Провадження № 1-кп/734/98/24 Справа № 734/5494/23
В И Р О К

іменем України

12 червня 2024 року смт Козелець

Козелецький районний суд Чернігівської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

секретар судового засідання ОСОБА_2 ,

за участі:

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

захисника адвоката ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження № 0000063 від 03.11.2020 за обвинуваченням ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Мартове, Печенізького району Харківської області, громадянина України, не одруженого, із середньою освітою, військовослужбовця, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , судимого 22.11.2023 Дзержинським районним судом м. Харкова за ч. 4 ст. 185, ч. 2 ст. 289 КК України до 5 років 6 місяців позбавлення волі (початок строку відбування покарання - з 12.09.2023), у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 407 КК України, -

встановив:

ОСОБА_4 , будучи військовослужбовцем строкової служби, у військовому званні «солдат», проходячи військову службу у військовій частині НОМЕР_1 , в умовах особливого періоду, діючи з прямим умислом, з мотивів небажання виконувати обов`язки військової служби та з метою тимчасово незаконного ухилення від неї, у порушення вимог ст. 17, 65 Конституції України, ст. 1, 2 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», положень Військової присяги, ст. 4, 11, 16, 127, 128 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України та ст. 1, 4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, достовірно знаючи, що він являється військовослужбовцем і повинен проходити військову службу у військовій частині НОМЕР_1 , без дозволу командування вказаної військової частини, 26.10.2020 орієнтовно о 21:20 год. незаконно припинив виконувати свій конституційний обов`язок по захисту Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України та самовільно залишив місце служби військову частину НОМЕР_1 , яка станом на 26.10.2020 дислокувалась за адресою: АДРЕСА_2 та станом на день складання обвинувального акту (20.11.2023) до місця розташування військової частини не повернувся, обов`язки військової служби не виконував, проводив час на свій власний розсуд, до органів державної влади, військового управління або медичних закладів не звертався.

Відповідно до витягу з наказу командира військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині) від 27.01.2021 № 17, солдата ОСОБА_4 , у зв`язку з самовільним залишенням військової частини НОМЕР_1 , з 27.01.2021 виключено зі списків особового складу частини та облікові документи останнього направлено для зарахування на військовий облік до Печенізького РВК Харківської області.

У судовому засіданні ОСОБА_4 визнав себе винуватим у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 4 ст. 407 КК України, підтвердивши обставини, викладені в обвинувальному акті, та щиро розкаявся.

Відповідно до ч. 3 ст. 349 КПК України за згодою учасників процесу судом визнано недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин провадження, які ніким із учасників процесу не оспорюються. При цьому, судом з`ясовано, що обвинувачений ОСОБА_4 та інші учасники правильно розуміють зміст цих обставин, сумніву у добровільності та істинності їх позицій немає, а також їм роз`яснено, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оспорювати ці фактичні обставини в апеляційному порядку.

Допитавши обвинуваченого ОСОБА_4 , дослідивши матеріали кримінального провадження в обсязі, узгодженому сторонами кримінального провадження, суд дійшов висновку, що інкриміноване обвинуваченому діяння повністю доведене і вірно кваліфіковане за ч. 4 ст. 407 КК України, як самовільне залишення військової частини військовослужбовцем строкової служби, тривалістю понад 1місяць, вчинене в умовах особливого періоду, крім воєнного стану.

Обставиною, яка відповідно до ст. 66 КК України пом`якшує покарання ОСОБА_4 є щире каяття.

Обставин, які відповідно до ст. 67 КК України обтяжують покарання ОСОБА_4 не встановлено.

Вирішуючи питання про міру покарання обвинуваченому ОСОБА_4 , суд враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, яке відповідно ст. 12 КК України є тяжким злочином, ставлення обвинуваченого до вчиненого, особу обвинуваченого, його вік, наявність обставини, що пом`якшує покарання за відсутності обставин, що обтяжують покарання, та вважає за необхідне призначити обвинуваченому ОСОБА_4 покарання за ч. 4 ст. 407 КК України у виді позбавлення волі.

Обвинувачений вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 4 ст. 407 КК України до постановлення Дзержинським районним судом м. Харкова попереднього вироку від 22.11.2023, яким його засуджено за ч. 4 ст. 185, ч. 2 ст. 289 КК України, з урахуванням ч. 1 ст. 70 КК України, до 5 років 6 місяців позбавлення волі. У зв`язку з цим, остаточне покарання ОСОБА_4 слід визначити відповідно до ч. 4 ст. 70 КК України за сукупністю кримінальних правопорушень, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, призначеним за вироком Дзержинського районного суду м. Харкова від 22.11.2023.

Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлений. Процесуальні витрати і речові докази відсутні.

Запобіжний захід у даному кримінальному провадженні не застосовувався.

Керуючись ст. ст. 349, 371, 373, 374 КПК України, суд

у х в а л и в:

ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 4 ст. 407 КК України, та призначити йому покарання у виді позбавлення волі на строк 5 (п`ять) років.

Відповідно до ч. 4 ст. 70 КК України за сукупністю кримінальних правопорушень, шляхом поглинення менш суворого покарання, призначеного за даним вироком більш суворим, яке призначено за вироком Дзержинського районного суду м. Харкова від 22.11.2023 у виді позбавлення волі на строк 5 (п`ять) років 6 (шість) місяців, остаточно визначити ОСОБА_4 покарання у виді позбавлення волі на строк 5 (п`ять) років 6 (шість) місяців.

Початок строку відбування покарання обвинуваченому ОСОБА_4 рахувати з 12.09.2023, зарахувавши в строк відбуття покарання частково відбуте покарання за вироком Дзержинського районного суду м. Харкова від 22.11.2023.

На вирок може бути подана апеляційна скарга до Чернігівського апеляційного суду протягом тридцяти днів із моменту його проголошення.

Вирок суду першої інстанції набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого цим Кодексом, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Суддя ОСОБА_1