справа № 361/2707/19
провадження № 1-кп/361/123/24
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

06 червня 2024 року м. Бровари

Броварський міськрайонний суд Київської області у складі:

головуючої судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Бровари Київської області кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000405 від 24 липня 2017 року, за обвинуваченням

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Магдебург Республіка Німеччина, громадянина України, з вищою освітою, працюючого старшим конструктором (у сфері інженерної справи) в ТОВ «ДЕ НОВО», одруженого, на утриманні має двох неповнолітніх дітей, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

24 липня 2017 року близько 07 год. 50 хв. ОСОБА_4 , керуючи автомобілем марки «Seat Altea», реєстраційний номер НОМЕР_1 , рухаючись по вулиці Центральній села Пухівка Броварського району Київської області в напрямку до нерегульованого перехрестя із вулицею Почтовою села Пухівка, у порушення вимог п. 1.3 Правил дорожнього руху, згідно з яким «учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил, а також бути взаємно ввічливими» не виконав вимог Правил дорожнього руху, у порушення вимог п. 1.5 Правил дорожнього руху, згідно з яким «дії або бездіяльність учасників дорожнього руху та інших осіб не повинні створювати небезпеку чи перешкоду для руху, загрожувати життю або здоров`ю громадян, завдавати матеріальних збитків», не діяв таким чином, щоб не створювати небезпеку чи перешкоду для руху, загрожувати життю або здоров`ю громадян, завдавати матеріальних збитків, створювати своїми діями загрози безпеці дорожнього руху», в порушення вимог п. 2.3 б Правил дорожнього руху, згідно з яким «для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну» не був уважним під час керування транспортним засобом, не стежив за дорожньою обстановкою та не реагував на її зміну, грубо ігноруючи вимоги дорожнього знаку 2.1 Правил дорожнього руху «дати дорогу», виїжджаючи на головну дорогу не надав перевагу велосипедисту, який рухався по вулиці Почтовій села Пухівка Броварського району Київської області, порушуючи вимоги п. 16.11 Правил дорожнього руху, відповідно до якого «на перехресті нерівнозначних доріг водій транспортного засобу, що рухається по другорядній дорозі, повинен дати дорогу транспортним засобам, які наближаються до даного перехрещення проїзних частин по головній дорозі, незалежно від напрямку їх подальшого руху», виїхавши на зазначене перехрестя, в межах якого здійснив зіткнення із велосипедом «Україна» під керуванням ОСОБА_6 , який рухався по вулиці Почтовій села Пухівка.

У результаті дорожньо-транспортної пригоди водій велосипеда «Україна» ОСОБА_6 отримав тілесні ушкодження та був госпіталізований для надання медичної допомоги до Броварської ЦРЛ, де помер. Згідно з висновком експерта № 26/276 ВЕ від 26.10.2017 року встановлено, що смерть ОСОБА_6 настала від закритої черепно-мозкової травми у вигляді перелому кісток склепіння черепа з крововиливами під оболонки в речовину та шлуночки мозку.

Порушення водієм ОСОБА_4 вимог пунктів 1.3, 1.5, 2.3 б), та п. 16.11 Правил дорожнього руху перебувають у причинному зв`язку з виникненням дорожньо-транспортної пригоди та настанням наслідків у вигляді смерті потерпілого ОСОБА_6 .

Будучи допитаним в судовому засіданні, обвинувачений ОСОБА_4 свою вину у вчиненні злочину визнав у повному обсязі. При цьому дав суду показання, що повністю відповідають викладеним у вироку обставинам вчинення злочину. Про вчинене щиро розкаявся, просив не позбавляти його волі, зазначив, що відразу після вчинення дорожньо-транспортної пригоди цікався станом здоров`я потерпілого, постійно надавав матеріальну допомогу у лікуванні, а згодом і в похованні останнього. З 2017 року і по даний момент ні до кримінальної, ні до адміністративної відповідальності не притягувався.

На підставі ч. 3 ст. 349 КПК України за згодою учасників судового провадження, судом визнано недоцільним дослідження доказів у справі щодо тих обставин, які ніким не оспорюються. При цьому судом з`ясовано, що учасники процесу правильно розуміють зміст цих обставин, сумніву у добровільності та істинності їхньої позиції немає; останнім роз`яснено, що у такому випадку, вони будуть позбавлені права оскаржити фактичні обставини справи, які не досліджувалися в суді, в апеляційному порядку.

Прийняття судом рішення про проведення скороченого судового розгляду свідчить про те, що обставини, які сторони не оспорюють, будуть вважатися встановленими в судовому засіданні і суд буде це враховувати при постановленні вироку.

Судом створено необхідні умови для виконання сторонами обвинувачення і захисту їхніх процесуальних обов`язків і здійснення прав, в тому числі і права на захист.

Враховуючи пояснення обвинуваченого, приймаючи до уваги те, що фактичні обставини справи ніким не оспорюються, суд дійшов до висновку, що вина обвинуваченого доведена «поза розумним сумнівом» у повному обсязі та суд кваліфікує дії ОСОБА_4 за ч. 2 ст. 286 КК України, як порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило смерть потерпілого.

Підстав відповідно до частини третьої статті 337 КПК України для виходу за межі висунутого обвинувачення чи його зміни, суд не вбачає, оскільки в ході судового розгляду обставин, які б перешкоджали ухваленню справедливого судового рішення та захисту прав людини і її основоположних свобод, не встановлено.

Вирішуючи питання про обрання міри покарання обвинуваченому ОСОБА_4 , суд відповідно до ст. 65 КК України враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують його покарання.

Згідно з положеннями ст. 50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами.

Обставиною, що пом`якшують покарання ОСОБА_4 , відповідно до ст. 66 КК України суд визнає шире каяття, добровільне відшкодування завданого збитку.

Обставини, що обтяжують покарання, відповідно до ст. 67 КК України, відсутні.

Суд враховує, що обвинувачений на обліку у лікаря-нарколога та лікаря-психіатра не перебуває, має постійне місце реєстрації та проживання, позитивну характеристику з місця роботи, раніше не судимий, ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, те, що вказаний злочин відноситься до категорії тяжких злочинів, та вчинений з необережності, відсутність протягом всього судового розгляду даного кримінального провадження цивільного позову.

Таким чином, суд призначає ОСОБА_4 покарання, яке відповідатиме принципу необхідності і достатності для виправлення обвинуваченого.

З урахуванням наведеного, суд вважає, що дані про особу обвинуваченого, його поведінка після вчинення злочину, щире каяття, критична оцінка своєї протиправної поведінки та готовність нести кримінальну відповідальність у своїй сукупності з тяжкістю, обставинами та наслідками вчиненого ним кримінального правопорушення, не дають підстав призначити максимально можливе покарання, передбачене за вчинення злочину, в якому обвинувачується останній, а вважає за необхідне призначити покарання у межах санкції, передбаченої ч. 2 ст. 286 КК України, у вигляді позбавлення волі.

При цьому, зважаючи на те, що обвинувачений раніше не судимий, та дорожньо-транспортну пригоду скоїв з необережності, не перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, в судовому засіданні документально підтверджено відшкодування потерпілій особі заподіяні збитки, а також врахувавши думку державного обвинувача, який просив застосувати щодо обвинуваченого вимоги ст. 75 КК України, суд дійшов висновку про те, що перевиховання та виправлення винного можливо без ізоляції від суспільства, а тому необхідно призначити йому покарання із застосуванням ст. 75 КК України звільненням від відбування покарання з випробуванням та встановити іспитовий строк, що є достатнім для того, щоб винний в умовах здійснення контролю за його поведінкою довів своє виправлення.

Крім того, суд вважає за необхідне застосувати додаткове покарання у вигляді позбавлення права керування транспортними засобами.

При цьому, суд переконаний, що відповідно до вимог ч. 2 ст. 65 КК України, дана міра покарання є достатньою для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення ним нових злочинів.

Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлявся.

Процесуальні витрати у провадженні відповідно до ст. 124 КПК України підлягають стягненню з ОСОБА_4 на користь держави.

Питання речових доказів суд вирішує на підставі ст. 100 КПК України.

Запобіжний захід ОСОБА_4 судом не обирався.

Керуючись ст. ст. 100, 124, 368 - 371, 374, 376 КПК України, суд

УХВАЛИВ:

ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України, та призначити йому покарання у виді позбавлення волі на строк 3 (три) роки з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 (один) рік.

На підставі статті 75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування основного покарання з випробуванням та встановити йому іспитовий строк тривалістю 1 (один) рік 6 (шість) місяців.

Відповідно до статті 76 КК України в період іспитового строку покласти на ОСОБА_4 виконання наступних обов`язків:

1) періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

2) повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи.

Процесуальні витрати у провадженні на загальну суму 30 700 (тридцять тисяч сімсот) гривень 40 коп. (висновок № 12-1/1587 від 22.11.2017 на суму 1 979,20 грн; висновок № 12-1/1588 від 09.08.2017 на суму 1 237,00 грн; висновок № 12-1/91 від 24.01.2018 на суму 1 144,00 грн; висновок № 13884/18-52/7323/19-52 від 19.03.2019 на суму 10 990,00 грн; висновок експерта у сумі 4 360,20 грн; висновок експерта № 13884/18-52/7323/19-52 від 19.03.2019 на суму 10 990,00 грн) стягнути з ОСОБА_4 на користь держави.

Речові докази:

- автомобіль марки «Seat Altea», реєстраційний номер НОМЕР_1 , який повернуто ОСОБА_4 на відповідальне зберігання, - залишити в останнього.

Вирок може бути оскаржений до Київського апеляційного суду через Броварський міськрайонний суд Київської області протягом 30 (тридцяти) днів з дня отримання копії вироку.

Вирок не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до положень частини третьої статті 349 цього Кодексу.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору. Учасники судового провадження мають право отримати копію вироку в суді. Учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні, копія судового рішення надсилається не пізніше наступного дня після ухвалення.

Суддя: ОСОБА_1