31.05.2024 Провадження по справі № 1-кп/940/112/24
Справа № 940/464/24
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 травня 2024 року Тетіївський районний суд Київської області у складі :

головуючого судді: ОСОБА_1

при секретарі : ОСОБА_2

з участю прокурора : ОСОБА_3

обвинуваченого : ОСОБА_4

захисника: ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Тетієві кримінальне провадження № 0000971 від 14.03.2024 року за обвинуваченням:

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця м. Кривий Ріг Дніпропетровської області, зареєстрованого та жителя АДРЕСА_1 , з середньою спеціальною освітою, не одруженого, не депутата, не працюючого, раніше судимого вироком Довгинцівського районного суду Кривого Рогу Дніпропетровської області від 19.04.2023 року за ч.3 ст. 185 КК України з 3 років позбавлення волі з іспитовим строком 1 рік, перебуває під вартою з 14 год. 10 хв. 24.04.2024 року ,-

який обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 121 , ч. 4 ст. 185 КК України,-

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_4 , маючи не зняту та не погашену судимість за вироком Довгинцівського районного суду Кривого Рогу Дніпропетровської області від 19.04.2023 року, яким його засуджено за ч. 3 ст. 185 КК України до 3 років позбавлення волі з іспитовим строком 1 рік, на шлях виправлення та перевиховання не став, а під час іспитового строку повторно вчинив умисний корисливий злочин за наступних обставин.

У відповідності до Указу Президента України ОСОБА_7 за №64/2022 від 24.02.2022 «Про введення воєнного стану в Україні», на території України введено воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24.02.2022 строком на 30 діб, та після його затвердження Законом України № 2102 ІХ від 24.02.2022 «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» цей Указ набрав чинності, у зв`язку з чим в Україні відповідно до ст.1 Закону України «Про оборону України» та ст. 1 Закону України «Про правовий режим воєнного стану» розпочався воєнний стан, який неодноразово продовжувався та діє до теперішнього часу.

Так, 29 лютого 2024 року, більш точний час досудовим розслідуванням не встановлено, ОСОБА_4 перебуваючи у житловому будинку потерпілого ОСОБА_8 , що знаходиться за адресою АДРЕСА_2 в умовах воєнного стану, маючи намір на повторне вчинення крадіжки, переслідуючи корисливий мотив, з метою незаконного збагачення за рахунок чужого майна, скориставшись відсутністю власника та тим, що за його діями ніхто не спостерігає, таємно, протиправно шляхом вільного доступу з кімнати житлового будинку повторно здійснив крадіжку бензопили STIHL MS 180 вартістю 4433, 33 грн., чим спричинив майнової шкоди потерпілому ОСОБА_8 на вказану суму.

У подальшому ОСОБА_4 з місця вчинення кримінального правопорушення зник та розпорядився викраденим майном на власний розсуд.

Окрім цього, в перших числах березня 2024 року, більш точну дату та час досудовим розслідуванням не встановлено в АДРЕСА_3 ,

ОСОБА_4 , перебуваючи у житловому будинку ОСОБА_9 , який фактично перебуває у користуванні потерпілого ОСОБА_10 , в умовах воєнного стану, маючи намір на повторне вчинення крадіжки, переслідуючи корисливий мотив, з метою незаконного збагачення за рахунок чужого майна, скориставшись відсутністю власника та тим, що за його діями ніхто не спостерігає, таємно, протиправно шляхом вільного доступу з кухні житлового будинку повторно здійснив крадіжку холодильника TOSHIBA GR-M59TR вартістю 7733,33 грн., чим спричинив майнової шкоди потерпілому ОСОБА_10 на вказану суму.

У подальшому ОСОБА_4 з місця вчинення кримінального правопорушення зник та розпорядився викраденим майном на власний розсуд.

Окрім цього, 09 березня 2024 року, більш точний час досудовим розслідуванням не встановлено в АДРЕСА_3 , ОСОБА_4 , перебуваючи у житловому будинку ОСОБА_9 , який фактично перебуває у користуванні потерпілого ОСОБА_10 , в умовах воєнного стану, маючи намір на повторне вчинення крадіжки, переслідуючи корисливий мотив, з метою незаконного збагачення за рахунок чужого майна, скориставшись відсутністю власника та тим, що за його діями ніхто не спостерігає, таємно, протиправно шляхом вільного доступу повторно здійснив крадіжку чавунних батарей на 9 секцій у кількості 4 шт., вартістю 1866,68 грн., чавунних батарей на 10 секцій у кількості 2 шт., вартість 1066,66 грн., чавунних батарей на 7 секцій у кількості 2 шт., вартістю 733,34 грн., чим спричинив майнової шкоди потерпілому ОСОБА_10 на загальну суму 3666,68 грн.

У подальшому ОСОБА_4 з місця вчинення кримінального правопорушення зник та розпорядився викраденим майном на власний розсуд.

Окрім цього, 28 лютого 2024 року, у вечірню пору доби, більш точний час досудовим розслідуванням не встановлено, ОСОБА_4 перебував у житловому будинку потерпілого ОСОБА_8 , що знаходиться за адресою

АДРЕСА_4 , та спільно із ОСОБА_8 вживав алкогольні напої.

Під час вживання алкогольних напоїв у ОСОБА_4 виник конфлікт із ОСОБА_8 , під час якого останній, з метою заподіяння тілесних ушкоджень ОСОБА_8 , на ґрунті раптово виниклих неприязних відносин, передбачаючи суспільно-небезпечні наслідки своїх дій та бажаючи їх настання, умисно наніс численні удари руками та ногами в область обличчя та голови потерпілого ОСОБА_8 , чим спричинив останньому тілесні ушкодження у вигляді поверхневої травми голови, багатолінійних переломів кісток носа із помірним зміщенням відламків, які відносяться до легких тілесних ушкоджень з короткочасним розладом здоров`я; перелому склепіння черепа (потиличної кістки), забою головного мозку середнього ступеня важкості, травматичного САК (субархаїдального крововиливу), які відносяться до тяжких тілесних ушкоджень по критерію небезпеки для життя.

Вказані дії ОСОБА_4 органом досудового розслідування кваліфіковані за ч.4 ст. 185 КК України як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно в умовах воєнного стану та за ч.1 ст. 121 КК України як умисне тяжке тілесне ушкодження, тобто умисне тілесне ушкодження, небезпечне для життя в момент заподіяння.

31.05.2024 року між начальником Тетіївського відділу Білоцерківської окружної прокуратури ОСОБА_3 та обвинуваченим ОСОБА_4 , за участю захисника обвинуваченого адвоката ОСОБА_5 досягнуто угоди про визнання винуватості.

За умовами угоди сторони дійшли згоди щодо всіх істотних для даного кримінального провадження обставин та правової кваліфікації дій обвинуваченого за ч. 4 ст. 185 та ч.1 ст. 121 КК України. Обвинувачений ОСОБА_4 беззастережно визнав свою винуватість у вчиненні кримінального правопорушення в обсязі обвинувачення за кваліфікацією за ч. 4 ст. 185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно в умовах воєнного стану та за ч.1 ст. 121 КК України як умисне тяжке тілесне ушкодження, тобто умисне тілесне ушкодження, небезпечне для життя в момент заподіяння. Також сторонами угоди визначено узгоджене ними покарання, яке має понести ОСОБА_4 за вчинене кримінальне правопорушення за ч.1 ст. 121 КК України у виді 5 років позбавлення волі, за ч.4 ст. 185 КК України у виді 6 років позбавлення волі, відповідно до ст. 70 КК України за сукупністю кримінальних правопорушень шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим покаранням визначити покарання у виді 6 років позбавлення волі, остаточну міру покарання призначити відповідно до ч.1 ст. 71 КК України за сукупністю вироків, зокрема до покарання за новим вироком частково приєднати невідбуте покарання за вироком Довгинцівського районного суду Кривого Рогу Дніпропетровської області від 19.04.2023 року у виді 4 місяців позбавлення волі та визначити у виді 6 років 4 місяців позбавлення волі.

Прокурор в судовому засіданні просила затвердити зазначену угоду та призначити обвинуваченому ОСОБА_4 узгоджене в ній покарання.

Обвинувачений ОСОБА_4 та його захисник ОСОБА_5 в судовому засіданні просили затвердити угоду про визнання винуватості. ОСОБА_4 свою винуватість у вчиненні кримінальних правопорушень передбачених ч.1 ст. 121, ч.4 ст. 185 КК України беззастережно визнав, зазначив, що розуміє надані йому законом права, наслідки укладення та затвердження угоди про визнання винуватості, визначені ст. 473 КПК України, характер пред?явленого обвинувачення та вид покарання, який до нього буде застосований в результаті затвердження угоди про визнання винуватості.

Потерпілі ОСОБА_10 та ОСОБА_8 надали беззаперечну письмову згоду прокурору на укладення угоди про визнання винуватості із ОСОБА_4 .

Заслухавши думку прокурора, обвинуваченого, його захисника, розглянувши угоду про визнання винуватості, перевіривши її на відповідність вимогам КПК України, суд вважає, що укладення угоди є добровільним, відповідає вимогам ст.ст. 469,472 КПК України, а тому вона може бути затверджена судом, виходячи із наступного.

Відповідно до ст. 468 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим про визнання винуватості.

Згідно із ч.2 ст. 469 КПК України угода про визнання винуватості може бути укладена за ініціативою прокурора або підозрюваного чи обвинуваченого.

Частиною 5 ст. 469 КПК України передбачено, що угода про визнання винуватості може ініціюватися у будь-який момент після повідомленні особі про підозру, до виходу суду до нарадчої кімнати для ухвалення вироку.

Згідно з п.1 ч.4 ст. 469 КПК України угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, нетяжких злочинів, тяжких злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам.

Укладення угоди про визнання винуватості у кримінальному провадженні щодо кримінальних правопорушень, внаслідок яких шкода завдана державним чи суспільним інтересам або правам та інтересам окремих осіб, у яких беруть участь потерпілий або потерпілі не допускається, крім випадків надання всіма потерпілими письмової згоди прокурору на укладення ними угоди.

Кримінальні правопорушення, передбачені ч.1 ст. 121, ч.4 ст. 185 КК України у вчиненні яких обвинувачений ОСОБА_4 визнав себе винуватим, відповідно до ст. 12 КК України є тяжкими злочинами, внаслідок яких шкода завдана інтересам окремих осіб та потерпілі надали письмову заяву прокурору на укладення угоди, правова кваліфікація кримінальних правопорушень вірна, існують достатні фактичні підстави для визнання винуватості, укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді, умови угоди відповідають інтересам суспільства, не порушують права, свободи чи інтереси сторін та інших осіб, виконання угоди обвинуваченим є можливим.

Суд погоджується із наведеними в угоді про визнання винуватості обставинами, які пом?якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_4 та відповідно до ст. 66 КК України визнає обставинами, що пом?якшують покарання: щире каяття та активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення.

До обставин, що обтяжують покарання обвинуваченому ОСОБА_4 відповідно до ст. 67 КК України суд відносить рецидив злочинів.

Також судом взято до уваги дані про особу обвинуваченого, який раніше судимий, офіційно не працевлаштований, на обліку в наркологічному та психіатричному диспансері не перебуває.

З урахуванням наведеного, узгоджені сторонами (прокурором та обвинуваченим) вид та міра покарання за вчинення ОСОБА_4 кримінальних правопорушень є такими, що, згідно із положеннями ст. 65 КК України, відповідають ступеню тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особі обвинуваченого та є достатнім для його виправлення та попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень.

Таким чином, умови угоди про визнання винуватості між прокурором та обвинуваченим ОСОБА_4 , її форма та зміст відповідають вимогам КПК та КК України, умови угоди не суперечать інтересам суспільства і не порушують права, свободи чи інтереси сторін, угода укладена добровільно, а також наявний суспільний інтерес у забезпеченні швидкого судового провадження щодо ОСОБА_4 .

Відповідно до ч. 1 ст. 475 КПК України, якщо суд переконається, що угода може бути затверджена, він ухвалює вирок, яким затверджує угоду і призначає узгоджену сторонами міру покарання.

Відтак, дослідивши умови угоди та заслухавши пояснення учасників кримінального провадження, суд вважає, що вказана угода може бути затверджена.

Долю речових доказів слід вирішити відповідно до ст. 100 КПК України.

Відповідно до ст. 124 КПК України судові витрати слід стягнути з обвинуваченого на користь держави.

Цивільний позов у кримінальному проваджені не заявлено.

До вступу вироку в законну силу запобіжний захід у виді тримання під вартою залишити без змін.

Суд, беручи до уваги усталену практику Європейського суду з прав людини у справі (зокрема рішення «Едуард Шабалін проти Росії» від 16 жовтня 2014 року) про неприпустимість тримання особи під вартою без судового рішення, враховуючи обставини кримінального провадження та особу обвинуваченого, вважає за необхідне строк відбування покарання обраховувати з моменту обрання ОСОБА_4 ухвалою слідчого судді Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 24.04.2024 року запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою з 14 год. 10 хв. 24.04.2024 року.

Керуючись ст.ст. 373,374,395,475 КПК України , суд,-

УХВАЛИВ:

Затвердити угоду про визнання винуватості від 31.05.2024 року в кримінальному провадженні № 0000971 від 14.03.2024 року, укладену між начальником Тетіївського відділу Білоцерківської окружної прокуратури ОСОБА_3 та обвинуваченим ОСОБА_4 , за участю захисника обвинуваченого адвоката ОСОБА_5 .

Визнати ОСОБА_4 винуватим у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст. 121, ч. 4 ст. 185 КК України та призначити узгоджене сторонами покарання:

-за ч.1 ст. 121 КК України у виді 5 (п`яти) років позбавлення волі;

-за ч.4 ст. 185 КК України у виді 6 (шести) років позбавлення волі.

Відповідно до ч. 1 ст. 70 КК України за сукупністю кримінальних правопорушень шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим призначити ОСОБА_4 остаточне покарання у виді 6 (шести) років позбавлення волі.

Відповідно до ч.1 ст. 71 КК України за сукупністю вироків до покарання, призначеного за цим вироком, слід частково приєднати невідбуту частину покарання за вироком Довгинцівського районного суду Кривого Рогу Дніпропетровської області від 19.04.2023 року у виді 4 (чотирьох) місяців позбавлення волі і остаточно призначити ОСОБА_4 покарання у виді 6 (шести) років 4 (чотирьох) місяців позбавлення волі.

Строк відбування покарання ОСОБА_4 обраховувати з моменту обрання ухвалою слідчого судді Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 24.04.2024 року запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою з 14 год. 10 хв. 24.04.2024 року.

До набрання вироком законної сили запобіжний захід, обраний ОСОБА_4 залишити без змін - тримання під вартою в Державній установі «Київський слідчий ізолятор» Міністерства юстиції України.

Стягнути з ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця м. Кривий Ріг Дніпропетровської області, зареєстрованого та жителя АДРЕСА_1 на користь держави процесуальні витрати за проведення експертизи в сумі 3407 (три тисячі чотириста сім) гривень 76 коп.

Речові докази по кримінальному провадженню: холодильник TOSHIBA GR-M59TR та чавунні батареї в кількості 8 штук ( на 9 секцій 4 штуки , на 10 секцій 2 штуки, на 7 секцій 2 штуки) - повернути у розпорядження потерпілому ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , жителю АДРЕСА_3 ; бензопилу STIHL MS 180 - повернути у розпорядження потерпілому ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , жителю АДРЕСА_2 .

Вирок може бути оскаржений до Київського апеляційного суду через Тетіївський районний суд Київської області з підстав, передбачених ч.4 ст. 394 КПК України протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги, вирок набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції, якщо його не буде скасовано.

Суддя : ОСОБА_1 .