Провадження № 1-кс/344/4412/24
У Х В А Л А

05 червня 2024 року м. Івано-Франківськ

Слідчий суддя Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області ОСОБА_1 , з участю секретаря ОСОБА_2 , адвоката ОСОБА_3 , прокурор ОСОБА_4 , розглянувши у судовому засіданні в залі суду клопотання про скасування арешту майна, -

В С Т А Н О В И В:

в клопотанні вказано, що yхвалою слідчої судді Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 22.04.2024 року прийняте рішення про задоволення клопотання слідчого та накладено арешт із забороною відчуження, користування, розпорядження з метою збереження речових доказів на автомобіль марки «Volkswagen Transporter», д.н.з. НОМЕР_1 , білого кольору, 2010 року випуску, номер кузова НОМЕР_2 , ключі від автомобіля марки «Volkswagen Transporter», д.н.з. НОМЕР_1 , білого кольору, 2010 року випуску, свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_3 , макбук сірого кольору, model: «A1708» serial CO 2VR6T6 MV 27, мобільний телефон марки «Redmi», чорного кольору, моделі «22011175У», ІМЕІ НОМЕР_4 , НОМЕР_5 , у чохлі чорного кольору, до його скасування у встановленому Кримінальним процесуальним кодексом України порядку. Як вбачається з вказаної вище ухвали майно було вилучено у ОСОБА_5 , який є командиром добровольчого батальйону "ОУН" та користувався вказаним автомобілем лише у якості посадової особи ГО "Добровольчий Рух Організації Українських Націоналістів". Проте, вказаний автомобіль відповідно до гарантійного листа кінцевого користувача товарів гуманітарної допомоги № 037 від 09 вересня 2014 року, був переданий ОСОБА_6 батальйону ОУН власником - Публічним акціонерним товариством "Комерційний банк "Хрещатик" для задоволення потреб національної оборони держави Україна. Крім того, відповідно до Довідки вих.номер 7 від 25.04.2024 року, автомобіль дійсно належить на праві користування Добровольчому батальйону ОУН, і використовується бійцями батальйону для виконання бойових та спеціальних завдань з метою захисту незалежності та територіальної цілісності України та відсічі збройної агресії РФ під час дії воєнного стану. Організації Українських Націоналістів" кримінальне провадження органом досудового слідства не здійснюється. Враховуючи, що майно, на яке накладено арешт, є майном Добровольчого батальйону та використовується бійцями батальйону для виконання бойових та спеціальних завдань з метою захисту незалежності та територіальної цілісності України та відсічі збройної агресії РФ під час дії воєнного стану. Накладення арешту на вказаний автомобіль із забороною відчуження, користування, розпорядження з метою збереження речових доказів на майно, має негативні наслідки для оборони України. Заявник вважає, що на сьогодні відсутня потреба в перебуванні майна під арештом і останній підлягає скасуванню.

В судовому засіданні адвокат просила скасувати арешт на автомобіль, ОСОБА_5 є користувачем, а не власником транспортного засобу, авто належить батальйону на праві постійного користування, передано банком «Хрещатик» для задоволення потреб національної оборони держави.

Прокурор в судовому засіданні заперечував щодо скасування арешту майна, оскільки вилучений автомобіль та майно визнано речовими доказами, автомобіль є засобом вчинення кримінального правопорушення, в якому виявлено предмет, зовні схожий на автомат та предмети, зовні схожі на гранати та набої, в кримінальному провадженні проводяться необхідні слідчі дії, є рішення апеляційного суду про залишенні без змін ухвалу слідчого судді про накладення арешту на майно, не доведено належним чином, на підставі чого автомобіль належить батальйону, а не банку, оскільки довідка батальйону не є належним документом.

Ухвалою слідчого судді Івано-Франківського міського суду від 22 квітня 2024 року клопотання слідчого за погодженням з прокурором задоволено та накладено арешт із забороною відчуження, користування, розпорядження з метою збереження речових доказів на майно, вилучене 20.04.2024 року у ОСОБА_5 , під час проведення огляду місця події, а саме: автомобіль марки «Volkswagen Transporter», д.н.з. НОМЕР_1 , білого кольору, 2010 року випуску, номер кузова НОМЕР_6 , ключі від автомобіля марки «Volkswagen Transporter», д.н.з. НОМЕР_1 , білого кольору, 2010 року випуску, свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_7 , макбук сірого кольору, model: « НОМЕР_8 » serial CO 2VR6T6 MV 27, мобільний телефон марки «Redmi», чорного кольору, моделі «22011175У», ІМЕІ - НОМЕР_4 , ІМЕІ НОМЕР_5 , у чохлі чорного кольору, до його скасування у встановленому КПК України порядку.

Згідно довідки від 25.04.2024 року автомобіль марки «Volkswagen Transporter», д.н.з. НОМЕР_1 , білого кольору, 2010 року випуску дійсно належить батальйону ОУН. Керувати даним автомобілем мають право бійці Добровольчого батальйону ОУН за наявності службового посвідчення. Вказаний транспортний засіб використовується для виконання бойових та спеціальних завдань.

Згідно з ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів.

Відповідно до ч. 10 ст. 170 КПК України арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме майно щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна.

В ст.174 КПК України визначено, що підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Отже арешт може бути скасовано у випадку, якщо відповідна особа доведе, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Отже судом раніше встановлено, що арешт на майно накладено обґрунтовано; майно відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 КПК України, згідно з якою речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження.

Підставами для тимчасового вилучення вище зазначеного майна стало те, що вони зберегли на собі сліди вчинення кримінального правопорушення, могли бути використані як засоби вчинення кримінального правопорушення.

Так, відповідно до ч. 9 ст. 100 КПК України питання про долю речових доказів в кримінальному провадженні, вирішується судом під час ухвалення судового рішення, яким завершується розгляд кримінального провадження по суті його розгляду. До вказаного часу докази повинні зберігатися до набрання рішенням законної сили. У разі закриття кримінального провадження слідчим або прокурором питання про долю речових доказів і документів вирішується ухвалою суду на підставі відповідного клопотання, яке розглядається згідно із статтями 171-174 цього Кодексу.

В судовому засіданні прокурором повідомлено суд, що ухвалою апеляційного суду залишено без змін ухвалу слідчого судді про накладення арешту на майно в кримінальному провадженні №0001056 та те, що автомобіль є засобом вчинення злочину та перевозив

Таким чином, перед судом не доведено тієї обставини, що арешт відповідного майна здійснено без правових підстав, не доведено, що необхідність в збереженні речового доказу відпала.

При цьому арешт речового доказу здійснено саме з метою забезпечення збереження речових доказів, оскільки, незастосування накладення арешту, може призвести до наслідків, визначених ч. 11 ст. 170 КПК України, зокрема, таких як його зникнення, втрати або пошкодження майна чи настання інших наслідків, які можуть перешкоджати кримінальному провадженню, а також правову підставу для арешту майна та наслідки арешту майна для інших осіб.

Крім цього, до завершення кримінального провадження все ще зберігається потреба у дослідженні речового доказу судом. Таким чином потреба, з якою було встановлено арешт речового доказу все ще не відпала.

Згідно ч. 1 ст. 174 КПК України підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом.

Таким чином, перед судом не доведено наявності правових підстав для скасування арешту речового доказу.

Усі інші пояснення сторін, їх докази і арґументи не спростовують висновків суду, зазначених в цьому судовому рішенні, їх дослідження та оцінка судом не наддала можливості встановити обставини, які б були підставою для ухвалення будь-якого іншого судового рішення.

Відповідно до зазначеного суд, -

П О С ТА Н О В И В :

в задоволенні клопотання відмовити.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Івано-Франківського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом 5 днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1