну запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 задовольнити частково.

Змінити запобіжний захід відносно ОСОБА_8 із застави на запобіжний захід у виді тримання під вартою в межах строку досудового розслідування, тобто до 03.06.2024 року, із визначенням розміру застави.

Визначити розмір застави, як запобіжного заходу, достатнього для забезпечення виконання підозрюваним ОСОБА_8 обов`язків, передбачених КПК України у розмірі 700 (сімсот) розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 2119600 (два мільйони сто дев`ятнадцять тисяч шістсот) гривень.

Підозрюваний або заставодавець мають право у будь який момент внести заставу на розрахунковий рахунок № НОМЕР_1 , код отримувача (ЄДРПОУ) - 42268321, банк отримувача ДКСУ м.Київ, код банку отримувача (МФО): 820172, з призначенням платежу: застава за підозрюваного ОСОБА_8 , згідно ухвали Одеського апеляційного суду від 14.05.2024 року по справі № 495/7375/23 (судді ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ).

Грошові кошти у сумі 1 196 060 (один мільйон сто дев`яносто шість тисяч шістдесят гривень) внесені в якості застави за підозрюваного ОСОБА_8 на підставі ухвали слідчого судді Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 09.04.2024 року вважати внесеною частиною застави, визначеної ухвалою Одеського апеляційного суду від 14.05.2024 року по справі № 495/7375/23.

У разі внесення вказаної застави покласти на підозрюваного ОСОБА_8 , на строк до 03.06.2024 року включно наступні обов`язки:

- за першою вимогою прибувати до слідчого, прокурора, слідчого судді та суду;

- повідомляти слідчого, прокурора та суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи;

- утримуватися від спілкування зі свідками у даному кримінальному провадженні, які визначені слідчим;

- здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон;

- носити електронний засіб контролю.

Роз`яснити підозрюваному ОСОБА_8 , що відповідно до ч. ч. 8, 10, ст.182 КПК України, у разі невиконання обов`язків заставодавцем, неявки підозрюваного за викликом до слідчого, прокурора, слідчого судді без поважних причин, чи порушення підозрюваною обов`язків, застава звертається в дохід держави і вирішується питання про застосування застави в більшому розмірі, або іншого запобіжного заходу з урахуванням положень ч. 7 ст. 194 КПК України.

Строк дії ухвали становить до 03.06.2024 року.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді Одеського апеляційного суду

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4