Справа №408/5893/16-к
Провадження №1-кп/0186/113/24
В И Р О К

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 квітня 2024 року м.Першотравенськ

Першотравенський міський суд Дніпропетровської області в складі:

головуючого судді - ОСОБА_1 ,

секретар - ОСОБА_2 ,

за участю:

прокурора - ОСОБА_3 ,

обвинуваченого - ОСОБА_4 ,

захисника, адвоката - ОСОБА_5 ,

розглянувши у підготовчому відкритому судовому засіданні в м. Першотравенську, в режимі відеоконференції, кримінальне провадження внесене до ЄРДР за №0000145 від 20 квітня 2016 року, відносно:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця м. Харків, не одруженого, освіта середня, військовослужбовця, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого:

- 02.03.2023 року Київським районним судом міста Харкова за ч.5 ст.407 КК України до покарання у вигляді 2-х років тримання у дисциплінарному батальйоні військовослужбовців,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.407 КК України,

ВСТАНОВИВ:

Солдат ОСОБА_6 , будучи військовослужбовцем військової частини пп НОМЕР_1 (крім строкової служби), всупереч вимог ст.ст. 9, 11, 16, 49, 127, 128 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України та ст.ст. 1 - 4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, діючи зі злочинним наміром - тимчасово ухилитися від проходження військової служби, умисно, о 08 годині 30 хвилин 02 березня 2016 року не з`явившись до розташування військової частини пп В2317 ( АДРЕСА_2 ) після закінчення лікування до 08 години 30 хвилин 19 квітня 2016 року, знаходячись за адресою: АДРЕСА_3 , проводячи час на власний розсуд, не вживаючи мір для повернення до військової частини за наявності можливості для цього і не заявляючи про своє місцезнаходження до правоохоронних органів чи органів державного управління, учинив нез`явлення вчасно на службу (у розташування військової частини пп В2317 ( АДРЕСА_2 ) без поважних причин, вчинене в умовах особливого періоду, крім воєнного стану, вчинене особою, зазначеною в частині другій статті 407 КК України, тобто кримінальне правопорушення (злочин), передбачений ч.4 ст. 407 КК України (в редакції 2015 року).

27 лютого 2024 року, між прокурором та обвинуваченим укладено угоду про визнання винуватості, за умовами якої обвинувачений зобов`язуються беззастережно визнати свою винуватість у вчиненні злочину, передбаченого ч. 4 ст. 407 КК України.

Сторони погоджуються на призначення обвинуваченому ОСОБА_4 покарання за ч.4 ст.407 КК України, з застосуванням ст.69 КК України, у виді 1 року позбавлення волі. На підставі ст. 62 КК України замінити основне покарання на тримання у дисциплінарному батальйоні строком на 1 (один) рік. Також сторони вважають за можливе призначити ОСОБА_4 остаточне покарання на підставі ч.4 ст.70 КК України шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим за вироком Київського районного суду міста Харкова від 02.03.2023 року.

На виконання вимог ст. 474 КПК судом з`ясовано обставини, що дозволяють впевнитися в тому, що обвинувачений усвідомлює свої права, наслідки укладення і затвердження угоди про визнання винуватості, характер обвинувачення, вид покарання, яке буде до нього застосовано, а також переконався, що укладення угоди є добровільним.

Під час судового засідання обвинувачений ОСОБА_4 підтвердив обставини вчинення кримінальних правопорушень, свою вину визнав, у вчиненому розкаявся та прохав суд затвердити укладену угоди про визнання винуватості.

Прокурор та захисник не заперечували щодо затвердження угоди про визнання винуватості, яку укладено обвинуваченим.

Так як укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді, обвинувачений відмовився від здійснення права на судовий розгляд, під час якого прокурор зобов`язаний довести кожну обставину щодо кримінального правопорушення, у вчиненні якого його обвинувачують, а саме: від допиту під час судового розгляду свідків обвинувачення, подання клопотання про виклик свідків і подання доказів, що свідчать на їх користь, суд приходить до висновку, що угода відповідає вимогам цього Кодексу та закону, тому суд вважає за можливе затвердити угоду про визнання винуватості укладену з ОСОБА_4

Вина обвинуваченого в скоєнні ним кримінального правопорушень в судовому засіданні доказана повністю.

Кваліфікація скоєного кримінального правопорушення ОСОБА_4 по ч.4 ст.407 КК України правильна за ознакою нез`явлення вчасно на службу без поважних причин, вчинене в умовах особливого періоду, крім воєнного стану, вчинене особою, зазначеною в частині другій статті 407 КК України.

Призначаючи покарання суд відповідно до ст. 65 КК України повинен враховати, ступінь тяжкості вчинених кримінальних правопорушень, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Згідно ч.1 ст.69 КК України (в редакції, що діяла на момент вчинення кримінального правопорушення), за наявності кількох обставин, що пом`якшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, з урахуванням особи винного суд, умотивувавши своє рішення, може, крім випадків засудження за корупційне кримінальне правопорушення, кримінальне правопорушення, пов`язане з корупцією, призначити основне покарання, нижче від найнижчої межі, встановленої в санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини цього Кодексу, або перейти до іншого, більш м`якого виду основного покарання, не зазначеного в санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини цього Кодексу за це кримінальне правопорушення.

Частиною 1 ст. 62 КК України передбачено, що покарання у виді тримання в дисциплінарному батальйоні призначається військовослужбовцям строкової служби, військовослужбовцям, які проходять військову службу за контрактом, особам офіцерського складу, які проходять кадрову військову службу, особам офіцерського складу, які проходять військову службу за призовом, військовослужбовцям, призваним на військову службу під час мобілізації, на особливий період (крім військовослужбовців-жінок), на строк від шести місяців до двох років у випадках, передбачених цим Кодексом, а також якщо суд, враховуючи обставини справи та особу засудженого, вважатиме за можливе замінити позбавлення волі на строк не більше двох років триманням у дисциплінарному батальйоні на той самий строк.

Призначаючи покарання ОСОБА_4 , суд враховує, що він скоїв тяжкий злочин, раніше судимий, у вчиненому розкаявся, є військовослужбовцем, приймав безпосередню участь в забезпеченні захисту незалежності, суверенітету та територіальної цілісності України шляхом відсічі збройної агресії з боку російської федерації проти України, на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває, думку прокурора, суд вважає за можливе призначити ОСОБА_4 покарання за ч.4 ст.407 КК України, із застосуванням ст. 69, 62 КК України (в редакції, що діяла на момент вчинення кримінального правопорушення), у виді тримання в дисциплінарному батальйоні військовослужбовців, оскільки встановлена наявність кількох обставин, що пом`якшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення.

Остаточне покарання обвинуваченому ОСОБА_4 , слід призначити на підставі ч.4 ст.70 КК України за сукупністю кримінальних правопорушень, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, з урахуванням покарання призначеного вироком Київського районного суду міста Харкова від 02.03.2023 року.

Питання про речові докази по кримінальному провадженню суд вирішує відповідно до вимог ст.100 КПК України.

Витрати на залучення експертів у кримінальному провадженні відсутні.

Керуючись ст.ст. 370, 373, 374, 474 КПК України, - суд

У Х В А Л И В :

Затвердити угоду про визнання винуватості між прокурором та обвинуваченим укладену 27 лютого 2024 року.

ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч.4 ст. 407 КК України та призначити йому узгоджене покарання за ч.4 ст.407 КК України, із застосуванням ст. 69 КК України, у виді позбавлення волі на строк один рік.

На підставі ст. 62 КК України замінити ОСОБА_4 покарання у виді позбавлення волі строком один рік на покарання у виді тримання в дисциплінарному батальйоні військовослужбовців на той самий строк.

На підставі ч.4 ст.70 КК України за сукупністю кримінальних правопорушень, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, з урахуванням покарання призначеного вироком Київського районного суду міста Харкова від 02.03.2023 року, призначити остаточне покарання у виді 2 (двох) років тримання в дисциплінарному батальйоні військовослужбовців.

На підставі ч.5 ст.72 КК України зарахувати ОСОБА_4 у строк відбування покарання строк попереднього ув`язнення з 12.01.2023 року по день набрання вироком Київського районного суду міста Харкова від 02.03.2023 року законної сили із розрахунком 1 день попереднього ув`язане відповідає 1 дню тримання в дисциплінарному батальйоні.

Запобіжний захід стосовно ОСОБА_4 не застосовувався.

Витрати на залучення експертів та речові докази у кримінальному провадженні відсутні.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого Кримінально процесуальним кодексом України, якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції після його проголошення.

Вирок Першотравенського міського суду на підставі угоди може бути оскаржений до Дніпровського апеляційного суду через Першотравенський міський суд протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченим та прокурору.

Суддя ОСОБА_1