КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження №11-кп/824/4080/2024 Доповідач: ОСОБА_2
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 червня 2024 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду у складі:

головуючого - ОСОБА_2 ,

суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

з секретарем - ОСОБА_5 ,

за участю: в режимі

відеоконференції

захисника - ОСОБА_6 ,

обвинуваченого - ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Києва апеляційну скаргу захисника обвинуваченого ОСОБА_7 - адвоката ОСОБА_6 ухвалу Шевченківського районного суду м. Києва від 09 травня 2024 року про продовження ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою,

В С Т А Н О В И Л А :

Ухвалою Шевченківського районного суду м. Києва від 09 травня 2024 року, задоволено частково клопотання прокурора та продовжено строк тримання обвинуваченого ОСОБА_7 , під вартою до 06 липня 2024 року включно. Визначено ОСОБА_7 розмір застави у вигляді 20 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що складає 60560 грн.

Захисник ОСОБА_6 , подав апеляційну скаргу, в якій просить ухвалу суду скасувати, змінити ОСОБА_7 , запобіжний захід з тримання під вартою на більш м`який запобіжний захід (нічний домашній арешт або особисте зобов`язання).

В обґрунтування апеляційних вимог зазначає, що обвинувачений до затримання працював, має постійне місце проживання, соціальні зв`язки - батьків. Вважає, що зазначенні в клопотанні прокурора ризики є безпідставними та не доведеними. ОСОБА_7 добровільно прибув до суду для розгляду клопотання, під час військового стану можливості виїхати за межі України не має, співпрацював зі слідством, беззаперечно визнає свою вину. Свідки та представники потерпілого про можливий тиск та погрози з боку ОСОБА_7 не повідомляли. Доказів, які б підтверджували можливість вчинення ОСОБА_7 зазначених ризиків в клопотанні прокурора, сторона обвинувачення не надала.

Вислухавши доповідь судді, пояснення обвинуваченого та його захисника, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла наступного.

Розглядаючи питання про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою, так само як і про його продовження, суд першої інстанції, для прийняття законного і обґрунтованого рішення, відповідно до ст. ст. 178, 199 КПК України та практики Європейського суду з прав людини, повинен врахувати тяжкість кримінального правопорушення, у вчиненні якого обвинувачується особа та особисті обставини життя особи, які можуть свідчити на користь збільшення (зменшення) ризику переховування відправосуддя чи інших способів неналежної процесуальної поведінки.

Органом досудового розслідування ОСОБА_7 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченогоч. 4 ст. 185 КК України, яке відноситься до категорії тяжкого злочину.

Вирішуючи питання про обрання запобіжного заходу щодо обвинуваченого, суд першої інстанції посилався на доведеність існування заявлених прокурором ризиків, передбачених п.п. 1, 3, 4, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України. Застосування найсуворішого запобіжного заходу зумовлене тим, що ОСОБА_7 є раніше судимою особою, на даний момент обвинувачується у вчиненні умисного тяжкого злочину, спрямованого на таємне викрадення чужого майна в період воєнного стану, за ознаками повторності, що свідчить високу суспільну небезпеку таких дій та в сукупності з обставинами кримінального провадження, в тому числі і через відсутність у обвинуваченого стійких соціальних зв`язків, що підтверджує можливість обвинуваченого, будучи не ізольованим від суспільства в межах запобіжного заходу переховуватись від суду, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, впливати на свідків, враховуючи стадію судового розгляду, а також вчинити інші кримінальні правопорушення.

З огляду на викладене, колегія суддів вважає, що судом першої інстанції об`єктивно встановлено існування обставин, які виправдовують тримання обвинуваченого ОСОБА_7 під вартою, оскільки прокурором доведено існування ризиків, передбачених ч.1 ст. 177 КПК України. Крім того, колегія суддів звертає увагу, що судом першої інстанції визначено альтернативний запобіжний захід у вигляді застави в розмірі 20 розмірів прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що складає 60 560 грн. з покладенням обов`язків.

Зважаючи на наведене, підстав вважати, що менш суворі запобіжні заходи, передбачені ст. 176 КПК України, можуть забезпечити виконання обвинуваченим належну процесуальну поведінку, колегія суддів не вбачає.

Посилання захисника на те, що обвинувачений має постійне місце проживання, міцні соціальні зв`язки, батьків, саме по собі не може слугувати підтвердженням його належної процесуальної поведінки та відсутності ризиків, з якими закон пов`язує можливість застосування або продовження такого запобіжного заходу, як тримання під вартою. Як вбачається з матеріалів судового провадження ОСОБА_7 неодоразово судимий, на розгляді перебуває декілька обвинувальних актів щодо нього, а наявність батьків та постійного місця проживання не зупинили його від вчинення ряду кримінальних правопорушень в минулому. Таким чином, доводи апеляційної скарги захисника про недоведеність зазначених ризиків в клопотанні прокурора, колегія суддів вважає непереконливими.

Враховуючи, що будь-яких порушень КПК України при постановленні оскаржуваної ухвали судом першої інстанції не встановлено, колегія суддів за наслідками апеляційного розгляду, вважає за необхідне ухвалу суду залишити без змін.

Керуючись ст.ст.405, 407 КПК України, колегія суддів,-

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_6 - залишити без задоволення.

Ухвалу Шевченківського районного суду м. Києва від 09 травня 2024 року про продовження ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою - залишити без змін.

Ухвала набирає чинності з моменту її проголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді

____________ _______________ _______________

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4