Справа № 492/1440/19
№ провадження 1-кп/495/19/2024
УХВАЛА

Про обрання запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту

"08" квітня 2024 р. м.Білгород-Дністровський

Білгород-Дністровський міськрайонний суд Одеської області у складі

головуючої - одноособово судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Білгород-Дністровському Одеської області клопотання прокурора Болградської окружної прокуратури ОСОБА_3 по кримінальному провадженню за обвинувальним актом відносно ОСОБА_4 , у скоєні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України,

сторони кримінального провадження:

прокурор Болградської окружної прокуратури ОСОБА_5 ,

обвинувачений - ОСОБА_4

захисник обвинуваченого - адвокат ОСОБА_6

ВСТАНОВИВ:

До Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області надійшов обвинувальний акт відносно ОСОБА_4 , у скоєні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України.

Прокурор Болградської окружної прокуратури ОСОБА_3 звернувся до суду із клопотанням про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, відповідно до якого просив суд обрати стосовно ОСОБА_4 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 діб.

В судовому засідання прокурор ОСОБА_3 своє клопотання підтримав в повному обсязі та просив суд задовольнити його.

Захисник обвинуваченого - адвокат ОСОБА_6 проти задоволення клопотання прокурора заперечував, оскільки обвинувачений систематично з`являється до суду.

Обвинувачений ОСОБА_4 підтримав ствердження свого захисника.

Вислухавши думку сторін, дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступного висновку.

Згідно ст. 29 Конституції України, кожна людина має право на свободу та особисту недоторканність. Ніхто не може бути заарештований або триматися під вартою інакше як за вмотивованим рішенням суду і тільки на підставах та в порядку, встановлених законом.

П.1 ст.5 Європейської конвенції з прав людини визначає, що кожен має право на свободу та особисту недоторканість. Нікого не може бути позбавлено свободи, крім таких випадків і відповідно до процедури, встановленої законом.

Відповідно до ч.1 ст. 331 КПК України вирішення питання судом щодо запобіжного заходу відбувається в порядку, передбаченому главою 18 КПК України.

Відповідно до ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3)незаконно впливати на потерпілого, свідка іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженню; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується. Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчинені особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають підстави суду вважати, що обвинувачений може здійснювати дії, передбачені ч.1 ст.177 КПК України.

Згідно ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо жоден із більш м`яких запобіжних заходів не може запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України.

Згідно ст. 181 КПК України: домашній арешт полягає в забороні підозрюваному, обвинуваченому залишати житло цілодобово або у певний період доби.

2. Домашній арешт може бути застосовано до особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі.

3. Ухвала про обрання запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту передається для виконання органу Національної поліції за місцем проживання підозрюваного, обвинуваченого.

4. Орган Національної поліції повинен негайно поставити на облік особу, щодо якої застосовано запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, і повідомити про це слідчому або суду, якщо запобіжний захід застосовано під час судового провадження.

5. Працівники органу Національної поліції з метою контролю за поведінкою підозрюваного, обвинуваченого, який перебуває під домашнім арештом, мають право з`являтися в житло цієї особи, вимагати надати усні чи письмові пояснення з питань, пов`язаних із виконанням покладених на неї зобов`язань, використовувати електронні засоби контролю.

Крім того, відповідно до ст. 62 Конституції України, особа вважається невинуватою у вчиненні злочину і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено в законному порядку і встановлено обвинувальним вироком суду. Ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні злочину. Підозра, обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях.

Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Одна лише тяжкість кримінального правопорушення не може являтися підставою для застосування найсуворішого запобіжного заходу у вигляді тримання особи під вартою.

Відповідно до ч. 2 ст. 5 Європейської конвенції з прав людини, кожен, кого обвинувачено у вчинені кримінального правопорушення, вважається невинуватим доти, доки його вину не буде доведено в законному порядку.

На підставі вищевикладного, суд дійшов висновку про необхідність обрати більш м"ягкий запобіжний захід до обвинуваченого у вигляді цілодобового домашнього арешту, оскільки існують ризики, передбачені ст. 177 КПК України, в межах ст. 181 КПК України, який забезпечить належну процесуальну поведінку обвинуваченого на час судового розгляду.

Керуючись ст. ст. 132, 176, 177, 178, 181, 184, 186, 193, 194, 196, 392-395 Кримінального процесуального кодексу України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

В задоволенні клопотання прокурора Болградської окружної прокуратури ОСОБА_3 про обрання запобіжного заходу у вигляді триманні під вартою - відмовити.

Обрати запобіжний захід ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вигляді цілодобового домашнього арешту, по місцю мешкання за адресою: АДРЕСА_1 , строком на 60 діб, який діє до 06.06.2024 року включно.

Покласти на обвинуваченого ОСОБА_4 наступні обов`язки:

- прибувати за кожною вимогою до суду за викликом;

- не відлучатися за межі Одеської області без дозволу суду;

- повідомляти суд про зміну свого місця проживання;

- утриматись від спілкування зі свідками та потерпілим по вказаному кримінальному провадженню;

- здати на зберігання до суду свій паспорт для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну;

- носити електронний засіб контролю.

Роз`яснити обвинуваченому положення ч.5 ст. 181 КПК України, а саме: працівники органу Національної поліції з метою контролю за поведінкою обвинуваченого, який перебуває під домашнім арештом, мають право з`являтись до житла цієї особи, вимагати надати усні чи письмові пояснення з питань, пов`язаних із виконанням покладених на нього зобов`язань, використовувати засоби контролю

Ухвала може бути оскаржена протягом п`яти днів з дня її проголошення до Одеського апеляційного суду.

Повний текст ухвали складений та проголошений 08 квітня 2024 року.

Суддя: