У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

Справа №352/563/18

Провадження № 1-і/348/1/24

20 лютого 2024 року Надвірнянський районний суд Івано-Франківської області у складі колегії суддів: головуючої судді ОСОБА_1 , суддів: ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_4 , розглянув у відкритому судовому засіданні в м. Надвірна Івано-Франківської області клопотання про продовження запобіжного заходу у кримінальному провадженні №0000075

щодо ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Москва, Російської Федарації, зареєстрованого у АДРЕСА_1 , громадянина України,

якого обвинувачують у вчиненні злочинів, передбачених ч.2 ст.307, ч.2 ст.315 КК України,

інші учасники: прокурор ОСОБА_6 ,

захисник ОСОБА_7

встановив:

прокурор подала клопотання про продовження строку дії запобіжного заходу обвинуваченому ОСОБА_5 . В обгрунтування клопотання наведено таке.ОСОБА_5 обвинувачують у вчиненні злочинів, передбачених ч.2 ст.307, ч.2 ст.315 КК України, а саме у незаконному придбанні, зберігнанні з метою збуту та збуті особливо небезпечних наркотичних засобів, вчинених за попередньою змовою групою осіб та у схилянні особи до вживання наркотичних засобів, вчиненому особою, яка раніше вчинла злочин, передбачений ст.307 КК України, за обставин викладених у обвинувальному акті. Обгрунтованість підозри підтверджується зібраними в кримінальному провадженні доказами. Підставою продовження строку дії запобіжного заходу обвинуваченому ОСОБА_5 є ризики наявні ризики, передбачені п. 1, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме: обвинувачений може переховуватися від органів досудового розслідування та суду, оскільки незважаючи на наявність постійного місця проживання після вчинення інкримінованих йому дій обвинувачений залишив місце проживання та поїхав у іншу область, що свідчить про те, що ОСОБА_5 ухилився від органів досудового рослідування; перебуваючи на волі, обвинувачений може вчинити інше кримінальне правопорушення, оскільки ОСОБА_5 раніше неодноразово судимий, що може свідчити про тісний зв"язок із злочинним середовищем, має незадовільний стан здоров`я, а отже на лікування йому знадобляться значні кошти, а враховуючи те, що він не працював, може вчиняти злочини проти власності. На момент подання клопотання наведені ризики не зменшилися та продовжують існувати, що є підставою для продовження строку дії запобіжного заходу. Також прокурор зазначила, що жоден з більш м`яких запобіжних заходів не зможе забезпечити виконання обвинуваченим ОСОБА_5 процесуальних обов`язків, а також запобігти заявленим ризикам.

В судовому засіданні прокурор подане клопотання підтримала.

Обвинувачений ОСОБА_5 в судовому засіданні щодо задоволення клопотання заперечив. Зазначив, що ризики є недоведеними. Він має намір влаштуватися на роботу, а покарання він вже фактично відбув.

Таку позицію обвинуваченого підтримав і його захисник, зазначивши, що обвинувачений позбавлений можливості заробляти собі на життя, а також не може відвідувати лікаря. Обвинувачений не порушував умови обраного йому запобіжного заходу. Може бути працевлаштованим, однак доказів на підтвердження можливості працевлаштуватися не надав.

Заслухавши думку учасників судового засідання, дослідивши подані документи, всебічно і повно з`ясувавши всі обставини справи на яких ґрунтуються вимоги прокурора, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду клопотання і вирішення його по суті, суд встановив наступні обставини та надав їм правову оцінку.

Згідно зі ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Обвинуваченому ОСОБА_5 суд змінив запобіжний захід з запобіжного заходу у виді тримання під вартою на запобіжний захід у виді домашнього арешту цілодобово. Станом на час розгляду клопотання строк дії запобіжного заходу не закінчився.

Під час розгляду клопотання сторони кримінального провадження не оспорювали наявність обгрунтованої підозри у вчиненні обвинуваченим інкримінованих йому злочинів.

Що стосується доведеності заявлених прокурором ризиків суд зазначає таке.

Що стосується ризику, передбаченого п.1 ч.1 ст.177 КПК України, суд вважає за доцільне вказати, що ризик переховування обвинуваченого від правосуддя не може оцінюватися виключно на підставі суворості можливого судового рішення, а це слід робити з урахуванням низки відповідних фактів, які можуть підтверджувати існування такого ризику, або свідчити про такий його незначний ступінь, який не може служити підставою для запобіжного ув`язнення. Сторона обвинувачення обгрунтовує вказаний ризик тільки неминучістю покарання у виді позбавлення волі, яке обвинуваченому доведеться відбувати реально, а також тим, що обвинувачений може змінити місце проживання та ухилятися від виконання процесуальних обов`язків. Слід зазначити, що з урахуванням міри покарання, яка може бути призначена за інкриміновані обвинуваченому злочини, а також строку тримання обвинуваченого під вартою, ризик переховування, у зв`язку з призначенням покарання у виді позбавлення волі, змінився і став незначним. Зважаючи на наведене, суд вважає, що ризик, передбачений п.1 ч.1 ст.177 КПК України існує, однак його ступінь є незначним, а тому він більше не може бути підставою для продовження строку запобіжного заходу.

Враховуючи репутацію обвинуваченого, його неодноразові судимості, кількість епізодів та тяжкість умисних злочинів, які йому інкриміновані, його майновий стан, суд доходить висновку, що обвинувачений перебуваючи на волі зможе вчинити інше кримінальне правопорушення, що підтверджує те, що ризик, передбачений п.5 ч.1 ст.177 КПК України на момент розгляду клопотання не зменшився та не перестав існувати.

Запобігти ризику, передбаченому п.5 ч.1 ст.177 КПК України може запобіжний захід у виді цілодобового домашнього арешту, оскільки незаважаючи на наявність у обвинуваченого обов`язку носити електронний засіб контролю, надання обвинуваченому можливості виходити з дому, не зможе запобігти вчиненню обвинуваченим іншого кримінального правопорушення.

Суд відхиляє доводи сторони захисту, відповідно до яких вони зазначають, що обвинувачений не може відвідувати лікаря зважаючи на таке. Відповідно до п.2 розділу ІІІ Інструкції про порядок виконання органами Національної поліції ухвал слідчого судді, суду про обрання запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту та про зміну раніше обраного запобіжного заходу на запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, затвердженої наказом МВС України від 13.07.2016 № 654, поліцейський, якому доручено здійснювати безпосередній контроль за поведінкою обвинуваченого повідомляє обвинуваченого про необхідність інформування органу Національної поліції про наміри залишити житло в заборонений час, зокрема при отриманні виклику слідчого, прокурора, судового виклику; відлучення з дозволу слідчого, прокурора або суду; хворобу, виникнення стихійного лиха тощо. Крім цього, доказів на підтвердження відмови працівників поліції обвинуваченому у відвідуванні лікаря стороною захисту суду не надано.

Також і інші доводи сторони захисту не підтверджені документально. А тому у задоволенні клопотання сторони захисту щодо зміни запобіжного заходу на домашній арешт у нічний час слід відмовити.

З врахуванням викладеного, суд доходить висновку, що клопотання прокурора про продовження строку запобіжного заходу підлягає до задоволення.

Керуючись ст. 181, 199 КПК України, суд,

постановив:

клопотання прокурора задовольнити.

Продовжити обвинуваченому ОСОБА_5 запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту на строк 2 місяці, тобто до 20.04.2024, що полягає у забороні цілодобово залишати місце проживання за адресою: АДРЕСА_1 , без дозволу суду.

Покласти на обвинуваченого ОСОБА_5 наступні обов`язки, строком на 2 місяці:

прибувати до суду на першу вимогу;

не відлучатися з місця проживання без дозволу суду;

носити електронний засіб контролю.

Відмовити у задоволенні клопотання сторони захисту щодо зміни запобіжного заходу на домашній арешт у нічний час доби.

Контроль за виконанням ухвали покласти на прокурора Івано-Франківської обласної прокуратури ОСОБА_8 .

Ухвала слідчого судді, суду щодо застосування запобіжного заходу підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Ухвала може бути оскаржена до Івано-Франківського апеляційного суду протягом семи днів з дня її проголошення.

Головуюча суддя ОСОБА_1

Судді: ОСОБА_2

ОСОБА_3