Справа № 676/2377/24
Провадження № 1-кп/676/233/24
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23 квітня 2024 року м. Кам`янець-Подільський

Кам`янець-Подільський міськрайонний суд Хмельницької області в складі:

головуючого-судді ОСОБА_1 ,

за участю:

секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

за участі: прокурора ОСОБА_3 ,

потерпілої ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_5 ,

захисника ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі судових засідань Кам`янець-Подільського міськрайонного суду Хмельницької області кримінальне провадження №0000029 від 25 березня 2024 року по обвинуваченню

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, з середньою спеціальною освітою, одруженого, військовослужбовця, солдата, розвідника сапера 46 окрема аеромобільної бригади десантно штурмових військ військової частини НОМЕР_1 , раніше судимого Кам`янець-Подільським міськрайонним судом Хмельницької області:

- 02.04.2014 за ч.3 ст.185 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк три роки зі звільненням від відбування покарання на підставі ст. ст. 75, 104 КК України із встановленням іспитового строку два роки;

- 05.06.2015 за ч.2 ст.186, ст.71 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк чотири роки шість місяців, звільненого з місця позбавлення волі 19 квітня 2029 року по відбуттю строку покарання,

у вчиненні кримінального правопорушення кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст.125 КК України,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_5 , будучи військовослужбовцем Збройних Сил України та перебуваючи розвідник сапер 46 окрема аеромобільної бригади десантно штурмових військ військової частини НОМЕР_1 , у військовому званні «солдат», відповідно до вимог ст. 11, 128 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України та ст. 4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, був зобов`язаний свято і непорушно додержуватись Конституції України та законів України, Військової присяги, віддано служити Українському народові, сумлінно і чесно виконувати військовий обов`язок, а також твердо знати та зразково виконувати свої службові обов`язки, бути дисциплінованим, поводитись з гідністю й честю, не допускати самому і стримувати інших від негідних вчинків.

Окрім цього, будучи військовослужбовцем Збройних Сил України, ОСОБА_5 повинен був поводити себе пристойно і дотримуватись вимог ст. 42, 68 Конституції України, згідно яких кожен, у тому числі ОСОБА_5 , зобов`язаний неухильно додержуватись Конституції України та Законів України, не посягати на права та свободи, честь і гідність інших людей, а також ст. 49 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, згідно яких військовослужбовці постійно повинні бути зразком високої культури, скромності і витримки, берегти військову честь, захищати свою й поважати гідність інших людей, зобов`язані завжди пам`ятати, що за їх поведінкою судять не лише про них, а й про Збройні Сили України в цілому.

Всупереч вище наведеним нормам законодавства України, солдат ОСОБА_5 , будучи військовослужбовцем, порушуючи військову дисципліну, вчинив умисне кримінальне правопорушення (проступок) проти життя та здоров`я особи при наступних обставинах. Так, 24 березня 2024 року близько 19 год. 20 хв. ОСОБА_5 знаходячись в житловій кімнаті житлового будинку АДРЕСА_1 , де на ґрунті раптово виниклих неприязних відносин, в ході словесного конфлікту із потерпілою ОСОБА_4 , прийняв рішення про спричинення останній тілесних ушкоджень.

Тоді ж, ОСОБА_5 реалізовуючи свій протиправний умисел, спрямований на спричинення тілесних ушкоджень, пов`язаний з домашнім насильством щодо своєї рідної сестри, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно-небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, з метою спричинення шкоди здоров`ю потерпілій, на ґрунті раптово виниклих неприязних відносин, перебуваючи біля кухонного столу та знаходячись у положенні стоячи навпроти потерпілої ОСОБА_4 , яка в момент нанесення удару знаходилась у сидячому положенні за кухонним столом, умисно кулаком правої руки наніс п`ять ударів в область правої сторони обличчя та область лобної ділянки зліва потерпілої .

Внаслідок вказаних протиправних дій, ОСОБА_5 спричинив потерпілій ОСОБА_4 тілесні ушкодження у вигляді двох синяків в області спинки носа з розповсюдженням на верхнє і нижнє повіко правого ока, та в лобній ділянці зліва, які по ступеню тяжкості відноситься до категорії легких тілесних ушкоджень.

Таким чином, зазначеними умисними діями, що виразились у спричиненні умисного легкого тілесного ушкодження, ОСОБА_5 вчинив кримінальне правопорушення кримінальний проступок, передбачений ч.1 ст.125 КК України.

В підготовчому судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 винність в інкримінованому йому кримінальному правопорушенні визнав повністю.

23 квітня 2024 року між потерпілою ОСОБА_4 та обвинуваченим ОСОБА_5 , за участю захисника останнього ОСОБА_6 , укладена угода про примирення, згідно якої обвинувачений ОСОБА_5 зобов`язався беззастережно визнати обвинувачення під час судового розгляду. Сторони погоджуються на призначення ОСОБА_5 за ч.1 ст.125 КК України покарання у виді штрафу в розмірі 50 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 (вісімсот п`ятдесят) гривень.

Під час підготовчого судового засідання потерпіла підтримала угоду про примирення з обвинуваченим, просить суд її затвердити та пояснила, що укладення угоди з її сторони є добровільним і вона цілком розуміє наслідки затвердження угоди, передбачені п.2 ч.1 ст.473 КПК України.

Обвинувачений також підтримав угоду про примирення з потерпілою і просить її затвердити. При цьому пояснив, що укладення угоди є добровільним, він цілком розуміє права, передбаченні п.1 ч.5 ст.474 КПК України, наслідки укладення та затвердження угоди, передбачені п.1 ч.1 ст. 473 КПК України, характер обвинувачення, вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди судом.

Вислухавши думку прокурора, потерпілої, обвинуваченого та його захисника, які не заперечили щодо затвердження судом даної угоди, суд дійшов висновку, що угода про примирення підлягає затвердженню з наступних підстав.

Так, згідно із п. 3 ч. 1 ст.314 КПК України у підготовчому судовому засіданні суд має право затвердити угоду або відмовити в затвердженні угоди та повернути кримінальне провадження прокурору для продовження досудового розслідування в порядку, передбаченому статтями 468-475 КПК України.

Відповідно до ч.1 і ч.3 ст.469 КПК України за ініціативою потерпілого, підозрюваного або обвинуваченого може бути укладена угода про примирення між потерпілим та підозрюваним чи обвинуваченим у провадженні щодо кримінальних проступків, нетяжких та тяжких злочинів та у кримінальному провадженні у формі приватного обвинувачення.

Як вбачається з наданих матеріалів кримінального провадження, дії обвинуваченого ОСОБА_5 обґрунтовано кваліфіковані за ч.1 ст.125 КК України, який відповідно до ст.12 КК України відноситься до кримінальних проступків.

При цьому судом з`ясовано, що обвинувачений цілком розуміє права визначені п.1 ч.5 ст.474 КПК України, наслідки укладення та затвердження даної угоди, передбачені п.1 ч.1 ст.473 КПК України, характер обвинувачення, вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди судом. Потерпіла також розуміє наслідки затвердження даної угоди, визначені п. 2 ч. 1 ст.473 КПК України.

Суд дійшов переконання, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.

При вирішенні питання про відповідність угоди вимогам КПК України та закону, суд, враховує, що умови угоди про примирення не суперечать вимогам КПК України та закону, правова кваліфікація дій кримінального правопорушення вірна, умови угоди відповідають інтересам суспільства та не порушують прав, свобод чи інтересів сторін або інших осіб, не встановлено підстав вважати, що укладення угоди не було добровільним, або сторони не примирилися, не встановлено очевидної неможливості виконання обвинуваченим взятих на себе зобов`язань за угодою, а також відсутні фактичні підстави для невизнання винуватості.

Таким чином, в судовому засіданні встановлено, що дії, у вчиненні яких обвинувачується ОСОБА_5 , що виразились у спричиненні умисного легкого тілесного ушкодження, мали місце. Зазначені дії містять склад кримінального правопорушення кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст.125 КК України. Обвинувачений ОСОБА_5 винен у вчиненні цього кримінального правопорушення і підлягає покаранню за його вчинення.

При призначенні покарання, суд згідно із вимогами ст.65 КК України враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного, обставини справи, що пом`якшують та обтяжують покарання.

ОСОБА_5 є військовослужбовцем ЗСУ та виконує завдання в зоні бойових дій, раніше двічі засуджувався за вчинення умисних корисливих тяжких злочинів проти власності, судимості за які не погашені та не зняті в установленому законом порядку, за місцем проживання Староушицька селищна рада Кам`янець-Подільського району Хмельницької області характеризується посередньо, як такий, що зловживає спиртними напоями, на обліку в лікаря нарколога не перебуває, перебуває під динамічним спостереженням у лікаря психіатра Дз: F07.2.

Щире каяття та активне сприяння розкриттю проступку враховується судом обставиною, що пом`якшує покарання обвинуваченого.

Вчинення кримінального правопорушення щодо особи, з якою винний перебуває у сімейних або близьких відносинах, враховується судом обставиною, яка обтяжує покарання ОСОБА_5 .

Із врахуванням всіх обставин справи та особи обвинуваченого, суд вважає, що узгоджене сторонами покарання відповідає не тільки тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, обставинам справи, але й особі обвинуваченого, є обґрунтованим та буде відповідати цілям покарання.

Також при призначенні покарання ОСОБА_5 суд враховує, що узгоджені сторонами в угоді про примирення вид і міра покарання відповідають загальним правилам призначення кримінальних покарань та розміру призначеного покарання, які встановлені Кримінальним кодексом України.

Згідно ст.65 КК України у випадку затвердження вироком угоди про примирення, суд призначає покарання, узгоджене сторонами угоди.

Відповідно до ч. 1 ст. 475 Кримінального процесуального кодексу України, якщо суд переконається, що угода може бути затверджена, він ухвалює вирок, яким затверджує угоду і призначає узгоджену сторонами міру покарання.

Виходячи з викладеного, суд дійшов висновку про можливість затвердження угоди про примирення між потерпілою та обвинуваченим і призначення останньому узгодженої сторонами міри покарання.

Керуючись ст.ст.368-371, 373-375, 474-475 КПК України, суд

У Х В А Л И В:

Затвердити угоду про примирення між потерпілою ОСОБА_4 та обвинуваченим ОСОБА_5 від 23 квітня 2024 року.

Визнати ОСОБА_5 винуватим у вчиненні кримінального правопорушення кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст.125 КК України, призначивши йому узгоджену сторонами міру покарання у виді штрафу в розмірі 50 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 (вісімсот п`ятдесят) гривень.

Цивільний позов не пред`являвся.

Речові докази та процесуальні витрати відсутні.

Заходи забезпечення кримінального провадження не застосовувалися.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого КПК України, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

На вирок може бути подана апеляційна скарга з підстав, передбачених ч.3 ст.394 КПК України, до Хмельницького апеляційного суду через Кам`янець-Подільський міськрайонний суд Хмельницької області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Копія вироку може бути отримана в суді учасниками судового провадження. Обвинуваченому та прокурору вручити копію вироку негайно після його проголошення.

Суддя Кам`янець-Подільського

міськрайонного суду ОСОБА_1