Дата документу 23.05.2024 Справа № 337/3820/17
ЗАПОРІЗЬКИЙ Апеляційний суд
Провадження №11-кп/807/58/24Головуючий у 1-й інстанції ОСОБА_1
Єдиний унікальний №337/3820/17Суддя-доповідач в 2-й інстанції ОСОБА_2
Категорія: ч.2 ст.185 КК України
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 травня 2024 року м.Запоріжжя

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Запорізького апеляційного суду у складі

головуючого ОСОБА_2

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4

за участі секретаря ОСОБА_5

прокурора ОСОБА_6

захисника ОСОБА_7 ( в режимі відеоконференції),

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційні скарги прокурора (зі змінами), захисника ОСОБА_8 на вирок Хортицького районного суду м.Запоріжжя від 13 липня 2020 року, яким

ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженку м.Запоріжжя, яка зареєстрована у АДРЕСА_1 ),

визнано винуватою і засуджено за вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.15, ч.2 ст.185, ч.2 ст.185 КК України,

ВСТАНОВИЛА

Вказаним вироком районного суду ОСОБА_9 визнано винуватою і засуджено за вчинення кримінальних правопорушень за наступних обставин.

02.02.2017 року приблизно о 12 годині ОСОБА_9 , маючи умисел на таємне викрадення чужого майна, з корисливих мотивів, діючи повторно, знаходячись у торгівельному залі торгівельного центру ПрАТ «Нова лінія»» за адресою: Запорізька область, Запорізький район, с.Нове Запоріжжя, вул.Нікопольське Шосе, 1-Е, розуміючи, що за її діями не спостерігають сторонні особи, таємно викрала майно, яке належить ПрАТ «Нова лінія», чим спричинила ПрАТ «Нова лінія» матеріальну шкоду на загальну суму 440,78 грн. (з урахуванням ПДВ).

03.02.2017 року приблизно о 12 годині ОСОБА_9 , маючи умисел на таємне викрадення чужого майна, з корисливих мотивів, діючи повторно, знаходячись у торгівельному залі торгівельного центру ПрАТ «Нова Лінія» за адресою: Запорізька область, Запорізький район, с.Нове Запоріжжя, вул.Нікопольське Шосе, 1-Е, розуміючи, що за її діями не спостерігають, таємно намагалась викрасти майно, але не довела свій умисел до кінця з причин, які не залежали від її волі, так як була затримана працівниками служби безпеки ПрАТ «Нова Лінія».

25.05.2017 року приблизно о 10-35 годині ОСОБА_9 , знаходячись в торгівельному залі магазину «Єва», за адресою: м.Запоріжжя, пр.І.Преображенського, 13, маючи умисел на таємне викрадення чужого майна, діючи умисно, повторно, з корисливих мотивів, шляхом вільного доступу зі стендів магазину почергово викрала майно, яке належить ТОВ «РУШ» на загальну суму 206,37 грн. (без урахування ПДВ).

23.06.2017 року приблизно об 11 годині ОСОБА_9 , знаходячись в приміщенні магазину «Єва», за адресою: м.Запоріжжя, вул.Ладозька, 18, маючи умисел на таємне викрадення чужого майна, діючи умисно, повторно, з корисливих мотивів, переконавшись в тому, що за його діями ніхто не спостерігає, шляхом вільного доступу, з метою особистого збагачення, з полиць вказаного магазину таємно викрала майно, яке належить ТОВ «РУШ», чим спричинила ТОВ «РУШ» матеріальну шкоду на загальну суму 283,82 грн.

08.07.2017 року приблизно об 11 годині ОСОБА_9 , маючи умисел на таємне викрадення чужого майна, діючи з корисливих мотивів, з метою особистого збагачення, повторно, знаходячись в приміщенні магазину №150 «Сільпо-Фуд», за адресою: м.Запоріжжя, вул.Перемоги, 64, скориставшись тим, що за її діями ніхто не спостерігає, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, шляхом вільного доступу, таємно викрала з торгової полиці майно, яке належить ТОВ «Сільпо-Фуд», чим спричинила ТОВ «Сільпо-Фуд» матеріальну шкоду на загальну суму 758,13 грн.

13.07.2017 року приблизно об 11-15 годині ОСОБА_9 , знаходячись в торгівельному залі магазину «Trash», за адресою: м.Запоріжжя, пр.Ювілейний, 22-Б, маючи умисел на таємне викрадення чужого майна, діючи умисно, повторно, з корисливих мотивів, шляхом вільного доступу зі стенду магазину викрала майно загальною вартістю 185,60 грн. (без урахування ПДВ), тобто майно, яке належить ТОВ «Trash».

15.07.2017 року приблизно об 11-40 годині ОСОБА_9 , маючи умисел на таємне викрадення чужого майна, діючи з корисливих мотивів, з метою особистого збагачення, повторно, знаходячись в торговому приміщенні магазину №03129 «Брусничка» - TOB «Український Рітейл», за адресою: м.Запоріжжя, вул.Незалежної України, 57-В, скориставшись тим, що за її діями ніхто не спостерігає, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, шляхом вільного доступу, взяла з торгової полиці майно, яке належить ТОВ «Український Рітейл», чим спричинила ТОВ «Сільпо-Фуд» матеріальну шкоду на загальну суму 924,72 грн. без урахування ПДВ.

16.07.2017 року приблизно об 11-05 годині ОСОБА_9 , маючи умисел на таємне викрадення чужого майна, діючи з корисливих мотивів, з метою особистого збагачення, повторно, знаходячись в торговому приміщенні магазину №03129 «Брусничка» - ТОВ «Український Рітейл», за адресою: м.Запоріжжя, вул.Незалежної України, 57-В, скориставшись тим, що за її діями ніхто не спостерігає, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, шляхом вільного доступу, взяла з торгової полиці майно, яке належить ТОВ «Український Рітейл», на загальну суму 901,91 грн., але злочин не було закінчено з причин, які не залежали від її волі, оскільки вона була зупинена працівниками магазину.

21.08.2017 року приблизно об 11-10 годині, ОСОБА_9 , маючи умисел на таємне викрадення чужого майна, вчинене повторно, з метою особистого збагачення, з корисливих мотивів, знаходячись у торговому залі гіпермаркету ТОВ «Епіцентр-К», за адресою: м.Запоріжжя, вул.Запорізька, буд.1в, переконавшись в тому, що за її діями ніхто не спостерігає, шляхом вільного доступу з торгових полиць зазначеного гіпермаркету намагалась таємно викрасти майно, що належить ТОВ «Епіцентр-К» на загальну суму 290,68 грн. без урахування ПДВ, але злочин не було закінчено, оскільки вона була зупинена працівника охорони гіпермаркету.

05.09.2017 року приблизно о 19-05 годині ОСОБА_9 , знаходячись в торгівельному залі магазину «Сільпо», за адресою: м.Запоріжжя, пр.І.Преображенського, 13, маючи умисел на таємне викрадення чужого майна, діючи умисно, повторно, з корисливих мотивів, шляхом вільного доступу зі стенду магазину викрала майно загальною вартістю 309,32 грн. (без урахування ПДВ), тобто майно, яке належить ТОВ «Сільпо-Фуд».

06.09.2017 року приблизно о 13 годині ОСОБА_9 , знаходячись в торгівельному залі магазину «Trash», за адресою: м.Запоріжжя, пр.Ювілейний, 22-Б, маючи умисел на таємне викрадення чужого майна, діючи умисно, повторно, з корисливих мотивів, шляхом вільного доступу зі стенду магазину викрала майно загальною вартістю 227,40 грн. (без урахування ПДВ), тобто майно, яке належить TOB «Trash».

06.09.2017 року приблизно о 14-20 годині ОСОБА_9 , знаходячись в торгівельному залі магазину «Сільпо», за адресою: м.Запоріжжя, вул.Хортицьке шосе, 30-А, маючи умисел на таємне викрадення чужого майна, діючи умисно, повторно, з корисливих мотивів, шляхом вільного доступу зі стенду магазину викрала майно загальною вартістю 232,77 грн. (без урахування ПДВ), тобто майно, яке належить ТОВ «Сільпо-Фуд».

06.09.2017 року приблизно о 15-35 годині ОСОБА_9 , знаходячись в торгівельному залі магазину «Trash», за адресою: м.Запоріжжя, вул.Рубана, 27, маючи умисел на таємне викрадення чужого майна, діючи умисно, повторно, з корисливих мотивів, шляхом вільного доступу зі стендів магазину почергово викрала майно, яке належить TOB «Trash» на загальну суму 312,73 грн. (без урахування ПДВ).

11.09.2017 року приблизно о 12-30 годині, ОСОБА_9 , маючи умисел на таємне викрадення чужого майна, діючи повторно, знаходячись в торговому залі гіпермаркету «Ашан», за адресою: м.Запоріжжя вул.Запорізька буд.1-б, переконавшись у тому, що за її злочинними діями ніхто не спостерігає, діючи з корисливих мотивів, з метою особистого збагачення, шляхом вільного доступу намагалась таємно викрасти з торгової полиці майно, що належить ТОВ «Ашан Україна Гіпераркет», на загальну суму 493,30 грн. без урахування ПДВ, але не довела злочин до кінця з причин, які не залежали від її волі, оскільки була зупинена працівниками охорони гіпермаркету.

14.09.2017 року приблизно о 16-20 годині, ОСОБА_9 , маючи умисел на таємне викрадення чужого майна, діючи повторно, знаходячись в торговому залі гіпермаркету «Ашан», за адресою: м.Запоріжжя вул.Запорізька буд.1-б, переконавшись у тому, що за її злочинними діями ніхто не спостерігає, діючи з корисливих мотивів, з метою особистого збагачення, шляхом вільного доступу намагалась таємно викрасти з торгової полиці майно, що належить ТОВ «Ашан Україна Гіпермаркет», на загальну суму 300,24 грн. без урахування ПДВ, але не довела злочин до кінця з причин, які не залежали від її волі, оскільки була зупинена працівниками охорони гіпермаркету.

15.09.2017 року приблизно о 10-30 годині ОСОБА_9 , знаходячись у приміщенні магазину «Траш №11», за адресою: м.Запоріжжя, вул.Дудикіна, 11, маючи умисел на таємне викрадення чужого майна, діючи умисно, повторно, з корисливих мотивів, переконавшись в тому, що за її діями ніхто не спостерігає, шляхом вільного доступу, з метою особистого збагачення, з полиць вказаного магазину таємно викрала майно, яке належить ТОВ «Траш», чим спричинила ТОВ «Траш» матеріальну шкоду на загальну суму 423,97 грн. без урахування ПДВ.

04.10.2017 року приблизно о 14-10 годині ОСОБА_9 , знаходячись в торгівельному залі магазину «Сільпо» ТОВ «Сільпо-Фуд», за адресою: м.Запоріжжя, пр.І.Преображенського, 13, маючи умисел на таємне викрадення чужого майна, діючи умисно, повторно, з корисливих мотивів, шляхом вільного доступу, скориставшись тим, що за її діями ніхто не спостерігає, зі стенду магазину викрала майно вартістю 374,16 грн. (без урахування ПДВ), тобто майно, яке належить ТОВ «Сільпо-Фуд», в подальшому розпорядившись викраденим майном на власний розсуд.

05.10.2017 року приблизно о 12-50 годині ОСОБА_9 , знаходячись в торгівельному залі магазину «Сільпо» ТОВ «Сільпо-Фуд», за адресою: м.Запоріжжя, вул.Василя Сергієнка, 9, маючи умисел на таємне викрадення чужого майна, діючи умисно, повторно, з корисливих мотивів, шляхом вільного доступу, скориставшись тим, що за її діями ніхто не спостерігає, зі стенду магазину викрала майно вартістю 257,50 грн. (без урахування ПДВ), тобто майно, яке належить ТОВ «Сільпо-Фуд», в подальшому розпорядившись викраденим майном на власний розсуд.

05.10.2017 року приблизно о 15-10 годині ОСОБА_9 , знаходячись в торгівельному залі магазину «Сільпо» ТОВ «Сільпо-Фуд», за адресою: м.Запоріжжя, вул.Хортицьке шосе, 30-а, маючи умисел на таємне викрадення чужого майна, діючи умисно, повторно, з корисливих мотивів, шляхом вільного доступу, скориставшись тим, що за її діями ніхто не спостерігає, зі стенду магазину викрала майно вартістю 236,67 грн. (без урахування ПДВ), тобто майно, яке належить ТОВ «Сільпо-Фуд», в подальшому розпорядившись викраденим майном на власний розсуд.

31.10.2017 року приблизно о 12-18 годині ОСОБА_9 , маючи умисел на таємне викрадення чужого майна, діючи повторно, з корисливих мотивів, з метою особистого збагачення, знаходячись у торговому залі магазину ТОВ «Український рітейл», за адресою: м.Запоріжжя, пр.Соборний буд.53, переконавшись в тому, що за її злочинними діями ніхто не спостерігає, шляхом вільного доступу з торгових полиць зазначеного магазину, таємно викрала майно, що належить ТОВ «Український рітейл», на загальну суму 282,63 грн. без урахування ПДВ, після чого залишила приміщення магазину з викраденим товаром, чим спричинила ТОВ «Український рітейл» матеріальну шкоду на вказану суму.

13.11.2017 року приблизно о 13-20 годині ОСОБА_9 , знаходячись в торгівельному залі магазину «Ева» ТОВ «Руш», за адресою: м.Запоріжжя, вул.Запорізького Козацтва, 27, маючи умисел на таємне викрадення чужого майна, діючи умисно, повторно, з корисливих мотивів, шляхом вільного доступу, скориставшись тим, що за її діями ніхто не спостерігає, зі стенду магазину викрала майно на загальну суму 380 грн. (без урахування ПДВ), однак не довела свій злочинний умисел до кінця, так як була затримана працівником вказаного магазину.

Дії ОСОБА_9 кваліфіковано за ч.2 ст.15, ч.2 ст.185 КК, як закінчений замах на таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно; за ч.2 ст.185 КК, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно.

Їй призначено покарання

- за ч.2 ст.15, ч.2 ст.185 КК у виді 2 років позбавлення волі;

- за ч.2 ст.185 КК у виді 3 років позбавлення волі.

На підставі ч.1 ст.70 КК за сукупністю злочинів, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, призначено покарання у виді 3 років позбавлення волі.

На підставі ч.4 ст.70 КК за сукупністю злочинів, шляхом поглинення менш суворого покарання, призначеного вироком Жовтневого районного суду м.Запоріжжя від 24.06.2020 року, більш суворим, остаточно призначено покарання у виді 3 років позбавлення волі.

На підставі ч.2 ст.84 КК звільнена від відбування покарання у зв`язку із захворюванням тяжкою хворобою, до її одужання.

Вирішено питання про початок строку відбування покарання, зарахування в строк покарання строку попереднього ув`язнення, цивільні позови та речові докази.

В апеляційній скарзі прокурор просив вирок скасувати, ухвалити новий вирок, яким призначити ОСОБА_9 покарання за ч.2 ст.15, ч.2 ст.185 КК у виді 2 років 6 місяців позбавлення волі, за ч.2 ст.185 КК у виді 4 років позбавлення волі. На підставі ч.1 ст.70 КК шляхом часткового складання покарань остаточно призначити покарання у виді 4 років 6 місяців позбавлення волі. Свої вимоги мотивував тим, що суд першої інстанції при призначенні ОСОБА_9 покарання в повній мірі не врахував, що остання 10 разів притягалася до кримінальної відповідальності, в тому числі за вчинення аналогічних злочинів, у даній справі вчинила 21 кримінальне правопорушення проти власності, ніде не працює, шкоду не відшкодувала. Відтак обвинуваченій необхідно призначити більш суворе покарання. Крім того, відповідно до ухвали Апеляційного суду Запорізької області від 30.05.2018 року обвинуваченій ОСОБА_9 09.11.2017 року встановлена 1 група «підгрупа Б» у зв`язку із наявністю у неї захворювань. Тобто ОСОБА_9 захворіла на ці хвороби задовго до цієї дати, а останній епізод за даним вироком вчинено обвинуваченою 13.11.2017 року, тобто вже після встановлення групи інвалідності за діагнозами. Відтак наявність у ОСОБА_9 захворювань не є підставою для її звільнення від покарання на підставі ч.2 ст.84 КК при ухваленні обвинувального вироку. Такі обставини можуть слугувати підставою для звільнення засудженого від покарання чи від подальшого його відбування у визначеному законом порядку. Таким чином, з урахуванням кількості вчинених кримінальних правопорушень, часу їх вчинення та їх тяжкості, наявності 10 непогашених судимостей, невідшкодування шкоди суд без достатніх на те підстав прийняв рішення про можливість звільнення обвинуваченої від покарання за ч.2 ст.84 КК. Також враховуючи, що вирок Жовтневого районного суду м.Запоріжжя від 24.06.2020 року не набрав чинності через його оскарження процесуальним прокурором в апеляційному порядку, то суд першої інстанції безпідставно застосував положення ч.4 ст.70 КК.

До вказаної апеляційної скарги прокурором внесено зміни, відповідно до яких прокурор просить вирок суду в частині призначеного покарання змінити та звільнити ОСОБА_9 від призначеного покарання за ч.2 ст.15, ч.2 ст.185 КК та за ч.2 ст.185 КК на підставі п.1 ч.1 ст.49, ч.5 ст.74 КК у зв`язку із закінченням строків давності.

В апеляційній скарзі захисник просив вирок в частині засудження обвинуваченої за ч.2 ст.185 КК (епізод крадіжки майна ПрАТ «Нова Лінія» від 02.02.2017 року на суму 440,78 грн.) скасувати і закрити кримінальне провадження в цій частині у зв`язку із невстановленням достатніх доказів для доведення винуватості ОСОБА_9 . Свої вимоги мотивував тим, що за цим епізодом злочину стороною обвинувачення не надано доказів причетності ОСОБА_9 до цього злочину. На дослідженому відеозаписі не видно як обвинувачена бере товар, ховає його до сумки і проходить повз касову зону не сплативши за товар, а допитаний представник потерпілого не вказав на обвинувачену як на особу, яка скоїла кримінальне правопорушення 02.02.2017 року. Крім того, обвинувальний акт у кримінальному провадженні №0000172 був складений за межами строку досудового розслідування. По вказаному кримінальному провадженню винесено незаконну постанову про розшук ОСОБА_9 від 05.04.2017 року, в той же час, коли в Жовтневому районному суді м.Запоріжжя розглядалося інше кримінальне провадження щодо ОСОБА_9 , по якому 11.04.2017 року ухвалено вирок. Дане провадження розглядалося за його участі та участі ОСОБА_9 , яка нікуди не скривалася. Але орган досудового розслідування замість того щоб продовжити строк досудового розслідування, прийняв незаконне рішення про зупинення досудового розслідування. Також не були виконані вимоги ч.4 ст.280 КПК, оскільки в ЄРДР відсутні відомості про зупинення досудового розслідування та копія постанови не надіслана стороні захисту, що унеможливило оскарження такої постанови. Також в порушення вимог ч.3 ст.282 КПК відомості про відновлення досудового розслідування не внесені до ЄРДР.

Обвинувачена ОСОБА_9 була належним чином повідомлена про дату, час і місце апеляційного розгляду, проте в судове засідання не з`явилася. Разом з тим, з огляду на те, що в апеляційній скарзі прокурора, з урахуванням внесених до неї змін, не порушується питання про погіршення становища обвинуваченої, колегія суддів вважає за можливе здійснити апеляційний розгляд за відсутності обвинуваченої.

Заслухавши доповідь судді, з`ясувавши позицію захисника, який при вирішенні апеляційної скарги захисника ОСОБА_8 покладався на розсуд суду та при цьому не заперечував проти скарги прокурора з урахуванням винесених до неї змін; прокурора, яка підтримала апеляційну скаргу прокурора із внесеними до неї змінами та заперечила проти задоволення апеляційної скарги захисника; перевіривши матеріали кримінального провадження і обговоривши доводи апеляційних скарг, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга захисника не піддягає задоволенню, а апеляційна скарга прокурора з урахуванням внесених до неї змін підлягає задоволенню з таких підстав.

Відповідно до ч.1 ст.404 КПК суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

В своїй апеляційній скарзі захисник не погодився із вироком суду в частині визнання обвинуваченої ОСОБА_9 винуватою у вчиненні крадіжки майна ПрАТ «Нова Лінія», що мав місце 02.02.2017 року, вважаючи, що за цим епізодом не встановлено достатніх доказів для доведення винуватості обвинуваченої.

Проте, перевіривши матеріали кримінального провадження, колегія суддів не може погодитися із такими доводами захисника.

З матеріалів кримінального провадження вбачається, що висновки суду про доведеність винуватості обвинуваченої ОСОБА_9 у вчиненні 02.02.2017 року таємного викрадення майна, що належить ПрАТ «Нова Лінія», ухвалено відповідно до вимог ст.370 КПК на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджено доказами, дослідженими під час судового розгляду й оціненими згідно з положеннями ст.94 КПК.

Зокрема рішення суду про винуватість обвинуваченої ОСОБА_9 в цій частині повністю підтверджується відеозаписом із камер відеоспостереження, на якому зафіксовано обставини вчинення ОСОБА_9 крадіжки майна.

До заперечень апеляційної скарги захисника про те, що із даного відеозапису не видно як обвинувачена ОСОБА_9 бере товар, ховає його до сумки і проходить повз каси не сплативши за товар, колегія суддів ставиться критично. Адже з відеозапису від 02.02.2017 року вбачається, що обвинувачена ОСОБА_9 , зайшовши до магазину «Нова Лінія», придбала пакет, з яким попрямувала до торгівельної зали, де зі стелажу взяла товар, який поклала до придбаного пакету. В подальшому ОСОБА_9 разом з пакетом, в який поклала товар, перемістилася до торгівельної зони, в якій обмежено відеоогляд, де поставивши свої милиці осторонь в бік, розпочала копатись із придбаним нею пакетом, в якому вже був взятий нею з полиці товар. Зазначені обставини об`єктивно свідчать про те, що обвинувачена, перебуваючи у даній зоні, мала повну можливість перекласти товар з пакету та сховати його під свій верхній одязі.

На підтвердження даної обставини свідчить той факт, що відповідно до відеозапису з камер відеоспостереження магазину « ІНФОРМАЦІЯ_2 » зафіксовано, як обвинувачена ОСОБА_9 наступного дня, а саме 03.02.2017 року вийшла з магазину без будь-яких пакетів чи сумок. Проте на виході з території магазину була зупинена працівниками магазину « ІНФОРМАЦІЯ_2 », на вимогу яких з-під своєї червоної куртки, в якій вона була напередодні в цьому ж магазині, дістала викрадений нею товар. Обставини вчинення даного замаху на таємне викрадення майна, яке належить ПрАТ «Нова Лінія» від 03.02.2017 року, обвинуваченою ОСОБА_9 було визнано в повному обсязі.

Таким чином, до заперечень сторони захисту про те, що на камері відеоспостереження зафіксовано факт перевірки 02.02.2017 року ОСОБА_9 на предмет викрадення нею товару, внаслідок якого викраденого майна не виявлено, жодним чином не означає, що викрадене майно не могло бути нею приховано під верхнім одягом під час її перебування в торгівельній зоні з обмеженим відео оглядом. Крім того, ОСОБА_9 не спромоглась пояснити куди подівся товар, який вона клала в пакет, перебуваючи в приміщенні гіпермаркету.

На переконання апеляційного суду, усвідомлюючи факт наявності відеоспостереження в місці розташування товару на полицях вітрин, ОСОБА_9 розуміла неможливість непомітного його приховування під верхній одяг товару одразу на місці. Для цього вона завчасно придбавала пакет виключно з метою покладення до нього товару, який вона мала намір викрасти, з подальшим переміщенням його до зони з обмеженим відео оглядом, де даний товар вона вже ховала під верхній одяг за відсутності спостереження за нею сторонніми особами.

Відтак при перевірці вироку колегією суддів не встановлено обставин, які би ставили під сумнів законність і обґрунтованість висновків суду першої інстанції про винуватість обвинуваченої ОСОБА_9 у вчиненні 02.02.2017 року таємного викрадення майна, яке належить ПрАТ «Нова Лінія» на загальну суму 440,78 грн.

Доводи апеляційної скарги захисника про складання обвинувального акта у кримінальному провадженні за №0000172 поза межами строку досудового розслідування не знайшли свого підтвердження. Адже з реєстру матеріалів досудового розслідування вбачається, що постановою слідчого від 05.04.2017 року ОСОБА_9 було оголошено у розшук та відповідно досудове розслідування було зупинено. А виходячи з ч.3 ст.219 КПК строк із дня винесення постанови про зупинення кримінального провадження до винесення постанови про відновлення кримінального провадження не включається у троки, передбачені цією статтею.

Питання законності постанови органу досудового розслідування про оголошення підозрюваної у розшук та зупинення досудового розслідування не може бути предметом розгляду апеляційного суду на цій стадії кримінального провадження.

Решта доводів апеляційної скарги захисника нічим не підтверджені та жодним чином не впливають на законність та правильність судового рішення в частині доведеності винуватості обвинуваченої ОСОБА_9 .

Що стосується доводів апеляційної скарги прокурора про неправильне застосування судом закону України про кримінальну відповідальність, то вони є слушними.

З матеріалів кримінального провадження вбачається, що суд першої інстанції, приймаючи рішення про звільнення обвинуваченої від відбування покарання у зв`язку із захворюванням тяжкою хворобою до її одужання на підставі ч.2 ст.84 КК, виходив з того, що на момент розгляду кримінального провадження обвинувачена захворіла на тяжку хворобу опорно рухової системи, захворювання внутрішніх органів та потребує лікування у спеціалізованому відділені.

Разом з тим, суд першої інстанції не звернув уваги на точні положення ч.2 ст.84 КК, відповідно до яких особа, яка після вчинення кримінального правопорушення або постановлення вироку захворіла на іншу тяжку хворобу, що перешкоджає відбуванню покарання, може бути звільнена від покарання або від подальшого його відбування.

Питання про можливість звільнення особи, яка після вчинення злочину або постановлення вироку захворіла на тяжку хворобу, від покарання або подальшого його відбування, вирішується відповідно до вимог ч.2 ст.84 КК за поданням начальника виправно-трудової установи чи слідчого ізолятора, спецчастини яких обслуговують лікарні для засуджених.

Крім того, згідно з п.6 ч.1 ст.537 КПК звільнення від покарання за хворобою є питанням, яке вирішується судом під час виконання вироків.

Проте всупереч вимогам закону, який допускає звільнення від подальшого відбуття покарання тільки тих засуджених, які захворіли на тяжку хворобу під час відбуття покарання, суд звільнив обвинувачену ОСОБА_9 від відбування покарання, яка захворіла до постановлення вироку.

Також, з аналізу положень ст.84 КК та у відповідності до Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами законодавства про звільнення від відбуття покарання засуджених, які захворіли на тяжку хворобу» №8 від 28.09.73 року зі змінами та доповненнями, факт захворювання засудженого на тяжку хворобу сам по собі не тягне обов`язкового звільнення від відбування покарання. При вирішенні судом питання про звільнення від подальшого відбуття покарання осіб, які захворіли на тяжку хворобу, суд має виходити не тільки з висновку лікарської комісії, а й враховувати тяжкість вчиненого злочину, поведінку засудженого під час відбуття покарання, ставлення до праці, ступінь його виправлення, чи не ухиляється він від призначеного лікування, а також інші обставини. При виникненні сумнівів щодо правильності висновку лікарської комісії суд вправі призначити судово-медичну експертизу.

Отже, обов`язковою умовою для застосування положень ч.2 ст.84 КК є наявність у особи тяжкої хвороби, що перешкоджає відбуванню покарання.

Разом з тим, звільняючи ОСОБА_9 від відбування призначеного покарання на підставі ч.2 ст.84 КК у зв`язку із захворюванням тяжкою хворобою до її одужання, суд першої інстанції належним чином не вмотивував такий свій висновок.

Обов`язковою умовою для вирішення питання про звільнення особи від подальшого відбування покарання у виді позбавлення волі є висновок лікарсько-консультативної комісії, який складається за результатами засідання вказаної комісії, після обстеження особи, її стаціонарного лікування та вивчення медичної документації. Без такого висновку лікарсько-консультативної комісії суд позбавлений можливості вирішувати питання, пов`язані із звільненням засуджених від подальшого відбування покарання за хворобою.

Згідно п.2 розділу VI «Порядку організації надання медичної допомоги засудженим до позбавлення волі», який затверджений спільним наказом Міністерства юстиції України, Міністерства охорони здоров`я України від 15.08.2014 року №1348/5/572 медичний огляд засуджених осіб проводиться лікарсько-консультативними комісіями закладів охорони здоров`я ДКВС, а у разі неможливості перенаправлення хворого засудженого до закладу охорони здоров`я ДКВС медичний огляд засуджених осіб проводиться лікарсько-консультативними комісіями закладів охорони здоров`я державної або комунальної форм власності після обов`язкового лікування і обстеження хворого в стаціонарних умовах закладів охорони здоров`я ДКВС або закладів охорони здоров`я державної або комунальної форм власності з урахуванням результатів його медичного обстеження, проведеного лікування та заключного діагнозу.

За п.6 розділу VI вищевказаного Порядку, за наявності у засудженого ознак хвороби, визначеної Переліком хвороб, лікуючий лікар невідкладно складає медичний висновок, який погоджує завідувач відповідного закладу охорони здоров`я ДКВС. Завідувач закладу охорони здоров`я спільно з лікуючим лікарем забезпечують направлення хворого засудженого, а також необхідної медичної документації на найближче засідання лікарсько-консультативної комісії.

Відтак вирішенню питання про звільнення особи від подальшого відбування покарання у виді позбавлення волі передує аналіз, зокрема висновку лікарсько-консультативної комісії, який складається за результатами засідання вказаної комісії, після обстеження особи, її стаціонарного лікування та вивчення медичної документації.

Враховуючи, що на час ухвалення вироку суд першої інстанції не мав висновків щодо тяжкості хвороби, неможливості ОСОБА_9 відбувати призначене покарання у зв`язку із станом здоров`я, судом врахована лише довідка МСЕК, відповідно до якої остання має ІІ групу інвалідності, термін якої закінчився на час апеляційного розгляду, а інших даних не надано. Відтак висновки суду щодо можливості звільнення ОСОБА_9 від відбування призначеного покарання за хворобою в порядку ст.84 КК є передчасними.

Крім того, законодавцем встановлений перелік хвороб, які є підставою для подання до суду матеріалів про звільнення засуджених від подальшого відбування покарання, затвердженого наказом Міністерства юстиції України, Міністерства охорони здоров`я України від 01.07.2020 року №2256/5/1491, що залишено без уваги районного суду.

Зокрема, судом першої інстанції не зазначено у вироку, до якого саме розділу та пункту Переліку хвороб, які є підставою для подання до суду матеріалів про звільнення засуджених від подальшого відбування покарання, затвердженого наказом Міністерства юстиції України, Міністерства охорони здоров`я України від 01.07.2020 №2256/5/1491, віднесені захворювання ОСОБА_9 .

Судом у вироку зазначено, що ОСОБА_9 хворіє на тяжку хворобу опорно рухової системи, захворювання внутрішніх органів.

Згідно довідки серія 12 ААБ № 651256 від 11.12.2019 року ОСОБА_9 є інвалідом другої групи загального захворювання, проте інвалідність встановлена до 01.01.2021 року, на момент розгляду справи судом апеляційної інстанції дані про продовження строку встановленої інвалідності відсутні.

Разом з цим, захворювання, за яким ОСОБА_9 звільнено від відбування покарання, не відноситься до переліку хвороб, які є підставою для звільнення останньої від подальшого відбування покарання, та затверджені наказом Міністерства юстиції № 1348/5/572 від 15.08.2014 року, зареєстрований в Міністерстві юстиції 20 серпня 2014 р. за №990/25767.

Матеріали провадження не містять жодних медичних документів, які б засвідчували, що хвороби ОСОБА_9 є тяжкими, та такими, що перешкоджають відбуванню покарання.

Крім того, судом першої інстанції не була проаналізована певна позитивна динаміка у стані здоров`я обвинуваченої. Зокрема у 2018 році ОСОБА_9 мала першу групу інвалідності по загальному захворюванню, у 2019 році відповідною комісією їй була призначена друга група інвалідності, яка була встановлена до 01.01.2021 року та діяла на час судового розгляду провадження в суді першої інстанції.

За таких обставин у суду першої інстанції були відсутні правові підстави для звільнення обвинуваченої ОСОБА_9 від відбування покарання у зв`язку із захворюванням тяжкою хворобою до її одужання.

Крім того, з вироку суду вбачається, що суд визначив обвинуваченій остаточне покарання на підставі ч.4 ст.70 КК з урахуванням вироку Жовтневого районного суду м.Запоріжжя від 24.06.2020 року. Між тим, колегією суддів встановлено, що даний вирок скасовано ухвалою Запорізького апеляційного суду від 30.08.2021 року з призначенням нового розгляду в суді першої інстанції, а тому підстави для застосування положень ч.4 ст.70 КК в даному випадку відсутні.

Разом з тим, відповідно до п.3 ч.1 ст.49 КК особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з дня вчинення нею кримінального правопорушення і до дня набрання вироком законної сили минуло п`ять років - у разі вчинення нетяжкого злочину, крім випадку, передбаченого у пункті 2 цієї частини.

Згідно зі ст.74 КК особа може бути за вироком суду звільнена від покарання на підставах, передбачених статтею 49 цього Кодексу.

Із матеріалів кримінального провадження вбачається, що ОСОБА_9 обвинувачувалася у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.15, ч.2 ст.185, ч.2 ст.185 КК, які вчинила в період з 02.02.2017 року до 13.11.2017 року. Відповідно до ст.12 КК вказані кримінальні правопорушення відносяться до нетяжких злочинів.

Враховуючи, що кримінальні правопорушення обвинуваченою вчинені в період з 02.02.2017 року до 13.11.2017 року, то з огляду на п.3 ч.1 ст.49 КК строк давності навіть з урахуванням його переривання у зв`язку із вчиненням ОСОБА_9 04.03.2019 року нового кримінального правопорушення у іншій справі, на час апеляційного розгляду закінчився.

Відтак наведені обставини дають апеляційному суду право звільнити обвинувачену ОСОБА_9 від призначеного їй вироком покарання на підставі п.3 ч.1 ст.49 КК, а не на підставі п.1 ч.1 ст.49 КК, як помилково просив прокурор у змінах до апеляційної скарги, у зв`язку із закінченням строків давності.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.407, 418, 419 КПК України, колегія суддів

УХВАЛИЛА

Апеляційну скаргу прокурора (зі змінами) задовольнити.

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_8 залишити без задоволення.

Вирок Хортицького районного суду м.Запоріжжя від 13 липня 2020 року щодо ОСОБА_9 в цій справі в частині призначення покарання змінити.

Вважати ОСОБА_9 засудженою за ч.2 ст.15, ч.2 ст.185 КК України до 2 років позбавлення волі, за ч.2 ст.185 КК України до 3 років позбавлення волі та на підставі ч.1 ст.70 КК України остаточно до 3 років позбавлення волі.

На підставі п.3 ч.1 ст.49, ч.5 ст.74 КК України звільнити ОСОБА_9 від покарання, призначеного їй вироком суду, у зв`язку із закінченням строків давності.

В решті вирок суду залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом трьох місяців з часу її проголошення.

Головуючий суддяСуддяСуддя
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4