БОЛГРАДСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 497/2166/22
Провадження № 1-кс/497/208/24
УХВАЛА

про розгляд заяви прокурора про відвід судді

27.03.2024 року Болградський районний суд Одеської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

секретар судового засідання ОСОБА_2 ,

за участю: прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 та його захисника адвоката ОСОБА_5 ,

обвинуваченого ОСОБА_6 та його захисника адвоката ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Болград заяву прокурора Болградської окружної прокуратури ОСОБА_3 про відвід судді,

ВСТАНОВИВ:

06.03.2024 року, в ході судового засідання з розгляду кримінальної справи №497/2166/22 (провадження №1-кп/497/13/24) з обвинувальним актом відносно гр. ОСОБА_6 , що обвинувачується за ст.332ч.3 КК України та гр. ОСОБА_4 , що обвинувачується за ст.ст.309ч.1,332ч.3 КК України, у кримінальному провадженні №0000231 від 19.04.2022р., прокурор Болградської окружної прокуратури Одеської області ОСОБА_3 усно заявив про відвід від участі в розгляді цієї справи головуючого судді Болградського районного суду Одеської області ОСОБА_8 , пояснивши недовірою судді через сумніви в її неупередженості.

Ця протокольна заява була направлена до Одеського апеляційного суду для визначення підсудності у зв`язку з неможливістю утворити склад суду, але ухвалою віл 11.03.2024р. Одеський апеляційний суд повернув заяву для розгляду до Болградського районного суду Одеської області.

Згідно протоколу розподілу від 20.03.2024р., для розгляду вищевказаної заяви прокурора про відвід був визначений суддя ОСОБА_9 , який заявив собі самовідвід, що був задоволений ухвалою від 21.03.2024р.

21.03.2024р. до матеріалів справи надійшло письмове клопотання прокурора ОСОБА_3 на ім`я судді ОСОБА_9 (а.с.22), яким прокурор мотивував свою заяву про відвід від участі в розгляді вищевказаної кримінальної справи судді Болградського районного суду Одеської області ОСОБА_8 наявністю в нього сумнівів в неупередженості головуючого з огляду та наступне.

Так, заявник стверджує у заяві, що у зв`язку з виконанням ним службових обов`язків та з відкритих джерел мережі Інтернет (трансляція засідання ВРП від 19.02.2024р.) йому стало відомо, про здійснення 06.02.2024р. детективами НАБУ обшуків у двох приміщеннях Болградського районного суду Одеської області, за місцем проживання суддів за наслідками яких судді цього ж суду ОСОБА_10 09.02.2024р. пред`явлено підозру в отриманні, нібито, і передачі хабаря суддям цього ж суду ОСОБА_1 і ОСОБА_9 за ухвалення рішень у справах про адміністративні правопорушення, що кваліфіковано за ст.368ч.3 КК України (пропозиція, або обіцянка чи одержання службовою особою неправомірної вигоди) та (з нтернет-видання «Судово-юридична газета») про повідомлення голови суду ОСОБА_8 від 10.02.2024р. про втручання в діяльність суду в межах кримінального провадження №0000020 від 11.01.2024р. за ознаками ст.368ч.3 КК України. З відкритих джерел відомо, що в обшуках брав участь адвокат ОСОБА_5 в якості захисника, і ці факти можна встановити шляхом перегляду записів з камер спостереження, встановлених у приміщенні суду. Таким чином, оскільки станом на теперішній час в обвинувачів Болградської окружної прокуратури відсутня інформація в яких саме приміщеннях суду і в яких суддів здійснювався обшук, а також представництво інтересів кого саме здійснював адвокат ОСОБА_5 , в усіх справах, де бере участь адвокат ОСОБА_5 і які розглядаються суддями Болградського районного суду Одеської області ОСОБА_10 , ОСОБА_9 , ОСОБА_8 та ОСОБА_1 існують обґрунтовані сумніви в неупередженості головуючих, які підлягають відводу окремо та всім складом в цілому, і, конкретно, у даному випадку, від розгляду справи №497/2166/22 (провадження №1-кп/497/13/24), оскільки в нього, заявника, є обґрунтовані сумніви в неупередженості цих осіб обґрунтовані побоювання, що всі судді, можливо, брали процесуальну участь у вищезазначеному кримінальному провадженні №0000020 від 11.01.2024р. під час обшуку у приміщеннях суду, і можуть бути і будуть під впливом адвоката ОСОБА_5 і поза розумним сумнівом можуть впливати на законність ухвалення рішень під час розгляду інших справ у зв`язку з порушенням принципу безсторонності суду. При цьому заявник посилається на рішення ЄСПЛ Mісаllef-98 на те, щ сумніви можуть бути фактично необґрунтованими, адже достатньо того, що в розумної людини, на її перший погляд, вони викликають побоювання в упередженості судді, а тому суддя, відносно якого є легітимний привід боятися відсутності безсторонності, має вийти зі справи; саме суддя має переконати раціональну людину і довести, що суд є неупередженим «поза розумним сумнівом», та спростувати сумніви, надавши докази неупередженості, посилаючись також на рішення ЄСПЛ Бочан-66, Волков 104, Волков 105 і Langborger.

25.03.2024р., згідно протоколу повторного розподілу вищевказана заява була розподілена для розгляду судді ОСОБА_1 , судді, не здійснює повноважень судді (слідчого судді) у цьому кримінальному провадженні, а лише перевіряє наявність підстав, що виключають участь судді у кримінальному провадженні, згідно вимог КПК України, і заявлення відводів такому судді не передбачено чинним КПК України.

У судовому засіданні прокурор підтримав вимоги заяви про відвід судді ОСОБА_8 від участі в розгляді обвинувального акту відносно гр. ОСОБА_6 та гр. ОСОБА_4 у кримінальному провадженні №0000231 від 19.04.2022р., просив задовольнити з підстав, зазначених в тексті заяви з метою недопущення наслідків, передбачених ст.415 КПК України та керуючись п.4ч.1ст.75 КПК України. На запитання суду відповів, що не направляв офіційних запитів з дня обшуку з 06.02.2024р. і до теперішнього часу ані до Болградського районного суду Одеської області, ані до інших офіційних державних установ чи правоохоронних органів з метою отримати конкретні відомості щодо наявності кримінальних проваджень, обшуків, підозр стосовно суддів та приміщення Болградського районного суду, а також наявність зв`язку професійної діяльності адвоката ОСОБА_5 з наданням суддям цього суду професійної допомоги особисто; лише сьогодні, 27.03.2024р., у судовому засіданні, під час розгляду суддею ОСОБА_8 іншої його, прокурора, заяви про відвід іншому судді в іншому кримінальному провадженні, суддя ОСОБА_8 ознайомила його в ході судового засідання з відеозаписами з камер зовнішнього нагляду, встановлених на подвір`ї Болградського районного суду Одеської області, з яких не вбачається будь-яких суттєвих обставин, що стосуються самого обшуку Болградського районного суду Одеської області та підстав і предмету заяв про відводи суддям цього суду, тому не заявляє клопотання про витребування цих відеозаписів.

Адвокат ОСОБА_5 , пояснивши, що він є захисником що є обвинуваченим за ст.ст.309ч.1,332ч.3 КК України, справа з обвинувальним актом відносно якого та гр. ОСОБА_6 перебуває на розгляді у провадженні судді ОСОБА_8 , повідомив суду, що він дійсно є адвокатом судді ОСОБА_10 у кримінальному провадженні №0000020 від 11.01.2024р., і в межах цього провадження дійсно був здійснений обшук у приміщенні Болградського районного суду Одеської області, але не в кількох приміщеннях, а в одному в кабінеті судді ОСОБА_11 06.02.2024р. за ухвалою ВАКСу, про яку прокурору, як й усім бажаючим можна було почути з відеозапису засідання ВРП 19.02.2024р. де усе чітко і зрозуміло було викладено в ході розгляду подання прокурора про тимчасове відсторонення зазначеного судді, який також надав чіткі і зрозумілі пояснення про обставини кримінального провадження №0000020 від 11.01.2024р. з яких не вбачається фактів і обставин, що стосуються інших суддів Болградського районного суду лише припущення слідчого органу, а щодо судді ОСОБА_8 взагалі мова не велася жодним чином. Він, як адвокат, не укладав будь-яких угод про надання будь-якої правової допомоги з іншими суддями Болградського районного суду Одеської області, окрім судді ОСОБА_11 , який наразі тимчасово відсторонений від роботи і ніяким чином не може вплинути на інших суддів цього суду; йому, як адвокату, відомо, як безпосередньому учаснику тих подій, які ще тривають, обшуків інших кабінетів Болградського районного суду Одеської області не здійснювалося, і стосовно інших суддів підозр і обвинувачень не висувалося і вони не є учасниками того провадження, а щодо підозри судді ОСОБА_10 теж є великі сумніви в наявності обґрунтованих підстав так вважати. Тож він, адвокат ОСОБА_5 , як захисник обвинуваченого гр. ОСОБА_4 , заперечує проти задоволення клопотання про відвід головуючого судді ОСОБА_8 від розгляду кримінальної справи з обвинувальним актом відносно гр. ОСОБА_6 , що обвинувачується за ст.332ч.3 КК України та гр. ОСОБА_4 , який обвинувачується за ст.ст.309ч.1,332ч.3 КК України у кримінальному провадженні №0000231 від 19.04.2022р., стверджуючи, що заява прокурора про відвід не містить посилання на будь-які обґрунтовані фактичні конкретні обставини та підстави, що зазначені у переліку статей 75 і 76 для відведення від участі від розгляді даної кримінальної справи головуючого судді, крім того, не зазначені й будь-які конкретні обставини, які можна віднести до «інших обставин», які викликають сумнів у неупередженості головуючого як то визначено п.4ч.1ст.75 КПК України, а тому заява прокурора є безпідставною, яка ґрунтується лише на неперевірених фактах та припущеннях, через що вбачається зловживання заявником своїм правом, яке виглядає як переслідування його, адвоката, за адвокатську діяльність, а суддів Болградського районного суду Одеської області за здійснення судочинства у кримінальних провадженнях, де бере участь як адвокат він, адвокат ОСОБА_5 що спричиняє шкоду його репутації, адже це потягне за собою відмову його клієнтів від його послуг. Так, протягом останнього часу, Болградським районним судом Одеської області розглянуто більш, ніж чотири заяви різних прокурорів Болградської окружної прокуратури Одеської області про відвід суддів Болградського районного суду Одеської області як головуючих від розгляду кримінальних проваджень з обвинувальними актами, а саме: судді ОСОБА_9 , судді ОСОБА_8 , ОСОБА_1 , та, навіть, судді ОСОБА_10 , який є відстороненим від здійснення правосуддя на 2 місяці рішенням ВРП від 19.02.2024р. на яке самі ж прокурори посилаються у своїх таких заявах, оскільки засідання ВРП не було закритим і будь-хто може його переглянути уважно.

Обвинувачений ОСОБА_12 підтримав думку свого захисника про безпідставність зави про відвід, заявленої прокурором головуючій судді ОСОБА_8 від участі в розгляді обвинувального акту відносно нього, обвинуваченого, стверджуючи, що в нього особисто відсутні будь-які сумніви в неупередженості цієї судді, але заявлення безпідставних відводів прокурорами позбавляє його, обвинуваченого, права на захист і на своєчасний розгляд кримінальної справи у розумні строки, адже його адвокат змушений приділяти увагу не його захисту, а надавати пояснення по безпідставних відводах.

Прокурор, не погодившись з думкою обвинуваченого ОСОБА_12 щодо порушення його права на захист, пояснив, що заяви подані з метою уникнення в майбутньому скасування вироків через розгляд справи неправосудним складом суду.

Адвокат ОСОБА_7 захисник обвинуваченого ОСОБА_6 і сам обвинувачений ОСОБА_6 погодилися з думкою адвоката ОСОБА_5 та обвинуваченого ОСОБА_4 про те, що заява прокурора про відвід судді ОСОБА_8 від участі у розгляді обвинувального акту відносно обвинувачених ОСОБА_6

і ОСОБА_4 задоволенню не підлягає як безпідставна, та така, що ґрунтується на самих припущеннях, з чого вбачається непрофесійність прокурорів Болградської окружної прокуратури з цього питання.

Вислухавши прокурора Болградської окружної прокуратури Одеської області ОСОБА_3 щодо предмету і підстав поданої ним заяви про відвід, та з`ясувавши думку кожного учасника судового засідання, розглянувши заяву про відвід головуючого судді ОСОБА_8 від участі у розгляді обвинувального акту відносно обвинувачених ОСОБА_6 і ОСОБА_4 , а також ознайомившись з матеріалами кримінальної справи №497/2166/22 (провадження №1-кп/497/13/24), що була витребувана в судді ОСОБА_8 , суд дійшов висновку, суд дійшов висновку, що вищезазначена заява про відвід судді задоволенню не підлягає як необґрунтована та безпідставна за наступних підстав.

Так, ст.415 КПК України, на яку посилається прокурор, визначено підстави для призначення нового розгляду в суді першої інстанції, серед яких у п.2ч.1 на яку також посилається заявник, підставою зазначено «в ухваленні судового рішення брав участь суддя, якому було заявлено відвід на підставі обставин, які очевидно викликали сумнів у неупередженості судді, і заяву про його відвід визнано судом апеляційної інстанції обґрунтованою». А, п.4ч.1ст.75 КПК України визначено серед обставин, що виключають участь слідчого судді, судді або присяжного у кримінальному провадженні, і які не можуть брати участь у кримінальному провадженні «за наявності інших обставин, які викликають сумнів у його неупередженості».

Однак, заява прокурора не містить посилання на жодну конкретну підставу, яка очевидно викликає сумнів в неупередженості судді ОСОБА_8 взагалі, а також стосовно розгляду конкретної вищевказаної кримінальної справи, а також не вбачається жодної обставини, яку можна розглянути як «іншу» що зможе у майбутньому викликати сумнів в неупередженості цієї судді, яка брала участь як головуючий суддя в розгляді кримінальної справи №497/2166/22 (провадження №1-кп/497/13/24) з обвинувальним актом стосовно гр. ОСОБА_6 , який обвинувачується за ст.332ч.3 КК України та гр. ОСОБА_4 , який обвинувачується за ст.ст.309ч.1,332ч.3 КК України у кримінальному провадженні №0000231 від 19.04.2022р., оскільки не вбачаються підстав і фактів, які викликають сумніви в її неупередженості.

Так, прокурор посилається в заяві на повідомлення голови Болградського районного суду Одеської області про втручання у діяльність суду від 10.02.2024р. і додатки до нього, але у додатках до заяви ці докази відсутні, також ним надано пояснення в ході даного судового засідання, що він вже ознайомився з цими записами і вони не містять будь-яких доказів, що мають суттєве значення, тому для їх витребування відсутні наразі підстави. Крім того, прокурор, пояснюючи у клопотанні, що підставою для відводу є можливе надання адвокатом ОСОБА_5 професійної адвокатської допомоги усім суддям Болградського районного суду Одеської області, і конкретно судді ОСОБА_8 висловив, таким чином, лише припущення, оскільки пояснив, що протягом двох місяців з того дня, як йому стало відомо про обшук у приміщенні Болградського районного суду Одеської області з 06.02.2024р. ним не подавалося будь-яких запитів та не було отримано будь-якої конкретної інформації з державних органів та з Болградського районного суду Одеської області щодо наявності фактів здійснення 06.02.2024р. детективами НАБУ обшуків в інших, крім кабінета одного вищевказаного судді, приміщеннях Болградського районного суду Одеської області, та за місцем проживання інших, крім зазначеного, суддів, і щодо пред`явлення іншим, крім судді ОСОБА_11 підозри, та отримання, хабарів суддями цього ж суду ОСОБА_8 , ОСОБА_1 і ОСОБА_9 за ухвалення рішень у справах про адміністративні правопорушення, зазначаюми, що цей факт нібито ним припускається. Що ж до повідомлення голови суду ОСОБА_8 від 10.02.2024р. про втручання в діяльність суду в межах кримінального провадження №0000020 від 11.01.2024р. за ознаками ст.368ч.3 КК України він, заявник, дізнався з відкритих джерел інтернет-видань, а також в силу виконання своїх посадових обов`язків, відповідаючи на лист обласної прокуратури, якою здійснюється службове розслідування за тим повідомленням. Але, як зазначено вище, будь-яких доказів недоброчесності суддів Болградського районного суду Одеської області, зокрема, судді ОСОБА_8 , те повідомлення голови суду, а також додані до нього скрин-шоти з камер зовнішнього відеоспостереження, як і самі записи з цих камер, з якими прокурор вже ознайомився, на його ж твердження, не містять.

Відомості про те, що в обшуках брав участь адвокат ОСОБА_5 в якості захисника, стали заявнику прокурору ОСОБА_3 , як він сам пояснює, відомі не з офіційних джерел, і навіть не від самих учасників подій суддів, адвокатів, правоохоронних органів і с4удової влади, а з інтернет-видань, які, як відомо, не є судовим і офіційним державним органом, том надати оцінку та висвітлити події цілком можуть (і часто це роблять) з похибками, задовольняючи потребу суспільного інтересу на очищення судової влади, не маючи переконливих і правдивих доказів певним фактам і обставинам, та не маючи обмежень на застосування художньої вигадки для більш цікавого для свого читача викладення своїх повідомлень.

Таким чином, оскільки станом на теперішній час, в ході даного судового розгляду заяви про відвід прокурора ОСОБА_3 заявнику і суду стало відомо, що в обвинувачів Болградської окружної прокуратури була відсутня перевірена та достовірна інформація на момент заявлення вищевказаного відводу, а також з`ясовано, що обшук, підозра та кримінальне провадження №0000020 від 11.01.2024р. за ознаками ст.368ч.3 КК України стосуються лише одного судді ОСОБА_10 , і не стосуються трьох інших суддів Болградського районного суду Одеської області ОСОБА_9 , ОСОБА_1 і, зокрема, у даному випадку, ОСОБА_8 , оскільки заява подана саме щодо цієї судді.

Крім того, як пояснив сам адвокат ОСОБА_5 , він здійснював представництво інтересів лише судді ОСОБА_10 , а тому усі справи, де бере участь адвокат ОСОБА_5 і які розглядаються суддями Болградського районного суду Одеської області ОСОБА_9 , ОСОБА_1 , та, зокрема, суддею ОСОБА_8 відсутні обґрунтовані підстави для сумнівів в неупередженості головуючих, які відводу не підлягають і, конкретно, у даному випадку, не підлягає відводу суддя ОСОБА_8 від розгляду справи

№497/2166/22 (провадження №1-кп/497/13/24) з обвинувальним актом стосовно гр. ОСОБА_6 , який обвинувачується за ст.332ч.3 КК України та гр. ОСОБА_4 , який обвинувачується за ст.ст.309ч.1,332ч.3 КК України у кримінальному провадженні №0000231 від 19.04.2022р., оскільки заявник не надав доказів існування обґрунтованих сумнівів в неупередженості цих осіб тому обґрунтовані побоювання, на які посилається прокурор у своїй заяві про відвід є лише його власним, не перевіреним припущенням, хоча він, як посадова особа, та й як звичайний громадянин не був позбавлений права на звернення для отримання офіційної і достовірної інформації хоча би на підставі ЗУ «Про звернення громадян», або як прокурор-учасник вказаного кримінального провадження.

А тому всі посилання прокурора у заяві на «можливо», «можуть бути і будуть», «можуть впливати» - є нічим іншим, як цілковиті припущення.

Посилання ж прокурора на певні рішення ЄСПЛ є лише його особистим помилковим тлумаченням цих рішень, оскільки, відповідно ч.5ст.9 КПК України кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини. В рішенні Європейського суду з прав людини «Олександр Волков проти України» від 09.04.2013р. (заява №21722/11), зазначається, що як правило, безсторонність (судді) означає відсутність упередженості та необ`єктивності. Згідно з усталеною практикою Суду існування безсторонності для цілей п.1ст.6 Конвенції має встановлюватися згідно з: суб`єктивним критерієм, врахувавши особисті переконання та поведінку конкретного судді, тобто, чи мав суддя особисту упередженість або чи був він об`єктивним у цій справі, та об`єктивним критерієм, іншими словами, шляхом встановлення того, чи забезпечував сам суд та, серед інших аспектів, його склад, достатні гарантії для того, щоб виключити будь-який обґрунтований сумнів у його безсторонності (п.104 Рішення).

Згідно чинного КПК України, відвід у кримінальному процесі це усунення учасників кримінального процесу від участі у справі за заявою сторони, прокурора (або за власною ініціативою того, хто відводиться самовідвід) за наявності передбачених процесуальним законом обставин, що викликають сумнів у їх неупередженості. Метою застосування інституту відводів є: 1) належне виконання завдань кримінального провадження (ст.2 КПК України); 2) забезпечення всебічного, повного та неупередженого дослідження обставин кримінального провадження; 3) ухвалення законного, обґрунтованого і справедливого рішення в кожному кримінальному провадженні. Підстави для відводу слідчого судді, судді або присяжного в кримінальному провадженні регламентовано положеннями ст.75 КПК України, згідно яких слідчий суддя, суддя або присяжний не може брати участь у кримінальному провадженні: 1. якщо він є заявником, потерпілим, цивільним позивачем, цивільним відповідачем, близьким родичем чи членом сім`ї слідчого, прокурора, підозрюваного, обвинуваченого, заявника, потерпілого, цивільного позивача, цивільного відповідача; 2. якщо він брав участь у цьому провадженні як свідок, експерт, спеціаліст, представник персоналу органу пробації, перекладач, слідчий, прокурор, захисник або представник; 3. якщо він особисто, його близькі родичі чи члени його сім`ї заінтересовані в результатах провадження; 4. за наявності інших обставин, які викликають сумнів у його неупередженості; 5. у випадку порушення встановленого частиною третьою статті 35 КПК порядку визначення слідчого судді, судді для розгляду справи; 6. у складі суду, що здійснює судове провадження, є особи, які є родичами між собою. Разом з тим, положеннями ст.76 КПК визначено недопустимість повторної участі судді у кримінальному провадженні: «суддя, який брав участь у кримінальному провадженні під час досудового розслідування, не має права брати участі у цьому ж провадженні в суді першої, апеляційної і касаційної інстанцій, крім випадків перегляду ним в апеляційному порядку ухвали суду першої інстанції про обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою, про зміну іншого запобіжного заходу на запобіжний захід у виді тримання під вартою або про продовження строку тримання під вартою, яка була постановлена під час судового провадження в суді першої інстанції до ухвалення судового рішення по суті».

Згідно ст.2 КПК України, завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Однією з найважливіших ознак демократичної та правової держави є незалежність та неупередженість суду. Це одна із основних засад судочинства в Україні, один із основоположних принципів організації та діяльності судових органів. Принцип неупередженості суду реалізується за допомогою встановлення у процесуальному праві інституту відводу судді від участі у розгляді справи. Інститут відводу судді важливий процесуальний засіб забезпечення неупередженого й об`єктивного судочинства та виконання рішень, що надає можливість відсторонити від участі у процесі особу, яка може мати особисту заінтересованість. За допомогою інституту відводу як процесуального засобу має бути забезпечене неупереджене й об`єктивне судочинство, тобто виконання завдань кримінального судочинства.

Відповідно до ч.1ст.21 КПК України, кожному гарантується право на розгляд та вирішення справи незалежним і неупередженим судом. З метою дотримання цієї гарантії учасники судового провадження наділені правом заявити судді відвід, який має бути вмотивованим (ст. 80 КПК України).

Відповідно до ст.80 КПК України, за наявності підстав, передбачених статтями 75-79 цього Кодексу, слідчий суддя, суддя, присяжний, прокурор, слідчий, захисник, представник, експерт, спеціаліст, перекладач, секретар судового засідання зобов`язані заявити самовідвід. За цими ж підставами їм може бути заявлено відвід особами, які беруть участь у кримінальному провадженні. Заяви про відвід можуть бути заявлені як під час досудового розслідування, так і під час судового провадження. Заяви про відвід під час досудового розслідування подаються одразу після встановлення підстав для такого відводу. Заяви про відвід під час судового провадження подаються до початку судового розгляду. Подання заяви про відвід після початку судового розгляду допускається лише у випадках, якщо підстава для відводу стала відома після початку судового розгляду.

При розгляді відводу, згідно ст.81 КПК України, має бути вислухана особа, якій заявлено відвід, якщо вона бажає дати пояснення, а також думка осіб, які беруть участь у кримінальному провадженні. Питання про відвід вирішується в нарадчій кімнаті вмотивованою ухвалою… судді (суду). В разі заявлення відводу… судді, який здійснює судове провадження одноособово, його розглядає інший суддя цього ж суду, визначений у порядку, встановленому частиною третьою статті 35 цього Кодексу. В разі заявлення відводу одному, кільком або всім суддям, які здійснюють судове провадження колегіально, його розглядає цей же склад суду. Усі інші відводи під час досудового розслідування розглядає слідчий суддя, а під час судового провадження суд, який його здійснює. Питання про відвід вирішується в нарадчій кімнаті вмотивованою ухвалою слідчого судді, судді (суду). Заява про відвід, що розглядається судом колегіально, вирішується простою більшістю голосів. Якщо повторно заявлений відвід має ознаки зловживання правом на відвід з метою затягування кримінального провадження, суд, який здійснює провадження, має право залишити таку заяву без розгляду.

Перелік підстав, за наявності яких може бути заявлено відвід судді, передбачений, зазначено вище, ст.75,76 КПК України.

Вирішуючи по суті вищевказану заяву про відвід судді, суд виходить з наступного.

Особа, якій заявлено вищевказаний відвід, не заявляла бажання надати пояснення. Думка осіб, які беруть участь у кримінальному провадженні суддею, що розглядає даний відвід була вислухана в ході судового засідання, судом також в ході судового засідання за участю прокурора, обох обвинувачених та їх захисників, вивчені матеріали справи з обвинувальним актом стосовно обвинувачених.

З наданих суду доказів і відомостей встановлено наступне:

- 02.11.2022р. до Болградського районного суду Одеської області (т.1а.с.56,1-13), з Одеської окружної прокуратури надійшов обвинувальний акт з додатками стосовно обвинувачених: ОСОБА_6 , що обвинувачується за ст.332ч.3 КК України та гр. ОСОБА_4 , що обвинувачується за ст.ст.309ч.1,332ч.3 КК України, у кримінальному провадженні №0000231 від 19.04.2022р.;

- того ж дня, 02.11.2022р., згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи, о 13:38:21 їй було присвоєно номер №497/2166/22 (провадження №1-кп/497/13/24), і призначений головуючий суддя (суддя-доповідач) Болградського районного суду ОСОБА_9 (т.1, а.с.58);

- ухвалою суді від 23.11.2022р. відмовлено у задоволенні клопотання адвоката ОСОБА_13 захисника обвинуваченого ОСОБА_4 про відвід головуючого судді ОСОБА_9 (а.с.102);

- ухвалою суду від 13.04.2023р. була задоволена заява головуючого про самовідвід (т.2,а.с.6);

- відповідно до протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи, о 14:18:54, призначений інший головуючий суддя (суддя-доповідач) Болградського районного суду ОСОБА_8 (т.2, а.с.11);

- згідно журналів судових засідань у судовому засіданні брала участь прокурор ОСОБА_14 , та, з 13.07.2023р. обвинувачення за цим обвинувальним актом підтримує прокурор ОСОБА_3 (а.с.89), який, відповідно до Постанови про призначення групи прокурорів входив з самого очатку розгляду судом справи до групи прокурорів у цьому кримінальному провадженні (т.1,а.с.26);

- 06.03.2024 року, в ході судового засідання з розгляду кримінальної справи №497/2166/22 (провадження №1-кп/497/13/24) з обвинувальним актом відносно гр. ОСОБА_6 , що обвинувачується за ст.332ч.3 КК України та гр. ОСОБА_4 , що обвинувачується за ст.ст.309ч.1,332ч.3 КК України, у кримінальному провадженні №0000231 від 19.04.2022р., прокурор Болградської окружної прокуратури Одеської області ОСОБА_3 усно заявив про відвід від участі в розгляді цієї справи головуючого судді Болградського районного суду Одеської області ОСОБА_8 , пояснивши недовірою судді через сумніви в її неупередженості.

Однак. в ході даного судового засідання з розгляду заяви про відвід, прокурор не пояснив, що заважало йому з 19.02.2024р. з дня засідання ВРП, яке транслювалося в режимі прямої трансляції та є у вільному доступі, і коли стало відомо про тимчасове відсторонення судді ОСОБА_11 у зв`язку з пред`явленням йому підозри, а також з 06.02.2024р. з дня обшуку, про який заявнику стало відомо в той же день, за його словами в ході даного судового засідання оскільки він перебував у будівлі суду, виконуючи свої службові повноваження, і до 06.03.2024р. до дня судового засідання він не заявив відвід завчасно відвід з метою уникнення безпідставного відкладення судового засідання і затягування строків розгляду кримінальної справи судом в разі, якщо заява про відвід не буде задоволена.

Однак у даному судовому засіданні суду не надано на це питання чіткої відповіді, з чого вбачається безпідставне затягування строків розгляду обвинувального акту, оскільки, по-перше, з матеріалів вищевказаної судової справи порушень головуючим суддею кримінального процесу не вбачається і такі порушення не заявлені в заяві про відвід, як і не вбачається обґрунтованих пояснень і доказів на підтвердження будь-яких підстав, які можна розцінити як такі, що надають підстави вважати, що суддя, яка є головуючим ОСОБА_8 не має права продовжувати далі розгляд вищевказаної справи.

В ході даного судового засідання з розгляду заяви прокурора про відвід, суду не надано доказів здійснення будь-яких обшуків в кабінеті судді ОСОБА_8 взагалі, з самого її початку роботи у Болградському районному суді Одеської області, а не лише 06.02.2024р. і у подальші дні; також не надано доказів і відомостей того, що ця суддя є учасником кримінального провадження №0000020 від 11.01.2024р. за ознаками ст.368ч.3 КК України (до речі, заявником також не надано й доказів існування такого провадження, хоча захисниками наявність такого провадження не заперечена), а також що суддею ОСОБА_8 будь-коли укладалася угода з адвокатом ОСОБА_5 про надання правової допомоги у будь-якому кримінальному провадженні, сам адвокат ОСОБА_5 заперечує існування такої угоди взагалі та заперечує наявність факту звернення вказаної судді до нього як до адвоката з будь-яким особистим питанням з метою отримання юридичної допомоги.

А тому, з вищевказаної заяви прокурора про відвід головуючому судді вбачаються надумані і необґрунтовані підстав, які не можуть бути визнані такими, що відповідають вимогам чинного Кримінально-процесуального Закону та інших законів: ЗУ Про судоустрій і статус суддів», КК України, Конституції України, Конвенції про права людини і основоположних свобод, тощо.

З врахуванням вищевикладеного, твердження прокурора у заяві про відвід щодо наявності обґрунтованих сумнівів чи побоювань щодо права судді ОСОБА_8 розглядати вищевказану справу не підтверджуються жодним доказом.

Твердження ж заявника про те, що суддя має обов`язок переконувати будь-кого у своїй безсторонності не ґрунтуються на вимогах чинного законодавства і обставинах справи, оскільки будь-які обставини, що можна розцінити як підставу для відводу не виявлені, а чинне законодавство не містить жодної правової норми, яка зобов`язує суддю під час розгляду будь-якої справи чи матеріалів будь-що доводити учасникам справи, а потреба надати такі пояснення суду в ході розгляду відводу не виникла, оскільки відсутні будь-які підстави для надання будь-яких пояснень зазначеним у заяві про відвід суддею.

Крім того, суд звертає увагу на те, що виходячи з правових норм, закріплених у ст.ст.75,76 КПК України, ст.ст.14,106 ЗУ «Про судоустрій та статус суддів», та ст.ст.126,129 Конституції України, рішення суду, дії або бездіяльність суддів під час здійснення правосуддя, підготовки, розгляду справ у судових інстанціях, звернення рішення до виконання, тощо можуть оскаржуватися в апеляційному та касаційному порядку і не є підставою для відводу судді (колегії суддів) у справі.

Положення Європейської хартії про закон "Про статус суддів" носять рекомендаційний характер і мають враховуватися європейськими країнами в законодавстві про статус суддів з метою забезпечення найвищого рівня гарантій у конкретних формулюваннях. У національні закони не можуть вноситися зміни, спрямовані на зниження рівня гарантій, уже досягнутих у відповідних країнах.

Метою закону про статус суддів є забезпечення компетентності, незалежності і неупередженості, на які законно розраховує кожна людина при зверненні до суду за захистом своїх прав та інтересів. У ньому не повинно бути положень і процедур, здатних підірвати впевненість у такій компетентності, незалежності і неупередженості.

Ч.2ст.47 ЗУ «Про судоустрій і статус суддів» визначено, що «Суддя у своїй діяльності щодо здійснення правосуддя є незалежним від будь-якого незаконного впливу, тиску або втручання. Суддя здійснює правосуддя на основі Конституції і законів України, керуючись при цьому принципом верховенства права. Втручання в діяльність судді щодо здійснення правосуддя забороняється і тягне за собою відповідальність, установлену законом. Суддя не зобов`язаний давати жодних пояснень щодо суті справ, які перебувають у його провадженні, крім випадків, установлених законом».

Поняття "незалежний суд" охоплює два основні аспекти: незалежність від виконавчої влади і від сторін (справа Рінгайсена, А 13 параграф 95).

ЄСПЛ у справі "Білуха проти України" (заява №33949/02) від 09.11.2006р., згідно офіційного перекладу, у п.49, 50 та 51 цього рішення зазначив, що «Відповідно до усталеної практики Суду, наявність безсторонності відповідно до п.1ст.6 має визначатися за суб`єктивним та об`єктивним критеріями. Відповідно до суб`єктивного критерію беруться до уваги особисті переконання та поведінка окремого судді, тобто чи виявляв суддя упередженість або безсторонність у даній справі. Відповідно до об`єктивного критерію визначається, серед інших аспектів, чи забезпечував суд, як такий, та його склад відсутність будь-яких сумнівів в його безсторонності (див., серед іншого (inter alia), рішення у справі "Фей проти Австрії" (Fey v.Austria) від 24.02.1993 р., пп.27, 28 and 30; рішення у справі "Ветштайн проти Швейцарії" (Wettstein v.Switzerland), №33958/96, п.42, ЄСПЛ 2000-XII). У кожній окремій справі слід вирішувати, чи мають стосунки, що розглядаються, таку природу та ступінь, що свідчать про небезсторонність суду (див. рішення у справі "Пуллар проти Сполученого Королівства" (Pullar v.United Kingdom), від 10.06.1996р., п.38). 50. Стосовно суб`єктивного критерію, особиста безсторонність суду презюмується, поки не надано доказів протилежного (див. вищевказане рішення у справі "Ветштайн проти Швейцарії" (Wettstein v.Switzerland), п.43). 51. Суд не переконаний, що у цій справі достатньо ознак, щоб вирішити, що судді…, які розглядали справу заявниці, проявляли особисту упередженість. У будь-якому випадку, Суд не вважає за необхідне розглядати це питання, оскільки з причин, викладених нижче, він дійшов висновку, що у цій справі мала місце безсторонність суду за об`єктивним критерієм».

Таким чином, з заяви прокурора про відвід судді ОСОБА_8 не вбачається доказів щодо проявів її упередженості, а тому, оскільки не надано доказів протилежного, її особиста безсторонність презюмується.

Так, в ході розгляду заяви прокурора про відвід у даному судовому засіданні не надано відомостей і доказів щодо наявності загрози незалежності головуючого судді ОСОБА_8 , як і фактів і доказів наявності будь-якого незаконного впливу на неї, тиску або втручання під час розгляду вказаної у заяві прокурора кримінальної справи№497/2166/22 (провадження №1-кп/497/13/24), а тому наведені прокурором обставини, які, до того ж не підтверджуються належними, достатніми і допустимими доказами, не можуть бути підставою для відводу головуючому судді у цій справі.

Заперечення на постановлені під час судового розгляду судові рішення, які не оскаржуються, можуть бути включені до апеляційної скарги на остаточне рішення у справі.

Таким чином, в ході розгляду зави прокурора ОСОБА_3 про відвід від участі у розгляді вищевказаного обвинувального акту головуючого судді ОСОБА_8 , після ознайомлення з матеріалами судової кримінальної справи №497/2166/22 (провадження №1-кп/497/13/24), з обвинувальним актом стосовно гр. ОСОБА_6 , що обвинувачується за ст.332ч.3 КК України та гр. ОСОБА_4 , що обвинувачується за ст.ст.309ч.1,332ч.3 КК України, у кримінальному провадженні №0000231 від 19.04.2022р., що містяться у вказаній судовій кримінальній справі, а також доводів заяви, судом не встановлено підстав, що зазначені у переліку статей 75 і 76 КПК України, і визначених процесуальним Законом для відведення від участі у розгляді даної кримінальної справи вказаного головуючого судді, крім того, не зазначені й конкретні обставини, які можна віднести до п.4ч.1ст.75 КПК України як інші обставини, що викликають чи можуть викликати сумніви у неупередженості зазначеного головуючого судді, та не містять достатніх підстав, які свідчили би про необ`єктивність та небезсторонність головуючого судді або щодо існування в нього особистої заінтересованості в розгляді справи.

За таких обставин, заявлений прокурором відвід судді, що є головуючою у справі №497/2166/22 (провадження №1-кп/497/13/24), є безпідставним, таким, що ґрунтується на припущеннях та задоволенню не підлягає.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.2,75,76,80,81,84,372,376 КПК України, суд

УХВАЛИВ:

Відмовити у задоволенні заяви прокурора Болградської окружної прокуратури Одеської області ОСОБА_3 про відвід головуючого судді Болградського районного суду Одеської області ОСОБА_8 від участі в розгляді обвинувального акту стосовно гр. ОСОБА_6 , що обвинувачується за ст.332ч.3 КК України та гр. ОСОБА_4 , що обвинувачується за ст.ст.309ч.1,332ч.3 КК України, у кримінальному провадженні №0000231 від 19.04.2022 року (у кримінальній справі №497/2166/22 (провадження №1-кп/497/13/24).

Ухвала окремому оскарженню не підлягає, зауваження на неї можуть бути внесені учасниками провадження до апеляційної скарги в разі її подання на остаточне рішення суду після розгляду судом обвинувального акту по суті.

Повний текст ухвали буде складено 28.03.2024 року.

Суддя ОСОБА_1