Справа № 357/8344/24
У Х В А Л А

12 червня 2024 року слідчий суддя Білоцерківського міськрайонного суду Київської області ОСОБА_1 , з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора Білоцерківської окружної прокуратури Київської області ОСОБА_3 ,

захисника підозрюваної адвоката ОСОБА_4 ,

підозрюваної ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судового засідання № 1 Білоцерківського міськрайонного суду Київської області клопотання старшого слідчого СВ Білоцерківського РУП ГУНП в Київській області ОСОБА_6 , погодженого прокурором Білоцерківської окружної прокуратури Київської області ОСОБА_7 , у кримінальному провадженні № 0002064 від 11.06.2024 про застосування запобіжного заходу тримання під вартою щодо підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286-1 КК України

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки с. Острів, Рокитнянського району, Київської області, громадянки України, одруженої, пенсіонерки, інвалід 3-ї групи, зареєстрованої та проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимої, ідентифікаційний код НОМЕР_1 ,

У С Т А Н О В И В:

12.06.2024 до Білоцерківського міськрайонного суду Київської областi надійшло клопотання про застосування до підозрюваної ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів, в якому зазначено, що слідчим відділом Білоцерківського РУП ГУНП в Київській області проводиться досудове розслідування кримінального провадження відомості щодо якого внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0002064 від 11.06.2023 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286-1 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що 10.06.2024 близько 22 год. 26 хв. водій ОСОБА_5 , порушуючи вимоги п. 2.9 (а), Правил дорожнього руху, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України №1306 від 10.10.2001, відповідно до якого водієві забороняється: «керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, керуючи технічно справним автомобілем марки «DAEWOO LANOS» реєстраційний номер НОМЕР_2 та рухаючись по вул. Лісна, що в с. Троїцьке, зі сторони центру с. Троїцьке в напрямку с. Острів Білоцерківського району, Київської області, де навпроти будинку АДРЕСА_2 , в порушення вимог: п.1.5 Правил дорожнього руху, в якому зазначено: «Дії або бездіяльність учасників дорожнього руху та інших осіб не повинні створювати небезпеку чи перешкоду та руху, загрожувати життю або здоров`ю громадян, завдавати матеріальних збитків», п.1.7 Правил дорожнього руху де вказано, «Водії зобов`язані бути особливо уважними до таких категорій учасників дорожнього руху, як велосипедисти, особи, які рухаються в кріслах колісних, та пішоходи. Усі учасники дорожнього руху повинні бути особливо обережними до дітей, людей похилого віку та осіб з явними ознаками інвалідності», п. 2.3 (б), (д) Правил дорожнього руху, зокрема б). «Для забезпечення дорожнього руху водій зобов`язаний: бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, стежити за правильністю розміщення та кріплення вантажу, технічним станом транспортного засобу і не відволікатись від керування цим засобом у дорозі», д) «не створювати своїми діями загрози безпеці дорожнього руху», п.2.10 (а), (г), (д) Правил дорожнього руху, відповідно до яких «У разі причетності до дорожньо-транспортної пригоди водій зобов`язаний: а) «негайно зупинити транспортний засіб і залишатися на місці пригоди»; г) «вжити можливих заходів для надання домедичної допомоги потерпілим, викликати бригаду екстреної (швидкої) медичної допомоги, а в разі відсутності можливості вжити зазначених заходів звернутися по допомогу до присутніх і відправити потерпілих до закладу охорони здоров`я»; д) «повідомити про дорожньо-транспортну пригоду орган чи уповноважений підрозділ Національної поліції, записати прізвища та адреси очевидців, чекати прибуття поліцейських», п. 12.1 Правил дорожнього руху, де вказано «Під час вибору в установлених межах безпечної швидкості руху водій повинен враховувати дорожню обстановку а також особливості вантажу, що перевозиться і стан транспортного засобу, щоб мати змогу постійно контролювати його рух та безпечно керувати ним», п. 12.2 Правил дорожнього руху, де вказано, «У темну пору доби та в умовах недостатньої видимості швидкість руху повинна бути такою, щоб водій мав змогу зупинити транспортний засіб у межах видимості дороги», проявила неуважність та безпечність, не була особливо обережною до дітей, не стежила за дорожньою обстановкою, не відреагувала на її зміну, в темну пору доби не вибрала безпечної швидкості у межах видимості дороги внаслідок чого здійснила наїзд на малолітнього пішохода ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та неповнолітнього пішохода ОСОБА_9 , якій 15 років, які рухались по краю проїзної частини вул. Лісна в напрямку до с. Острів, Білоцерківського району, Київської області.

Після цього, ОСОБА_5 , будучи причетною до дорожньо-транспортної пригоди не залишилась на місці пригоди, не вжила можливих заходів для надання медичної допомоги потерпілим, не викликала бригаду швидкої допомоги, не повідомила про пригоду до Національної поліції та не чекала на їх прибуття.

В результаті дорожньо-транспортної пригоди малолітній пішохід ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , отримала тілесні ушкодження у вигляді: перелому лівого зап`ястя - ЗЧМТ, ЗГМ, неповнолітній пішохід ОСОБА_9 15 років, отримала наступні тяжкі тілесні ушкодження: багато численні переломи по всьому тілі, ЗЧМТ, ЗГМ, без свідомості, полі травма.

Сукупність допущених водієм ОСОБА_5 порушень вимог п.п. 1.5, 1.7, 2.3(б, д), 2.9 (а), 2.10 (а, г, д), 12.1, 12.2, Правил дорожнього руху знаходяться в прямому причинному зв`язку із настанням вказаної дорожньо-транспортної пригодою та її наслідками.

11.06.2024 ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286-1 КК України у кримінальному провадженні № 0002064 від 11.06.2024.

Особа підозрюваної: ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженка с. Острів, Рокитнянського району, Київської області, громадянка України, одружена, пенсіонерка, інвалід 3-ї групи, зареєстрована та проживаюча за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судима, ідентифікаційний код НОМЕР_1 ,-

Обґрунтованість підозри ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286-1 КК України повністю підтверджується зібраними в кримінальному провадженні доказами:

-протоколом огляду місця дорожньо-транспортної пригоди від 10.06.2024;

-протоколом огляду місцевості від 11.06.2024 відповідно до якого виявлено транспортний засіб, марки «DAEWOO LANOS» реєстраційний номер НОМЕР_2 , що має пошкодження кузова та лобового скла;

-висновком медичного обстеження, відповідно до якого ОСОБА_5 перебувала в стані алкогольного сп`яніння, а саме: 1,91% та 1,66%;

-протоколом затримання від 11.06.2024, відповідно до якого в останньої вилучено мобільний телефон;

-протоколом допиту малолітнього свідка ОСОБА_8 від 11.06.2024, яка повідомила, що водій автомобілю «Ланос» сірого кольору здійснив наїзд на неї та її подругу ОСОБА_9 , чим спричинив тілесні ушкодження та після чого зник з місця пригоди;

-протоколом допиту законного представника потерпілого ОСОБА_10 від 11.06.2024 відповідно до якого остання повідомила, що її донька ОСОБА_8 отримала тілесні ушкодження внаслідок дорожньо-транспортної пригоди;

-протоколом допиту підозрюваної ОСОБА_5 від 11.06.2024 відповідно до якого остання беззастережно визнала свою вину у вчиненні даного кримінального правопорушення;

-іншими матеріалами кримінального провадження.

Відповідно до вимог п. 4 ч. 1 ст. 184 КПК України встановлено наявність ризиків, передбачених п.п. 1, 3, 5 ч.1 ст. 177 КПК України, а саме:

- п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України підтверджується тим, що ОСОБА_5 , підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, за яке законом передбачено покарання у виді позбавлення волі строком до 8 років з позбавленням права керувати транспортними засобами на строк до трьох років. Усвідомлення можливості настання вказаних вкрай несприятливих для ОСОБА_5 , наслідків спонукатиме її змінювати місце проживання та уникати суду з метою уникнення кримінальної відповідальності. При оцінці переховування від правосуддя може братися до уваги поряд з іншими обставинами і загроза відносно суворого покарання. Крім того, на момент вчинення злочину перебувала у стані алкогольного сп`яніння, що є обтяжуючою обставиною.

Також відразу після вчинення злочину ОСОБА_5 з місця події зникла, автомобіль, яким керувала, сховала у подвір`ї приватного будинку знайомих, таким чином намагаючись уникнути відповідальності за скоєне.

- п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України підтверджується тим, що підозрюваний ОСОБА_5 , з метою ухилення від подальшого покарання чи спотворення об`єктивної картини може впливати на свідків, яким відомі обставини вчинення вказаного кримінального правопорушення - умовлянням, підкупом чи погрозами примушуючи змінити свідчення.

Окрім цього, підозрювана ОСОБА_5 мешкає в одному населеному пункті що й свідки у даному кримінальному провадження впродовж тривалого, що може свідчити про можливий вплив на них, з метою зміни їх показань.

- п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України підтверджується тим, що підозрювана ОСОБА_5 , будучи причетною до вчинення дорожньо-транспортної пригоди у відношенні малолітньої та неповнолітньої дівчини, розуміючи, що останні отримали значні ушкодження і потребують невідкладної медичної допомоги, нехтуючи тим, що їх життя знаходиться під загрозою, залишила місце вчинення кримінального правопорушення, приховала знаряддя злочину і переховувалась до моменту затримання працівниками поліції. Вищевказане свідчить про злочинну схильність та вперте небажання останньої стати на шлях виправлення що дає підстави вважати, що перебуваючи не під вартою ОСОБА_5 буде продовжувати свою злочинну діяльність.

Жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, зазначених у статті 177 КПК України, бо є всі підстави вважати, що перебуваючи на волі підозрювана ОСОБА_5 , яка підозрюється у вчиненні тяжкого кримінального правопорушення може переховуватися від органу досудового розслідування та/або суду, впливати на свідків у кримінальному провадженні та може вчинити інше кримінальне правопорушення.

Відповідно до ст. 178 КПК України у ході досудового розслідування у кримінальному провадженні установлено наступне:

- зібрані у ході досудового розслідування докази є вагомими та підтверджують причетність ОСОБА_5 до вчинення нею інкримінованого їй кримінального правопорушення;

- тяжкість покарання, що загрожує ОСОБА_5 у разі визнання її винуватою у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого вона підозрюється є достатньою для обрання їй запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою;

- вік та стан підозрюваного ОСОБА_5 дозволяє їй перебувати в слідчому ізоляторі під час досудового розслідування, що є необхідним для забезпечення належної процесуальної поведінки підозрюваної;

Враховуючи викладене вище в органу досудового розслідування є всі достатні та обґрунтовані підстави вважати, що будь-який інший запобіжний захід не пов`язаний з ізоляцією від суспільства не зможе забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваної ОСОБА_5 , а тому останній необхідно застосувати запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, що необхідно для виконання завдання кримінального судочинства, передбаченого ст. 2 КПК України для виконання якого орган досудового розслідування звертається із клопотанням до слідчого судді.

Прокурор в судовому засіданні клопотання підтримала посилаючись на достатність доказів, підтверджуючих обґрунтованість підозри, та існування передбачених п.п. 1, 3 та 5 ч. 1 ст. 177 КПК України ризиків. Просить взяти до уваги, що ОСОБА_5 після скоєної ДТП не залишилася на місці пригоди, не надала допомогу потерпілим, не викликала швидку медичну допомогу та не повідомила поліцію про дану пригоду.

В судовому засіданні підозрювана ОСОБА_5 просить застосувати до неї запобіжний захід не пов`язаний з триманням під вартою, а саме домашній арешт в нічний час доби для того щоб мати можливість працювати та відшкодувати завдану потерпілим шкоду. В скоєному розкаюється, зазначила, що не заперечує факту скоєння нею ДТП.

Захисник підозрюваного адвокат ОСОБА_4 в судовому засіданні просить застосувати до підозрюваної ОСОБА_5 домашній арешт в нічний час доби, посилаючись на те, що ризики не підтверджені доказами, підозрювана свою вину визнає, співпрацює зі слідством, має намір працювати та відшкодувати завдану потерпілим шкоду. Просить взяти до уваги, що ОСОБА_5 позитивно характеризується, є інвалідом 3-ї групи, раніше до кримінальної відповідальності не притягувалася.

Заслухавши думку сторін кримінального провадження, дослідивши подане клопотання та додані до нього матеріали, слідчий суддя приходить до наступного.

Згідно з ч. 2 ст. 177 КПК України, підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.

З матеріалів кримінального провадження встановлено, що відповідно до витягу з Єдиного реєстру досудових розслідувань 11.06.2024 за № 0002064 внесено відомості за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 286-1 КК України, а саме про те, що 10.06.2024 близько 22 год. 26 хв. поряд із будинком АДРЕСА_2 , невстановленим автомобілем, під керуванням невстановленого водія, здійснено наїзд на неповнолітніх пішоходів ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_9 , 15 років після чого автомобіль не зупиняючись з місця пригоди поїхав. Внаслідок ДТП пішоходам спричинено тілесні ушкодження різного ступеня.

11.06.2023 ОСОБА_5 на підставі п. 2 ч. 1 ст. 208 КПК України о 05 год. 00 хв. затримано за підозрою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286-1 КК України та в цей же день згідно ст. ст. 42, 276, 277, 278 КПК України їй повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286-1 КК України.

Причетність ОСОБА_5 до вчинення інкримінованого йому кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286-1 КК України, стверджується наявними в долучених на обґрунтування клопотання документах даними, які на даній стадії процесу є достатніми для висновку про обґрунтованість підозри, а саме: протоколам огляду місця події, протоколом огляду місцевості, висновком медичного обстеження, протоколом затримання, протоколами допиту свідка, законного представника, підозрюваної та іншими матеріалами кримінального провадження.

Як передбачено ч. 5 ст. 9 КПК України, кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.

За усталеною практикою ЄСПЛ «обґрунтована підозра» передбачає існування фактів чи інформації, які б переконали об`єктивного спостерігача, що відповідна особа могла вчинити кримінальне правопорушення. Щодо рівня імовірності, за якого підозра вважається обґрунтованою, то цей стандарт доказування не передбачає, що уповноважені особи мають оперувати доказами, достатніми для пред`явлення обвинувачення чи ухвалення обвинувального вироку, які необхідні на наступних етапах кримінального провадження. Це пов`язано з тим, що на ранніх етапах кримінального провадження такі докази ще неможливо було здобути.

Так, Європейський Суд з прав людини у п. 48 рішення «Чеботар проти Молдови» № 35615/06 від 13.11.2007 зазначив, що для того, щоб арешт по обґрунтованій підозрі був виправданий, поліція не зобов`язана мати докази, достатні для пред`явлення обвинувачення, ні в момент арешту, ні під час перебування заявника під вартою. Метою попереднього тримання під вартою є подальше розслідування кримінальної справи, яке повинно підтвердити або розвіяти підозру, яка є підставою для затримання.

В рішенні по справі «W проти Швейцарії» Європейський суд з прав людини вказав, що врахування тяжкості злочину має свій раціональний зміст, оскільки вона свідчить про ступінь суспільної небезпечності цієї особи та дозволяє спрогнозувати з достатньо високим ступенем імовірності її поведінку, беручи до уваги, що майбутнє покарання за тяжкий злочин підвищує ризик того, що підозрюваний може ухилитись від слідства.

Матеріали кримінального провадження, на які посилається прокурор, при розгляді клопотання дають підстави вважати підозру у вчиненні ОСОБА_5 кримінального правопорушення обґрунтованою, а обставини здійснення підозрюваною конкретних дій та доведеність її вини, потребують перевірки та оцінки у сукупності з іншими доказами у кримінальному провадженні під час подальшого досудового розслідування.

Ризиком у контексті кримінального провадження є певна ступінь ймовірності того, що особа вдасться до вчинків, які будуть перешкоджати судовому розгляду або ж створять загрозу суспільству. Зокрема, ризик втечі має оцінюватись у контексті чинників, пов`язаних з характером особи, її моральністю, місцем проживання, родом занять, майновим станом, сімейними зв`язками та усіма видами зв`язку з країною, в якій така особа піддається кримінальному переслідування («Бекчиєв проти Молдови» §58). Серйозність покарання є ревалентною обставиною в оцінці ризику того, що обвинувачений може втекти («Ідалов проти Росії», «Гарицьки проти Польщі», «Храїді проти Німеччини», «Ілійков проти Болгарії»).

Надаючи оцінку можливості підозрюваним переховуватися від суду або незаконно впливати на інших учасників провадження, суд бере до уваги, що існує певна ймовірність того, що останній з метою уникнення покарання, передбаченого за вчинення інкримінованих злочинів, може вдатися до відповідних дій.

Разом з тим, як передбачено правовою позицією ЄСПЛ, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів. Забезпечення таких стандартів вимагає від суду більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства.

Надаючи оцінку можливості підозрюваною ОСОБА_5 переховуватися від органу досудового розслідування, суду або незаконно впливати на свідків, суд бере до уваги, що існує певна ймовірність того, що остання з метою уникнення покарання, передбаченого за вчинення інкримінованого їй злочину, може вдатися до відповідних дій.

При визначенні імовірності переховування ОСОБА_5 від органів досудового розслідування та суду слідчий суддя враховує тяжкість покарання, що загрожує останній у разі визнання її винуватою у вчиненні інкримінованого їй кримінального правопорушення, санкцією якого передбачено позбавлення волі на строк до 8 років, інкриміноване йому правопорушення виключає можливість застосування ст. 75 КК України, а саме звільнення від покарання з випробуванням, що може бути мотивом для підозрюваної переховуватися від органу досудового розслідування і суду. Ризик переховування від органів досудового розслідування також підтверджується тим, що після скоєння ДТП ОСОБА_5 не залишилася на місці події, не надала допомогу малолітній та неповнолітній потерпілим та не викликала швидку медичну допомогу, а зникла з місця пригоди, після чого її місце знаходження було встановлене в ході оперативно-розшукових заходів.

Вказані обставини у сукупності між собою та з іншими обставинами цього кримінального провадження дають підстави обґрунтовано припускати можливість переховування підозрюваної від органів досудового розслідування та суду.

При встановленні наявності ризику незаконного впливу на свідків слідчий суддя враховує встановлену КПК України процедуру отримання показань від осіб у кримінальному провадженні, а саме спочатку на стадії досудового розслідування показання отримуються шляхом допиту слідчим чи прокурором, а після направлення обвинувального акту до суду на стадії судового розгляду - усно шляхом допиту особи в судовому засіданні (ч. 1, 2 ст. 23, 224 КПК України).

Суд може обґрунтовувати свої висновки лише на показаннях, які він безпосередньо сприймав під час судового засідання або отриманих у порядку, передбаченому ст. 225 КПК України, тобто допитаних на стадії досудового розслідування слідчим суддею. Суд не вправі обґрунтовувати судові рішення показаннями, наданими слідчому, прокурору, або посилатися на них (ч. 4ст. 95 КПК України).

Тобто ризик впливу на свідків існує не лише на початковому етапі кримінального провадження при зібранні доказів, а й продовжує існувати на стадії судового розгляду до моменту безпосереднього отримання судом показань від свідків та дослідження їх судом, .

Отже існує ймовірність того, що підозрювана може незаконно впливати на свідків, оскільки перебуваючи на свободі, не маючи запобіжного заходу, знаючи їх місце проживання, зможе впливати на них з метою зміни показів на такі, що не відповідають дійсності та виправдовують її як підозрювану.

При визначенні імовірності вчинення підозрюваною ОСОБА_5 іншого кримінального правопорушення слідчий суддя враховує, що будучи причетною до вчинення дорожньо-транспортної пригоди у відношенні малолітньої та неповнолітньої дівчини, розуміючи, що останні отримали значні ушкодження і потребують невідкладної медичної допомоги, нехтуючи тим, що їх життя знаходиться під загрозою, залишила місце вчинення кримінального правопорушення, приховала знаряддя злочину і переховувалась до моменту затримання працівниками поліції. Вищевказане свідчить про злочинну схильність та вперте небажання останньої стати на шлях виправлення, що дає підстави вважати, що перебуваючи не під вартою ОСОБА_5 буде продовжувати свою злочинну діяльність.

За таких обставин, слідчий суддя вважає обґрунтованими твердження слідчого у клопотанні щодо існування цього ризику.

Оцінюючи сукупність обставин, які визначені ст. 178 КПК України, слідчим суддею враховується: вагомість наявних доказів про вчинення ОСОБА_5 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286-1 КК України; тяжкість покарання, що загрожує підозрюваній (позбавлення волі на строк до 8 років); дані про особу підозрюваного ОСОБА_5 ; відсутність офіційного працевлаштування, раніше не судимої.

Згідно з ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченимст.177 КПК України та, відповідно до п. 4 ч. 2 ст. 183 КПК України, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.

Матеріали провадження не містять даних про застереження, які б унеможливлювали перебування підозрюваного під вартою.

На підставі вищенаведеного, слідчий суддя, враховуючи викладені вище обставини, а також той факт, що кримінальне правопорушення, у вчиненні якого підозрюється остання, має високий ступінь суспільної небезпеки, а також практику Європейського суду з прав людини, яка свідчить про те, що рішення суду повинно забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів, що вимагає від суду більшої суворості в оцінці цінностей суспільства, приходить до висновку про задоволення клопотання. Застосування інших (альтернативних) запобіжних заходів, в даному випадку, не зможе запобігти наявним ризикам.

Відповідно до ч. 3 ст. 183 КПК України, слідчий суддя при постановлені ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним обов`язків, передбачених ст. 194 КПК України.

При визначенні розміру застави, слідчий суддя враховує положення ст. 182 КПК України, а саме обставини кримінального правопорушення, майновий та сімейний стан підозрюваної, дані про її особу та наявність ризиків, передбачених ст.177 КПК України та вважає за доцільне визначити заставу у межах 80 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, оскільки вважає, що саме такий розмір застави є достатнім для забезпечення виконання підозрюваною процесуальних обов`язків, і є таким, що не суперечить положенням ч. 5 ст. 182 КПК України та вимогам ст.ст.178,182,183 КПК України.

Керуючись ст. ст. 176 - 178, 183, 186, 193, 194, 196, 197, 309, 369, 370, 372, 376 КПК України, слідчий суддя

П О С Т А Н О В И В:

Клопотання старшого слідчого СВ Білоцерківського РУП ГУНП в Київській області ОСОБА_6 , у кримінальному провадженні № 0002064 від 11.06.2024, про застосування запобіжного заходу тримання під вартою щодо підозрюваного у вчиненні у злочину, передбачених передбаченого ч. 2 ст. 286-1 КК України ОСОБА_5 - задовольнити.

Застосувати запобіжний захід - тримання під вартою підозрюваній ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 строком на 60 днів по 09 серпня 2024 року включно та утримувати в Державній установі «Київський слідчий ізолятор» Міністерства юстиції України.

Строк тримання під вартою рахувати з моменту фактичного затримання з 11 червня 2024 року.

Визначити, що розмір застави, достатній для забезпечення виконання підозрюваною ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 обов`язків, передбачених Кримінальним процесуальним кодексом України, складає 80 (вісімдесяти) розмірів прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 242 240 (двісті сорок дві тисячі двісті сорок) грн.

У разі внесення застави, на підозрювану покласти такі обов`язки:

- прибувати до органу досудового розслідування, прокурора чи суду (в залежності від стадії провадження) за першою вимогою;

- не відлучатися із місця проживання та реєстрації без дозволу слідчого, прокурора, або суду;

- повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи;

- здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну;

- уникати спілкування із свідками у вказаному кримінальному провадженні, а також з особами, які брали участь в якості понятих під час проведення слідчих, процесуальних дій.

Термін дії обов`язків, покладених судом, у разі внесення застави визначити до 09 серпня 2024 року.

Роз`яснити підозрюваній, що у разі внесення застави у визначеному у даній ухвалі розміру, оригінал документу з відміткою банку, який підтверджує внесення на депозитний рахунок Білоцерківського міськрайонного суду Київської області коштів має бути наданий уповноваженій службовій особі ДУ «Київський слідчий ізолятор».

Після отримання та перевірки протягом одного дня документа, що підтверджує внесення застави, уповноважена службова особа Київського слідчого ізолятора негайно має здійснити розпорядження про звільнення ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з-під варти та повідомити письмово Білоцерківський міськрайонний суд Київської області.

У разі внесення застави та з моменту звільнення підозрюваного з-під варти внаслідок внесення застави, визначеної у даній ухвалі, підозрюваний зобов`язаний виконувати покладені на нього обов`язки, пов`язані із застосуванням запобіжного заходу у вигляді застави.

З моменту звільнення з-під варти у зв`язку з внесенням застави підозрювана ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , вважається такою, до якої застосовано запобіжний захід у вигляді застави.

Ухвала суду підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Апеляційна скарга на ухвалу слідчого судді подається безпосередньо до Київського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Повний текст ухвали проголошено 14 червня 2024 року в приміщенні Білоцерківського міськрайонного суду Київської області за адресою: Київська область, м. Біла Церква, вулиця Павла Скоропадського 4а .

Слідчий суддяОСОБА_11