30.04.2024 Справа № 363/2091/24
ВИРОК

Іменем України

30 квітня 2024 року Вишгородським районним судом Київської області в складі:

головуючого судді - ОСОБА_1 ,

за участю секретаря - ОСОБА_2 ,

розглянувши у порядку спрощеного провадження в м. Вишгород обвинувальний акт у кримінальному провадженні № 0000062 від 26.03.2024 року відносно

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець міста Київ, громадянин України, українець, проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимий,

у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 164 КК України,

ВСТАНОВИВ:

Рішенням Вишгородського районного суду Київської області від 30.10.2015 ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зобов`язаний сплачувати на користь ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , на утримання дитини доньки ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 аліменти в розмірі 1/3 частини від усіх видів заробітку (доходу), але не менше ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 04.08.2015 року до її повноліття, тобто до 06.08.2026 року.

Вишгородським районним відділом Державної виконавчої служби центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) на підставі виконавчого листа Вишгородського районного суду Київської області № 363/3427/15-ц від 09.02.2016 відкрите виконавче провадження №50246568 про стягнення з ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на користь ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , на утримання дитини доньки ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , аліментів в розмірі 1/3 частини від усіх видів заробітку (доходу), але не менше ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 04.08.2015 року до її повноліття, тобто до 06.08.2026 року.

Однак, всупереч рішення Вишгородського районного суду Київської області від 30.10.2015, ОСОБА_3 , в період з 01 квітня 2021 року по 03 квітня 2024 року включно, злісно ухиляється від сплати встановлених рішенням суду коштів на утримання дітей (аліментів).

Так, ОСОБА_3 ознайомлений із рішенням Вишгородського районного суду Київської області від 30.10.2015 про стягнення з нього аліментів на користь ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , на утримання дитини доньки ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 аліментів в розмірі 1/3 частини від усіх видів заробітку (доходу), але не менше ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 04.08.2015 року до її повноліття, тобто до 06.08.2026 року та з постановою державного виконавця Вишгородського районного відділу Державної виконавчої служби центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) про відкриття виконавчого провадження за виконавчим листом № 363/3427/15-ц від 09.02.2016 про стягнення аліментів на утримання дитини: ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , у розмірі 1/3 частини всіх видів заробітку (доходів) на дитину, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з 04.08.2015 і до досягнення дитиною повноліття.

Крім того, ОСОБА_3 був офіційно попереджений державним виконавцем Вишгородського районного відділу Державної виконавчої служби центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) про кримінальну відповідальність за ухилення від сплати аліментів та знав про свій обов`язок виплачувати аліменти на користь ОСОБА_4 на утримання дитини ОСОБА_5 .

Незважаючи на це, починаючи з 01.04.2021 по 26.03.2024 ОСОБА_3 , отримуючи неофіційний дохід, діючи умисно, протиправно, не сплачував аліменти на утримання дитини ОСОБА_5 , чим злісно, систематично і наполегливо ухилявся від виконання свого обов`язку щодо сплати встановлених рішенням суду коштів на утримання дитини (аліментів).

Разом з цим, ОСОБА_3 , будучи працездатним, та не маючи об`єктивних причин не працювати, на облік до центру зайнятості не став, на виклики державного виконавця не реагує, підробляючи тимчасовими заробітками та маючи реальну можливість сплачувати аліменти, їх не сплачував, добровільно допомоги на утримання дитини не надавав, участі в його вихованні не брав, життям дитини не цікавився, добровільно не надавав будь-якої матеріальної допомоги на утримання дитини чим грубо порушив свій конституційний обов`язок утримувати свою дитину до його повноліття і протягом часу з 01.04.2021 по 26.03.2024 злісно ухилявся від сплати аліментів на утримання дитини: ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , у розмірі 1/3 частини всіх видів заробітку (доходів) на дитину, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з 04.08.2015 і до досягнення дитиною повноліття, що потягло за собою утворення заборгованості у сумі 407 040 грн. 21 коп. (чотириста сім тисяч сорок гривень двадцять одну копійку), що сукупно складає суму виплат більше, ніж за три місяці відповідних платежів.

Дії ОСОБА_3 , кваліфіковано за ч. 1 ст. 164 КК України - тобто злісне ухилення від сплати встановлених рішенням суду коштів на утримання дітей (аліментів).

Обвинувальний акт відносно ОСОБА_3 в порядку статті 302 КПК України надійшов до суду з клопотанням прокурора про його розгляд у спрощеному провадженні без проведення судового розгляду в судовому засіданні.

В заяві від 26.04.2024 року щодо визнання винуватості, згоди із встановленими досудовим розслідуванням обставинами, ознайомлення з обмеженням права на апеляційне оскарження та згоди на розгляд обвинувального акта у спрощеному провадженні, складеній в присутності захисника адвоката ОСОБА_6 , ОСОБА_3 визнав свою винуватість у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 164 КК України та погодився із встановленими досудовим розслідуванням обставинами викладеними в обвинувальному акті. ОСОБА_3 ознайомлений з обмеженням права на апеляційне оскарження вироку, а також погодився на розгляд обвинувального акта у спрощеному провадженні без проведення судового розгляду в судовому засіданні.

До обвинувального акту також додано заяву потерпілої ОСОБА_4 яка також надала згоду на розгляд обвинувального акту у спрощеному провадженні, їй роз`яснено, що у разі надання згоди на розгляд обвинувального акта у спрощеному порядку вона буде позбавлена права оскаржувати вирок в апеляційному порядку з підстав розгляду провадження за відсутності учасників судового провадження, не дослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені досудовим розслідуванням обставини.

Відповідно до ч. 2 ст. 381 КПК України, суд розглядає обвинувальний акт щодо вчинення кримінального проступку без проведення судового розгляду в судовому засіданні за відсутності учасників судового провадження, якщо обвинувачений не оспорює встановлені під час дізнання обставини і згоден з розглядом обвинувального акта.

Вивчивши обвинувальний акт та додані до нього матеріали в їх сукупності, перевіривши встановлені органом досудового розслідування обставини, які не оспорюються учасниками судового провадження, суд приходить до висновку, що винуватість обвинуваченого ОСОБА_3 у вчиненні ним інкримінованого кримінального проступку повністю доведена.

Дії обвинуваченого ОСОБА_3 суд кваліфікує за ч. 1 ст. 164 КК України як злісне ухилення від сплати встановлених рішенням суду коштів на утримання дітей (аліментів).

Під час досудового розслідування ОСОБА_3 беззаперечно визнав свою винуватість, не оспорював встановлені досудовим розслідуванням обставини і згоден з розглядом обвинувального акта за його відсутності, на підставі чого прокурор звернувся до суду з обвинувальним актом, в якому зазначив клопотання про його розгляд у спрощеному порядку без проведення судового розгляду в судовому засіданні.

Призначаючи покарання обвинуваченому, у відповідності зі ст. 65 КК України, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного та обставини, що пом`якшують покарання.

Обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченому, згідно ст. 66 КК України, суд визнає, щире каяття.

Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченому, згідно ст. 67 КК України, судом не виявлено.

Також, суд враховує, ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення (проступок) та фактичні обставини його вчинення, те, що обвинувачений ОСОБА_3 на обліку у лікаря психіатра та лікаря нарколога не перебуває, за місцем проживання характеризується посередньо, раніше не судимий, та вважає за необхідне призначити покарання у межах санкції ч. 1 ст. 164 КК України у виді обмеження волі.

Разом з цим, враховуючи ступінь тяжкості вчиненого кримінального проступку та даних про особу обвинуваченого, суд, враховуючи вимоги статті 75 КК України вважає за можливе звільнити ОСОБА_3 від відбування покарання з випробуванням з призначенням іспитового строку.

Саме таке покарання на думку суду є достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження нових кримінальних правопорушень.

Речові докази та процесуальні витрати по справі відсутні.

Керуючись ст.ст. 370, 374, 377, 381, 382 КПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винуватим у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 164 КК України і призначити покарання у виді обмеження волі строком 1 (одного) року.

На підставі ст. 75 КК України ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , від відбування призначеного основного покарання звільнити з випробуванням, якщо він протягом 1 (одного) року не вчинить нового кримінального правопорушення і виконає обов`язки, передбачені ст. 76 КК України, зокрема: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Копія вироку за результатами розгляду обвинувального акта щодо вчинення кримінального проступку не пізніше дня, наступного за днем його ухвалення, надсилається учасникам судового провадження.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Вирок може бути оскаржено до Київського апеляційного суду через Вишгородський районний суд Київської області протягом тридцяти діб з моменту його проголошення з урахуванням особливостей, передбачених ст. 394 КПК України.

Суддя ОСОБА_1