Справа №463/5656/24
Провадження №1-кс/463/4771/24
У Х В А Л А

про арешт майна

20 червня 2024 року слідчий суддя Личаківського районного суду м. Львова ОСОБА_1 , з участю секретаря судових засідань ОСОБА_2 , володільця майна ОСОБА_3 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Львові клопотання старшого слідчого слідчого відділення відділу поліції № 3 Львівського районного управління поліції № 2 Головного управління Національної поліції у Львівській області ОСОБА_4 , погоджене прокурором Галицької окружної прокуратури м. Львова ОСОБА_5 , про накладення арешту на майно у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0001936 від 19 червня 2024 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України, -

в с т а н о в и в:

слідчий звернувся до слідчого судді з клопотанням про накладення арешту на автомобіль марки «TOYOTA» модель «PRIUS» реєстраційний номер НОМЕР_1 , що належить ОСОБА_6 , яка зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , а на момент дорожньо-транспортної пригоди перебував у користуванні ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який проживає за адресою: АДРЕСА_2 .

Подане клопотання мотивує тим, що Львівським районним управлінням поліції № 1 ГУНП у Львівській області проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні №0001936 від 19 червня 2024 року за кваліфікацією кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України. Досудовим розслідуванням встановлено, що 18 червня 2024 року близько о 20:45 на АДРЕСА_3 відбулась дорожньо-транспортна пригода (наїзд транспортного засобу на пішохода) за участі автомобіля марки «TOYOTA» модель «PRIUS», р.н. НОМЕР_1 , під керуванням водія ОСОБА_3 та пішохода ОСОБА_7 , внаслідок якої пішохід отримала травми. Вказує, що під час огляду місця дорожньо-транспортної пригоди від 18 червня 2024 року, проведеного по АДРЕСА_3 , вилучено автомобіль марки «TOYOTA» модель «PRIUS», р.н. НОМЕР_1 , який під час досудового розслідування визнано речовими доказом. Зазначає, що на даний час у вказаному кримінальному провадженні проводиться досудове розслідування, існує необхідність у призначенні та проведенні судових експертиз вказаного транспортного засобу, для чого буде необхідно доступ до його огляду в тому ж стані що і після вилучення із місця дорожньо-транспортної пригоди. Враховуючи, вищенаведене, з метою недопущення відчуження власником чи користувачем вищевказаного транспортного засобу, знищення слідів злочину на цих транспортних засобах, в тому числі шляхом проведення їх ремонтно-відновлювальних робіт, що в подальшому не дасть можливість провести ряд необхідних судових експертизи, а також для встановлення всіх обставин події, просить подане клопотання задовольнити.

В судове засідання 20 червня 2024 року слідчий ОСОБА_4 не з`явився, матеріали клопотання містять заяву останнього про здійснення розгляду даного клопотання без його участі, згідно з якою клопотання підтримує та просить задовольнити.

Володілець майна ОСОБА_3 в судовому засіданні 20 червня 2024 року клопотання заперечив, вказав, що ним на даний час вже відшкодовано потерпілій шкоду.

Заслухавши думку учасника судового засідання, оглянувши представлені матеріали клопотання, приходжу до наступного.

Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів.

Частиною 3 ст. 170 КПК України визначено, що у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Так відповідно до положень ст. 98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

При цьому згідно з ч. 10 ст. 170 КПК України арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна. Не може бути арештовано майно, якщо воно перебуває у власності добросовісного набувача, крім арешту майна з метою забезпечення збереження речових доказів.

Відповідно до ч. 2 ст. 171 КПК України у клопотанні слідчого, прокурора про арешт майна повинно бути зазначено: підстави і мету відповідно до положень статті 170 цього Кодексу та відповідне обґрунтування необхідності арешту майна; перелік і види майна, що належить арештувати; документи, які підтверджують право власності на майно, що належить арештувати, або конкретні факти і докази, що свідчать про володіння, користування чи розпорядження підозрюваним, обвинуваченим, засудженим, третіми особами таким майном; розмір шкоди, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою, у разі подання клопотання відповідно до частини шостої статті 170 цього Кодексу. До клопотання також мають бути додані оригінали або копії документів та інших матеріалів, якими слідчий, прокурор обґрунтовує доводи клопотання.

При вирішенні питання про арешт майна, якщо такий накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу, слідчий суддя, суд відповідно до ч. 2 ст. 173 КПК України повинен враховувати: правову підставу для арешту майна; можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні; розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

З витягу з Єдиного реєстру досудових розслідувань вбачається, що Львівське районне управління поліції №1 Головного управління Національної поліції у Львівській області здійснює досудове розслідування кримінального провадження №0001936 від 19 червня 2024 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України за фактом ДТП, що відбулось 18 червня 2024 року близько 20:45 у АДРЕСА_3 за участі автомобіля марки «TOYOTA» модель «PRIUS», р.н. НОМЕР_1 , під керуванням водія ОСОБА_3 та пішохода ОСОБА_7 , внаслідок якої пішохід отримала травми.

Відповідно до протоколу огляду місця дорожньо-транспортної пригоди від 18 червня 2023 року, під час проведення такого в присутності водія ОСОБА_3 було вилучено автомобіль марки «TOYOTA» модель «PRIUS», р.н. НОМЕР_1 .

Постановою старшого слідчого слідчого відділення відділу поліції № 3 Львівського районного управління поліції № 2 Головного управління Національної поліції у Львівській області ОСОБА_4 від 19 червня 2024 року вказаний автомобіль визнано речовим доказом у кримінальному провадженні №0001936 від 19 червня 2024 року.

При цьому згідно з свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу автомобіль «марки «TOYOTA» модель «PRIUS», р.н. НОМЕР_1 , належить ОСОБА_6 .

Відтак сторона обвинувачення довела, що існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для застосування заходів забезпечення кримінального провадження.

Потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, про який ідеться в клопотанні слідчого.

Завдання, для виконання якого слідчий звертається з клопотанням може бути виконане. Завдання арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

Метою накладення арешту на майно, є забезпечення збереження речового доказу.

Оцінюючи надані стороною обвинувачення докази слідчий суддя вважає їх належними та допустимими, їх сукупність та взаємозв`язок між ними достатній для прийняття процесуального рішення про арешт майна, заявленого слідчим у клопотанні.

Незастосування арешту майна може привести до настання наслідків, що перешкоджатимуть збереженню вказаного речового доказу, який може бути знищений або відчужений, а також може привести до знищення слідів вчинення кримінального правопорушення на даному речовому доказі у разі проведення ремонтно-відновлюваних робіт такого власником.

Враховуючи вищевикладене, а також правову підставу для арешту майна, наслідки арешту майна, розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження, наявність об`єктивної необхідності та виправданість такого втручання у права і свободи особи, а також з метою збереження речового доказу, який може бути знищений чи відчужений, вважаю, що клопотання підлягає до задоволення шляхом накладення арешту на вказаний автомобіль.

При цьому судом не беруться до уваги заперечення володільця майна, оскільки накладення арешту на майно не позбавляє власника такого в подальшому звернутись з клопотанням про скасування арешту майна в порядку ст. 174 КПК України у разі, якщо в подальшому застосуванні цього заходу відпаде потреба.

Керуючись ст.ст. 98, 170-173, 236, 395 КПК України, -

п о с т а н о в и в:

клопотання старшого слідчого слідчого відділення відділу поліції № 3 Львівського районного управління поліції № 2 Головного управління Національної поліції у Львівській області ОСОБА_4 задовольнити.

Накласти арешт шляхом заборони володіння, користування та розпорядження на автомобіль марки «TOYOTA» модель «PRIUS» реєстраційний номер НОМЕР_1 , що належить ОСОБА_6 , яка зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , та на момент дорожньо-транспортної пригоди перебував у користуванні ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який проживає за адресою: АДРЕСА_2 .

Контроль за виконанням ухвали покласти на старшого слідчого слідчого відділення відділу поліції № 3 Львівського районного управління поліції № 2 Головного управління Національної поліції у Львівській області ОСОБА_4 .

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена безпосередньо до Львівського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Ухвала про арешт майна виконується негайно слідчим, прокурором.

Слідчий суддя ОСОБА_1