ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-кп/803/1808/24 Справа № 192/2297/23 Суддя у 1-й інстанції - ОСОБА_1 Суддя у 2-й інстанції - ОСОБА_2
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10 червня 2024 року м. Дніпро

Колегія суддів Судової палати з розгляду кримінальних справ Дніпровського апеляційного суду у складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

за участю:

секретаря ОСОБА_5 ,

прокурора ОСОБА_6 ,

захисника ОСОБА_7 (в режимі відеоконференції),

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали провадження а апеляційною скаргою захисника засудженого адвоката ОСОБА_7 , на постанову Солонянського районногоо суду Дніпропетровської області від 21 березня 2024 року про встановлення адміністративного нагляду щодо

ОСОБА_8 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 у місті Нікополі Дніпропетровської області, місце проживання: АДРЕСА_1 ,

В С Т А Н О В И Л А:

Постановою Солонянського районногоо суду Дніпропетровської області від 21 березня 2024 року щодо ОСОБА_8 встановлено адміністративний нагляд. Заборонено ОСОБА_8 на період адміністративного нагляду вихід з будинку (квартири) з 22 год 00 хв до 05 год 00 хв та перебування у місцях продажу спиртних напоїв на розлив.

Мотивуючи ухвалене рішення, суд посилався на те, що ОСОБА_8 був засуджений більше двох разів до позбавлення волі за умисні злочини, в тому числі і за умисні тяжкі злочини, протягом відбування покарання до нього неодноразово застосовувались стягнення, заохочень він не має, виправною установою характеризується негативно. З урахуванням наведених обставин, суд дійшов висновку, що з метою запобігання вчиненню засуженим кримінальних правопорушень та здійснення на нього виховного впливу потрібно встановити спостереження і контроль за його поведінкою з боку держави.

В апеляційній скарзі захисник в інтересах засудженого просить скасувати постанову та ухвалити нову, якою відмовити в задоволенні подання про встановлення адміністративного нагляду щодо ОСОБА_9 .

Обґрунтовуючи заявлені вимоги адвокат вказує на незаконність та необґрунтованість подання начальника виправної колонії. Адвокат звертає увагу на те, що характеристика засудженого не містить вказівки на небажання засудженого стати на шлях виправлення і його небезпечність для суспільства, зо відповідало б вимогам п. б ст. 3 Закону України Про адміністративний нагляд, а також практиці ЄСПЛ.

Заслухавши суддю-доповідача, захисника, який апеляційну скаргу підтримав, прокурора, проти задоволення апеляційної скарги заперечував, перевіривши матеріали провадження та обговоривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд приходить до таких висновків.

Відповідно до ст. 370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом.

На переконання колегії суддів, зазначеним вимогам закону судове рішення відповідає.

Відповідно до ст. 3 Закону України Про адміністративний нагляд, адміністративний нагляд встановлюється щодо повнолітніх осіб, засуджених до позбавлення волі за тяжкі, особливо тяжкі злочини або засуджених два і більше разів до позбавлення волі за умисні злочини, якщо під час відбування покарання їх поведінка свідчила, що вони вперто не бажають стати на шлях виправлення і залишаються небезпечними для суспільства.

Колегією суддів встановлено, що 26 листопада 2023 року засуджений ОСОБА_9 відбув покарання у виді 5 років 1 місяця позбавлення волі, призначене йому Ленінським районним судом м. Дніпропетровська за ч. 3 ст. 186, ч. 2 ст. 186, ч. 3 ст. 185, ч. 2 ст. 185, ст.ст. 70, 71 КК України.

Згідно з наявними у матеріалах провадження даними, під час відбування покарання ОСОБА_9 до праці на виробництві установи не залучався за власним бажанням, характеризувався негативно, до нього було застосовано 68 стягнень, заохочень не мав. У взаємовідносинах з іншими засудженими був не конфліктний, у спілкуванні з працівниками установи був хитрим. Намагався утримувати у чистоті та порядку спальне місце та приліжкову тумбочку, дотримуватись вимог пожежної безпеки і безпеки праці, не завжди мав охайний зовнішній вигляд, не приділяв уваги необхідності дбайливого ставлення до майна установи і предметів, якими користується при виконанні дорученої роботи, здійснення за ними належного догляду, використання їх тільки за призначенням. До виконання передбачених законом вимог персоналу установи ставився не завжди сумлінно через особисту неорганізованість, намагався самостійно виконувати роботи із самообслуговування, достатніх навичок для самостійного їх виконання не мав. Безвідповідально ставився до виконання робіт із благоустрою установи, не вбачав суспільної необхідності у їх виконанні, не брав особистої участі в організації виховних заходів, які проводяться в установі, у реалізації програм диференційованого виховного впливу. Навчався в СНЦ-21, отримав спеціальність токар, збитків не мав, перебував на профілактичному обліку, як злісний порушник вимог режиму відбування покарання та особа схильна до втечі.

Окрім цього, ОСОБА_9 неодноразово судимий за вчинення корисливих злочинів, а саме: 25.02.2011 Нікопольським міськрайонним судом Дніпропетровської області за ч. 3 ст. 185, ч. 2 ст. 186, ч. 1 ст. 190 КК України до 4 років позбавлення волі з іспитовим строком 2 роки; 02.08.2012 Нікопольським міськрайонним судом Дніпропетровської області за ч. 3 ст.185, ч. 2 ст. 185, ч. 2 ст. 186 до 4 років 6 місяців позбавлення волі; 25.09.2017 Ленінським районним судом м. Дніпропетровська за ч. 3 ст. 185 КК України до 5 років позбавлення волі, з іспитовим строком на 3 роки.

Надаючи оцінку наведеним обставинам, колегія суддів вважає, що вони обґрунтовано визнані судом в якості таких, що вказують на небезпечність ОСОБА_9 для суспільства, та свідчать про необхідність встановлення щодо нього адміністративного нагляду.

При цьому, колегія суддів погоджується й з визначеними судом обмеженнями.

Згідно зі ст. 5 Закону України Про адміністративний нагляд, у поданні мають бути визначені обмеження, які пропонує встановити на підставі статті 10 цього Закону відповідно начальник установи виконання покарань чи начальник органу Національної поліції щодо поведінки піднаглядного, та обгрунтування доцільності таких заходів.

У відповідності з вимогами статті 10 цього Закону, до осіб, щодо яких встановлено адміністративний нагляд, за постановою суду можуть бути застосовані частково або у повному обсязі такі обмеження:

а) заборона виходу з будинку (квартири) у визначений час, який не може перевищувати восьми годин на добу;

б) заборона перебування у визначених місцях району (міста);

в) заборона виїзду чи обмеження часу виїзду в особистих справах за межі району (міста);

г) реєстрація в міліції від одного до чотирьох разів на місяць.

Як вбачається з оскаржуваної постанови, встановлені судом обмеження відповідають тим, що запропоновані установою виконання покарання та визначені законом.

Щодо доводів захисника про необґрунтованість подання, то вони свого підтвердження не знайшли.

На переконання колегії суддів, зазначені вище обставини беззаперечно доводять той факт, що під час відбування покарання поведінка ОСОБА_9 свідчила про те, що він вперто не бажає стати на шлях виправлення і залишається небезпечним для суспільства.

Враховуючи наведене, суд вважає, що апеляційна скарга захисника задоволенню не підлягає, а ухвала суду першої інстанції є законною, обґрунтованою й належним чином вмотивованою та підстав, передбачених кримінальним процесуальним законом, для її скасування під час апеляційного розгляду не встановлено.

Керуючись ст. ст. 404, 405, 407, 537, 539 КПК України, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу захисника засудженого адвоката ОСОБА_7 залишити без задоволення.

Постанову Солонянського районногоо суду Дніпропетровської області від 21 березня 2024 року про встановлення адміністративного нагляду щодо ОСОБА_8 залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4