Справа № 461/9911/23
Провадження № 1-кс/461/1528/24
УХВАЛА

12.03.2024 року місто Львів

Слідчий суддя Галицького районного суду м.Львова ОСОБА_1 розглянувши клопотання слідчого в ОВС слідчого відділу Управління СБ України у Львівській області ОСОБА_2 про надання тимчасового доступу до речей та документів, що містять охоронювану законом таємницю

встановив:

Слідчим відділом Управління Служби безпеки України у Львівській області проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженню за внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000184 від 22.06.2023 за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 114 КК України.

Слідчий в ОВС слідчого відділу Управління СБ України у Львівській області ОСОБА_2 звернувся до слідчого судді з клопотанням про надання тимчасового доступу до речей та документів, що містять охоронювану законом таємницю.

Обґрунтовуючи наведене клопотання, слідчий вказує наступне.

Досудовим розслідуванням встановлено, що представник ІНФОРМАЦІЯ_1 з метою збору відомостей військового характеру у сфері оборони України, що становлять державну таємницю, встановив контакт із військовослужбовцем ЗС України, який має допуск до державної таємниці за формою 3.

Так, зокрема встановлено, що 07 грудня 2023 року в ході проведення обшуку у кімнаті, де під час перебування на території України проживав фігурант провадження, було виявлено та вилучено предмети, що належали йому, а саме флеш носій формату microSD, об?ємом 32 GB, на якому, в ході огляду виявлено фотознімки документів, які становлять відомості військового характеру у сфері оборони України, що становлять державну таємницю.

Крім цього встановлено, що причетним до вчинення вказаного кримінального правопорушення є громадянка України, яка є лікарем ІНФОРМАЦІЯ_2 . За результатами проведення слідчих (розшукових) дій відносно останньої встановлено, що у період 2022-2023 років остання неодноразово контактувала із представником центрального ІНФОРМАЦІЯ_3 , в ході спілкування із яким ймовірно передавала відомості щодо діяльності ЗС України на шкоду суверенітетові, територіальній цілісності та недоторканості, обороноздатності України.

Крім цього, за результатами проведення слідчих (розшукових) дій відносно даної особи зафіксовано факти передачі відомостей про наслідки здійснення ракетних обстрілів рф по території України та про прибуття та порядок пересування Президента України по території ІНФОРМАЦІЯ_2 . Передача такого роду інформації може призвести до вжиття заходів для протидії охороні Президента України, викриття форм та методів роботи його охорони та визначення напрямків його пересування.

Також, з матеріалів кримінально провадження вбачається, що ІНФОРМАЦІЯ_4 та ІНФОРМАЦІЯ_5 ( ІНФОРМАЦІЯ_6 ) Королівства Данії, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні №4100-70171-00001-23 щодо шпигунської діяльності наведеного у клопотанні громадянина рф, зокрема із зазначених матеріалів слідує те, що ІНФОРМАЦІЯ_4 та ІНФОРМАЦІЯ_5 (Midt- og Vestjyllands Politi) Королівства Данії Королівства Данії було вилучено особисті електронні пристрої, які належать цьому громадянину, а саме: мобільний термінал марки Samsung S7, мобільний термінал марки Samsung M21, флеш накопичувач USB сірого кольору, мобільний термінал марки Samsung A3, мобільний термінал марки Samsung GT-55830i, на яких можуть міститися відомості, що мають значення для досудового розслідування у кримінальному провадженні№ 0000184 від 22.06.2023

Зважаючи на викладене, в органу досудового розслідування наявні достатні підстави вважати, що за місцезнаходженням ІНФОРМАЦІЯ_7 (Midt- og Vestjyllands Politi) Королівства Данії знаходиться інформація та документи, що мають суттєве значення для кримінального провадження, а саме матеріали досудового розслідування, за №4100-70171-00001-23, у яких містяться: відомості щодо кримінально-протиправної діяльності фігуранта провадження та інших осіб, які безпосередньо причетні до незаконної діяльності, а також осіб які можуть бути обізнані про протиправну діяльність останнього; установчі дані фігурантів кримінального провадження № №4100-70171-00001-23, які пов`язані із незаконною діяльністю даної особи, тощо.

Вказані вище документи та інформація, можуть бути використані як доказ у кримінальному провадженні № 0000184 від 22.06.2023 та окремо, або в сукупності з іншими доказами, встановлюють наявність чи відсутність фактів та обставин, що мають значення для кримінального провадження та підлягають доказуванню. Окрім цього, вказана вище інформація надасть змогу встановити осіб, яким відомо про злочин або які причетні до вчинення вищевказаного кримінального правопорушення, а також підтвердити чи спростувати причетність даної особи до вищезазначеної незаконної діяльності. До того ж, не проведення вилучення необхідної документації та предметів, може мати наслідок її знищення зі спливом часу або внаслідок умисних чи неумисних дій третіх осіб.

У зв`язку з цим, з метою досягнення повноти, всебічності та неупередженості розслідування, а також ефективності та дієвості кримінального провадження виникла необхідність отримати тимчасовий доступ до вказаних вище речей та документів, що знаходяться у володінні ІНФОРМАЦІЯ_8 та ІНФОРМАЦІЯ_5 ( ІНФОРМАЦІЯ_6 ) Королівства Данії, із можливістю ознайомитися із необхідними матеріалами та документацією, а також зробити їх копії (за обґрунтованої необхідності). Іншим чином довести обставини, які передбачається довести за допомогою відомостей та інформації, наявних у цих документах, є неможливим, оскільки матеріали кримінального провадження № 4100-70171-00001-23 перебувають лише у володінні ІНФОРМАЦІЯ_8 та ІНФОРМАЦІЯ_6 , а направлення запитів в порядку ст. 93 КПК України, а також положення ст. 222 КПК України, не дасть очікуваного результату.

Слідчий, у судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, подав заяву про слухання справи за його відсутності.

Відповідно до ч. 4 ст. 163 КПК України, слідчий суддя, суд розглядає клопотання про надання тимчасового доступу до речей та документів за участю сторони кримінального провадження, яка подала клопотання, та особи, у володінні якої знаходяться речі і документи, крім випадків, передбачених частиною другою цієї статті. Неприбуття за судовим викликом особи, у володінні якої знаходяться речі і документи, без поважних причин або неповідомлення нею про причини неприбуття не є перешкодою для розгляду клопотання.

Статтею 26 КПК України також встановлено засади диспозитивності кримінального провадження. Зокрема, сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та у спосіб, передбачених цим Кодексом.

Згідно положень статті 28 КПК України, під час кримінального провадження кожна процесуальна дія або процесуальне рішення повинні бути виконані або прийняті в розумні строки. Розумними вважаються строки, що є об`єктивно необхідними для виконання процесуальних дій та прийняття процесуальних рішень. Розумні строки не можуть перевищувати передбачені цим Кодексом строки виконання окремих процесуальних дій або прийняття окремих процесуальних рішень.

Проведення досудового розслідування у розумні строки забезпечує прокурор, слідчий суддя (в частині строків розгляду питань, віднесених до його компетенції), а судового провадження - суд.

Таким чином, виходячи з наведених вище процесуальних положень, перешкод для розгляду клопотання не встановлено.

У разі неприбуття в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у судовому провадженні, чи в разі, якщо відповідно до положень цього Кодексу судове провадження здійснюється судом за відсутності осіб, фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді не здійснюється (ч. 4 ст. 107 КПК України).

Відповідно до положень ст. 9 КПК України, прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий зобов`язані всебічно, повно і неупереджено дослідити обставини кримінального провадження, виявити як ті обставини, що викривають, так і ті, що виправдовують підозрюваного, обвинуваченого, а також обставини, що пом`якшують чи обтяжують його покарання, надати їм належну правову оцінку та забезпечити прийняття законних і неупереджених процесуальних рішень.

Згідно положень ст.131 КПК України, заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження. Заходами забезпечення кримінального провадження є, серед іншого, тимчасовий доступ до речей і документів.

Відповідно до ч.ч. 1, 3, 5 , 6 ст.132 КПК України, заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються на підставі ухвали слідчого судді або суду, за винятком випадків, передбачених цим Кодексом.

Застосування заходів забезпечення кримінального провадження не допускається, якщо слідчий, дізнавач, прокурор не доведе, що:

1) існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для застосування заходів забезпечення кримінального провадження;

2) потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, про який ідеться в клопотанні слідчого, дізнавача, прокурора;

3) може бути виконане завдання, для виконання якого слідчий, дізнавач, прокурор звертається із клопотанням.

Для оцінки потреб досудового розслідування слідчий суддя або суд зобов`язаний врахувати можливість без застосованого заходу забезпечення кримінального провадження отримати речі і документи, які можуть бути використані під час судового розгляду для встановлення обставин у кримінальному провадженні.

Під час розгляду питання про застосування заходів забезпечення кримінального провадження сторони кримінального провадження повинні подати слідчому судді або суду докази обставин, на які вони посилаються.

Відповідно до статті 159 КПК України, тимчасовий доступ до речей і документів полягає у наданні стороні кримінального провадження особою, у володінні якої знаходяться такі речі і документи, можливості ознайомитися з ними, зробити їх копії та вилучити їх (здійснити їх виїмку). Тимчасовий доступ до електронних інформаційних систем, комп`ютерних систем або їх частин, мобільних терміналів систем зв`язку здійснюється шляхом зняття копії інформації, що міститься в таких електронних інформаційних системах, комп`ютерних системах або їх частинах, мобільних терміналах систем зв`язку, без їх вилучення.

Тимчасовий доступ до речей і документів здійснюється на підставі ухвали слідчого судді, суду.

Згідно ст.160 КПК України, сторони кримінального провадження мають право звернутися до слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження із клопотанням про тимчасовий доступ до речей і документів, за винятком зазначених у статті 161 цього Кодексу. Слідчий має право звернутися із зазначеним клопотанням за погодженням з прокурором.

У клопотанні зазначаються:

1) короткий виклад обставин кримінального правопорушення, у зв`язку з яким подається клопотання;

2) правова кваліфікація кримінального правопорушення із зазначенням статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність;

3) речі і документи, тимчасовий доступ до яких планується отримати;

4) підстави вважати, що речі і документи перебувають або можуть перебувати у володінні відповідної фізичної або юридичної особи;

5) значення речей і документів для встановлення обставин у кримінальному провадженні;

6) можливість використання як доказів відомостей, що містяться в речах і документах, та неможливість іншими способами довести обставини, які передбачається довести за допомогою цих речей і документів, у випадку подання клопотання про тимчасовий доступ до речей і документів, які містять охоронювану законом таємницю;

7) обґрунтування необхідності вилучення речей і оригіналів або копій документів, якщо відповідне питання порушується стороною кримінального провадження.

Відповідно до ч.ч. 5, 6, 7 ст. 163 КПК України, слідчий суддя, суд постановляє ухвалу про надання тимчасового доступу до речей і документів, якщо сторона кримінального провадження у своєму клопотанні доведе наявність достатніх підстав вважати, що ці речі або документи:

1) перебувають або можуть перебувати у володінні відповідної фізичної або юридичної особи;

2) самі по собі або в сукупності з іншими речами і документами кримінального провадження, у зв`язку з яким подається клопотання, мають суттєве значення для встановлення важливих обставин у кримінальному провадженні;

3) не становлять собою або не включають речей і документів, які містять охоронювану законом таємницю.

Слідчий суддя, суд постановляє ухвалу про надання тимчасового доступу до речей і документів, які містять охоронювану законом таємницю, якщо сторона кримінального провадження, крім обставин, передбачених частиною п`ятою цієї статті, доведе можливість використання як доказів відомостей, що містяться в цих речах і документах, та неможливість іншими способами довести обставини, які передбачається довести за допомогою цих речей і документів.

Доступ особи до речей і документів, які містять охоронювану законом таємницю, здійснюється в порядку, визначеному законом. Доступ до речей і документів, що містять відомості, які становлять державну таємницю, не може надаватися особі, що не має до неї допуску відповідно до вимог закону.

Слідчий суддя, суд в ухвалі про надання тимчасового доступу до речей і документів може дати розпорядження про надання можливості вилучення речей і документів, якщо сторона кримінального провадження доведе наявність достатніх підстав вважати, що без такого вилучення існує реальна загроза зміни або знищення речей чи документів, або таке вилучення необхідне для досягнення мети отримання доступу до речей і документів.

Системний аналіз положень КПК України дає підстави для висновку, що застосування до ухвал слідчого судді про розгляд клопотання щодо надання дозволу на тимчасовий доступ до речей та документів положень, які регламентують загальні вимоги щодо судового рішення можливо лише з врахуванням особливостей стадії досудового розслідування, яка є відмінною від судового розгляду.

Таким чином, розглядаючи подане клопотання та наводячи мотиви ухваленого рішення, зокрема у контексті відображення доказів, враховую положення КПК України щодо дотримання меж, які не розкривають таємницю досудового розслідування, а також практику ЄСПЛ, який неодноразово у своїх рішеннях зазначав, що хоча п. 1 ст. 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент, міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення.

Згідно ст. 4 КПК України, кримінальне провадження на території України здійснюється з підстав та в порядку, передбачених цим Кодексом, незалежно від місця вчинення кримінального правопорушення.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст.93 КПК України, збирання доказів здійснюється сторонами кримінального провадження, потерпілим, представником юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, у порядку, передбаченому цим Кодексом.

Сторона обвинувачення здійснює збирання доказів шляхом проведення слідчих (розшукових) дій та негласних слідчих (розшукових) дій, витребування та отримання від органів державної влади, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ та організацій, службових та фізичних осіб речей, документів, відомостей, висновків експертів, висновків ревізій та актів перевірок, проведення інших процесуальних дій, передбачених цим Кодексом.

Як вбачається з клопотання слідчий просить надати тимчасовий доступ до речей і документів, які перебувають у володінні суб`єкта, який знаходиться на території іншої держави.

Питання Міжнародного співробітництва під час кримінального провадження регламентовано розділом ІХ КПК України.

Так, згідно ст. 542 КПК України, міжнародне співробітництво під час кримінального провадження полягає у вжитті необхідних заходів з метою надання міжнародної правової допомоги шляхом вручення документів, виконання окремих процесуальних дій, видачі осіб, які вчинили кримінальне правопорушення, тимчасової передачі осіб, перейняття кримінального переслідування, передачі засуджених осіб та виконання вироків. Міжнародним договором України можуть бути передбачені інші, ніж у цьому Кодексі, форми співробітництва під час кримінального провадження.

У свою чергу, згідно ст. 543 КПК України, порядок направлення запиту до іншої держави, порядок розгляду уповноваженим (центральним) органом України запиту іншої держави або міжнародної судової установи про таку допомогу і порядок виконання такого запиту визначаються цим Кодексом і чинними міжнародними договорами України.

Слідчий вказує, що направлення запитів в порядку ст. 93 КПК України, а також положення ст. 222 КПК України, не дасть очікуваного результату.

Наведене твердження жодним чином у клопотанні не обґрунтоване. Зокрема, слідчий не вказує, чому направлення запитів у порядку ст. 93 КПК України не дасть очікуваних результатів. Більше того, таке формулювання не містить даних про те, які саме результати очікує орган досудового розслідування.

В цьому контексті слід відзначити, що згідно положень ст. 222 КПК України, на яку посилається слідчий, відомості досудового розслідування можна розголошувати лише з письмового дозволу слідчого або прокурора і в тому обсязі, в якому вони визнають можливим. Слідчий, прокурор попереджає осіб, яким стали відомі відомості досудового розслідування, у зв`язку з участю в ньому, про їх обов`язок не розголошувати такі відомості без його дозволу. Незаконне розголошення відомостей досудового розслідування тягне за собою кримінальну відповідальність, встановлену законом.

Яким чином, положення ст. 222 КПК України, обґрунтовують наявність підстав для задоволення клопотання слідчим не зазначено.

З клопотання також вбачається, що орган досудового розслідування, звертаючись до слідчого судді, взагалі не навів жодних доводів щодо положень п. 16. ч. 2 ст. 36 КПК України, відповідно до яких прокурор, здійснюючи нагляд за додержанням законів під час проведення досудового розслідування у формі процесуального керівництва досудовим розслідуванням, уповноважений, серед іншого, погоджувати запит органу досудового розслідування про міжнародну правову допомогу, передання кримінального провадження або самостійно звертатися з таким клопотанням в порядку, встановленому цим Кодексом.

Більше того, наведені обставини залишені поза увагою прокурора, який погодив відповідне клопотання.

Натомість, слідчий звертаючись з даним клопотанням не навів жодного положення розділу ІХ КПК України та належним чином не обґрунтував неможливість отримання відповідних речей, предметів та документів в порядку визначеному саме цим розділом.

Клопотання не містить жодного доводу щодо наявності чи відсутності міжнародних договорів між Україною та ІНФОРМАЦІЯ_9 . Більше того, у клопотанні не наведено жодного аргументу, зокрема нормативного обґрунтування, з приводу того, чому суб`єкт, який знаходиться на території іншої країни (у даному випадку ІНФОРМАЦІЯ_8 та ОСОБА_3 ) повинен виконати рішення слідчого судді іншої держави.

Не можна не відзначити, що клопотання стосується вилучення матеріалів кримінального провадження, яке здійснюється на території іншої країни відповідним правоохоронним органом, але слідчий не наводить жодних доводів щодо оцінки питання негативних наслідків для відповідного провадження, внаслідок вилучення відповідних речей та предметів.

З наведеного можна зробити висновок, що клопотання обґрунтовано формально, що розцінюється як його недолік і свідчить про невмотивованість клопотання. Також, у клопотанні належним чином не обґрунтована необхідність вилучення речей, предметів чи документів, не зазначені підстави, з яких для досягнення цілей кримінального провадження неможливо обмежитись вилученням належним чином засвідчених копій документів (інформації).

Крім того, слідчим не доведена необхідність у тимчасовому доступі з можливістю вилучення оригіналів усіх речей і документів, оскільки у клопотанні лише формально зазначено, що існують загрози зміни або знищенню документів, однак, належних доказів, які б доводили наявність достатніх підстав вважати, що без такого вилучення існує реальна загроза зміни або знищення речей чи документів, слідчому судді не представлено.

Надання доступу до речей та документів можливе за умови доведення стороною кримінального провадження можливості використання як доказів відомостей, що містяться в цих речах і документах, та неможливість іншими способами довести обставини, які передбачається довести за допомогою цих речей і документів. Проте, слідчий у клопотанні не довів та належним чином не обґрунтував наявність законних підстав для застосування відповідного заходу забезпечення кримінального провадження.

Усі вище перелічені недоліки залишені поза увагою прокурора відділу процесуального керівництва досудовим розслідуванням та підтримання публічного обвинувачення Спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Західного регіону ОСОБА_4 .

Враховуючи вищенаведене, вважаю, що у задоволенні клопотання слід відмовити, оскільки слідчим не обґрунтовано належним чином неможливість без застосованого заходу забезпечення кримінального провадження отримати речі і документи, які можуть бути використані під час судового розгляду для встановлення обставин у кримінальному провадженні. Також, слідчим не доведено можливості знищення речей, предметів чи документів або неможливості отримання її у подальшому, та неможливість іншими способами довести обставини, які передбачається довести за допомогою наявної у цих предметах інформації. Крім того, у клопотанні відсутні будь-які доводи з приводу механізму чи повноважень органу досудового розслідування звернутися до слідчих органів іноземних держав (за місцем знаходження суб`єкта) в порядку реалізації повноважень наданих слідчому органу та прокурору в рамках міжнародних угод про співпрацю та міжнародну правову допомогу.

Керуючись ст.159, 160, 163 КПК України,

постановив:

У задоволенні клопотання відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1