КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 11-cc/824/2786/2024 Слідчий суддя в 1-й інстанції: ОСОБА_1
Категорія: ст. 183 КПК Доповідач: ОСОБА_2
Єдиний унікальний номер № 760/5936/24
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 квітня 2024 року місто Київ

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду у складі:

головуючої судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі судового засідання ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду матеріали судового провадження за апеляційними скаргами захисника ОСОБА_6 в інтересах підозрюваного ОСОБА_7 та підозрюваного ОСОБА_7 на ухвалу слідчого судді Солом`янського районного суду міста Києва від 13 березня 2024 року, -

за участю:

прокурора - ОСОБА_8 ,

захисників - ОСОБА_6 , ОСОБА_9 ,

підозрюваного - ОСОБА_7 ,

ВСТАНОВИЛА:

Ухвалою слідчого судді Солом`янського районного суду міста Києва від 13.03.2024 року задоволено клопотання слідчого в ОВС 3 відділу слідчого управління Головного управління СБ України у місті Києві та Київській області ОСОБА_10 , погоджене прокурором відділу Київської обласної прокуратури ОСОБА_11 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою у межах строку досудового розслідування, тобто до 10.05.2024 року включно, без визначення розміру застави щодо:

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця міста Сколе Сколівського району Львівської області, громадянина України, одруженого, офіційно не працюючого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

який підозрюється у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 111-1; ч. 2 ст. 255; ч. 4 ст. 28, ч. 3 ст. 161 КК України.

Не погоджуючись з таким рішенням слідчого судді, захисник ОСОБА_6 в інтересах підозрюваного ОСОБА_7 та підозрюваний ОСОБА_7 подали апеляційні скарги, в яких просять скасувати ухвалу слідчого судді Солом`янського районного суду міста Києва від 13.03.2024 року та постановити нову ухвалу, якою відмовити у задоволенні клопотання слідчого про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо ОСОБА_7 .

Мотивуючи апеляційні вимоги апелянти зазначають, що оскаржувана ухвала слідчого судді Солом`янського районного суду міста Києва від 13.03.2024 року є незаконною та необґрунтованою, а відтак такою, яка підлягає скасуванню.

Захисник в своїй апеляційній скарзі вказує, що інкримінована ОСОБА_7 підозра є необґрунтованою, жодних допустимих доказів вини ОСОБА_7 у вчиненні інкримінованих йому кримінальних правопорушеннях органом досудового розслідування не надано.

Разом з тим, наголошує, що під час розгляду клопотання слідчого в суді першої інстанції не було доведено наявність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, про які сторона обвинувачення зазначає в своєму клопотанні.

Характеризуючи особу підозрюваного адвокат зазначає, що ОСОБА_7 позитивно характеризується, має повагу в суспільстві та користується громадським авторитетом, раніше судимий не був.

В своїй апеляційній скарзі підозрюваний ОСОБА_7 просить скасувати ухвалу слідчого судді Солом`янського районного суду міста Києва від 13.03.2024 року у зв`язку з тим, що вона є незаконною та необґрунтованою.

Заслухавши доповідь судді, пояснення підозрюваного та захисника, які просили задовольнити апеляційні скарги, заслухавши пояснення прокурора, яка заперечувала проти задоволення апеляційних скарг та просила ухвалу слідчого судді залишити без змін, вивчивши матеріали провадження і перевіривши доводи апеляційних скарг, колегія суддів виходить з наступного.

Як вбачається з наданих в апеляційний суд матеріалів, у провадженні СУ ГУ СБ України у місті Києві та Київській області перебувають матеріали кримінального провадження № 0000608 від 21.07.2023 року, зареєстровані в Єдиному реєстрі досудових розслідувань за підозрою ОСОБА_7 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 111-1; ч. 2 ст. 255; ч. 4 ст. 28, ч. 3 ст. 161 КК України.

Так, досудовим розслідуванням зазначено, що з метою вчинення кримінальних правопорушень проти основ національної безпеки України, а саме розпалювання релігійної ворожнечі, формування у суспільстві потрібної точки зору для підтримки держави - агресора, антиукраїнської пропаганди та дискредитації України, підриву довіри до українського патріотичного суспільства, повернення України в зону релігійного, культурного та політичного впливу рф, з початком повномасштабного вторгнення рф в Україну, а саме з лютого 2022 року, усвідомлюючи, що для досягнення максимального злочинного результату необхідна інша кількісна і якісна складова організаційної побудови групи, ОСОБА_12 вирішив створити злочинну організацію з числа підконтрольних членів організованої групи, а саме ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 та наближених до останнього осіб - однодумців, які підтримують ідею вищості російської нації над іншими народами, свідомо бажають знищення Української держави та всіх атрибутів Української держави, у тому числі Православної церкви України.

Підтримуючи збройну агресію рф, на етапі створення злочинної організації ОСОБА_12 визначив мету, яка полягала у вчиненні дій, спрямованих на шкоду інформаційній безпеці України, надання допомоги рф в проведенні підривної діяльності проти України, шляхом проведення інформаційно-психологічних спеціальних операцій для розпалювання міжрелігійної ворожнечі та формування у суспільстві потрібної точки зору для підтримки держави - агресора, антиукраїнської пропаганди та дискредитації України, підриву довіри до українського патріотичного суспільства, повернення України в зону релігійного, культурного та політичного впливу рф.

Далі, з метою втілення своїх злочинних планів, ОСОБА_12 , бажаючи максимально ефективної діяльності злочинної організації, залучив до її складу ОСОБА_17 , ОСОБА_18 , ОСОБА_19 та ОСОБА_20 , яким довів до відома злочинний план та визначив роль організаторів відокремлених підрозділів, які входять до складу злочинної організації, роль активних учасників злочинної організації та безпосередніх виконавців вчинюваних злочинів.

При цьому, ОСОБА_21 , ОСОБА_17 , ОСОБА_22 та ОСОБА_20 , усвідомлюючи протиправність даної пропозиції, добровільно і свідомо надали згоду, увійшовши до складу злочинної організації.

Вказані члени злочинної організації безпосередньо приймали участь у розпалюванні релігійної ворожнечі, формуванні стратегії вчинення дій, спрямованих на шкоду інформаційній безпеці України та наданні допомоги рф в проведенні підривної діяльності проти України, юридичного і силового забезпечення цих процесів.

У подальшому, з метою реалізації злочинного плану виникла необхідність залучення більшої кількості осіб до злочинної діяльності. З цією метою ОСОБА_17 , ОСОБА_18 , ОСОБА_22 , ОСОБА_20 в різний період часу підшукали ОСОБА_23 , ОСОБА_24 , ОСОБА_25 , ОСОБА_7 , ОСОБА_26 , яким запропонували взяти участь у вчиненні тяжких та особливо тяжких злочинів, на що останні погодились, тим самим добровільно і свідомо увійшли до складу злочинної організації, надавши свою згоду на спільну злочинну діяльність.

Злочинна організація, створена ОСОБА_12 , з метою конспірації злочинної діяльності, використовувала офіційно зареєстровані суб`єкти господарювання, пов`язані з медійною сферою, а саме:

- «Інформаційне агентство «Перший Козацький», головний редактор - ОСОБА_13 . Платформа охоплює спільноту в соціальних мережах, телеграм-каналах, Ютуб-каналах;

- «Спілка православних журналістів», керівники - ОСОБА_22 та ОСОБА_20 Інформаційний ресурс на системній основі використовується для публікації викривленої інформації, а також дублюється на інших ресурсах підконтрольних УПЦ та РПЦ, у тому числі на федеральних каналах РФ;

- « ОСОБА_27 », керівник - ОСОБА_17 . На вказаному медіа-ресурсі висвітлюються типові провокативні наративи російських ЗМІ з метою маніпулювання суспільною свідомістю та в подальшому використовуються як інформаційна основа для пропагандистських статей, які поширювалися за єдиним задумом російськими провладними медіа-структурами в рамках проведення інформаційно-психологічних спеціальних операцій в Україні.

ОСОБА_14 , ОСОБА_16 , ОСОБА_15 , ОСОБА_23 , ОСОБА_24 , ОСОБА_25 , ОСОБА_7 , ОСОБА_26 , будучи активними учасниками злочинної організації, згідно з розподілом ролей, виконували наступні функції: готували та публікували інформаційні матеріали з метою проведення підривної діяльності в інформаційній сфері; проводили інформаційну діяльність, направлену на розпалювання релігійної ворожнечі та ненависті; публікували матеріали з закликами щодо зміни меж території або державного кордону України; виправдовували, визнавали правомірною збройну агресію РФ проти України; здійснювали інформаційну діяльність у співпраці з державою-агресором, спрямовану на її підтримку.

В подальшому, на виконання вказівки ОСОБА_7 , будучи активним учасником злочинної організації, підготував публікацію та ІНФОРМАЦІЯ_13 року о 17:35 з використанням псевдоніму « ОСОБА_28 » розмістив на сторінці медіа-ресурсу «ІНФОРМАЦІЯ_5» ( ІНФОРМАЦІЯ_2 під назвою: « ІНФОРМАЦІЯ_3 » ( ІНФОРМАЦІЯ_12).

Зазначена інформація згідно висновку експертів № 23309/23-36/23310/23-61 від 02.02.2024 року є такою, що спрямована на приниження честі і гідності духовенства та вірян ПЦУ у зв`язку з їхніми релігійними переконаннями, а також на формування неприязні до них та до представників Вселенського патріархату.

В подальшому, на виконання вказівки ОСОБА_7 , будучи активним учасником злочинної організації, підготував публікацію та ІНФОРМАЦІЯ_14 року об 12:01 з використанням псевдоніму « ОСОБА_28 » розмістив на сторінці медіа-ресурсу « ІНФОРМАЦІЯ_5 » ( ІНФОРМАЦІЯ_2 під назвою: « ІНФОРМАЦІЯ_6 » ( ІНФОРМАЦІЯ_7 ).

Зазначена інформація згідно висновку експертів № 23309/23-36/23310/23-61 від 02.02.2024 року є такою, що спрямована на приниження честі і гідності духовенства та вірян ПЦУ у зв`язку з їхніми релігійними переконаннями, а також на формування неприязні до них та до представників Вселенського патріархату.

В подальшому, на виконання вказівки ОСОБА_7 , будучи активним учасником злочинної організації, підготував публікацію та ІНФОРМАЦІЯ_15 року об 11:15 з використанням псевдоніму « ОСОБА_28 » розмістив на сторінці медіа-ресурсу « ІНФОРМАЦІЯ_5 » ( ІНФОРМАЦІЯ_2 під назвою: « ІНФОРМАЦІЯ_8 » ( ІНФОРМАЦІЯ_9 ).

Зазначена інформація згідно висновку експертів № 23309/23-36/23310/23-61 від 02.02.2024 року є такою, що спрямована на приниження честі і гідності духовенства та вірян ПЦУ у зв`язку з їхніми релігійними переконаннями, а також на формування неприязні до них та до представників Вселенського патріархату.

В подальшому, на виконання вказівки ОСОБА_7 , будучи активним учасником злочинної організації, підготував публікацію та ІНФОРМАЦІЯ_16 року об 18:28 з використанням псевдоніму « ОСОБА_28 » розмістив на сторінці медіа-ресурсу « ІНФОРМАЦІЯ_5 » ( ІНФОРМАЦІЯ_2 під назвою: « ІНФОРМАЦІЯ_10 » ( ІНФОРМАЦІЯ_11

Зазначена інформація згідно висновку експертів № 23309/23-36/23310/23-61 від 02.02.2024 року є такою, що спрямована на приниження честі і гідності духовенства та вірян ПЦУ у зв`язку з їхніми релігійними переконаннями, а також на формування неприязні до них та до представників Вселенського патріархату.

Вищевказана інформація згідно висновку експертів № 23309/23-36/23310/23-61 від 02.02.2024 року є такою, що:

- сприяє рф в підривній діяльності проти України в інформаційній та релігійній сферах;

- інформаційна діяльність редакторів та авторів публікацій, з огляду на зміст поширюваних

- інформаційних матеріалів та контекст їх розповсюдження, спрямована на шкоду державній та інформаційній безпеці України;

- інформаційна діяльність редакторів та авторів публікацій, відображена у тексті переписки в чаті під назвою «ЛЕНТА» в месенджері «Telegram», та у відеоматеріалах, розповсюджених на сторінках медіа-ресурсу «ІНФОРМАЦІЯ_5» і у відеохостингу «You Tube», - містить ознаки підтримки держави-агресора шляхом поширення відповідних за змістом ідеологем та наративів і представлення збройної агресії РФ проти України як такої, що була викликана неправомірними діями українського політичного керівництва і здійснюваною ним внутрішньою і зовнішньою політикою.

Таким чином, 12.03.2024 року ОСОБА_7 повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 111-1; ч. 2 ст. 255; ч. 4 ст. 28, ч. 3 ст. 161 КК України.

13.03.2024 року (клопотання датоване 12.03.2024 року) слідчий в ОВС 3 відділу слідчого управління Головного управління СБ України у місті Києві та Київській області ОСОБА_10 , за погодженням із прокурором відділу Київської обласної прокуратури ОСОБА_11 звернувся до Солом`янського районного суду міста Києва із клопотанням про застосування щодо ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів, без визначення розміру застави.

Ухвалою слідчого судді Солом`янського районного суду міста Києва від 13.03.2024 року зазначене клопотання слідчого задоволено та застосовано щодо ОСОБА_7 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою у межах строку досудового розслідування, тобто до 10.05.2024 року включно, без визначення розміру застави.

Під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, слідчий суддя повинен з`ясувати питання про те, чи підтверджується наявність зазначених у клопотанні мети та підстав застосування запобіжного заходу, передбачених статтею 177 КПК України.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, вимога розумної підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно зв`язують підозрюваного з певним злочином і вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення обвинувачення.

Крім того, слід зазначити й про те, що поняття «обґрунтована підозра» не визначене у національному законодавстві та, виходячи з положень ч. 5 ст. 9 КПК України, необхідно взяти до уваги позицію Європейського суду з прав людини, відображену у пункті 175 рішення від 21 квітня 2011 року у справі «Нечипорук і Йонкало проти України», відповідно до якої «термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення, те що вимога розумної підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно зв`язують підозрюваного з певним злочином і вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення звинувачення (рішення у справі «Мюррей проти Об`єднаного Королівства» від 28 жовтня 1994 року, «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» від 30 серпня 1990 року).

Як вбачається з повідомлення про підозру, ОСОБА_7 підозрюється у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 111-1; ч. 2 ст. 255; ч. 4 ст. 28, ч. 3 ст. 161 КК України.

В даному кримінальному провадженні зв`язок підозрюваного ОСОБА_7 з вчиненими кримінальними правопорушеннями підтверджується наявними у кримінальному провадженні доказами. Сукупність цих доказів дають підстави вважати, що причетність ОСОБА_7 до вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 111-1; ч. 2 ст. 255; ч. 4 ст. 28, ч. 3 ст. 161 КК України, є обґрунтованою, що дає підстави для застосування до нього запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою з метою здійснення подальшого розслідування.

При цьому слід зауважити, що слідчий суддя на даному етапі провадження не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема оцінювати докази з точки зору їх достатності та допустимості для визнання особи винуватою чи невинуватою у вчиненні кримінальних правопорушень. Слідчий суддя на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів повинен визначити лише чи є причетність особи до вчинення кримінальних правопорушень вірогідною та достатньою для застосування щодо особи обмежувальних заходів.

Дослідивши матеріали клопотання в межах своєї компетенції, колегія суддів вважає, що наявність фактів та інформації, на які посилаються орган досудового розслідування та які містяться в матеріалах справи, можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що ОСОБА_7 може бути причетний до вчинення кримінальних правопорушень, які йому інкримінують.

Європейський суд з прав людини в своєму рішенні "Летельє проти Франції" від 26 червня 1991 року зазначив, що особлива тяжкість деяких злочинів може викликати таку реакцію суспільства і соціальні наслідки, які виправдовують попереднє ув`язнення як виключну міру запобіжного заходу протягом певного часу. У справі «Мироненко і Мартенко проти України» від 10.12.2009 року ЄСПЛ зазначив, що компетентний суд повинен перевірити не лише дотримання процесуальних вимог національного законодавства, а й обґрунтованість підозри, на підставі якої здійснено затримання й подальшого тримання під вартою.

Крім того, колегією суддів враховується і практика Європейського суду з прав людини, яка свідчить про те, що рішення суду повинно забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів, що вимагає від суду більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства.

Також, колегія суддів враховує наявність достатніх підстав вважати, що ризики, на які вказує слідчий у клопотанні, існують та підтверджуються матеріалами провадження, а також доведені прокурором під час апеляційного розгляду. Зокрема, ОСОБА_7 може переховуватись від органів досудового розслідування та суду, незаконно впливати на свідків, інших підозрюваних у цьому ж кримінальному провадженні, вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується або перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином.

Доводи захисника та підозрюваного, за змістом апеляційних скарг, про відсутність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, а також відсутність обставин, які свідчать про недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризикам, не можуть бути прийняті до уваги, оскільки слідчий суддя прийняв рішення на основі всебічно з`ясованих обставин, з якими закон пов`язує можливість застосування виключного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, при цьому дослідив належним чином всі матеріали провадження та навів в ухвалі мотиви, з яких прийняв відповідне рішення.

Крім того, як встановлено колегією суддів апеляційного суду, обставини підозри судом з`ясовані в тій мірі, в якій закон на даному етапі кримінального провадження вимагає від слідчого судді. Так з положень п. 1 ч. 1 ст. 178 КПК України вбачається, що при обранні запобіжного заходу слідчий суддя перш за все має переконатися в наявності доказів про вчинення підозрюваним кримінального правопорушення, в якому він підозрюється, закон не вимагає щоб докази були повними, але вони повинні бути такими, щоб слідчий суддя був впевнений в обранні того чи іншого запобіжного заходу.

Отже, за результатами розгляду клопотання, як того вимагає закон, слідчий суддя встановив наявність достатніх підстав вважати, що прокурором під час судового розгляду доведено, що більш м`який запобіжний захід ніж тримання під вартою не зможе забезпечити виконання підозрюваним ОСОБА_7 покладених на нього процесуальних обов`язків.

З огляду на викладені обставини, колегія суддів вважає, що слідчий суддя дійшов обґрунтованого висновку про наявність підстав для застосування щодо підозрюваного ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, оскільки специфіка вчинення кримінальних правопорушень та суворість можливого покарання за вчинені злочини дає підстави для застосування такого заходу забезпечення кримінального провадження, як тримання під вартою.

Відповідно до ч. 4 ст. 183 КПК України під час дії воєнного стану слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 цього Кодексу, має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні щодо злочину, передбаченого статтями 109-114-2, 258-258-5, 260, 261, 402-405, 407, 408, 429, 437-442 Кримінального кодексу України.

Істотних порушень кримінального процесуального закону, які перешкодили чи могли перешкодити слідчому судді постановити законне та обґрунтоване рішення, колегією суддів - не виявлено.

Зважаючи на викладене, рішення слідчого судді є законним, обґрунтованим і вмотивованим, оскільки постановлене згідно норм кримінального процесуального закону з ретельним дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених КПК України, та ухвалене на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені достатніми даними, дослідженими та об`єктивно оціненими судом, в порядку та в межах, передбачених на даній стадії кримінального провадження, натомість інші доводи та твердження захисника про які йдеться в поданих апеляційних скаргах, колегія суддів апеляційної інстанції вважає безпідставними, у зв`язку з чим приходить до висновку про залишення їх без задоволення, а оскаржуваної ухвали слідчого судді - без змін.

Керуючись ст. ст. 176 - 178, 183, 194, 196, 309, 376, 404, 405, 407, 422 КПК України, колегія суддів, -

ПОСТАНОВИЛА:

Ухвалу слідчого судді Солом`янського районного суду міста Києва від 13 березня 2024 року, якою задоволено клопотання слідчого в ОВС 3 відділу слідчого управління Головного управління СБ України у місті Києві та Київській області ОСОБА_10 , погоджене прокурором відділу Київської обласної прокуратури ОСОБА_11 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою у межах строку досудового розслідування, тобто до 10.05.2024 року включно, без визначення розміру застави щодо ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , - залишити без змін, а апеляційні скарги захисника ОСОБА_6 в інтересах підозрюваного ОСОБА_7 та підозрюваного ОСОБА_7 , - залишити без задоволення.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту проголошення є остаточною і оскарженню не підлягає.

СУДДІ:

_____________________ _______________________ ____________________

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4