Іванівський районний суд Одеської області
Справа № 499/38/24
Провадження № 1-в/499/6/24
У Х В А Л А

Іменем України

02 квітня 2024 року смт Іванівка

Іванівський районний суд Одеської області в складі: головуючого судді ОСОБА_1 , за участю учасників кримінального провадження: секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду клопотання прокурора Березівської окружної прокуратури ОСОБА_3 про вирішення питання долі речових доказів,

В С Т А Н О В И В:

Прокурор Березівської окружної прокуратури ОСОБА_3 звернувся до суду з клопотанням про вирішення питання долі речових доказів та заходів забезпечення кримінального провадження. Посилаючись, що під час досудового розслідування постановою слідчого від 10.11.2023 визнано та долучено до матеріалів кримінального провадження в якості речових доказів жіночі лосини марки PRENSES РОЗМІРОМ 40L та мобільний телефон марки Meizu білого кольору ІMEID: НОМЕР_1 , ІМЕІ1 : НОМЕР_2 , ІМЕІ2: НОМЕР_3 , який, як пояснила ОСОБА_4 , вона купила на викрадені кошти, що належали потерпілій. Ухвалою слідчого судді від 15.11.2023 (справа № 494/2130/23) на вищевказані речові докази накладено арешт.

Однак, вирок Іванівського районного суду Одеської області від 30.01.2024 не містить відомостей щодо долі речових доказів та застосування спеціальної конфіскації, а також щодо заходів забезпечення кримінального провадження (арешт майна), вирішених відповідно до вимог ст. 100, 174 КПК України.

У судовому засіданні прокурор наполягав на розгляді та задоволенні клопотання.

Неприбуття в судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про місце та час розгляду подання, не перешкоджає проведенню судового розгляду (ч.5 ст. 539 КПК України).

Інші учасники кримінального провадження у судове засідання не з`явилися, про причини неявки не повідомили, про те їх неявка не перешкоджає розгляду даного клопотання.

Суддя, дослідивши матеріали справи, дійшов наступних висновків.

Так, вироком Іванівського районного суду Одеської області від 30 січня 2024 року, затверджено угоду про визнання винуватості від 11 січня 2024 року між прокурором Березівської окружної прокуратури ОСОБА_3 , обвинуваченою ОСОБА_5 , за участю захисника адвоката ОСОБА_6 . ОСОБА_5 визнано винною у вчиненні злочину передбаченого ч.4 ст.185 КК України, призначивши їй покарання, у вигляді 5 років позбавлення волі.

У відповідності до ст.ст. 75 КК України, звільнити ОСОБА_5 , від відбування покарання з випробуванням строком на 3 (три) роки.

Відповідно до ст. 76 КК України покласти на звільненого від відбування покарання з випробуванням ОСОБА_5 наступні обов`язки: п.1.ч.1 періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; п.2 ч.1 повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання; п.2 ч.2 не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Судом встановлено, що постановою слідчого від 10.11.2023 визнано та долучено до матеріалів кримінального провадження в якості речових доказів жіночі лосини марки PRENSES РОЗМІРОМ 40L та мобільний телефон марки Meizu білого кольору ІMEID: НОМЕР_1 , ІМЕІ1 : НОМЕР_2 , ІМЕІ2: НОМЕР_3 , який, як пояснила ОСОБА_4 , вона купила на викрадені кошти, що належали потерпілій. Ухвалою слідчого судді від 15.11.2023 (справа № 494/2130/23) на вищевказані речові докази накладено арешт.

Разом з тим, при винесені вказаного вироку, судом не було визначено долю речових доказів.

Відповідно до ч.1 ст. 98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Відповідно до ч.9 ст.100 КПК України, питання про спеціальну конфіскацію та долю речових доказів і документів, які були надані суду, вирішується судом під час ухвалення судового рішення, яким закінчується кримінальне провадження.

Також, згідно п.5 ч. 9 ст. 100 КПК України передбачено, що гроші, цінності та інше майно, що були предметом кримінального правопорушення або іншого суспільно небезпечного діяння, конфіскуються, крім тих, які повертаються власнику (законному володільцю), а якщо його не встановлено переходять у власність держави в установленому Кабінетом Міністрів України порядку.

Згідно п.12 ч.1 ст.368 КПК України, ухвалюючи вирок, суд повинен вирішити, що належить вчинити із майном на яке накладено арешт, речовими доказами та документами.

Такі докази і документи повинні зберігатися до набрання рішенням законної сили.

Відповідно до ч.1 ст. 96-1 КК України спеціальна конфіскація полягає у примусовому безоплатному вилученні за рішенням суду у власність держави грошей, цінностей та іншого майна у випадках, визначених цим Кодексом, за умови вчинення умисного кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченогоОсобливою частиною цього Кодексу, за які передбачено основне покарання у виді позбавлення волі або штрафу понад три тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, а так само передбаченого частиною першоюстатті 150,статтею 154, частинами другою і третьоюстатті 159-1, частиною першоюстатті 190,статтею 192, частиною першою статей204,209-1,210, частинами першою і другою статей212,212-1, частиною першою статей222,229,239-1,239-2, частиною другоюстатті 244, частиною першою статей248,249, частинами першою і другою статті 300, частиною першою статей301,302,310,311,313,318,319,362,статтею 363, частиною першою статей363-1,364-1,365-2цього Кодексу.

Згідно вимог п.4 ч.1 ст. 96-2 КК України спеціальна конфіскація застосовується у разі, якщо гроші, цінності та інше майно були підшукані, виготовлені, пристосовані або використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення, крім тих, що повертаються власнику (законному володільцю), який не знав і не міг знати про їх незаконне використання.

Відповідно до ч. 4 ст. 174 КПК України, суд одночасно з ухваленням рішення, яким закінчується судовий розгляд, вирішує питання про скасування арешту майна.

Враховуючи, що при ухвалені вироку суду від 30 січня 2024 року, питання про долю речових доказів та щодо заходів забезпечення кримінального провадження не було вирішено, суд вважає, що клопотання прокурора підлягає задоволенню.

Керуючись статтями 100, 174,537, 539 КПК України, суд,-

П О С Т А Н О В И В:

Клопотання прокурора Березівської окружної прокуратури ОСОБА_3 про вирішення питання долі речових доказів - задовольнити.

Арешт застосований ухвалою слідчого судді Іванівського районного суду Одеської області від 15.11.2023 року (справа №494/2130/23, провадження №1-кс/494/674/23) на жіночі лосини марки PRENSES РОЗМІРОМ 40L та мобільний телефон марки Meizu білого кольору ІMEID: НОМЕР_1 , ІМЕІ1 : НОМЕР_2 , ІМЕІ2: НОМЕР_3 - скасувати.

Речові докази:

-жіночі лосини марки PRENSES РОЗМІРОМ 40L повернути власнику потерпілій ОСОБА_7 ;

-мобільний телефон марки Meizu білого кольору ІMEID: НОМЕР_1 , ІМЕІ1 : НОМЕР_2 , ІМЕІ2: НОМЕР_3 який зберігається при матеріалах кримінального провадження 0000670 від 06.09.2023 конфіскувати в дохід держави на підставі ст.ст.96-1 та 96-2 КК України застосувавши спеціальну конфіскацію.

Ухвала може бути оскаржена до Одеського апеляційного суду через Іванівський районний суд Одеської області шляхом подачі апеляційної скарги протягом семи днів з дня її проголошення.

СуддяОСОБА_8