В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Київ "27" лютого 2024 р.

Дніпровський районний суд м. Києва у складі:

головуючого судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

за участю прокурора ОСОБА_3 , ОСОБА_4

обвинуваченого ОСОБА_5

захисника ОСОБА_6

розглянувши у підготовчому судовому засіданні угоду про визнання винуватості в кримінальному провадженні яке внесене до ЄРДР за №0001339 від 10.09.2023 року за обвинуваченням:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Києва, громадянина України, українця, з базовою загальною середньою освітою, офіційно не працюючого, неодруженого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 та проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 раніше неодноразово судимого Вироком Дніпровського районного суду м. Києва за ч.1 ст. 190 КК України до покарання у вигляді штрафу у розмірі 30 неоподаткованих мінімумів; Вироком Дніпровського районного суду м. Києва за ч. 2 ст. 286 КК України на 4 роки позбавлення волі із застосуванням ст. 75 КК України з випробувальним строком 2 роки; Вироком Дніпровського районного суду м. Києва за ч. 2 ст. 186 КК України, із застосуванням ст. 71 КК України на 4 роки 6 місяців позбавлення волі, звільненого 11.01.2010 року умовно-достроково невідбутим терміном 2 місяці 28 днів; Вироком Дніпровського районного суду м. Києва за ч. 2 ст. 186 КК України на 4 роки позбавлення волі, 25.12.2014 звільненого умовно-достроково з невідбутим терміном 1 рік 2 місяці 28 днів; Вироком Дніпровського районного суду м. Києва від 24.05.2017 року за ч.1 ст. 309 КК України на 1 рік позбавлення волі, із застосуванням ст. 75 КК України з випробуванням з іспитовим строком на 1 рік; Вироком Дніпровського районного суду м. Києва від 15.02.2018 року за ч.3 ст. 185 КК України, із застосуванням ст. 71 КК України на 3 роки 6 місяців позбавлення волі; Вироком Дніпровського районного суду м. Києва від 08.11.2018 року за ч. 2 ст. 186 КК України із застосуванням ч. 4 ст. 70 КК України на 4 роки позбавлення волі, 26.08.2020 року звільненого умовно-достроково з невідбутим терміном 1 рік 11 місяців 21 день; 18.08.2023 вироком Дніпровського районного суду м. Києва за ч.1 ст. 309 КК України на 1 рік обмеження волі із застосуванням ст. 75 КК України з випробуванням з іспитовим строком 1 рік (триває апеляційне оскарження); Вироком Дніпровського районного суду м. Києва від 16.10.2023 року за ч.1 ст. 263 КК України на підставі ч.4 ст. 70, 72 КК України до 4 років позбавлення волі, Вироком Дніпровського районного суду міста Києва від 14 грудня 2023 року за ч. 4 ст. 185 КК України призначено покарання на підставі 70, 72 КК України до 5 років 1 місяць позбавлення волі.

у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 309 КК України

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_5 , 09.09.2023 року приблизно 23:00, маючи прямий умисел на незаконне придбання та зберігання без мети збуту наркотичного засобу - канабісу, незаконно придбав у невстановленої особи наркотичний засіб - канабіс, загальною масою 9,49 г у виді речовини рослинного походження зеленого кольору, яка знаходилась у пластиковій ємності, та почав його незаконно при собі зберігати при собі без мети збуту.

В подальшому, обвинувачений ОСОБА_5 помістив пластикову ємність всередині з особливо небезпечним наркотичним засобом, обіг якого заборонено - канабісом до свої нагрудної сумки чорного кольору, та став незаконно зберігати, тим самим вчинив незаконне придбання та зберігання для подальшого власного вживання без мети подальшого збуту.

Того ж дня, тобто 09.09.2023 року приблизно о 23:30 працівниками УП у м. Києві за адресою: м. Київ, вул. Райдужна, 13, виявлено ОСОБА_5 , який повідомив, що зберігає при собі особливо небезпечний наркотичний засіб, обіг якого заборонено - канабіс.

В подальшому, 10.09.2023 в період часу з 00:19 до 00:23, за адресою: м. Київ, вул. Райдужна, 13, працівниками поліції було затримано гр. ОСОБА_5 , та проведено огляд місця події, в ході якого останній добровільно дістав з нагрудної сумки та добровільно видав працівникам поліції особливо небезпечний наркотичний засіб, обіг якого заборонено - канабіс, загальною масою 9,49г, у виді речовини рослинного походження зеленого кольору, яка знаходилась в пластиковій ємності, який він незаконно придбав та зберігав для власного вживання без мети збуту повторно протягом року після засудження за ч. 1 ст. 309 КК України.

Згідно висновку експерта № СЕ-19/111-23/46842-НЗПРАП від 07.09.2023: Надана на дослідження речовина рослинного походження зеленого кольору є особливо небезпечним наркотичним засобом обіг якого заборонено - канабіс. Маса канабісу в перерахунку на висушену речовину, становить 9,49г.

Канабіс, згідно зі Списком №2 «особливо небезпечних психотропних речовин, обіг яких заборонено» в Таблиці І «Переліку наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів», затверджено постановою Кабінету Міністрів України від 06.05.2000 № 770, є особливо небезпечним наркотичним засобом, обіг якого заборонено.

Згідно наказу МОЗ України № 188 від 01.08.2000 «Про затвердження таблиць невеликих, великих та особливо великих розмірів наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів, які знаходяться в незаконному обігу», кримінальна відповідальність за придбання та зберігання особливо небезпечного наркотичного засобу - канабіс, у невеликих розмірах настає в тому разі, коли таке придбання та зберігання перевищує вагу зазначеної в таблиці граничної величини, а саме: 5,0г та не перевищує граничну величину для визначення великого розміру 500г.

Допитаний у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 свою вину у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення за вищевикладених обставин визнав повністю, у вчиненому кається, просив суворо не карати.

Показання ОСОБА_5 є послідовними та логічними, не викликають у суду сумніву щодо правильності розуміння обвинуваченим змісту обставин кримінального правопорушення, а тому суд вважає ці показання достовірними.

Враховуючи те, що обвинувачений ОСОБА_5 в повному обсязі визнав свою вину у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення за вищевикладених обставин, прокурор також не оспорює фактичні обставини провадження, суд за згодою учасників судового провадження визнає недоцільним дослідження інших доказів щодо фактичних обставин справи. При цьому судом з`ясовано, що учасники судового провадження, в тому числі обвинувачений, правильно розуміють зміст цих обставин та відсутні сумніви щодо добровільності їх позиції. Судом роз`яснено учасникам судового провадження положення ч. 3 ст. 349 КПК України про те, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оспорювати фактичні обставини провадження у апеляційному порядку.

Відповідно до принципу «поза розумним сумнівом» (п.43 рішення Європейського суду з прав людини у справі «Кобець проти України» від 14.02.2008 року), доказування, зокрема, має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких та узгоджених між собою, а за відсутності таких ознак не можна констатувати, що винуватість обвинуваченого доведено поза розумним сумнівом.

Суд визнає доведеним наведене формулювання обвинувачення та кваліфікує дії обвинуваченого ОСОБА_5 за ч. 2 ст. 309 КК України за кваліфікуючими ознаками: незаконному придбанні, зберіганні наркотичного засобу без мети збуту, вчиненого протягом року після засудження за цією статтею.

Особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень. Більш суворий вид покарання з числа передбачених за вчинене кримінальне правопорушення призначається лише у разі, якщо менш суворий вид покарання буде недостатній для виправлення особи та попередження вчинення нею нових кримінальних правопорушень.

Вирішуючи питання про призначення покарання обвинуваченому ОСОБА_5 , суд керується вимогами ст.ст. 65-67 КК України та роз`ясненнями Постанови Пленуму Верховного Суду України від 24.10.2003 року "Про практику призначення судами кримінального покарання" з послідуючими змінами та виходить із принципів законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання.

Велика Палата Верховного Суду у своїй постанові від 21 серпня 2019 року у справі № 682/956/17 вказала про те, що визначені уст. 65КК України загальні засади призначення покарання наділяють суд правом вибору однієї із форм реалізації кримінальної відповідальності - призначити покарання або звільнити від покарання чи від його відбування, завданням якої є виправлення та попередження нових злочинів. Ця функція за своєю правовою природою є дискреційною, оскільки потребує врахування та оцінки конкретних обставин справи, ступеня тяжкості вчиненого злочину, особи винного, обставин, що впливають на покарання.

Обставиною, яка пом`якшує покарання ОСОБА_5 відповідно до ст. 66 КК України, є щире каяття та активне сприяння у розкритті злочину.

Обставин, які б обтяжували покарання ОСОБА_5 відповідно до ст. 67 КК України не встановлено.

Відповідно до положень ст. 50 КК України особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначено покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та запобігання вчиненню нею нових кримінальних правопорушень, а покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених.

При призначенні покарання обвинуваченому, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного, який є раніше неодноразово судимий, на обліку у лікаря-нарколога та лікаря-психіатра не знаходиться обставини, що пом`якшують покарання, а також відсутність обставин, які обтяжують покарання.

З урахуванням викладеного вище, суд враховує фактичну тяжкість вчиненого ОСОБА_5 кримінального правопорушення, зокрема, характер діяння, обстановку, способу, місце і час їх вчинення, з урахуванням форми, виду, ступеня вини, мотивів і мети кримінального правопорушення, обставин, що характеризують поведінку обвинуваченого до вчинення кримінального правопорушення, та індивідуальних особливостей обвинуваченого. Суд враховує, відсутність обставин, які обтяжують покарання обвинуваченого, та наявність пом`якшуючих обставин, а також, із урахуванням правової позиції учасників судового процесу, суд приходить до висновку, що перевиховання та виправлення ОСОБА_5 не можливе без ізоляції від суспільства, та вважає за доцільне застосувати до нього покарання у виді позбавлення волі у межах санкції, передбаченої ч. 2 ст.309 КК України

Крім того, при призначенні покарання ОСОБА_5 суд враховує положення ч. 4 ст. 70 КК України, за правилами, передбаченими в частинах першій - третій цієї статті, призначається покарання, якщо після постановлення вироку в справі буде встановлено, що засуджений винен ще і в іншому кримінальному правопорушенні, вчиненому ним до постановлення попереднього вироку. У цьому випадку в строк покарання, остаточно призначеного за сукупністю кримінальних правопорушень, зараховується покарання, відбуте повністю або частково за попереднім вироком, за правилами, передбаченими в статті 72 цього Кодексу.

Згідно ч. 1 ст. 70 КК України, при сукупності кримінальних правопорушень суд, призначивши покарання (основне і додаткове) за кожне кримінальне правопорушення окремо, визначає остаточне покарання шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим або шляхом повного чи часткового складання призначених покарань.

Згідно вироку Дніпровського районного суду м. Києва від 14 грудня 2023 року, затверджено угоду про визнання винуватості. ОСОБА_5 визнано винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, та призначено йому покарання, а саме 5 років. На підставі ч. 4 ст. 70 КК України, з урахуванням вимог ст. 72 КК України остаточно визначено ОСОБА_5 покарання у виді 5 років 1 місяць позбавлення волі.

Таким чином, суд вважає за необхідне призначити обвинуваченому ОСОБА_5 покарання з урахуванням вчинення останнім кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 309 КК України до ухвалення вироку Дніпровського районного суду м. Києва від 14 грудня 2023 року та застосувати ч. 1 і ч. 4 ст. 70 КК України.

Суд вважає, що дана міра покарання відносно обвинуваченого є достатньою для виправлення та попередження вчинення обвинуваченим нових кримінальних правопорушень.

В ході досудового розслідування встановлено, що кримінальним правопорушенням матеріальної шкоди не спричинено.

Запобіжний захід судом не обирався.

Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлений.

На підставі ч.2 ст.122, ч.2 ст.124 КПК України стягнути з обвинуваченого ОСОБА_5 на користь держави документально підтверджені витрати на залучення експерта згідно висновку експерта від 07 вересня 2023 №СЕ-19/111-23/46846-НЗПРАП у розмірі 1434,00 гривень.

Долю речових доказів вирішити відповідно до ст.100 КПК України.

Керуючись ст.ст. 7-29, 94, 302, 368, 374, 3812-382 КПК України, -

У Х В А Л И В:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.309 КК України, та призначити йому покарання у виді 2 (двох) років позбавлення волі.

На підставі ч. 4 ст. 70, 72 КК України за сукупністю кримінальних правопорушень шляхом часткового складання призначених покарань за даним вироком та за вироком Дніпровського районного суду м. Києва від 14 грудня 2023 року, призначити ОСОБА_5 остаточне покарання у виді позбавлення волі строком на 5 (п`ять) років 2 (два) місяці.

На підставі ч.ч. 1, 5 ст. 72 КК України зарахувати ОСОБА_5 у строк покарання у виді позбавлення волі, з розрахунку один день попереднього ув`язнення за один день позбавлення волі, час його фактичного затримання за вироком від 14 грудня 2023 року Дніпровського районного суду м. Києва.

Початок строку відбування покарання ОСОБА_5 рахувати з дня ухвалення вироку - з 27 лютого 2024.

Стягнути з ОСОБА_5 , на користь держави витрати на залучення експерта Київського науково - дослідного експертно - криміналістичного центру, у розмірі 1434 гривень 00 к.

Речові докази:

-Канабіс масою 9,49 г, який постановою від 03.10.2023 року визнано речовим доказом, зберігати до набрання вироком законної сили, та знищити відповідно п.3 ч.9 ст.100 КПК України;

Вирок може бути оскаржений до Київського апеляційного суду через Дніпровський районний суд м. Києва протягом 30 днів з дня його проголошення. Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя