Справа № 761/441/24
Провадження № 1-кс/761/1054/2024
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 травня 2024 року місто Київ

Слідчий суддя Шевченківського районного суду міста Києва ОСОБА_1 ,

за участю: секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщені суду скаргу адвоката ОСОБА_3 , який діє в інтересах ГО «Центр захисту інвалідів» (), на постанову слідчого Другого слідчого відділу Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Києві ОСОБА_4 від 04.11.2023 про відмову у визнанні потерпілим у кримінальному провадженні № 0000077 від 17.02.2023,

установив:

За допомогою підсистеми «Електронний суд» до Шевченківського районного суду міста Києва надійшла (вх. № 1532) скарга адвоката ОСОБА_3 , який діє в інтересах ГО «Центр захисту інвалідів» (), на постанову слідчого Другого слідчого відділу Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Києві ОСОБА_4 від 04.11.2023 про відмову у визнанні потерпілим у кримінальному провадженні № 0000077 від 17.02.2023.

Як зазначає заявник у скарзі, слідчими Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Києві здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000077 від 17.02.2023, за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 365 КК України за заявою представника ГО «Центр захисту інвалідів» адвоката ОСОБА_5 .

Постановою слідчого Другого слідчого відділу Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Києві ОСОБА_4 від 04.11.2023 відмовлено у визнанні ГО «Центр захисту інвалідів» потерпілим в зазначеному кримінальному провадженні.

На думку адвоката, зазначена постанова фактично не містить мотивувальної частини, а саме відсутній зміст обставин, які є підставами для прийняття постанови, відсутні мотиви її прийняття та їх обґрунтування.

Відповідно до протоколу автоматичного визначення слідчого судді від 08.01.2024, слідчим суддею визначено ОСОБА_1

Скаржник в судове засідання не з`явився, повідомлявся про дату та час судового засідання завчасно та належним чином, проте повторно направив на адресу суду клопотання про відкладення розгляду справи.

Слідчий Другого слідчого відділу Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Києві у судове засідання також не з`явився, повідомлявся належним чином про дату, час та місце судового засідання.

Згідно із приписами ч. 4 ст. 107 КПК України, у разі, якщо відповідно до положень цього Кодексу судове провадження здійснюється судом за відсутності осіб, фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді не здійснюється.

Дослідивши матеріали скарги, слідчий суддя дійшов висновку про таке.

За правилами ст. 22 КПК України, кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, сторони кримінального провадження мають рівні права на збирання та подання до суду речей, документів, інших доказів, клопотань, скарг, а також на реалізацію інших процесуальних прав, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до ч. 3 ст. 306 КПК України розгляд скарг на рішення, дії чи бездіяльність під час досудового розслідування здійснюється за обов`язкової участі особи, яка подала скаргу, чи її захисника, представника та слідчого, дізнавача чи прокурора, рішення, дії чи бездіяльність яких оскаржується. Відсутність слідчого, дізнавача чи прокурора не є перешкодою для розгляду скарги.

Таким чином, у відповідності до загальних засад кримінального провадження та основних засад судочинства, закріплених у законі, скаржник повинен самостійно обґрунтувати у судовому засіданні правову позицію, що викладена у скарзі. Крім того, до суду має бути подано докази на підтвердження обставин, викладених у скарзі, та доведено їх переконливість перед судом.

Скаржник у судове засідання не з`явився, вимоги скарги не підтримав, доказів на підтвердження викладеної у скарзі позиції не надав.

Слід зазначити, що клопотання скаржника про відкладення судового розгляду подається вже не вперше, а сама скарга тривалий час перебуває у провадженні слідчого судді.

Статтею 6 Конвенції про захист прав і основоположних свобод людини, ратифікованої Законом України від 17.07.1997 № 475/97-ВР, гарантовано кожній фізичній або юридичній особі право на розгляд судом протягом розумного строку цивільної, кримінальної, адміністративної або господарської справи, а також справи про адміністративне правопорушення, у якій вона є стороною.

Слідчий суддя враховує, зокрема, й висновки, сформульовані в рішеннях ЄСПЛ у справах «Цихановський проти України» від 06.09.2007 та «Коновалов проти України» від 18.10.2007 про те, що на національні суди покладено обов`язок створення умов для того, щоб провадження було швидким та ефективним. Наприклад, суд має вирішувати, чи відкладати засідання за клопотанням сторін, а також, чи вживати якихось заходів щодо сторін, чия поведінка спричиняє невиправдані затримки з розглядом справи.

Листом Верховного Суду України від 25.01.2006 № 1-5/45 визначено критерії оцінювання розумності строку розгляду справи, якими серед іншого є складність справи та поведінка заявника.

Поважними причинами неприбуття особи на виклик (ст. 138 КПК України) є обмеження свободи пересування внаслідок дії закону або судового рішення; обставини непереборної сили (епідемії, військові події, стихійні лиха або інші подібні обставини); відсутність особи у місці проживання протягом тривалого часу внаслідок відрядження, подорожі тощо; тяжка хвороба або перебування в закладі охорони здоров`я у зв`язку з лікуванням або вагітністю за умови неможливості тимчасово залишити цей заклад; смерть близьких родичів, членів сім`ї чи інших близьких осіб або серйозна загроза їхньому життю; несвоєчасне одержання повістки про виклик; інші обставини, які об`єктивно унеможливлюють з`явлення особи на виклик, що підлягає з`ясуванню у судовому засіданні. Неврахування таких обставин призводить до передчасності прийнятого рішення та можливого порушення законних прав та інтересів учасників розгляду.

На думку слідчого судді, клопотання про відкладення судового розгляду, з ненаданням доказів на підтвердження поважності причин неявки, суперечить завданням кримінального провадження, принципу розумності строків, та свідчать про «зловживання правом» в розумінні цього визначення, розтлумаченого ЄСПЛ (як шкідливе здійснення права її власником в такий спосіб, який явно не відповідає або суперечить цілям, для яких таке право надано, порушує встановлений порядок роботи суду або ускладнює належний перебіг розглядів справ (рішення у справах «S.A.S. проти Франції» від 01.07.2014 та «Миролюбов та інші проти Латвії» від 15.09.2009), а тому слідчий суддя приходить до висновку, що заявлене клопотання про відкладення судового розгляду та неявка останнього в судове засідання, направлене на затягування розгляду скарги.

Як вбачається зі змісту оскаржуваної постанови, слідчим дотримано вимоги ст. 110 КПК України в частині відповідного обґрунтування та зазначення мотивів винесення постанови із посиланням на норми КПК України.

Підставою для відмови слугувало відсутність об`єктивних відомостей, які б вказували на завдання заявнику матеріальної, моральної чи іншої шкоди кримінальним провадженням.

На підставі вищевикладеного, враховуючи надані матеріали, слідчий суддя приходить до висновку, що правові підстави для задоволення скарги адвоката ОСОБА_3 , який діє в інтересах ГО «Центр захисту інвалідів» (), відсутні.

Керуючись статтями 2, 7, 8, 113-114, 303, 306-307, 309, 376, 532 Кримінального процесуального кодексу України, слідчий суддя

постановив:

Скаргу адвоката ОСОБА_3 , який діє в інтересах ГО «Центр захисту інвалідів» (), на постанову слідчого Другого слідчого відділу Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Києві ОСОБА_4 від 04.11.2023 про відмову у визнанні потерпілим у кримінальному провадженні № 0000077 від 17.02.2023 - залишити без задоволення.

Ухвала оскарженню не підлягає та набирає законної сили з моменту її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_6