№566/695/18
В И Р О К

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 квітня 2024 року селище Млинів, Рівненської області

Млинівський районний суд Рівненської області

в складі: головуючої - судді ОСОБА_1 ,

при секретарі судового засідання ОСОБА_2 ,

з участю прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_5 ,

захисника обвинуваченого ОСОБА_5 адвоката ОСОБА_6 ,

представника потерпілого ОСОБА_7 адвоката ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в селищі Млинів Рівненської області обвинувальний акт у кримінальному провадженні №0000147, яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань 26 березня 2018 року по обвинуваченню

ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця, громадянина України, уродженця с. Підгайці, Млинівського району Рівненської області, жителя АДРЕСА_1 , з вищою освітою, який працює в ТзОВ «Профелектромонтаж-ТКС» на посаді техніка-електрика, раніше не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.185 КК України,

ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , українця, громадянина України, уродженця с. Підгайці, Млинівського району Рівненської області, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_2 , з вищою освітою, який працює ДП «Рівнестандартметрологія» на посаді провідного інженера, раніше не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.185 КК України.

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_11 та ОСОБА_12 , 25 березня 2018 року, приблизно о 00 год. 00 хв., перебуваючи на території колишньої заготівельної контори, що розташована в АДРЕСА_3 , керуючись корисливим мотивом, спільно, таємно, групою осіб за попередньою змовою, проникнули в приміщення складу і викрали з нього майно.

На час вчинення даного кримінального правопорушення в зазначеному приміщенні складу знаходилося майно, яке належало ОСОБА_7 .

В цей же час, ОСОБА_5 , діючи спільно з ОСОБА_4 , реалізуючи свій злочинний намір, усвідомлюючи суспільну небезпечність своїх злочинних дій, скориставшись відсутністю на території даного складу власника майна ОСОБА_7 , переконавшись, що їх дії не будуть помічені іншими сторонніми особами, через незасклене вікно проникли всередину вищевказаного складу, де і виявили належне ОСОБА_7 майно.

Продовжуючи свої злочинні дії, ОСОБА_5 , діючи спільно з ОСОБА_4 , з приміщення вказаного складу, умисно, таємно, викрали наступне майно належне ОСОБА_7 , зокрема:

- двигун внутрішнього згоряння від автомобіля «Фіат Скудо» з маркуванням PSA PH 10 CHU 6014819, вартістю 43622,24 грн.,

- 362 шайби (гроверів) цб DIN127 МІ6 по ціні 0,42 грн. за штуку,

- 120 шайб (гроверів) цб DIN127 МІ2 по ціні 0,19 грн. за штуку,

- 362 шайби цб DIN125M16 по ціні 0,63 грн. за штуку,

- 120 шайб цб DIN125 МІ2 по ціні 0,45 грн. за штуку,

- 120 шестигранних гайок цб DIN 934 м12 по ціні 1,11 грн. за штуку,

- 362 шестигранних гайок цб DIN 934 мі6 по ціні 1,86 грн. за штуку,

- 30 шестигранних болтів DIN 931 м16х100 по ціні 10,54 грн. за штуку,

- 130 шестигранних болтів DIN 931 м16x130 по ціні 13,93 грн. за штуку,

- 60 шестигранних болтів DIN 931 м12x80 по ціні 4,60 грн. за штуку,

- 60 шестигранних болтів DIN 931 м12x100 по ціні 5,50 грн. за штуку,

- 136 шестигранних болтів DIN 931 м16х40 по ціні 5,59 грн. за штуку,

- 40 шестигранних болтів DIN 931 м16х110 по ціні 12,20 грн. за штуку.

У подальшому, ОСОБА_5 , діючи спільно з ОСОБА_4 , усе вищеперелічене майно перенесли до дороги та повантажили в автомобіль марки ВА32101 реєстраційний номер НОМЕР_1 , яким керував ОСОБА_5 . Після чого, ОСОБА_5 спільно з ОСОБА_4 поїхали з місця події і таким чином, розпорядилися викраденим майном на власний розсуд.

В результаті вчинення ОСОБА_5 , спільно з ОСОБА_4 , зазначеної крадіжки, потерпілому ОСОБА_7 завдано майнову шкоду на загальну суму 48 867 грн.

Обвинувачений ОСОБА_12 свою вину у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.185 КК України, не визнав, на підставі ст. 63 Конституції України та ст.42 КПК України від дачі показань відмовився.

Просить суд виправдати його, обвинуваченого, за відсутністю в його діях складу кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 185 КК України.

Обвинувачений ОСОБА_11 свою вину у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.185 КК Українивизнав повністю, на підставі ст. 63 Конституції України та ст.42 КПК України відмовився від дачі показань щодо обставин вчинення кримінального правопорушення.

У вчиненому щиро розкаюється і просить суд його суворо не карати.

Не дивлячись на те, що обвинувачений ОСОБА_4 не визнав своєї вини у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 185 КК України, а обвинувачений ОСОБА_5 визнав повністю, суд вважає, що вина як ОСОБА_4 так і ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.185 КК України доведена зібраними та перевіреними в ході судового засідання доказами.

Так, з показань потерпілого ОСОБА_7 вбачається, що він разом з товаришем ОСОБА_13 , 18 березня 2018 року, придбали елементи кріплення для збору мобільної конструкції, кількість елементів зазначена в позовній заяві. Крім цього, на складі був двигун до автомобіля, який придбаний у 2005 році.

Приблизно, 26 березня 2018 року, о 13 год.00 хв. працівники РЕМ проводили підключення складу заготконтори до мережі і коли вони підійшли до приміщення, то виявили "виламані двері", які були "забиті", після чого викликали поліцію. Ціна двигуна на час придбання становила 300 доларів США. Зі складу було викрадено двигун, а також:

- 362 шайби (гроверів) цб DIN127 МІ6 по ціні 0,42 грн. за штуку,

- 120 шайб (гроверів) цб DIN127 МІ2 по ціні 0,19 грн. за штуку,

- 362 шайби цб DIN125M16 по ціні 0,63 грн. за штуку,

- 120 шайб цб DIN125 МІ2 по ціні 0,45 грн. за штуку,

- 120 шестигранних гайок цб DIN 934 м12 по ціні 1,11 грн. за штуку,

- 362 шестигранних гайок цб DIN 934 мі6 по ціні 1,86 грн. за штуку,

- 30 шестигранних болтів DIN 931 м16х100 по ціні 10,54 грн. за штуку,

- 130 шестигранних болтів DIN 931 м16x130 по ціні 13,93 грн. за штуку,

- 60 шестигранних болтів DIN 931 м12x80 по ціні 4,60 грн. за штуку,

- 60 шестигранних болтів DIN 931 м12x100 по ціні 5,50 грн. за штуку,

- 136 шестигранних болтів DIN 931 м16х40 по ціні 5,59 грн. за штуку,

- 40 шестигранних болтів DIN 931 м16х110 по ціні 12,20 грн. за штуку.

Приблизно, у квітні 2018 року, до нього, як потерпілого, зверталися обвинувачені та ще третій їхній товариш з проханням, «щоб справа не була доведена до суду». Приблизно, у квітні 2018 року, зустріч відбулася і при зустрічі були ОСОБА_14 , ОСОБА_15 та ОСОБА_5 і чиясь бабуся, однак чия, сказати не може, можливо, ОСОБА_4 , бо він був на навчанні і ця зустріч відбулася у с. Підгайці, біля магазину «Велес». Присутні пропонували йому, потерпілому, якусь частину коштів, зараз він не пам`ятає, яку саме, і попросили його, щоб він «забрав» заяву. Після цього, було звернення від брата якогось обвинуваченого, який проживає у м. Рівному, щоб він, потерпілий, "забрав" заяву. Пізніше цей брат приїжджав в с. Підгайці і він, потерпілий, з ним зустрічався, прізвища брата не пам`ятає. Від працівників поліції йому, потерпілому, стало відомо про людей, які вчинили крадіжку. Особисто він, потерпілий, був присутній при вилученні двигуна у м. Дубно, з пункту прийому металобрухту. Двигун був вилучений в розібраному стані, з відбитими кріпленнями, і саме по відбитому кріпленні був ідентифікований. Двигун йому, як потерпілому, було повернуто в розібраному стані, непридатному для експлуатації. За болти, гайки, шайби, гравери, він, потерпілий, заплатив 6700 грн., приблизно, у березні 2018 року. Йому, як потерпілому, не було повернуто шайб та болтів, десь на 3-4 тисячі гривень. Болти і шайби були нові і знаходились в своїй оригінальній упаковці.

Цивільний позов він, потерпілий підтримує в повному обсязі.

Вина ОСОБА_16 та ОСОБА_17 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 185 КК України підтверджується показаннями свідка ОСОБА_18 , який в судовому засіданні показав, що в березні 2018 року він придбав блок двигуна у трьох хлопців, які приїхали на автомобілі БМВ зеленого кольору, на «євробляхах». Двоє з тих, хто продав йому, свідку, блок двигуна «сидять» в залі судового засідання, а третій живе недалеко від нього. Прізвище, ім`я та по батькові цих хлопців він назвати не може. За блок двигуна він, свідок, сплатив хлопцям 500 грн.

Це було в 20-х числах березня 2018 року.

Блок двигуна це чавунний блок, поршні і «головка» були відсутні.

Коли приїхав господар з поліцією, через 2-3 години, то господар, повідомив, що це його блок двигуна, так як в ньому було відбите кріплення, яким він кріпиться до автомобіля.

Коли хлопці привезли блок двигуна, то він, свідок, разом з ОСОБА_19 розкрутили піддон блока двигуна і хотіла зняти колінвал, однак приїхала поліція і все вилучила.

Він не знав, ні ОСОБА_4 , ні ОСОБА_5 до того як вони привезли йому блок.

Ні з ОСОБА_5 , ні з ОСОБА_4 після того як, був вилучений блок двигуна, він, свідок, не спілкувався, а спілкувався з батьком третьої особи, який повернув йому всі гроші.

Батька третьої особи, він знає візуально, ні імені, ні прізвища він не знає.

Він давав особисту згоду на вилучення двигуна поліцією.

З особами, які привезли блок двигуна більше спілкувався ОСОБА_20 .

Він, свідок, не може категорично стверджувати, що ОСОБА_21 перебував у нього на подвір`ї.

Працівниками поліції під час вилучення блока двигуна складався якийсь документ.

Він, свідок, не пам`ятає чи впізнав би він осіб, які привозили йому блок двигуна і де це було.

Заявою ОСОБА_7 від 26 березня 2018 року про те, що в період з 22 березня 2018 року по 26 березня 2018 року, невстановлена особа, перебуваючи на території колишньої заготівельної контори, що розташована за адресою АДРЕСА_3 , здійснила крадіжку належних йому металевих кріплень (гайки, болти, шайби, гравери) загальною масою 70 кг та двигуна до автомобіля марки «Фіат Скудо», 1999 року випуску, чим завдав йому матеріальну шкоду на суму, приблизно, 15 000 гривень.

(а.с.9 к/п №0000147)

З протоколу огляду місця події від 26 березня 2018 року, проведеного з дотриманням вимог кримінального процесуального закону, в присутності понятих, на підставі письмового дозволу власника ОСОБА_7 вбачається, що місцем огляду є територія колишньої заготівельної контори, що в АДРЕСА_3 .

Безпосереднім об`єктом огляду є приміщення колишньої заготівельної контори. В ході огляду було виявлено сліди взуття. Потерпілий ОСОБА_7 показав, де знаходився викрадений двигун до автомобіля марки «Фіат Скудо», 1999 року випуску та три коробки в яких містились болти та гайки.

Під час огляду вилучено два сліди взуття двох різних типів шляхом виготовлення з них гіпсових зліпків, дві металеві гайки, які поміщені у спецпакет.

Заяв та зауважень чи доповнень до протоколу не надійшло.

(а.с.12-13 к/п №0000147)

До протоколу огляду місця події від 26 березня 2018 року долучено оптичний диск та фототаблицю.

(а.с.14-18 к/п №0000147)

Довідкою, виданою ФОП ОСОБА_22 підтверджується, що станом на 24-25 березня 2018 року вартість шайби гровера цб DIN127 МІ6 становила 0,42 грн., шайби гровера цб DIN127 МІ2 становила 0,19 грн., шайби цб DIN125M16 становила 0,63 грн., шайби цб DIN125 МІ2 становила 0,45 грн., гайки шестигранної DIN 934 кіл.міц 8 ЦБ м12 становила 1,11 грн., гайки шестигранної DIN 934 кіл.міц 8 ЦБ м16 становила 1,86 грн., болта шестигранного DIN 931 кіл.міц 8.8 ЦБ м16х100 становила 10,54 грн., болта шестигранного DIN 931 кіл.міц 5.8 ЦБ м16х130 становила 13,93 грн., болта шестигранного DIN 931 кіл.міц 8.8 ЦБ м12x80 становила 4,60 грн., болта шестигранного DIN 931 кіл.міц 8.8 ЦБ м12x100 становила 5,50 грн., болта шестигранного DIN 931 кіл.міц 8.8 ЦБ м16х40 становила 5,59 грн., болта шестигранного DIN 931 кіл.міц 5.8 ЦБ м16х110 становила 12,20 грн.

(а.с.34 к/п №0000147)

Як вбачається з протоколу огляду від 27 березня 2018 року, проведеного з дотриманням вимог кримінального процесуального закону, з участю потерпілого ОСОБА_7 було оглянуто частину автомобільного двигуна, видану ОСОБА_7 яку поміщено в спецпакет та вилучено у Млинівське ВП для приєднання до матеріалів кримінального провадження.

Протокол зачитано вголос, все записано правильно, заяв та зауважень не надійшло.

(а.с.36 к/п №0000147)

До протоколу огляду від 27 березня 2018 року долучено фототаблицю.

(а.с.37 к/п №0000147)

Згідно заяви ОСОБА_18 від 27 березня 2018 року він добровільно видав для огляду та вилучення блок паливного двигуна марки «Фіат», який він придбав 26 березня 2018 року у незнайомого чоловіка.

(а.с.44 к/п №0000147)

З протоколу огляду місця події від 27 березня 2018 року, проведеного з дотриманням вимог кримінального процесуального закону, за участю ОСОБА_18 , в присутності понятих, вбачається, що місцем огляду є узбіччя по АДРЕСА_4 .

Безпосереднім об`єктом огляду є частина двигуна внутрішнього згоряння, яка знаходилась на ділянці, що оглядається, біля території господарства ОСОБА_18 .

Протокол огляду було зачитано вголос, заяв та зауважень не надійшло.

(а.с.45-46 к/п №0000147)

До протоколу огляду місця події від 27 березня 2018 року долучено фототаблицю.

(а.с.47 к/п №0000147)

Як вбачається з протоколу пред`явлення для впізнання за фотознімками від 03 квітня 2018 року проведеного з дотриманням вимог кримінального процесуального закону, свідок ОСОБА_23 , у присутності понятих, впізнав на пред`явлених для впізнання знімках хлопця на фото №1, як такого, що здавав ОСОБА_18 двигун від автомобіля «Фіат» на металобрухт.

Згідно довідки до протоколу пред`явлення свідку ОСОБА_23 особи для впізнання за фотознімками у кримінальному провадженні №0000147 на фото 1 зображений ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , житель

АДРЕСА_5 )

До протоколу пред`явлення для впізнання за фотознімками від 03 квітня 2018 року долучено фототаблицю.

(а.с.52 к/п №0000147)

Згідно протоколу пред`явлення для впізнання за фотознімками від 03 квітня 2018 року проведеного з дотриманням вимог кримінального процесуального закону, свідок ОСОБА_18 у присутності понятих, впізнав на пред`явлених для впізнання знімках хлопця на фото №1, як одного з тих хто привіз йому двигун від автомобіля щоб здати як металобрухт.

Згідно довідки до протоколу пред`явлення свідку ОСОБА_18 особи для впізнання за фотознімками у кримінальному провадженні №0000147 на фото 1 зображений ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , житель

АДРЕСА_6 )

До протоколу пред`явлення для впізнання за фотознімками від 03 квітня 2018 року долучено фототаблицю.

(а.с.57 к/п №0000147)

Висновком експерта №1.5-197/18 від 23 квітня 2018 року за результатами проведення судової трасологічної експертизи за експертною спеціальністю 4.2 «Дослідження знарядь, агрегатів, інструментів і залишених ними слідів, ідентифікація цілого за частинами» підтверджується, що металева частина із наскрізним отвором, вилучена 27 березня 2018 року у ОСОБА_7 , та блок автомобільного двигуна, вилучений 27 березня 2018 року під час огляду місця події на узбіччі по АДРЕСА_4 у ОСОБА_18 , до розділення складали єдине ціле.

(а.с.77-79 к/п №0000147)

До висновку експерта №1.5-197/18 від 23 квітня 2018 року долучено ілюстративну таблицю.

(а.с.80-83 к/п №0000147)

Як вбачається з заяв ОСОБА_5 від 03 квітня 2018 року він добровільно дозволив працівникам поліції Млинівського ВП оглянути та вилучити автомобіль ВАЗ 2101 М3 57446 РВ, який перебував в його користуванні, без ухвали суду.

Добровільно видав для огляду, вилучення та приєднання до матеріалів кримінального провадження 1 коробку з кріпленнями, яку він викрав та яка знаходилась в автомобілі ВАЗ 2101 М3 57446 РВ.

(а.с.87, 88 к/п №0000147)

З протоколу огляду місця події від 03 квітня 2018 року, проведеного з дотриманням вимог кримінального процесуального закону, в присутності понятих, на підставі письмового дозволу власника ОСОБА_5 вбачається, що безпосереднім об`єктом огляду є автомобіль ВАЗ 2101 білого кольору н.з. НОМЕР_2 , яким користується він, ОСОБА_5 . В багажнику автомобіля було виявлено паперова частково розірвана коробка в якій є 4 менші коробки та пакет з болтами.

Під час огляду ОСОБА_5 заявив. що виявлені в багажнику болти. гайки та шайби викраденні ним в с.Підгайці у ОСОБА_24 .

Під час огляду вилучено кріплення та автомобіль ВАЗ.

Протокол був зачитаний вголос, заяв та зауважень чи доповнень до протоколу не надійшло.

В ході огляду проводилась відео- та фотофіксація, до протоколу долучено фототаблицю та оптичний диск як додатки.

(а.с.89-90,91-93 к/п №0000147)

Заявою ОСОБА_4 від 03 квітня 2018 року підтверджується, що він добровільно видав працівникам поліції для огляду, вилучення та приєднання до матеріалів кримінального провадження, без ухвали суду, металеві кріплення в двох коробках, які ним були викрадені з території колишньої заготконтори в с. Підгайці Млинівського району.

(а.с.100 к/п №0000147)

З протоколу огляду від 03 квітня 2018 року, проведеного з дотриманням вимог кримінального процесуального закону, з участю потерпілого ОСОБА_7 , вбачається, що було оглянуто речі металеві кріплення видані ОСОБА_4 .

Проведеним оглядом встановлено, що об`єктами огляду є:

-картонна коробка без кришки, в якій знаходяться нові болти в кількості 118 штук, довжиною 13 см та діаметром 1,6 см,

-картонна коробка із написами «шайба МІ6 150 шт». В цій коробці знаходиться 150 шайб діаметром 1,6 см,

-картонна коробка із написами «гровер М16 150 шт». В цій коробці знаходиться 150 гроверів діаметром 1,6 см,

-картонна коробка з наклейкою, на якій є написи «Болт метричний М16х130 10 шт». В цій коробці знаходиться 20 болтів довжиною 13 см та діаметром 1,6 см,

-картонна коробка з наклейкою, на якій є написи «Болт метричний МІ6x110 10 шт». В цій коробці знаходиться 20 болтів довжиною 11 см та діаметром 1,6 см,

-картонна коробка, надірвана в куті, на якій є написи «12x8 8.8, 50 шт». В цій коробці знаходиться 50 болтів довжиною 8 см та діаметром 12 см, різьба на болтах до половини від нижньої частини.

Вказані кріплення поміщені в окремі пакети по видах, після чого поміщені в загальний поліетиленовий білий мішок.

Протокол зачитаний вголос, все записано вірно, заяв та зауважень не надійшло.

(а.с.101 к/п №0000147)

До протоколу огляду від 03 квітня 2018 року долучено фототаблицю.

(а.с.102-104 к/п №0000147)

Протоколом огляду від 03 квітня 2018 року, проведеного з дотриманням вимог кримінального процесуального закону, з участю ОСОБА_5 та потерпілого ОСОБА_7 , підтверджується, що було проведено огляд речей - металевих кріплень, вилучених у ОСОБА_5 під час огляду автомобіля ВАЗ 2101 н.з. НОМЕР_2 .

Проведеним оглядом встановлено, що об`єктами огляду є:

-картонна коробка із написами «5М 6, 8,8 16x100, 30 шт». В цій коробці знаходяться нові болти в кількості 30 штук довжиною 10 см та діаметром 1,6 см,

-картонна коробка із написами «5N6, 16x110, 26 шт». В цій коробці знаходяться нові болти в кількості 26 штук довжиною 11 см та діаметром 1,6 см,

-картонна коробка із написами «5М6, 8,8 12x100, 60 шт». В цій коробці знаходяться нові болти в кількості 30 штук довжиною 10 см та діаметром 1,2 см, болти мають різьбу до середини,

-розірваний поліетиленовий пакет, в якому є болти довжиною 4 см, діаметром 1,6 см, в кількості 120 штук,

-шайби діаметром 12 мм в кількості 120 штук,

-шайби діаметром 16 мм в кількості 174 штуки,

-гровери діаметром 16 мм - 208 штук,

-гровери діаметром 12 мм - 120 штук,

-гайки діаметром 12 мм в кількості 103 штуки,

-гайки діаметром 16 мм в кількості 313 штук.

Кріплення поміщені в окремі пакети по видах, після чого поміщені в загальний політиленовий білий мішок.

Протокол зачитаний вголос, все записано вірно, заяв та зауважень не надійшло.

(а.с.105 к/п №0000147)

До протоколу огляду від 03 квітня 2018 року долучено фототаблицю та оптичний диск.

(а.с.106-109 к/п №0000147)

З розписки від 11 квітня 2018 року потерпілого ОСОБА_7 вбачається, що від слідчого він отримав:

- 30 болтів довжиною 10 см та діаметром 1,6 см,

- 26 болтів довжиною 11 см та діаметром 1,6 см,

- 30 болтів довжиною 10 см та діаметром 1,2 см, з різьбою до середини,

- 120 болтів довжиною 4 см та діаметром 1,6 см,

- 120 шайб діаметром 12 мм,

- 174 шайби діаметром 16 мм,

- 208 гроверів діаметром 16 мм,

- 120 гроверів діаметром 12 мм,

- 103 гайки діаметром 12 мм,

- 313 гайок діаметром 16 мм,

- 118 болтів довжиною 13 см та діаметром 1,6 см,

- 150 шайб діаметром 1,6 см,

- 150 гроверів діаметром 1,6 см,

- 20 болтів довжиною 13 см та діаметром 1,6 см,

- 20 болтів довжиною 11 см та діаметром 1,6 см,

- 50 болтів довжиною 8 см та діаметром 12 см з різьбою до середини.

Вказані речі він зобов`язався зберігати до розгляду справи у суді.

(а.с.111 к/п №0000147)

З висновку експерта №СЕ-19/118-23/4733-АВ від 10 травня за результатами проведення судової товарознавчої експертизи вбачається, що ринкова вартість двигуна від автомобіля «FIAT SCUDO», вилученого у ОСОБА_18 27 березня 2018 року під час огляду місця події в м. Дубно на вул. Ломоносова, за умови його належного догляду, зберігання та експлуатаційного стану, з урахуванням коефіцієнта фізичного зносу, станом на період з 22 по 26 березня 2018 року складала 43 622,24 грн.

(а.с.119-121 к/п №0000147)

До висновку експерта долучено ілюстративну таблицю.

(а.с.122-142 к/п №0000147)

Обвинувачений ОСОБА_4 в ході судових дебатів просив визнати недопустимими доказами (як такі, що отримані з порушенням порядку встановленому КПК України та отримані внаслідок істотного порушення прав і свобод людини):

- заяву від 03 квітня 2018 року на ім`я слідчої ОСОБА_25 , згідно якої нібито він видав для огляду, вилучення та приєднання до матеріалів провадження металеві кріплення у двох картонних коробках;

- протокол огляду речей від 03 квітня 2018 року, який був складений слідчою ОСОБА_25 за участю потерпілого ОСОБА_7 і згідно якого слідча ОСОБА_25 в присутності потерпілого ОСОБА_7 оглянула речі - металеві кріплення, які, нібито, видані ним і які містяться у шести картонних коробках;

- постанову про визнання та приєднання речових доказів від 11 квітня 2018 року;

- речові докази, повернуті на відповідальне зберігання потерпілому ОСОБА_7 згідно розписки від 11 квітня 2018 року.

Суд, оцінивши докази в своїй сукупності, за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінюючи кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття рішення, вважає, що клопотання обвинуваченого ОСОБА_4 щодо визнання недопустимими доказів не підлягає до задоволення з слідуючих обставин.

Статтею 87 КПК України передбачено, що недопустимими є докази, отримані внаслідок істотного порушення прав та свобод людини, гарантованих Конституцією та законами України, міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, а також будь-які інші докази, здобуті завдяки інформації, отриманій внаслідок істотного порушення прав та свобод людини.

Суд зобов`язаний визнати істотними порушеннями прав людини і основоположних свобод, зокрема, такі діяння:

1) здійснення процесуальних дій, які потребують попереднього дозволу суду, без такого дозволу або з порушенням його суттєвих умов;

2) отримання доказів внаслідок катування, жорстокого, нелюдського або такого, що принижує гідність особи, поводження або погрози застосування такого поводження;

3) порушення права особи на захист;

4) отримання показань чи пояснень від особи, яка не була повідомлена про своє право відмовитися від давання показань та не відповідати на запитання, або їх отримання з порушенням цього права;

5) порушення права на перехресний допит;

Недопустимими є також докази, що були отримані:

1) з показань свідка, який надалі був визнаний підозрюваним чи обвинуваченим у цьому кримінальному провадженні;

2) після початку кримінального провадження шляхом реалізації органами досудового розслідування чи прокуратури своїх повноважень, не передбачених цим Кодексом, для забезпечення досудового розслідування кримінальних правопорушень;

3) під час виконання ухвали про дозвіл на обшук житла чи іншого володіння особи у зв`язку з недопущенням адвоката до цієї слідчої (розшукової) дії. Факт недопущення до участі в обшуку адвокат зобов`язаний довести в суді під час судового провадження;

4) під час виконання ухвали про дозвіл на обшук житла чи іншого володіння особи, якщо така ухвала винесена слідчим суддею без проведення повної технічної фіксації засідання.

Докази, передбачені цією статтею, повинні визнаватися судом недопустимими під час будь-якого судового розгляду, крім розгляду, якщо вирішується питання про відповідальність за вчинення зазначеного істотного порушення прав та свобод людини, внаслідок якого такі відомості були отримані.

У відповідності до ст. 89 КПК України суд вирішує питання допустимості доказів під час їх оцінки в нарадчій кімнаті під час ухвалення судового рішення.

У разі встановлення очевидної недопустимості доказу під час судового розгляду суд визнає цей доказ недопустимим, що тягне за собою неможливість дослідження такого доказу або припинення його дослідження в судовому засіданні, якщо таке дослідження було розпочате.

Сторони кримінального провадження, потерпілий, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, мають право під час судового розгляду подавати клопотання про визнання доказів недопустимими, а також наводити заперечення проти визнання доказів недопустимими.

Так, зокрема, заява від 03 квітня 2018 року написана ОСОБА_4 власноручно. Такі висновки судом зроблено на підставі того, що в судовому засіданні, ні він, обвинувачений, ні його захисник адвокат ОСОБА_26 жодним доказом не підтвердили, що заява написана під психологічним чи фізичним тиском органів досудового розслідування.

Крім цього, ні обвинувачений ОСОБА_4 , ні його захисник адвокат ОСОБА_26 не заявляли клопотань про призначення судової почеркознавчої експертизи з тією метою, щоб підтвердити або спростувати доводи обвинуваченого, що заява написана іншою особою.

Щодо доводів обвинуваченого ОСОБА_4 про те, що протокол огляду речей від 03 квітня 2018 року, який був складений слідчою ОСОБА_25 за участю потерпілого ОСОБА_7 і згідно якого слідча ОСОБА_25 в присутності потерпілого ОСОБА_7 . оглянула речі - металеві кріплення, які, нібито, видані ним і які містяться у шести картонних коробкахє недопустимим доказом, то суд зауважує наступне.

Будучи допитаною в судовому засіданні, в якості свідка, 07 липня 2021 року, слідча ОСОБА_25 дала показання про те, що нею, як слідчою, було проведено огляд автомобіля ВАЗ 2101 д.н.з. НОМЕР_2 , який знаходився на території Млинівського ВП. Огляд автомобіля ВАЗ 2101 проводився на підставі заяви ОСОБА_5 .

В судовому засіданні, 07 липня 2021 року, обвинувачений ОСОБА_5 підтвердив той факт, що він давав добровільну згоду на огляд автомобіля ВАЗ 2101.

Що ж стосується огляду викрадених речей, зокрема болтів, шайб, гайок, то він проводився в кабінеті слідчого. Огляд речей проводився в присутності потерпілого ОСОБА_7 . Оглядались саме ті предмети, які були добровільно видані обвинуваченим ОСОБА_4 . Предмети, які були оглянуті, згідно розписки, були передані на відповідальне зберігання потерпілому ОСОБА_7 .

Будучи, повторно, допитаним в судовому засіданні, 27 липня 2021 року, потерпілий ОСОБА_7 підтвердив той факт, що предмети, зокрема, шайби, болти, гайки, які були викрадені зі складу, слідчою ОСОБА_25 оглядались в кабінеті, в його присутності. Після огляду предмети, які оглядалися були передані йому слідчою під розписку на відповідальне зберігання 11 квітня 2018 року.

На даний час матеріальна і моральна шкода йому, як потерпілому, відшкодовані, претензій матеріального та морального характеру він до обвинувачених ОСОБА_4 та ОСОБА_5 немає.

Просить суд суворо не карати обвинувачених.

Відповідно до ч. 3 ст. 237 КПК України для участі в огляді може бути запрошений потерпілий, підозрюваний, захисник, законний представник та інші учасники кримінального провадження. З метою одержання допомоги з питань, що потребують спеціальних знань, слідчий, прокурор для участі в огляді може запросити спеціалістів.

Таким чином, як вбачається з ч.3 ст. 237 КПК України, для проведення огляду речей, не передбачено обов`язку слідчого залучати в обов`язковому порядку підозрюваного і понятих в тому числі.

Протокол огляду речей від 03 квітня 2018 року підписаний заступником начальника СВ Млинівського ВП Дубенського ВП ГУНП в Рівненській області майором поліції ОСОБА_25 .

Відповідно до постанови про визначення групи слідчих, що міститься в матеріалах кримінального провадження ОСОБА_25 входить до складу групи слідчих, уповноважених здійснювати досудове розслідування у даному кримінальному провадженні.

Відповідно до п. 6 ч. 2 ст. 39 КПК України керівник органу досудового розслідування уповноважений здійснювати досудове розслідування, користуючись при цьому повноваженнями слідчого.

(а.с.2-3 к/п №0000147)

Що ж стосується визнання недопустимим доказом постанови про визнання та приєднання речових доказів від 11 квітня 2018 року та передачу цих речових доказів на відповідальне зберігання потерпілому ОСОБА_27 , у зв`язку з ненакладенням арешту на речові докази, то суд вважає ці доводи обвинуваченого ОСОБА_4 безпідставними.

У відповідності до ч.1, 2 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом кримінального правопорушення, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

Арешт майна допускається з метою забезпечення:

1) збереження речових доказів;

2) спеціальної конфіскації;

3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи;

4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

В судовому засіданні з достовірністю було встановлено, що викрадені металеві кріплення болти, шайби, гайки та гравери, були добровільно видані як обвинуваченим ОСОБА_4 , так і обвинуваченим ОСОБА_5 і після огляду їх слідчим ОСОБА_25 вони були передані під відповідальне зберігання потерпілому ОСОБА_7

Поскільки болти, шайби, гайки та гровери, були добровільно видані, а не тимчасово вилученими, то суд вважає, що потреби у накладенні арешту не було, тим більше, що майно було передано на відповідальне зберігання потерпілому ОСОБА_7 , який являється безпосереднім власником майна.

Що ж стосується речових доказів, зокрема, болтів, шайб, гайок та гроверів, які під час виконання вимог ст. 290 КПК України не були надані обвинуваченому ОСОБА_4 для огляду, то суд не може погодитися з такими доводами обвинуваченого ОСОБА_4 .

В судовому засіданні, 23 лютого 2024 року, потерпілим ОСОБА_7 були надані для огляду речові докази, які були передані йому під відповідальне зберігання і як обвинувачений ОСОБА_4 , так і його захисник адвокат ОСОБА_26 мали реальну можливість їх оглянути.

Звертає на себе увагу і та обставина, що при відкритті матеріалів в порядку ст. 290 КПК України, ні обвинувачений ОСОБА_4 , ні його захисник адвокат ОСОБА_26 , будь-яких клопотань щодо недопустимості доказів не заявляли.

Відповідно до ч. 1 ст. 86 КПК України доказ визнається допустимим, якщо він отриманий у порядку, встановленому цим Кодексом.

Критерії визнання доказів недопустимими обумовлюють диференційований порядок вирішення питання щодо їх недопустимості: під час будь-якого судового розгляду у разі встановлення очевидної недопустимості доказу (ч. 4 ст. 87, ч. 2 ст. 89 КПК України) - у випадках, коли такі докази отримані внаслідок істотного та очевидного порушення прав та свобод людини і їх недопустимість обумовлена такими обставинами, які у будь-якому випадку не можуть бути усунуті в ході подальшого судового розгляду; у нарадчій кімнаті під час ухвалення судового рішення по суті (ч. 1 ст. 89 КПК України) - якщо при отриманні доказів допущено процесуальні порушення, які тягнуть інші порушення прав людини та потребують оцінки на підставі всієї сукупності доказів; зумовлюють сумніви у достовірності здобутих відомостей та суд має вирішити питання щодо можливості усунення вказаного сумніву на підставі сукупності інших зібраних допустимих доказів.

Вирішуючи на підставі ч. 1 ст. 87 КПК України питання щодо допустимості доказу, який отриманий з істотним порушенням фундаментальних прав чи свобод людини, суд має обґрунтувати, яке саме фундаментальне право чи свобода особи були порушені, в чому саме полягає істотність такого порушення в тій мірі, що обумовлює недопустимість доказу, та за відповідності ситуації переліку критеріїв, наведених в ч. 2 ст. 87 КПК України, послатись на конкретний пункт цієї норми.

При вирішенні питання щодо допустимості похідних доказів, суд має встановити не лише те, що первісний доказ отриманий з істотним порушенням фундаментальних прав і свобод людини та використовувався в процедурах, які призвели до отримання похідного доказу, а також те, що похідний доказ здобутий саме завдяки тій інформації, яка міститься в первісному доказі, що визнаний недопустимим на підставі частин 1-3 ст. 87 КПК України. Визнання недопустимими первісних доказів за іншими правилами допустимості, передбаченими КПК України, саме по собі не дає підстав для визнання недопустимими похідних доказів на підставі ч. 1 ст. 87 КПК України.

У разі встановлення іншого порушення прав і свобод людини, крім істотних, суд в кожному конкретному випадку має перевірити, у тому числі, чи вплинуло таке порушення на загальну справедливість судового розгляду за критеріями Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, практики ЄСПЛ та національного законодавства.

Крім того, при вирішенні питання щодо допустимості фактичних даних, отриманих з порушенням процесуального закону, суд в кожному конкретному випадку має встановити: чи спричинило це порушення появу обґрунтованих сумнівів у достовірності фактичних даних, отриманих в результаті проведення процесуальної дії; чи можливо усунути такі сумніви за допомогою інших доказів чи додаткових процесуальних засобів доказування. У цьому випадку докази, отримані з порушеннями КПК України, можуть бути використані судом як допустимі лише у разі, якщо: ці порушення не є істотними, тобто не могли вплинути та не впливають на достовірність отриманих фактичних даних; порушення є суттєвими (такими, що породжують сумніви у достовірності доказів), втім такі сумніви можуть бути усунуті іншими зібраними допустимими доказами. У разі встановлення порушення, що породжує сумніви в достовірності отриманих фактичних даних, які неможливо усунути на основі інших доказів чи за допомогою проведення додаткових процесуальних дій, суд має визнати такий доказ недопустимим. Суд здійснює встановлення достовірності доказу шляхом дослідження та аналізу його змісту, перевірки та співставлення з іншими доказами на предмет об`єктивного взаємозв`язку та взаємоузгодження.

Правовий висновок Верховного Суду, викладений у постанові від 22 жовтня 2021 року справа № 487/5684/19 провадження № 51-1569 км 21

Відповідно до ч. 1 ст. 86 КПК доказ визнається допустимим, якщо він отриманий у порядку, встановленому цим Кодексом.

Критерії визнання доказів недопустимими обумовлюють диференційований порядок вирішення питання щодо їх недопустимості:

- під час будь-якого судового розгляду у разі встановлення очевидної недопустимості доказу (ч. 4 ст. 87, ч. 2 ст. 89 КПК України) - у випадках, коли такі докази отримані внаслідок істотного та очевидного порушення прав та свобод людини і їх недопустимість обумовлена такими обставинами, які у будь-якому випадку не можуть бути усунуті в ході подальшого судового розгляду;

- у нарадчій кімнаті під час ухвалення судового рішення по суті (ч. 1 ст. 89 КПК України) - якщо при отриманні доказів допущено процесуальні порушення, які тягнуть інші порушення прав людини та потребують оцінки на підставі всієї сукупності доказів; зумовлюють сумніви у достовірності здобутих відомостей та суд має вирішити питання щодо можливості усунення вказаного сумніву на підставі сукупності інших зібраних допустимих доказів.

Вирішуючи на підставі ч. 1 ст. 87 КПК України питання щодо допустимості доказу, який отриманий з істотним порушенням фундаментальних прав чи свобод людини, суд має обґрунтувати, яке саме фундаментальне право чи свобода особи були порушені, в чому саме полягає істотність такого порушення в тій мірі, що обумовлює недопустимість доказу, та за відповідності ситуації переліку критеріїв, наведених в ч. 2 ст. 87 КПК України, послатись на конкретний пункт цієї норми.

При вирішенні питання щодо допустимості похідних доказів, суд має встановити не лише те, що первісний доказ отриманий з істотним порушенням фундаментальних прав і свобод людини та використовувався в процедурах, які призвели до отримання похідного доказу, а також те, що похідний доказ здобутий саме завдяки тій інформації, яка міститься в первісному доказі, що визнаний недопустимим на підставі частин 1-3 ст. 87 КПК України.

Визнання недопустимими первісних доказів за іншими правилами допустимості, передбаченими КПК України, саме по собі не дає підстав для визнання недопустимими похідних доказів на підставі ч. 1 ст. 87 КПК України.

У разі встановлення іншого порушення прав і свобод людини, крім істотних, суд в кожному конкретному випадку має перевірити, у тому числі, чи вплинуло таке порушення на загальну справедливість судового розгляду за критеріями Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, практики ЄСПЛ та національного законодавства.

Крім того, при вирішенні питання щодо допустимості фактичних даних, отриманих з порушенням процесуального закону, суд в кожному конкретному випадку має встановити:

- чи спричинило це порушення появу обґрунтованих сумнівів у достовірності фактичних даних, отриманих в результаті проведення процесуальної дії;

- чи можливо усунути такі сумніви за допомогою інших доказів чи додаткових процесуальних засобів доказування.

У цьому випадку докази, отримані з порушеннями КПК України, можуть бути використані судом як допустимі лише у разі, якщо:

- ці порушення не є істотними, тобто не могли вплинути та не впливають на достовірність отриманих фактичних даних;

- порушення є суттєвими (такими, що породжують сумніви у достовірності доказів), втім такі сумніви можуть бути усунуті іншими зібраними допустимими доказами.

У разі встановлення порушення, що породжує сумніви в достовірності отриманих фактичних даних, які неможливо усунути на основі інших доказів чи за допомогою проведення додаткових процесуальних дій, суд має визнати такий доказ недопустимим. Суд здійснює встановлення достовірності доказу шляхом дослідження та аналізу його змісту, перевірки та співставлення з іншими доказами на предмет об`єктивного взаємозв`язку та взаємоузгодження.

Правовий висновок Верховного Суду, викладений у постанові від 17 жовтня 2023 року по справі №455/844/16-к

Таким чином, в судовому засіданні не було здобуто будь-яких доказів, які б істотно порушували права та свободи обвинуваченого ОСОБА_4 .

Стороною захисту, на думку суду, в судовому засіданні не надано належних і допустимих доказів, які б спростовували докази сторони обвинувачення у вчиненні ОСОБА_4 кримінального правопорушення і які б прямо чи непрямо підтвердили існування чи відсутність обставин, що підлягають доказуванню у кримінальному провадженні, та інших обставин, які мають значення для кримінального провадження, а також достовірність чи недостовірність, можливість чи неможливість використання інших доказів.

У рішенні від 11 квітня 2013 року у справі "Веренцов проти України" Європейський суду з прав людини вказав, що має братися до уваги якість доказів, включаючи те, чи не ставлять обставини, за яких вони були отримані, під сумнів їхню надійність та точність.

У справах «Нечипорук і Йонкало проти України» від 21 квітня 2011 року та «Барбера, Мессеге і Ябардо проти Іспанії» від 06 грудня 1988 року Європейський суд зазначив, що суд, при оцінці доказів, керується критерієм доведеності винуватості особи «поза будь-яким розумним сумнівом» і така «доведеність може випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою» (п. 150, 253).

В судовому засіданні, 15 січня 2019 року, обвинувачений ОСОБА_4 дав показання, про те, що він не міг вчинити крадіжку у потерпілого ОСОБА_7 по тій причині, що він, обвинувачений, 26 березня 2018 року був на роботі в м. Рівному у фірмі «Дельта Брок» з 09 до 18 години.

Суд вважає, що показання в цій частині обвинуваченого ОСОБА_4 не відповідають дійсності, так як на підтвердження ні він, обвинувачений, ні його захисник адвокат ОСОБА_26 не надали жодного підтверджуючого документу про працевлаштування обвинуваченого ОСОБА_4 у фірмі «Дельта Брок», не назвали прізвищ керівника даної фірми та колег, які б могли підтвердити факт перебування ОСОБА_4 на роботі в період 09 до 18 години, 26 березня 2018 року.

Показання обвинуваченого ОСОБА_4 в цій частині спростовуються обвинувальним актом, згідно якого обвинувачений вчинив кримінальне правопорушення 25 березня 2018 року, приблизно, в 00 год. 00 хв., тобто в неробочий час.

Обвинувачений ОСОБА_4 не надав суду доказів, що в нього є алібі станом на 25 березня 2018 року, приблизно, на 00 год. 00 хв.

Більше того, в обвинувальному акті зазначено, що станом на 31 травня 2018 року обвинувачений ОСОБА_4 є студентом Рівненського економіко-технічного коледжу Національного університету водного господарства та природокористування.

Таким чином, суд вважає, що показання ОСОБА_4 про наявність у нього алібі спростовуються зібраними та перевіреними в судовому засіданні доказами.

Суд проаналізувавши всі досліджені в справі докази та надавши оцінку кожному з них і їх сукупності у взаємозв`язку, дотримуючись вимог ст.86,87,94 КПК України визнав доведеною винуватість ОСОБА_4 та ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.185 КК України.

Дії обвинуваченого ОСОБА_16 слід кваліфікувати за ч.3 ст.185 КК України, як умисні, що виразилися у таємному викраденні чужого майна (крадіжка), вчиненому за попередньою змовою групою осіб та поєднаному із проникненням у інше приміщення.

Дії обвинуваченого ОСОБА_17 слід кваліфікувати за ч.3 ст.185 КК України, як умисні, що виразилися у таємному викраденні чужого майна (крадіжка), вчиненому за попередньою змовою групою осіб та поєднаному із проникненням у інше приміщення.

При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_28 та обвинуваченому ОСОБА_29 суд враховує ступінь тяжкості вчиненого обвинуваченими кримінального правопорушення, осіб обвинувачених, які виключно позитивно характеризують по місцю роботи та навчання та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

До обставин, що пом`якшують покарання ОСОБА_16 суд відносить щире каяття винного.

Обставин, що обтяжують покарання ОСОБА_16 судом не встановлено.

Обставин, що пом`якшують та обтяжують покарання ОСОБА_17 судом не встановлено.

Санкція ч. 3 ст. 185 КК України передбачає міру покарання у виді позбавлення волі на строк від трьох до шести років.

У відповідності до ч. 5 ст. 12 КК України кримінальне правопорушення, передбачене ч. 3 ст.185 КК України є тяжким злочином.

Вирішуючи питання про призначення покарання обвинуваченим ОСОБА_28 та обвинуваченому ОСОБА_29 , суд, враховуючи дані про осіб обвинувачених, які по місцю проживання та роботи характеризуються виключно з позитивної сторони, наявність у ОСОБА_5 пом`якшуючих та відсутність в обох обвинувачених обтяжуючих покарання обставин та досудові доповіді інспектора Млинівського відділу з питань виконання покарань та пробації, вважає за можливе застосувати відносно них ст. 75 КК України.

(а.с.82-84,86-87 к/п)

У відповідності до ч.1 ст.75 КК України якщо суд, крім випадків засудження за корупційне кримінальне правопорушення, кримінальне правопорушення, пов`язане з корупцією, кримінальне правопорушення, передбачене статтями 403, 405, 407, 408, 429 цього Кодексу, вчинене в умовах воєнного стану чи в бойовій обстановці, порушення правил безпеки дорожнього руху або експлуатації транспорту особами, які керували транспортними засобами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебували під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, катування, передбачене частиною третьою статті 127 цього Кодексу, при призначенні покарання у виді виправних робіт, службового обмеження для військовослужбовців, обмеження волі, а також позбавлення волі на строк не більше п`яти років, враховуючи тяжкість кримінального правопорушення, особу винного та інші обставини справи, дійде висновку про можливість виправлення засудженого без відбування покарання, він може прийняти рішення про звільнення від відбування покарання з випробуванням.

До початку підготовчого судового засідання, 22 жовтня 2018 року, до Млинівського районного суду Рівненської області надійшов цивільний позов потерпілого ОСОБА_7 , в якому він просив стягнути з ОСОБА_5 та ОСОБА_4 на його користь завдану йому матеріальну шкоду в сумі 46836,40 гривень та моральну шкоду в сумі 5000 гривень, а також витрати, пов`язані з наданням правової допомоги адвокату в сумі 5000 гривень.

(а.с.45-46 к/п)

У відповідності до ч.1 ст.61 КПК України цивільним позивачем у кримінальному провадженні є фізична особа, якій кримінальним правопорушенням або іншим суспільно небезпечним діянням завдано майнової та/або моральної шкоди

Частиною 1 ст. 63 КПК України передбачено, що представником цивільного позивача, цивільного відповідача у кримінальному провадженні може бути:

особа, яка у кримінальному провадженні має право бути захисником;

керівник чи інша особа, уповноважена законом або установчими документами, працівник юридичної особи за довіреністю - у випадку, якщо цивільним позивачем, цивільним відповідачем є юридична особа.

За ч. 1 ст.128 КПК України особа, якій кримінальним правопорушенням або іншим суспільно небезпечним діянням завдано майнової та/або моральної шкоди, має право під час кримінального провадження до початку судового розгляду пред`явити цивільний позов до обвинуваченого.

Відповідно до ч. 5 ст. 128 КПК України, цивільний позов у кримінальному провадженні розглядається судом за правилами, встановленими цим Кодексом. Якщо процесуальні відносини, що виникли у зв`язку з цивільним позовом, цим Кодексом не врегульовані, до них застосовуються норми Цивільного процесуального кодексу України за умови, що вони не суперечать засадам кримінального судочинства.

Відповідно до ч.3 ст. 13 ЦПК України, учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд.

Пуктом 1 частини 2 статті 49 ЦПК України встановлено, що позивач вправі відмовитись від позову (всіх або частини вимог), відповідач має право визнати позов (всі або частину позовних вимог) на будь-якій стадії процесу.

Відповідно до ч.1,3 ст.206 ЦПК України, позивач може відмовитися від позову, а відповідач - визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві.

У разі відмови позивача від позову суд постановляє ухвалу про закриття провадження у справі.

Згідно п.4 ч.1 ст.255 ЦПК України , суд своєю ухвалою закриває провадження у справі, якщо позивач відмовився від позову і відмова прийнята судом.

Відповідно до ч.2 ст.256 ЦПК України, у разі закриття провадження у справі повторне звернення до суду з приводу спору між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав не допускається.

11 квітня 2019 року до Млинівського районного суду Рівненської області надійшла заява потерпілого ОСОБА_7 , в якій він відмовляється від цивільного позову про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, так як будь-яких претензій морального та матеріального характеру до обвинувачених ОСОБА_5 та ОСОБА_4 він не має, шкода йому відшкодована в повному обсязі.

(а.с.112 к/п)

Враховуючи те, що потерпілий подав до суду заяву, в якій відмовляється від свого цивільного позову у зв`язку з тим, що шкода йому відшкодована в повному обсязі, суд приймає до уваги таку заяву та вважає, що вона не суперечить закону, не порушує права, свободи та законні інтереси інших осіб, підстав для неприйняття відмови від позову судом не встановлено, а тому суд вважає за можливе прийняти відмову потерпілого від цивільного позову та з врахуванням вимог п.4 ч.1 ст.255 ЦПК України закрити провадження у кримінальному провадженні в частині цивільного позову потерпілого до обвинувачених.

Постановою про визнання та приєднання речових доказів від 28 березня 2018 року речовим доказом визнано дві гайки та білий мішок, які зберігаються в камері зберігання речових доказів Млинівського ВП.

(а.с.23 т.3 к/п №0000147)

Постановою про визнання та приєднання речових доказів від 29 березня 2018 року речовим доказом визнано два гіпсові зліпки слідів взуття, які зберігаються в камері зберігання речових доказів Млинівського ВП.

(а.с.25 т.3 к/п №0000147)

Постановою про визнання та приєднання речових доказів від 03 травня 2018 року речовим доказом визнано двигун від автомобіля «Фіат Скудо» та вухо кріплення від вказаного двигуна, які передано на відповідальне зберігання потерпілому ОСОБА_7

(а.с.84-86 т.3 к/п №0000147)

Постановою про визнання та приєднання речових доказів від 03 квітня 2018 року речовим доказом визнано автомобіль марки ВАЗ2101 д.н.з. НОМЕР_2 , який передано на відповідальне зберігання власнику ОСОБА_30

(а.с.99 т.3 к/п №0000147)

Постановою про визнання та приєднання речових доказів від 11 квітня 2018 року речовим доказом визнано: 30 болтів довжиною 10 см та діаметром 1,6 см, 26 болтів довжиною 11 см та діаметром 1,6 см, 30 болтів довжиною 10 см та діаметром 1,2 см, 120 болтів довжиною 4 см та діаметром 1,6 см, 120 шайб діаметром 12 мм, 174 шайби діаметром 16 мм, 208 граверів діаметром 16 мм, 120 гроверів діаметром 12 мм, 103 гайки діаметром 12 мм, 313 гайок діаметром 16 мм, 118 болтів довжиною 13 см та діаметром 1,6 см, 150 шайб діаметром 1,6 см, 150 гроверів діаметром 1,6 см, 20 болтів довжиною 13 см та діаметром 1,6 см, 20 болтів довжиною 11 см та діаметром 1,6 см, 50 болтів довжиною 8 см та діаметром 12 см, які передано на відповідальне зберігання потерпілому ОСОБА_7

(а.с.110 к/п №0000147)

У відповідності до вимог ч. 9 ст. 100 КПК України питання про долю речових доказів і документів, які були надані суду, вирішуються судом при ухваленні судового рішення, яким закінчується кримінальне провадження. Такі докази і документи повинні зберігатися до набрання рішенням законної сили.

Частиною 2 ст.124 КПК України передбачено, що у разі ухвалення обвинувального вироку суд стягує з обвинуваченого на користь держави документально підтверджені витрати на залучення експерта.

В ході досудового розслідування було проведено ряд експертиз, що об`єктивно підтверджується довідками про витрати: за проведення проведення судової трасологічної експертизи №1.5-197/18 від 23 квітня 2018 року в сумі 1716,00 грн.; судової автотоварознавчої експертизи №3.3-45/18 від 15 травня 2018 року в сумі 1430,00 грн.

(а.с. 75, 117 к/п№0001806)

Рішення щодо заходів забезпечення кримінального провадження в даному кримінальному провадженні стосовно ОСОБА_5 та ОСОБА_4 не приймалось.

У відповідності до ч.15 ст.615 КПК України в умовах дії воєнного стану після складання та підписання повного тексту вироку суд має право обмежитися проголошенням його резолютивної частини з обов`язковим врученням учасникам судового провадження повного тексту вироку в день його проголошення.

На підставі наведеного,

керуючись ст. ст.349, 368-370, 373, 374, 392, 395, 615 КПК України суд ,-

ЗАСУДИВ :

ОСОБА_9 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.185 КК України, і призначити йому міру покарання у виді 3 (трьох) років позбавлення волі.

На підставі ст.75 КК України звільнити ОСОБА_9 від відбування призначеного покарання, якщо він протягом 1 (одного) року іспитового строку не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього обов`язки.

На підставі п.п.1,2 ч.1 ст.76 КК України ОСОБА_9 зобов`язати періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

ОСОБА_10 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.185 КК України, і призначити йому міру покарання у виді 3 (трьох) років позбавлення волі.

На підставі ст.75 КК України звільнити ОСОБА_10 від відбування призначеного покарання, якщо він протягом 1 (одного) року 6 (шести) місяців іспитового строку не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього обов`язки.

На підставі п.п.1,2 ч.1 ст.76 КК України ОСОБА_10 зобов`язати періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Закрити провадження в частині цивільного позову ОСОБА_7 до ОСОБА_31 , ОСОБА_4 про відшкодування матеріальної шкоди та моральної шкоди, у зв`язку з тим, що позивач відмовився від позову.

Речові докази по справі:

-дві гайки та білий мішок, які зберігаються в камері зберігання речових доказів Млинівського ВП знищити;

-два гіпсові зліпки слідів взуття, які зберігаються в камері зберігання речових доказів Млинівського ВП знищити;

- двигун від автомобіля «Фіат Скудо» та вухо кріплення від вказаного двигуна, які передано на відповідальне зберігання потерпілому ОСОБА_7 залишити потерпілому ОСОБА_7 ;

- автомобіль марки ВАЗ2101 д.н.з. НОМЕР_2 , який передано на відповідальне зберігання власнику ОСОБА_30 залишити ОСОБА_30 ;

- 30 болтів довжиною 10 см та діаметром 1,6 см, 26 болтів довжиною 11 см та діаметром 1,6 см, 30 болтів довжиною 10 см та діаметром 1,2 см, 120 болтів довжиною 4 см та діаметром 1,6 см, 120 шайб діаметром 12 мм, 174 шайби діаметром 16 мм, 208 гроверів діаметром 16 мм, 120 гроверів діаметром 12 мм, 103 гайки діаметром 12 мм, 313 гайок діаметром 16 мм, 118 болтів довжиною 13 см та діаметром 1,6 см, 150 шайб діаметром 1,6 см, 150 гроверів діаметром 1,6 см, 20 болтів довжиною 13 см та діаметром 1,6 см, 20 болтів довжиною 11 см та діаметром 1,6 см, 50 болтів довжиною 8 см та діаметром 12 см, які передано на відповідальне зберігання потерпілому ОСОБА_7 залишити ОСОБА_7 .

Стягнути з ОСОБА_10 та ОСОБА_9 , у рівних долях, на користь держави процесуальні витрати за проведення судової трасологічної експертизи №1.5-197/18 від 23 квітня 2018 року в сумі 1716,00 грн.

Стягнути з ОСОБА_10 та ОСОБА_9 , у рівних долях, на користь держави процесуальні витрати за проведеннясудової автотоварознавчої експертизи №3.3-45/18 від 15 травня 2018 року в сумі 1430,00 грн.

Згідно до ст. 532 КПК України, вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Вирок може бути оскаржений до Рівненського апеляційного суду через Млинівський районний суд Рівненської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку суду. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

Копія судового рішення не пізніше наступного дня після ухвалення надсилається учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні.

Суддя Млинівського райсуду ОСОБА_1