Справа № 357/795/24
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 травня 2024 року слідчий суддя Білоцерківського міськрайонного суду Київської області ОСОБА_1 , за участі: секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , власників майна ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , представника власників майна ОСОБА_7 , розглянувши клопотання прокурора Білоцерківської окружної прокуратури ОСОБА_3 про накладення арешту на тимчасово вилучене майно у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000438 від 02.11.2023, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.5 ст. 361 КК України,-

У С Т А Н О В И В:

22 травня 2024 року (здано до відділення поштового зв`язку 17 травня 2024 року) до слідчого судді Білоцерківського міськрайонного суду Київської області надійшло клопотання прокурора Білоцерківської окружної прокуратури Київської області ОСОБА_3 про накладення арешту на тимчасово вилучене майно у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000438 від 02.11.2023, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.5 ст.361 КК України.

Встановлені досудовим розслідуванням фактичні обставини вчинення кримінального правопорушення згідно з поданим клопотанням:

групою осіб, починаючи із 2022 року по 2023 рік включно на території м. Біла Церква організовано роботу «кол-центрів» з метою несанкціонованого отримання інформації та подальшого втручання в роботу інформаційних (автоматизованих), електронних комунікаційних, інформаційно-комунікаційних систем, що заподіяло значну шкоду та вчинено в період воєнного стану.

На виконання доручення, наданого окружною прокуратурою в порядку ст. 36 КПК України в рамках кримінального провадження внесеного в ЄРДР № 0000438 від 02.11.2023, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 361 КК України, Білоцерківським РВ ГУ СБУ у м. Києві та Київській області встановлено, що організатором запровадження шахрайського механізму на території м. Біла Церква Київської області розгалуженої мережі т.зв. «кол-центрів» є ОСОБА_8 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 ), який з початку 2022 року по теперішній час, використовуючи спеціалізоване обладнання для створення т.зв. «ботоферм», тобто програмних засобів (у т.ч. аккаунтів) та телекомунікаційних пристроїв, об`єднаних у єдину систему, що працює за конкретно визначеним алгоритмом та імітує діяльність групи людей у мережах електронних комунікацій, що в свою чергу надає змогу поширювати потрібний зловмисникам контент від великої кількості джерел мережі інтернет, які працюють під управлінням однією особи через створені нею т.зв. «кол-центри» з метою отримання конфіденційної інформації громадян, за допомогою якої отримується незаконний доступ до їх банківських рахунків, електронних гаманців громадян, систем розрахунків у криптовалюті та несанкціонованого втручання в роботу автоматизованих систем фінансових установ із метою подальшого викрадення грошових коштів.

Зокрема, ОСОБА_8 з метою розширення вищевказаного протиправного механізму, залучив довірену собі особу ОСОБА_9 ІНФОРМАЦІЯ_2

16 травня 2024 року проведено санкціонований обшук приміщення квартири за адресою: АДРЕСА_1 , під час проведення якого виявлено та вилучено: мобільні телефони, грошові кошти, інші речі та документи, які поміщено до спецпакетів.

Виходячи з того, що на даний час у слідства є достатні підстави вважати, що вилучені в ході проведеного обшуку предмети містять відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, а також з метою забезпечення проведення повного, всебічного та неупередженого досудового розслідування, з метою запобігання можливості приховування, пошкодження, знищення чи відчуження вказаного майна та забезпечення виконання у подальшому судових рішень у кримінальному провадженні, необхідно накласти арешт на вилучені під час обшуку квартири за адресою: АДРЕСА_1 , предмети, із забороною користування та розпорядження вказаним майном.

Відомості про участь сторін при розгляді клопотання та фіксування судового процесу:

Прокурор в судовому засіданні клопотання підтримала та просила його задовольнити.

Власники майна ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 та їх представник адвокат ОСОБА_7 проти задоволення клопотання прокурора заперечували, з тих підстав, що жодного відношення до кримінального правопорушення не мають, їх син - ОСОБА_9 проживає за іншою адресою, його особистих речей в квартирі не має, а вилучені речі, документи та грошові кошти належать їм на праві приватної власності, що підтверджується наданими відповідними підтверджуючими документами.

Правове обґрунтування рішення:

Судовий розглядом встановлено, що в провадженні СВ Білоцерківського РУП ГУНП в Київській області перебуває кримінальне провадження № 0000438 від 02.11.2023, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.5 ст. 361 КК України.

16 травня 2024 року на підставі ухвали слідчого судді Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 14.05.2024 (№357/6843/24, 1-кс/357/1278/24) проведено обшук квартири за адресою: АДРЕСА_1 , під час проведення якого виявлено та вилучено: 1) мобільний телефон марки «Samsung» чорного кольору з сім-картою «Київстар», що поміщено до спец. пакету № PSP 1466037, 2) зошит чорного кольору «Style» з рукописним текстом, що поміщено до спец. пакету № PSP 1466038, 3) грошові кошти в загальній сумі 3000 гривень (6 грошових купюр номіналом 500 гривень), що поміщено до спец. пакету № PSP 1183176, 4) зошит «LES AVENTURES» із записами, що поміщено до спец. пакету № PSP 1183177, 5) грошові кошти в загальній сумі 2835 гривень (номіналом 500, 200, 100, 50, 20, 10 та 5 гривень), що поміщено до спец. пакету № PSP 1183174, 6) грошові кошти в загальній сумі 3000 гривень, (3 грошові купюри номіналом 1000 гривень), що поміщено до спец. пакету № PSP 1189178, 7) портативний ноутбук «Lenovo» сірого кольору, що поміщено до спец. пакету № PSP 4192426, 8) грошові кошти номіналом по 1000 гривень в кількості 25 грошових купюр (25000 гривень), номіналом по 100 доларів США в кількості 22 купюри (2200 доларів США), номіналом по 50 доларів США, 20 доларів США, 10 доларів США, 1 долар США (в загальній кількості 2281 доларів США), номіналом 200 Євро 1 купюра, номіналом по 100 Євро 8 грошових купюр, номіналом 50 Євро 9 грошових купюр, номіналом по 10 Євро (в загальній кількості 1460 Євро), що поміщено до спец. пакету № SUD2027311, 9) жорсткий диск «Toshiba» с/н 9768С4Х4Т, що поміщено до спец. пакету № SUD2027310, 10) блокнот рожевого кольору із записами, що поміщено до спец. пакету № SUD2027309, 11) 2 (два) мобільні телефони «Samsung» чорного кольору с/н НОМЕР_1 та марки «Nokia», що поміщено до спец. пакету № SUD2027308.

Відповідно до постанови слідчого СВ Білоцерківського РУП ГУНП в Київській області ОСОБА_10 від 16.05.2024 вказане тимчасово вилучене майно визнано речовим доказом у кримінальному провадженні.

З системного аналізу статей 167, 234, частини 7 статті 236 КПК України вбачається, що мета вилучення майна під час обшуку має відповідати самій меті його здійснення, із подальшим правомірним набуттям таким майном режиму тимчасово вилученого. Тобто, цей комплекс заходів спрямований на здобуття доказів у кримінальному провадженні, тому подальше накладення арешту на майно може розглядатися як правомірне, коли вилучення цього майна відповідає меті проведення обшуку.

Згідно з ухвалою слідчого судді Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 14.05.2024 надано дозвіл на проведення обшуку за місцем проживання ОСОБА_9 , а саме за адресою: АДРЕСА_1 .

Виходячи з обраної органом досудового розслідування кваліфікації кримінального правопорушення та необхідності забезпечення саме цього кримінального провадження, слідчий суддя з метою проведення обшуку надав дозвіл на відшукання та вилучення речей, предметів та документів що можуть викривати причетність ОСОБА_9 до вчинення дій, які розслідуються по цій справі, а також мають значення для розслідування у цьому кримінальному провадженні.

Таким чином, враховуючи положення статей 167, 234, 236 КПК України, майно, яке вилучається слідчим, прокурором під час проведення обшуку, повинне мати певний зв`язок з розслідуваним кримінальним правопорушенням. Слідчий, прокурор під час проведення обшуку не мають права вилучити майно, яке не має жодних ознак зв`язку з розслідуваним кримінальним правопорушенням.

Як встановлено в судовому засіданні з пояснень власників майна ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_11 , їхній син (внук) ОСОБА_9 за вказаною адресою не проживає, його особисті речі в квартирі відсутні, виявлені та вилучені мобільні телефони купувались подружжям для власних потреб за кредитні кошти, що підтверджується наданими документами, грошові кошти в сумі 1460 Євро та 2281 доларів США є коштами власних заощаджень ОСОБА_11 , яка передала їх на зберігання своїй дочці ОСОБА_5 , грошові кошти в сумі 8835 грн є коштами власних заощаджень подружжя, а зошити, блокноти, жорсткий диск та ноутбук також є їх особистими речами.

Такі твердження власників майна ОСОБА_4 , ОСОБА_5 та ОСОБА_11 залишились не спростованими з боку сторони обвинувачення.

В клопотанні прокурора відсутні будь-які докази, які б свідчили про те, що вилучені мобільні телефони, ноутбук, зошити та блокнот із записами, грошові кошти відповідають критеріям, передбаченим ч.2 ст.167 КПК України.

Постанова слідчого СВ Білоцерківського РУП ГУНП в Київській області ОСОБА_10 від 16.05.2024 року про визнання їх речовим доказом у даному кримінальному провадженні, з урахуванням наданих представником власників майна документів та пояснень власників майна, на думку слідчого судді, не відповідає вимогам ст.110 КПК України, оскільки є передчасною, належним чином необґрунтованою та немотивованою, винесеною без належного врахування обставин вчинення зазначеного кримінального правопорушення.

При застосуванні заходів забезпечення кримінального провадження слідчий суддя повинен діяти у відповідності до вимог КПК України та судовою процедурою гарантувати дотримання прав, свобод та законних інтересів осіб, а також умов, за яких жодна особа не була б піддана необґрунтованому процесуальному обмеженню.

Зокрема, при вирішенні питання про арешт майна для прийняття законного та обґрунтованого рішення слідчий суддя, згідно ст. ст. 98, 132, 173 КПК України, повинен врахувати: існування обґрунтованої підозри щодо вчинення злочину та достатність доказів, що вказують на вчинення злочину; правову підставу для арешту майна; можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченого пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); можливий розмір шкоди, завданої злочином; наслідки арешту майна для третіх осіб; розумність і співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження.

Відповідні дані мають міститися і у клопотанні слідчого чи прокурора, який звертається з проханням арештувати майно, оскільки, згідно зі ст. 1 Першого протоколу Конвенції про захист прав та основоположних свобод, будь-яке обмеження права власності повинно здійснюватися відповідно до закону, а отже суб`єкт, який ініціює таке обмеження, повинен обґрунтувати свою ініціативу з посиланням на норми закону.

Перша та найголовніша вимога статті 1 Першого протоколу до Конвенції полягає в тому, що будь-яке втручання з боку органу влади у мирне володіння майном має бути законним: друге речення першого абзацу надає право позбавляти власності лише «на умовах, передбачених законом», при цьому у другому абзаці визнається право держав здійснювати контроль за користуванням майном шляхом введення в дію «законів». Крім того, верховенство права, один із основоположних принципів демократичного суспільства, притаманний усім статтям Конвенції (рішення у справі «Іатрідіс проти Греції» пункт 58).

Отже, слідчий суддя приходить до висновку, що клопотання прокурора та додані до нього матеріали, не містять достатніх і належних доказів наявності правових підстав для накладення арешту на вилучене майно, оскільки не надано слідчому судді доказів, що таке майно може бути речовим доказом в розумінні ст.98 КПК України, може бути використане як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час розслідування кримінального провадження, відповідно є недоведеним обґрунтування необхідності арешту вилученого майна в частині запобігання його знищенню, відчуженню чи приховуванню від органів досудового розслідування, тобтопосилання прокурора на те, що вилучене майно може бути доказом злочину, на переконання слідчого судді є припущенням сторони обвинувачення, не є співрозмірними із вимогами Цивільного Кодексу України та статті 1 Першого протоколу від 20.03.1952 року, Європейської Конвенції про захист прав і основних свобод людини, щодо права кожного, мирно володіти своїм майном, оскільки ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.

Окрім цього, з матеріалів клопотання встановлено, що 16.05.2024 обшук квартири за адресою: АДРЕСА_1 , проведено слідчим ОСОБА_12 . Разом з тим, постановою заступника начальника СВ Білоцерківського РУП ГУНП в Київській області про визначення слідчої групи та старшого слідчої групи у кримінальному провадженні від 06.03.2024 визначено слідчу групу для здійснення досудового розслідування кримінального провадження № 0000438 у складі: заступника начальника СВ Білоцерківського РУП ГУНП в Київській області ОСОБА_13 , старших слідчих СВ Білоцерківського РУП ГУНП в Київській області ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 . Тобто, матеріали, додані до клопотання прокурора про арешт тимчасово вилученого майна не містять доказів того, що ОСОБА_12 на момент проведення обшуку входив до складу слідчої групи у даному кримінальному провадженні.

З огляду на викладене, слідчий суддя дійшов висновку, що наразі відсутні правові підстави для накладення арешту на майно, а отже у задоволенні клопотання належить відмовити.

Керуючись ст.ст.2, 7, 132, 98, 167, 170-173, 372, КПК України, слідчий суддя,-

П О С Т А Н О В И В :

У задоволенні клопотання прокурора Білоцерківської окружної прокуратури ОСОБА_3 про накладення арешту на тимчасово вилучене майно у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000438 від 02.11.2023, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.5 ст. 361 КК України відмовити.

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена протягом п`яти днів з дня її проголошення шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до Київського апеляційного суду, а особами, які не були присутні під час її проголошення, з дня отримання копії судового рішення.

Повний текст ухвали оголошено 29.05.2024 о 9:00.

Слідчий суддя: ОСОБА_1