Провадження № 1-кп/554/656/2024
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17.04.2024 р. м.Полтава

Октябрський районний суд м.Полтави у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

за участю прокурорів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження за обвинуваченням:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Харкова, громадянина України, не працюючого, неодруженого, з середньою освітою, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимого:

- 30.09.2019 Червонозаводським районним судом м. Харкова за ч. 1,2 ст. 186, ч.2 ст. 185, ч.2 ст. 15 ч. 2 ст. 185 КК України до 4 років позбавлення волі, на підставі ст.75 КК України звільненого від відбування покарання з випробуванням на строк 2 роки;

- 13.11.2019 Червонозаводським районним судом м. Харкова за ч. 2 ст.185 КК України до 1 року позбавлення волі, відповідно до ч. 4 ст. 70 КК України остаточно призначено покарання у виді позбавлення волі строком на 4 роки, на підставі ст.75 КК України звільненого від відбування покарання з випробуванням на строк 2 роки,

- 22.01.2020 Червонозаводським районним судом м. Харкова за ч. 2 ст. 186 КК України до 4 років 6 місяців позбавлення волі (зі змінами, внесеними ухвалою Харківського апеляційного суду від 19.05.2020),

за обвинуваченням у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 125 КК України,

встановив:

15.10.2019 приблизно о 16 год. 00 хв. ОСОБА_5 , перебуваючи на території площі Захисників України в м. Харкові, будучі в стані алкогольного сп?яніння, побачив раніше знайомого йому ОСОБА_6 та його товариша ОСОБА_7 , які в той час направлялися до ст. метро Захисників України. Підійшовши до них, ОСОБА_5 почав розмову та попрямував за ними до станції метро «Захисників України». Так, за вищевказаних обставин, на ґрунті раптово виниклих неприязних відносин з приводу непорозуміння в ході їх спілкування та поведінки ОСОБА_5 , між ОСОБА_6 та ОСОБА_5 виник словесний конфлікт, в ході якого у ОСОБА_5 виник злочинний намір, спрямований на спричинення ОСОБА_6 тілесних ушкоджень. Реалізуючи свій злочинний намір, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, ОСОБА_5 умисно, використовуючи в якості знаряддя злочину кухонний ніж, який ОСОБА_5 тримав при собі, діючи при цьому швидко та продумано, наніс правою рукою ОСОБА_6 зазначеним кухонним ножем одну різану рану в області передпліччя лівої руки, спричинивши останньому фізичний біль та тілесні ушкодження. Після цього ОСОБА_5 припинив свої злочинні дії та з місця скоєння злочину зник, залишивши ОСОБА_6 на місці скоєного правопорушення. В результаті протиправних дій ОСОБА_5 , спрямованих на спричинення тілесних ушкоджень ОСОБА_6 , відповідно до висновку судово-медичної експертизи 09/225-С/2019 останньому спричинена різана рана лівого передпліччя, яка виникла від дії гострого предмету, що має ріжучі властивості, та могла бути отримана не пізніше строку звернення потерпілого до лікувальної установи. По ступеню тяжкості це легке тілесне пошкодження, яке викликало короткочасний розлад здоров?я тривалістю більше 6-ти днів, але не більше трьох тижнів (21 дня) (відповідно до п.п.2.3.1 «а», п.2.3. Наказу МОЗ України від 17.01.1995 №6, Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень).

Таким чином, ОСОБА_5 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 125 КК України, а саме, умисне легке тілесне ушкодження, що спричинило короткочасний розлад здоров?я.

У судовому засіданні прокурор заявила клопотання про звільнення обвинуваченого від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності. Обвинувачений та прокурор підтримали клопотання та просили закрити справу у зв`язку із закінченням строків давності.

Санкція статті за дане кримінальне правопорушення передбачає покарання у виді штрафу від п`ятдесяти до ста неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або громадських робіт на строк від ста п`ятдесяти до двохсот сорока годин або виправними роботами на строк до одного року, або арештом на строк до шести місяців, або обмеженням волі на строк до двох років.

Відповідно до ч. 2 ст. 22 КК України даний злочин є проступком.

Відповідно до п. 2 ч.1 ст. 49 КК України особа звільняється від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності три роки, у разі вчинення кримінального проступку, за який передбачено покарання у виді обмеження волі, чи у разі вчинення нетяжкого злочину, за який передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк не більше двох років;

Кримінальне правопорушення було вчинено 15.10.2019 р., тобто з часу вчинення кримінального правопорушення минуло більше 3-х років.

Звільнення від відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності застосовується за таких умов: 1) вчинення особою злочину: 2) з дня вчинення злочину до набрання вироком законної сили минули визначені ч. 1 ст. 49 КК України строки давності; 3) особа не ухилялася від досудового слідства або суду: 4) особа до закінчення зазначених у ч. 1 ст. 49 КК України строків не вчинила нового злочину середньої тяжкості, тяжкого чи особливо тяжкого злочину.

Відповідно до приписів п. 1 ч. 2 ст. 284, ч. 3 ст. 285, ч. 3 ст. 288 КПК України, якщо під час здійснення судового провадження за обвинувальним актом сторона кримінального провадження звертається до суду в клопотанням про звільнення обвинуваченого від кримінальної відповідальності у зв?язку із закінченням строків давності, суд має невідкладно розглянути таке клопотання та, у випадку встановлення передбачених у ст. 49 КК України підстав і відсутності заперечень з боку обвинуваченого, закрити кримінальне провадження, звільнивши особу від кримінальної відповідальності.

За таких обставин суд приходить до висновку щодо наявності підстав для закриття.

В ухвалах Верховного Суду від 14 вересня 2020 року у справі № 93/1843/16-к, від 20 серпня 2020 року у справі № 661/4717/15-к, від 24 лютого 2020 року у справі № 466/5490/17, суд касаційної інстанції висловив наступні висновки щодо застосування норм права під час оцінки доводів касаційних скарг відносно того, що суди першої інстанції під час закриття кримінального провадження у зв`язку із спливом строків давності послались лише на обвинувачення, пред`явлене органом досудового розслідування, проте не навели висновків, що таке діяння дійсно мало місце, містить склад злочину та обвинувачений винний у його вчиненні.

Відповідно до ст. 284, 288 КПК України, суд своєю ухвалою закриває кримінальне провадження та звільняє особу від кримінальної відповідальності у випадку встановлення підстав, передбачених законом України про кримінальну відповідальність, а провадження у справі закриває.

Згідно ч. 1 ст. 286 КПК України звільнення від кримінальної відповідальності за вчинення кримінального правопорушення здійснюється судом.

Отже, суд доходить висновку про наявність підстав для задоволення клопотання прокурора.

Керуючись ст.ст. 5, 49 КК України, ст. 286, 369 372, 376 КПК України суд,

ухвалив:

ОСОБА_5 звільнити від кримінальної відповідальності за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 125 КК України, а кримінальне провадження щодо нього закрити у зв`язку із закінченням строків давності притягнення до кримінальної відповідальності.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку шляхом подання апеляційної скарги до Полтавського апеляційного суду через Октябрський районний суд м. Полтави протягом семи днів з дня її оголошення.

Суддя ОСОБА_1