Справа №479/200/24
Провадження №1-кп/479/75/24
В И Р О К

і м е н е м У к р а ї н и

06 березня 2024 року смтКриве Озеро

Кривоозерський районний суд Миколаївської області

у складі: головуючого - судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в смтКриве Озеро, обвинувальний акт у кримінальному провадженні, внесеному в ЄРДР 19 січня 2024 року за №0000007 за обвинуваченням ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП - НОМЕР_1 , уродженки с.Козіївка Краснокутського району Харківської області, зареєстрованої АДРЕСА_1 , фактично проживаючої АДРЕСА_1 , громадянки України, маючої не повну середню освіту, заміжньої, не працюючої, раніше не судимої,

- у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст.125 КК України,

учасники судового провадження:

прокурор ОСОБА_4 ,

обвинувачена ОСОБА_3 ,

потерпіла ОСОБА_5 ,

в с т а н о в и в :

18 січня 2024 року близько 19.00 год. ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 та ОСОБА_3 перебували на святкуванні дня народження в приміщенні житлового будинку, який розташований по АДРЕСА_1 . В цей час на ґрунті раптово виниклих неприязних відносин між ОСОБА_3 та ОСОБА_5 , стався словесний конфлікт, в ході якого у обвинуваченої виник протиправний умисел, направлений на заподіяння тілесних ушкоджень потерпілій. Реалізуючи свій протиправний умисел, спрямований на заподіяння тілесних ушкоджень ОСОБА_5 , ОСОБА_3 усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно - небезпечні наслідки, бажаючи їх настання, дочекавшись щоб за її діями ніхто не спостерігав в приміщенні житлового будинку, підійшла до ОСОБА_5 та штовхнула її руками. Від поштовху остання впала на підлогу. Потім ОСОБА_3 , маючи на меті спричинити тілесні ушкодження ОСОБА_5 , нанесла один удар взутою ногою в область обличчя. В результаті протиправних дій ОСОБА_3 , потерпілій ОСОБА_5 заподіяно тілесні ушкодження у вигляді забійної рани нижньої губи з ліва, які відносяться до легких тілесних ушкоджень.

Будучи допитаною у судовому засіданні обвинувачена ОСОБА_3 свою вину в інкримінованому їй кримінальному правопорушенні визнала повністю, підтвердила обставини, викладені в обвинувальному акті, у вчиненому розкаялася.

Потерпіла в судове засідання не з`явилася.

Суд, вислухавши прокурора, обвинувачену, з`ясувавши правильність розуміння обвинуваченою вищевказаних обставин обвинувачення, не маючи сумніву щодо добровільності та істинності позиції учасників судового провадження, в тому числі і щодо наслідків розгляду кримінального провадження в порядку ч.3 ст.349 КПК України, визнав недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин справи, які ніким не оспорюються, вирішив обмежитись дослідженням лише тих доказів, що характеризують особу обвинуваченої.

Пояснення обвинуваченої відповідають фактичним обставинам справи, у зв`язку із чим суд вважає їх достовірними.

Оцінюючи вищевикладене, суд приходить до висновку про винність обвинуваченої ОСОБА_3 в скоєнні інкримінованого їй кримінального проступку, та кваліфікує її дії за ч.1 ст.125 КК України як умисне спричинення легкого тілесного ушкодження.

При призначенні обвинуваченій покарання, суд керується положеннями ст.65 КК України та виходить з аналізу даних про особу обвинуваченої, суспільної небезпеки вчиненого нею, її відношення до скоєного, наявність пом`якшуючих та обтяжуючих відповідальність обставин, матеріальний та сімейний стан особи.

Аналізуючи дані про особу обвинуваченої, суд встановив, що вона раніше не судима, до лікарів нарколога та психіатра за амбулаторною допомогою не зверталася, за місцем проживання характеризується з посередньої сторони, заміжня.

Судом враховується те, що ОСОБА_3 вчинила умисний кримінальний проступок проти життя та здоров`я особи.

Обставиною, яка відповідно до ст.66 КК України пом`якшує покарання обвинуваченій, суд визнає її щире каяття.

Обставин, які б відповідно до ст.67 КК України обтяжували покарання обвинуваченій - відсутні.

Таким чином, виходячи з загальних засад призначення покарання, передбачених ст.65 КК України, тяжкості скоєного кримінального проступку, даних про особу обвинуваченого, з урахуванням обставин, які пом`якшують покарання, додержуючись принципу законності, індивідуалізації, справедливості, обґрунтованості покарання, а також враховуючи, що за положеннями ч.2 ст.50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженої, суд приходить до висновку про те, що ОСОБА_3 за вчинення кримінального проступку повинно бути призначено покарання в межах санкціях ч.1 ст.125 КК України - у виді штрафу.

Цивільний позов у кримінальному провадженні не пред`явлений. Речові докази відсутні.

Судом встановлено, що ОСОБА_3 у даному провадженні не затримувалася, запобіжні заходи у відношенні неї не обиралися.

Керуючись ст.ст.369-371, 373-375 КПК України, суд, -

у х в а л и в :

ОСОБА_3 визнати винною у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст.125 КК України, та призначити покарання у виді штрафу в розмірі 30 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що складає 510(п`ятсот десять) грн..

На вирок можуть бути подані учасниками судового провадження апеляційні скарги до Миколаївського апеляційного суду, шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з моменту його проголошення.

Вирок суду у відповідності з вимогами ч.2 ст.394 КПК України не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до ч.3 ст.349 КПК України.

Обвинуваченій та прокурору вручити копію вироку негайно після його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

СУДДЯ: