Справа № 297/1749/24
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 червня 2024 року м. Берегове

Берегівський районний суд Закарпатської області в особі головуючого судді ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , обвинуваченого ОСОБА_4 , розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000106 від 13.03.2024 року, яке поступило з обвинувальним актом по обвинуваченню:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та мешканця АДРЕСА_1 , громадянина України, із середньою освітою, неодруженого, непрацюючого, раніше не судимого,

за ч. 1 ст. 309 КК України,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_4 , діючи умисно, усвідомлюючи протиправність своїх дій, їх караність та суспільну небезпечність, у невстановлений слідством день та час березня 2024 року, знаходячись на вулиці Миру в місті Деражня Хмельницької області, знайшов на узбіччі дороги на землі поліетиленовий пакет з подрібненою речовиною рослинного походження зеленого кольору, яка є особливо небезпечним наркотичним засобом, обіг якого заборонено канабісом, чим у такий спосіб незаконно, умисно, без відповідного дозволу, придбав його та в подальшому переніс за місцем свого проживання за адресою: АДРЕСА_1 , де зберігав без мети подальшого збуту до 12 березня 2024 року.

В подальшому, 12 березня 2024 року близько 20 години ОСОБА_4 помістив дану наркотичну речовину до кишені своїх штанів та сів на потяг, який слідував маршрутом «станція Деражня місто Мукачево» та з даною речовиною прибув до м. Мукачево Закарпатської області.

13 березня 2024 року близько 06 години ОСОБА_4 сів до автомобіля марки «ВАЗ», моделі «2107», реєстраційний номер « НОМЕР_1 », на якому разом з наркотичною речовиною направився в сторону с. Косонь Берегівського району Закарпатської області, де цього ж дня близько 08 години було зупинено працівниками прикордонної служби на контрольному посту біля с. Гать Берегівського району Закарпатської області та запрошено до ВПС «Лужанка» за адресою: АДРЕСА_2 .

Далі, 13 березня 2024 року в період часу з 09 години 10 хвилин по 10 годину 00 хвилин в службовому кабінеті ВПС «Лужанка» за адресою: с. Астей, вул. Дружби Народів, 108, Берегівського району, Закарпатської області, у ОСОБА_4 працівниками Берегівського РВП ГУНП в Закарпатській області під час проведення огляду виявлено та вилучено прозорий поліетиленовий пакет, в якому знаходилась суха подрібнена речовина рослинного походження, зеленого кольору, яка згідно висновку експерта Закарпатського НДЕКЦ МВС України СЕ-19/107-24/3047-НЗПРАП від 21.03.2024 року є особливо небезпечним наркотичним засобом, обіг якого заборонено канабісом, вагою 11,2094 г, який ОСОБА_4 незаконно придбав, зберігав та перевозив без мети збуту.

Доказами на підтвердження встановлених обставин є наступне.

Так, обвинувачений ОСОБА_4 в судовому засіданні свою вину визнав повністю і показав, що знаходячись у місті свого проживання в березні 2024 року під час прогулянки в парку із собакою знайшов поліетиленовий пакет з подрібненою речовиною, яка є канабісом та забрав собі з метою власного вжитку. Також, зазначив, що неофіційно працював у АДРЕСА_3 та прибувши до м. Мукачево сів в автомобіль таксі і поїхав до с. Косонь. Однак, по дорозі під час перевірки документів прикордонним нарядом його та ще двох чоловіків направили до КПП «Лужанка», оскільки на перебування у прикордонній зоні необхідні спеціальні дозвільні документи. Знаходячись на КПП «Лужанка» під час огляду у нього було виявлено в карманах штанів та ним добровільно видано вказаний поліетиленовий пакет із канабісом.

Крім цього, обвинувачений ОСОБА_4 в судовому засіданні заявив, що є наркозалежним і усно оголосив клопотання про перекваліфікацію його дій із ч. 1 на ч. 4 ст. 309 КК України.

Відповідно до ст. 349 КПК України, за згодою всіх учасників судового розгляду, суд визнав недоцільним дослідження інших доказів стосовно тих фактичних обставин справи, які ніким не оспорюються. При цьому, судом з`ясовано, що обвинувачений та прокурор не оспорюють обставини справи та судом з`ясовано, що учасники судового розгляду правильно розуміють зміст цих обставин, добровільною та істинною є їх позиція, а також їм роз`яснено, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оспорювати ці фактичні обставини в апеляційному порядку, тому суд за їх згодою відповідно до частин 3 і 4 ст. 349 КПК України визнав недоцільним дослідження інших доказів по справі, обмежившись допитом обвинуваченого та дослідженням обставин, які характеризують обвинуваченого.

Відповідно до п. 1 постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 24.10.2003 року «Про практику призначення судами кримінального покарання» призначаючи покарання, у кожному конкретному випадку суди мають дотримуватися вимог кримінального закону й зобов`язані враховувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані про особу винного та обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання. Таке покарання має бути необхідним і достатнім для виправлення засудженого та попередження нових злочинів.

Отже, суд обираючи покарання враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання.

Зокрема, розкаяння передбачає, окрім визнання собою факту вчинення злочину, ще й дійсне, відверте, а не уявне визнання своєї провини у вчиненому злочині, щирий жаль з приводу цього та осуд своєї поведінки, що насамперед повинно виражатися в намаганні особи відшкодувати завдані злочином збитки, бажанні виправити наслідки вчиненого та готовність нести покарання. Щире каяття це не формальна вказівка на визнання своєї вини, а відповідне ставлення до скоєного, яке передбачає належну критичну оцінку винним своєї протиправної поведінки, її осуд та бажання залагодити провину, що має підтверджуватися конкретними діями, спрямованими на виправлення зумовленої кримінальним правопорушенням ситуації. Факт щирого каяття особи у вчиненні злочину повинен знайти своє відображення у матеріалах кримінального провадження.

У зв`язку з наведеним можна зробити висновок, що щире каяття це певний психічний стан особи винного, коли він засуджує свою поведінку, прагне усунути заподіяну шкоду та приймає рішення більше не вчиняти злочинів, і це об`єктивно підтверджується визнанням особою своєї вини, розкриттям усіх обставин справи, вчиненням дій, спрямованих на сприяння розкриттю злочину або відшкодуванню завданих збитків чи усуненню заподіяної шкоди.

Так, судом встановлено, що обвинувачений ОСОБА_4 в судовому засіданні висловив думку щодо засудження своєї поведінки та обіцяв у майбутньому не вчиняти кримінальних правопорушень.

Обставинами, які пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_4 , відповідно до ст. 66 КК України слід визнати його щире каяття.

Обставин, які обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_4 , згідно ст. 67 КК України,судом не встановлено.

Згідно довідки КОМУНАЛЬНОГО НЕКОМЕРЦІЙНОГО ПІДПРИЄМСТВА «ДЕРАЖНЯНСЬКА МІСЬКА БАГАТОПРОФІЛЬНА ЛІКАРНЯ» ДЕРАЖНЯНСЬКОЇ МІСЬКОЇ РАДИ ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 на «Д» обліку у лікаря нарколога та у лікаря психіатра не перебуває, за останніх п`ять років по допомогу не звертався.

Згідно характеристики по місцю проживання, ОСОБА_4 характеризується позитивно, відповідальний, ввічливий, дисциплінований, порядний, акуратний та працьовитий. Ніколи не порушував громадський порядок і не конфліктував, скарг від мешканців на порушення ним правил проживання в будинку не було. Підтримує добрі стосунки у спілкуванні з сусідами та завжди відгукується на їх прохання.

Згідно досудової доповіді, беручи до уваги інформацію, що характеризує особистість обвинуваченого, його спосіб життя, історію правопорушень, а також середню ймовірність вчинення повторного правопорушення, середній ризик небезпеки для суспільства, у тому числі для окремих осіб, орган пробації вважає, що виправлення обвинуваченого ОСОБА_4 без ізоляції від суспільства можливе. Орган пробації вважає, що у випадку прийняття судом рішення про призначення покарання у виді пробаційного нагляду, доцільним, крім обов`язків, передбачених ч. 2 ст. 59-1 КК України, покласти на особу додаткові обов`язки, передбачені ч. 3 цієї статті, а саме: не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації; виконувати заходи, передбачені апробаційною програмою «Зміна про кримінального мислення». У разі прийняття рішення про звільнення від відбування покарання з випробуванням, орган пробації вважає доцільним, крім обов`язків, передбачених ч. 1 ст. 76 КК України покласти на особу додаткові обов`язки, передбачені ч. 3 ст. 76 КК України. Зокрема, виконати заходи, передбачені апробаційною програмою «Зміна про кримінального мислення»; не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Щодо усного клопотання обвинуваченого ОСОБА_4 із ч. 1 на ч. 4 ст. 309 КК України суд констатує наступне.

Відповідно до ч. 3 ст. 337 КПК України, з метою ухвалення справедливого судового рішення та захисту прав людини і її основоположних свобод суд має право вийти за межі висунутого обвинувачення, зазначеного в обвинувальному акті, лише в частині зміни правової кваліфікації кримінального правопорушення, якщо це покращує становище особи, стосовно якої здійснюється кримінальне провадження.

Частина 4 статті 309 КК України передбачає, що особа, яка добровільно звернулася до лікувального закладу і розпочала лікування від наркоманії, звільняється від кримінальної відповідальності за дії, передбачені частиною першою цієї статті.

Так, обвинуваченим ОСОБА_4 була подана до суду довідка №2138 від 10.06.2024 року, видана КОМУНАЛЬНИМ НЕКОМЕРЦІЙНИМ ПІДПРИЄМСТВОМ «ХМЕЛЬНИЦЬКИЙ ОБЛАСНИЙ МЕДИЧНИЙ ЦЕНТР ПСИХІЧНОГО ЗОДОРОВ`Я» з якої вбачається, що останній перебував на лікуванні в денному стаціонарі даної установи та йому встановлений діагноз ППРВВ декількох психоактивних речовин. Тобто, дана довідка не підтверджує факту лікування обвинуваченого від наркоманії.

Інших належних і допустимих доказів щодо лікування обвинуваченого ОСОБА_4 від наркоманії суду не надано.

Враховуючи наведене, суд приходить до висновку про відсутність підстав для зміни правової кваліфікації кримінального правопорушення.

На думку суду обвинуваченого ОСОБА_4 слід визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення за ч. 1 ст. 309 КК України, як незаконне придбання, зберігання та перевезення наркотичних засобів без мети збуту.

Положеннями ст. 50 КК України, визначено, що покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого. Особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.

Виходячи з указаної мети й принципів справедливості, співмірності та індивідуалізації, покарання повинно бути адекватним характеру вчинених дій, їх небезпечності та даним про особу винного.

В судових дебатах прокурор просив призначити покарання обвинуваченому ОСОБА_4 у вигляді штрафу в розмірі 1 (однієї) тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Обвинувачений ОСОБА_4 в судових дебатах не заперечив щодо призначення такого виду покарання, за вчинений ним злочин.

Враховуючи, що обвинувачений ОСОБА_4 вчинив кримінальний проступок, однак в якому щиро розкаявся, зокрема активно сприяв розкриттю злочину, реалізуючи принцип законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання, зважаючи на середню ймовірність вчинення повторного правопорушення відповідно висновку досудової доповіді органу пробації, суд приходить до висновку, що покарання обвинуваченому ОСОБА_4 слід призначити в межах санкції ч. 1 ст. 309 КК України у вигляді штрафу, що буде достатнім для виправлення обвинуваченого і попередження нових кримінальних правопорушень.

Суд вважає, що таке покарання відповідає вимогам ст. 65 КК України, є необхідним та достатнім для виправлення та попередження вчинення обвинуваченим нових кримінальних правопорушень.

Відповідно до ст. 100 КПК України, речові докази: поліетиленовий пакет із сухою подрібненою речовиною рослинного походження, зеленого кольору, яка згідно висновку експерта Закарпатського НДЕКЦ МВС України СЕ-19/107-204/3047-НЗПРАП від 21.03.2024 року є особливо небезпечним наркотичним засобом, обіг якого заборонено, загальною вагою 11,2094 г, які зберігаються в кімнаті зберігання речових доказів Берегівського РВП ГУНП в Закарпатській області за адресою: м. Берегове, вул. Іштвана Сечені, 13, Закарпатської області, слід знищити, скасувавши накладений арешт ухвалою слідчого судді Берегівського районного суду Закарпатської області від 15.03.2024 року.

Процесуальні витрати за виконання експертизи відповідно до ч. 2 ст. 124 КПК України слід стягнути з обвинуваченого ОСОБА_4 в користь держави в особі ЗАКАРПАТСЬКОГО НАУКОВО-ДОСЛІДНОГО ЕКСПЕРТНО-КРИМІНАЛІСТИЧНОГО ЦЕНТРУ в загальному розмірі 3407 (три тисячі чотириста сім) гривень 76 копійок.

Кримінальним правопорушенням матеріальну шкоду не завдано.

Цивільний позов не заявлений.

Підстави застосування заходів кримінально-правового характеру щодо юридичної особи у даному кримінальному провадженні відсутні.

Викривач у кримінальному провадженні відсутній. Пропонована винагорода викривачу відсутня.

Запобіжний захід відносно обвинуваченого ОСОБА_4 не обирався.

Керуючись ст.ст. 368, 370, 373, 374 КПК України, суд

УХВАЛИВ:

ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України та призначити йому покарання у вигляді штрафу в розмірі однієї тисячі п`ятисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 25500 (двадцять п`ять тисяч п`ятсот) гривень 00 копійок.

Відповідно до ст. 100 КПК України, речові докази: поліетиленовий пакет із сухою подрібненою речовиною рослинного походження, зеленого кольору, яка згідно висновку експерта Закарпатського НДЕКЦ МВС України СЕ-19/107-204/3047-НЗПРАП від 21.03.2024 року є особливо небезпечним наркотичним засобом, обіг якого заборонено, загальною вагою 11,2094 г, які зберігаються в кімнаті зберігання речових доказів Берегівського РВП ГУНП в Закарпатській області за адресою: м. Берегове, вул. Іштвана Сечені, 13, Закарпатської області знищити, скасувавши накладений арешт ухвалою слідчого судді Берегівського районного суду Закарпатської області від 15.03.2024 року.

Стягнути з ОСОБА_4 в користь держави, в особі ЗАКАРПАТСЬКОГО НАУКОВО-ДОСЛІДНОГО ЕКСПЕРТНО-КРИМІНАЛІСТИЧНОГО ЦЕНТРУ процесуальні витрати за виконання експертиз в загальному розмірі 3407 (три тисячі чотириста сім) гривень 76 копійок.

На вирок може бути подана апеляційна скарга до Закарпатського апеляційного суду через Берегівський районний суд Закарпатської області протягом 30 діб з моменту його оголошення.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

Суддя ОСОБА_5