Справа№ 938/396/24
Судове провадження № 1-кп/938/98/24
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20 червня 2024 року селище Верховина

Верховинський районний суд Івано-Франківської області

в складі: головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю: секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду угоду про визнання винуватості у кримінальному провадженні, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 13.03.2024 за №0000034, про обвинувачення

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки с. Криворівня, Верховинського району Івано-Франківської області, громадянки України, з базовою середньою освітою, неодруженої, на утриманні одна неповнолітня дитина, депутатом не обиралася, в силу ст.89 КК України, раніше не судима, зареєстроване місце проживання, за адресою: АДРЕСА_1 фактичне місце проживання, за адресою: АДРЕСА_1 ,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.263 КК України,

за участю учасників судового провадження:

прокурора ОСОБА_4 ,

обвинуваченої ОСОБА_3 ,

захисника ОСОБА_5 ,

в с т а н о в и в:

обвинувачена ОСОБА_3 вчинила незаконне придбання та зберігання бойових припасів без передбаченого законом дозволу, тобто кримінальне правопорушення, передбачене ч.1 ст.263 КК України.

Кримінальне правопорушення вчинено за наступних обставин.

Так, ОСОБА_3 , в порушення вимог Інструкції про порядок виготовлення, придбання, зберігання, обліку, перевезення та використання вогнепальної, пневматичної, холодної і охолощеної зброї, пристроїв вітчизняного виробництва для відстрілу патронів, споряджених гумовими чи аналогічними за своїми властивостями метальними снарядами несмертельної дії, та патронів до них, а також боєприпасів до зброї, основних частин зброї та вибухових матеріалів, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України №622 від 21 серпня 1998 року (з наступними змінами), зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 7 жовтня 1998 року за № 637/3077, Положення про дозвільну систему, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12 жовтня 1992 року № 576 (з наступними змінами і доповненнями), діючи умисно, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, передбачаючи настання суспільно-небезпечних наслідків та бажаючи їх настання, без передбаченого законодавством дозволу, незаконно придбала за невстановлених слідством обставин та зберігала: 13 (тринадцять) предметів ззовні схожих на патрони для нарізної вогнепальної зброї калібру 5.45 мм.; 10 (десять) предметів ззовні схожих на патрони для нарізної вогнепальної зброї калібру 7,62 мм., в загальній кількості 23 шт., в приміщенні власного гаражного приміщення за адресою: АДРЕСА_1 , що було виявлено працівниками Верховинського районного відділення поліції ГУНП в Івано-Франківській області 13.03.2024 під час проведення санкціонованого обшуку за вищевказаною адресою.

Відповідно до висновку експерта від 20.03.2024, вилучені у ОСОБА_3 двадцять три предмети, що подібні до патронів, є боєприпасами до нарізної вогнепальної зброї, з яких:

- тринадцять предметів є військовими 5,45-мм. патронами центрального бою, зі звичайними кулями, промислового виробництва, придатні для стрільби;

- сім предметів є військовими 7,62-мм. патронами центрального бою, зі звичайними кулями, промислового виробництва, придатні для стрільби;

- три предмети є цивільними мисливськими 7,62-мм (7,62х39) патронами центрального бою, зі звичайними кулями, промислового виробництва, придатні для стрільби.

Таким чином, обвинувачена ОСОБА_3 , вчинила незаконне придбання та зберігання бойових припасів, без передбаченого законом дозволу, тобто вчинила кримінальне правопорушення (злочин), передбачене ч.1 ст.263 КК України.

20 червня 2024 року між прокурором Верховинського відділу Косівської окружної прокуратури ОСОБА_4 , якому на підставі ст.37 КПК України надані повноваження прокурора у даному кримінальному провадженні, та обвинуваченою ОСОБА_3 за участю захисника ОСОБА_5 , укладено угоду про визнання винуватості.

За змістом даної угодиобвинувачена ОСОБА_3 , повністю визнає свою винуватість у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч.1 ст.263 КК України, не заперечує обставин вчинення інкримінованого їй злочину, що викладені в обвинувальному акті, у вчиненому щиро розкаюється, активно сприяє розкриттю кримінального правопорушення та зобов`язується: надати детальні покази щодо фактичних обставин кримінального правопорушення, які підлягають доказуванню у кримінальному провадженні; беззастережно визнати обвинувачення в обсязі підозри у судовому провадженні; сприяти розслідуванню і встановленню обставин вказаного кримінального провадження; у межах строків давності притягнення до кримінальної відповідальності співпрацювати з Верховинським відділом Косівської окружної прокуратури Івано-Франківської області, Верховинським РВП ГУ НП в Івано-Франківські й області та іншими правоохоронними органами області у викритті та виявленні відомих їй правопорушень, у тому числі пов`язаних із незаконним поводженням зі зброєю, бойовими припасами або вибуховими речовинами, шляхом надання відомих їй відомостей про такі правопорушення та осіб що їх вчинили.

Сторони угоди про визнання винуватості, врахувавши наявність кількох обставин, що пом`якшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, відсутність обставин, що обтяжують покарання, особу обвинуваченої, яка згідно ст.89 КК України раніше не судима, за місцем проживання характеризується позитивно, на обліку в лікаря психіатра та нарколога не перебуває, узгодили, що за скоєння даного кримінального правопорушення обвинуваченій призначається покарання за ч.1 ст.263 КК України, у виді позбавлення волі на строк 3(три) роки, із застосуванням ст.75 КК України, звільнивши ОСОБА_3 від відбування покарання, встановивши їй іспитовий строк.

Також в угоді зазначені наслідки укладення та затвердження угоди сторонами кримінального провадження, а саме для прокурора і обвинуваченої обмеження права на оскарження вироку, для обвинуваченої відмова від здійснення прав, передбачених абз.1, 4 п.1 ч.4 ст. 474 КПК України, а також необхідність відшкодування нею витрат на залучення експерта у кримінальному провадженні, з яким сторони погодилися, а також наслідки її невиконання.

В судовому засіданні прокурор ОСОБА_4 підтримав угоду про визнання винуватості від 20.06.2024, укладену між ним та обвинуваченою ОСОБА_3 , за участі захисника обвинуваченої- адвоката ОСОБА_5 , вважає, що при укладенні даної угоди дотримані вимоги і правила КПК та КК України, просив цю угоду затвердити і призначити обвинуваченій узгоджене в угоді покарання.

Обвинувачена ОСОБА_3 у судовому засіданні просила вказану угоду з прокурором затвердити і призначити узгоджену в ній міру покарання, при цьому беззастережно визнала себе винною у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.263 КК України, в обсязі обвинувачення, надала суду згоду на призначення узгодженого покарання. Вказала, що вона цілком розуміє свої права та наслідки укладення угоди, що передбачені ч.4 ст.474 КПК України, які їй були роз`яснені судом.У вчиненому щиро розкаюється.

Захисник обвинуваченої ОСОБА_3 адвокат ОСОБА_5 в судовому засіданні підтримала угоду про визнання винуватості від 20.06.2024, укладену між обвинуваченою ОСОБА_3 та прокурором Верховинського відділу Косівської окружної прокуратури ОСОБА_4 , просить суд таку затвердити.

Відповідно до п.2 ч.1 ст.468 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим про визнання винуватості.

Згідно частини другої статті 469 КПК України угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена за ініціативою прокурора чи обвинуваченого.

Відповідно до положень ч.4 ст.469 КПК України, угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена щодо кримінальних проступків, злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам. Укладення угоди про визнання винуватості у кримінальному провадженні щодо уповноваженої особи юридичної особи, яка вчинила кримінальне правопорушення, у зв`язку з яким здійснюється провадження щодо юридичної особи, а також у кримінальному провадженні щодо кримінальних правопорушень, внаслідок яких шкода завдана державним чи суспільним інтересам або правам та інтересам окремих осіб, у яких беруть участь потерпілий або потерпілі, не допускається, крім випадків надання всіма потерпілими письмової згоди прокурору на укладення ними угоди.

За угодою про визнання винуватості, обвинувачена ОСОБА_3 повністю визнала свою винуватість у вчиненні інкримінованого їй кримінального правопорушення передбаченого ч.1 ст.263 КК України, не заперечує обставин вчинення інкримінованого їй кримінального правопорушення, що викладені у обвинувальному акті, у вчиненому щиро розкаюється та зобов`язується беззастережно визнати обвинувачення в обсязі обвинувачення у судовому провадженні.

Кримінальне правопорушення, у вчиненні якого обвинувачена ОСОБА_3 визнає себе винною, відповідно до ст.12 КК України є тяжким злочином, що в силу вимог ч.4 ст.469 КПК України передбачає можливість укладення угоди про визнання винуватості у кримінальному провадженні.

Сторони угоди про визнання винуватості погодились на призначення обвинуваченій ОСОБА_3 покарання за вчинення кримінального правопорушення передбаченого ч.1 ст.263 КК України, у виді позбавлення волі на строк 3(три) роки, із застосуванням ст.75 КК України, звільнивши ОСОБА_3 від відбування покарання, встановивши їй іспитовий строк.

Крім того, прокурор та обвинувачена, визначили наслідки укладення та затвердження угоди про визнання винуватості, передбачені ст.473 КПК України, а також наслідки невиконання угоди про визнання винуватості і окремо умисного невиконання угоди про визнання винуватості, передбачені ст.476 КПК України.

Суд, заслухавши доводи сторін кримінального провадження, переконався, що укладення угоди про визнання винуватості сторонами є добровільним та не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді про визнання винуватості. Взяті обвинуваченою ОСОБА_3 на себе за угодою про визнання винуватості зобов`язання, очевидно можливі для виконання.

Перевіривши угоду про визнання винуватості на відповідність вимогам КПК України та КК України, суд встановив, що кваліфікація дій обвинуваченої ОСОБА_3 за ч.1 ст.263 КК України, є правильною.

Умови угоди про визнання винуватості відповідають інтересам суспільства, які виражаються в зменшенні рівня злочинності, запобіганні, виявленні та припиненні кримінального правопорушення і забезпеченні швидкого досудового розслідування та судового розгляду.

Потерпілі у кримінальному провадженні відсутні.

При узгодженні покарання сторонами враховано, як ступінь суспільної небезпеки та тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, так і особу обвинуваченої, фактичні обставини вчиненого кримінального правопорушення.

Судом встановлено, що обвинувачена ОСОБА_3 , в силу ст.89 КК України, раніше не судима, неодружена, має на утриманні одну неповнолітню дитину, на обліках в кабінетах психіатра та нарколога не перебуває, за місцем проживання характеризується добре, збитки чи інші наслідки від кримінального правопорушення, не настали.

Обставинами, що пом`якшують покарання, відповідно до ст.66 КК України, суд визнає щире каяття, активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення.

Обставин, що обтяжують покарання, згідно ст.67 КК України, не встановлено.

Перевіряючи покарання, узгоджене сторонами угоди, на відповідність вимогам КК України, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого ОСОБА_3 кримінального правопорушення, яке є тяжким злочином, особу обвинуваченої, яка вину у вчиненому визнала повністю, в силу ст.89 КК України раніше не судима, за місцем проживання характеризується добре, має на утриманні неповнолітню дитину, наявність двох обставин, які пом`якшують покарання - щире каяття, активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення, відсутність обставин, що обтяжують покарання.

Відтак, суд вважає за можливе призначити ОСОБА_3 узгоджене сторонами угоди покаранняза ч.1 ст.263 КК України, у виді позбавлення волі строком на 3 (три) роки.

На підставі ст.75 КК України звільнити ОСОБА_3 від відбування призначеного покарання з випробуванням із встановленням іспитового строку, тривалістю 1 (один) рік, якщо вона протягом встановленого судом іспитового строку не вчинить нового злочину.

На підставі ст.76 КК України покласти на ОСОБА_3 обов`язки, передбачені п.1, 2 ч.1, п.2 ч.3:

-періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації,

-повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання;

-не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

При цьому суд враховує, що відповідно до положень ст. 75 КК України, суд приймає рішення про звільнення від відбування покарання з випробуванням у випадку затвердження угоди про примирення або про визнання вини, якщо сторонами угоди узгоджено покарання у виді виправних робіт, службового обмеження для військовослужбовців, обмеження волі, позбавлення волі на строк не більше п`яти років, а також узгоджено звільнення від відбування покарання з випробуванням. При цьому тривалість іспитового строку та обов`язки, які покладаються на особу, звільнену від відбування покарання з випробуванням, визначаються судом.

Крім того у відповідності до ст.ст.122, 124 КПК України з обвинуваченої підлягають стягненню на користь держави витрати на залучення експерта для проведення експертизи у даній справі.

Запобіжний захід ОСОБА_3 на момент ухвалення вироку не обраний і підстав для його обрання суд не вбачає.

Також у відповідності до вимог ст.100 КПК України вирішити питання про долю речових доказів.

Керуючись статтями 100, 122, 124, 368, 373, 374, 475 КПК України, суд,

у х в а л и в:

Затвердити угоду про визнання винуватості від 20 червня 2024, укладену у кримінальному провадженні, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 13.03.2024 за №0000034 між прокурором Верховинського відділу Косівської окружної прокуратури ОСОБА_4 та обвинуваченою ОСОБА_3 , за участю захисника - адвоката ОСОБА_6 .

ОСОБА_3 визнати винною у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.263 КК України, та призначити їй узгоджене сторонами покарання за ч.1 ст.263 КК України, у виді позбавлення волі строком на 3 (три) роки.

На підставі ст.75 КК України звільнити ОСОБА_3 від відбування призначеного покарання з випробуванням із встановленням іспитового строку, тривалістю 1 (один) рік, якщо вона протягом встановленого судом іспитового строку не вчинить нового злочину.

На підставі ст.76 КК України покласти на ОСОБА_3 обов`язки, передбачені п.1, 2 ч.1, п.2 ч.3:

-періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації,

-повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця, проживання;

-не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Стягнути з ОСОБА_3 в користь Державного бюджету України процесуальні витрати - витрати, пов`язані із залученням експертів в загальному розмірі 2271,84 грн (дві тисячі двісті сімдесят одна гривня вісімдесят чотири копійки).

Скасувати заходи забезпечення кримінального провадження, вжиті ухвалою слідчого судді Верховинського районного суду Івано-Франківської області від 15.03.2024у виді арешту, накладеного на: вилучені в ході проведення огляду місця події (обшуку) в гаражному приміщенні належному ОСОБА_3 , що розміщений в АДРЕСА_1 : тринадцять предметів ззовні схожих на патрони для нарізної вогнепальної зброї кал. 5,45 мм., та десять предметів ззовні схожих на патрони для нарізної вогнепальної зброї кал. 7,62 мм.

Після вступу вироку в законну силу речові докази у даному кримінальному провадженні:

- тринадцять предметів, які є військовими 5,45-мм. патронами центрального бою, зі звичайними кулями, промислового виробництва, придатні для стрільби;- сім предметів, які є військовими 7,62-мм. патронами центрального бою, зі звичайними кулями, промислового виробництва, придатні для стрільби; три предмети, які є цивільними мисливськими 7,62-мм (7,62х39) патронами центрального бою, зі звичайними кулями, промислового виробництва, придатні для стрільби- знищити.

Апеляційна скарга на вирок суду може бути подана виключно з підстав, передбачених ч.4 ст.394 КПК України до Івано-Франківського апеляційного суду через Верховинський районний суд Івано-Франківської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого цим Кодексом, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Обвинуваченій та прокурору копію вироку вручити негайно після його проголошення.

Суддя ОСОБА_7