Коростишівський районний суд Житомирської області
Справа № 935/3888/23
Провадження № 1-кп/935/147/24
У Х В А Л А

13 березня 2024 року м.Коростишів

Коростишівський районний суд Житомирської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

секретаря судового засідання ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі суду обвинувальний акт у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №00000567 стосовно ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.286-1 КК України,

за участю прокурора ОСОБА_4 , представника потерпілої ОСОБА_5 , обвинуваченого ОСОБА_3 , захисників ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10

установив:

У провадженні Коростишівського районного суду Житомирської області перебуває зазначене кримінальне провадження.

У судовому засіданні прокурор заявив клопотання про продовження обвинуваченому запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, оскільки ризики, передбачені ст.177 КПК України, а саме: переховування від суду та незаконний вплив на потерпілу та свідків, продовжують існувати. Обвинувачений вчинив тяжкий злочин, міра покарання за який передбачає позбавлення волі на строк від п`яти до десяти років, отже, з метою уникнення відповідальності, враховуючи вік, соціальні зв`язки, стан здоров`я, а також вимоги ч.4 ст.74 КК України, може переховуватись від суду. Крім того, обвинувачений може незаконно впливати на свідків та очевидців події, шляхом залякування, шантажу, підкупу, надання неправомірної вигоди за вчинення дій на свою користь , оскільки усі проживають в одному населеному пункті , а свідок ОСОБА_11 є кумом обвинуваченого. Клопотання долучено до матеріалів судового провадження, оголошено у судовому засіданні та вручено стороні захисту завчасно.

Обвинувачений ОСОБА_3 заперечив проти клопотання прокурора, просить змінити тримання під вартою на домашній арешт.

Захисник ОСОБА_12 заперечив проти клопотання, вважає, що ризики, на які посилається прокурор, відсутні, ОСОБА_3 позитивно характеризується за місцем проживання, має міцні соціальні зв`язки, усі докази зібрані під час досудового розслідування, тому сховати чи спотворити їх обвинувачений не зможе. Потерпіла будь-яких претензій не має, матеріальна та моральна шкода відшкодована. Просить відмовити у задоволенні клопотання, змінити запобіжний захід на домашній арешт. Заперечення надано у письмовому вигляді, долучено до матеріалів справи.

Захисник обвинуваченого ОСОБА_6 заперечив проти клопотання, вважає його необгрунтованим, а ризики не доведені належними та достатніми доказами. Зазначив, що ОСОБА_3 має зареєстроване місце проживання, раніше не судимий, має міцні соціальні зв`язки, характеризується позитивно, має на утриманні малолітнього сина, відшкодував завдану шкоду. Просить застосувати до обвинуваченого запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту. У разі неможливості застосування більш м`якого запобіжного заходу просив визначити розмір застави та покласти на підозрюваного обов`язки передбачені ст. 194 КПК України.

Захисник ОСОБА_8 заперечив проти клопотання , вважає, що прокурором не доведено існування ризиків, передбачених ст.177 КПК України, просить змінити запобіжний захід на нічний домашній арешт або заставу. Заперечення надано у письмовому вигляді, оголошено у судовому засіданні , долучено до матеріалів справи.

Захисник ОСОБА_9 заперечив проти клопотання , вважає, що прокурором не доведено існування ризиків, передбачених ст.177 КПК України, просить змінити запобіжний захід на нічний домашній арешт або заставу. В обґрунтування своєї позиції зазначив, що обвинувачений раніше не судимий, позитивно характеризується, має на утриманні малолітню дитину, відшкодував шкоду. Крім того, потребує лікування, оскільки має суттєві проблеми із здоров`ям. Заперечення надано у письмовому вигляді, оголошено у судовому засіданні , долучено до матеріалів справи.

Захисник ОСОБА_10 заперечив проти клопотання, зазначив, що ризики, передбачені ст..177 КПК України, відсутні, обвинувачений позитивно характеризується, має постійне місце проживання, міцні соціальні зв`язки, відшкодував шкоду, доказів того, що обвинувачений може чи збирається вчинити інше кримінальне правопорушення прокурором не надано.

Представник потерпілої адвокат ОСОБА_5 вважає за можливе застосувати до обвинуваченого запобіжний захід у вигляді домашнього арешту.

Заслухавши думку учасників судового провадження прокурора, дослідивши матеріали клопотання про продовження строку тримання під вартою, суд дійшов такого висновку.

Згідно положень ч.ч.1,2 ст.331 КПК України, під час судового розгляду суд за клопотанням сторони обвинувачення або захисту має право своєю ухвалою змінити, скасувати або обрати запобіжний захід щодо обвинуваченого. Вирішення питання судом щодо запобіжного заходу відбувається у порядку, передбаченому главою 18 КПК України

Відповідно до ч.2 ст.177 КПК України, підставою застосування запобіжних заходів є наявність обгрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що обвинувачений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

За положеннями ст.177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання таким спробам, як: переховування від органів досудового розслідування та суду; знищення, сховання або спотворення будь-якої із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконного впливу на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджання кримінальному провадженню іншим чином, а також вчинення іншого кримінального правопорушення чи продовження кримінального правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

При вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у ст.177 КПК України, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів, зобов`язаний оцінити у сукупності усі обставини, згідно вимог ст.178 КПК України та практики Європейського суду з прав людини, зокрема, тяжкість кримінального правопорушення, у вчиненні якого обвинувачується особа та особисті обставини життя особи, які можуть свідчити на користь збільшення або зменшення ризику переховування від правосуддя чи інших способів неналежної процесуальної поведінки.

При цьому судом враховується, що КПК України не вимагає доказів того, що обвинувачений обов`язково (поза всяким сумнівом) здійснюватиме відповідні дії, однак вимагає доказів того, що він має реальну можливість їх здійснити у конкретному кримінальному провадженні надалі.

Міра запобіжного заходу ОСОБА_3 у вигляді тримання під вартою обґрунтовано обиралась згідно ухвали слідчого судді Коростишівського районного суду Житомирської області під час досудового розслідування , а надалі продовжувалась судом під час підготовчого судового засідання, що в цілому узгоджується з положеннями ст.183 КПК України.

Відповідно до п.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, кожен має право на справедливий розгляд його справи незалежним і безстороннім судом, визначеним законом.

Судом належно оцінена суспільна небезпечність кримінального правопорушення, що обґрунтовано інкримінується обвинуваченому, яке відносяться до категорії тяжких злочинів, а також особа обвинуваченого, з врахуванням чого суд дійшов висновку про існування певних ризиків, передбачених ст.177 КПК України, на які вказує прокурор.

У відповідності до положень ст.29 Конституції України, ніхто не може бути заарештований або триматися під вартою інакше як за вмотивованим рішенням суду і тільки на підставах та в порядку, встановлених законом.

Конституційний Суд України у рішенні №1-р/2017 від 23.11.2017 наголошує, що обмеження конституційного права на свободу та особисту недоторканність має здійснюватися з дотриманням конституційних гарантій захисту прав і свобод людини і громадянина. Обґрунтованість застосування запобіжних заходів, пов`язаних з обмеженням права особи на свободу та особисту недоторканність, зокрема тримання під вартою, має піддаватися судовому контролю через певні проміжки часу, періодично об`єктивним та неупередженим судом на предмет перевірки наявності чи відсутності ризиків, за яких вказані запобіжні заходи застосовуються, у тому числі при закінченні досудового розслідування, коли деякі ризики вже можуть зникнути.

Судом також враховуються положення ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», у відповідності до яких, суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду, як джерело права.

Європейський суд з прав людини у рішенні від 15 грудня 2016 року у справі "Ігнатов проти України" зазначив, що ненаведення судовими органами у своїх рішеннях будь-яких підстав, які дозволяють тримання особи під вартою протягом тривалого проміжку часу, є несумісним з принципом захисту від свавілля, закріпленим у пункті 1 статті 5 Конвенції (пункт 36 вказаного рішення Європейського суду з прав людини).

Згідно з конституційними принципами рівності та змагальності учасники кримінального провадження наділені повноваженням заявляти клопотання, зокрема, щодо застосування інших, у тому числі і більш м`яких, запобіжних заходів, їх зміни чи скасування.

Найважливішою ознакою суду є його незалежність та безсторонність, а однією з основних засад судочинства є рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом (пункт 1 частини другої статті 129 Конституції України).

Отже, приймаючи рішення, судом враховується особа обвинуваченого, який має молодий вік, який раніше не судимий, має постійне місце проживання, працює є приватним підприємцем, має на утриманні малолітню дитину, позитивно характеризується за місцем проживання, відшкодував завдану матеріальну та моральну шкоду, а також позицію потерпілої та її представника, які вважають за можливе застосувати до обвинуваченого альтернативний запобіжний захід.

Тому, суд вважає, що на даний час виключні обставини для тримання ОСОБА_3 під вартою відсутні, а зазначені прокурором ризики в сукупності з тяжкістю злочину не можуть слугувати виключною підставою для тримання обвинуваченого під вартою.

Враховуючи викладене, суд дійшов висновку про можливість застосування до обвинуваченого більш м`якого запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту у певний період доби, оскільки на даний час саме такий запобіжний захід може забезпечити належну процесуальну поведінку обвинуваченого.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст.177, 178, 181, 195, 331 КПК України, ст.29 Конституції України, ст.5,6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, практикою ЄСПЛ, суд , -

постановив:

У задоволенні клопотання прокурора про продовження обвинуваченому ОСОБА_3 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відмовити.

Клопотання захисників обвинуваченого задовольнити.

Змінити обвинуваченому ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , раніше обраний запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на домашній арешт у певний період доби строком на 2 місяці , а саме до 13 травня 2024 року включно.

Одночасно покласти на обвинуваченого ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , наступні обов`язки, передбачені ч.5 ст.194 КПК України:

- прибувати за кожною вимогою до Коростишівського районного суду Житомирської області;

- заборонити залишати місце свого проживання за адресою: АДРЕСА_1 в період доби з 22 години до 08 години наступного дня;

- не відлучатись за межі Житомирської області без дозволу прокурора або суду;

- утриматись від спілкування з потерпілою ОСОБА_13 , свідками ОСОБА_11 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , малолітніми свідками ОСОБА_17 , ОСОБА_18 ;

- здати на зберігання до відповідних органів державної влади паспорт громадянина України для виїзду за кордон;

- повідомляти прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та місця роботи.

Контроль за виконанням обвинуваченим ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , процесуальних обов`язків, покладених на нього даною ухвалою суду, покласти на відповідний орган Національної поліції за місцем проживання обвинуваченого: ВП №2 Житомирського РУП ГУНП у Житомирській області.

У відповідності до положень п.2 ч.3 ст.202 КПК України, посадовим особам роти конвойної служби ГУНП у Житомирській області негайно звільнити обвинуваченого ОСОБА_3 з-під варти у залі суду, а обвинувачений ОСОБА_3 зобов`язується невідкладно прибути до місця свого проживання.

Ухвалу суду направити до ВП №2 Житомирського РУП ГУНП у Житомирській області для виконання.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя ОСОБА_1