Справа № 947/9759/24
Провадження № 1-кс/947/6580/24
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16.05.2024 року м.Одеса

Слідчий суддя Київського районного суду міста Одеси ОСОБА_1 , при секретарі судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у судовому засіданні в м.Одесі клопотання старшого слідчого СУ ГУНП в Одеській області ОСОБА_3 , погоджене прокурором відділу Одеської обласної прокуратури ОСОБА_4 про арешт майна у кримінальному провадженні №0001435 від 13.11.2023 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.189 КК України,

ВСТАНОВИВ:

Як вбачається з клопотання сторони обвинувачення про арешт майна, слідчим управлінням Головного управління Національної поліції в Одеській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань №0001435 від 13.11.2023 за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.189 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що 13.11.2023 до слідчого управління ГУНП в Одеській області надійшла заява від громадянина ОСОБА_5 який просить притяти міри до групи невстановлених осіб, які з погрозою насильства над ним, в умовах воєнного стану вимагають у нього грошові кошти.

По вказаному кримінальному провадженню 21.03.2024 повідомлено про підозру ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_8 ІНФОРМАЦІЯ_3 , у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.189 КК України.

Крім того, встановлено, що 22.01.2024 близько 15:00, ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , попередньо узгодивши свої дії з ОСОБА_8 , прибули на автомобілі марки «Nissan Rogue» білого кольору, д.н.з. НОМЕР_1 (за кермом якого знаходився ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_4 ), до скверу Героїв-Льотчиків в м. Одесі, прослідкували за ОСОБА_10 , коли той перебував на території зазначеного скверу, підійшли до останнього та схопивши його за руки, насильно відвели в іншу частину скверу ближчу до буднику АДРЕСА_1 , після чого висловили ОСОБА_10 вимогу передати їм грошові кошти під приводом необхідності повернути неіснуючий борг у сумі 26 000 гривен з погрозою насильства над ним у разі відмови.

Сприйнявши зазначені погрози як реальні, ОСОБА_10 повідомив ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , що має при собі лише 4 900 гривен на банківській картці та 4000 гривен готівкою. У відповідь на це ОСОБА_6 , висловив вимогу ОСОБА_10 передати їм всі наявні грошові кошти. На цю вимогу ОСОБА_10 , побоюючись можливого застосування насильства, вимушено погодився та перерахував на вказану ОСОБА_7 банківську карту АТ «ПУМБ» № НОМЕР_2 (яка належить ОСОБА_9 ) грошові кошти в сумі 4 900 гривен, а також передав ОСОБА_6 та ОСОБА_7 4000 гривен готівкою.

Після чого, ОСОБА_6 та ОСОБА_7 близько 15:11 висловили вимогу ОСОБА_10 передати їм ще 16000 гривен найближчим часом та залишили місце вчинення кримінального правопорушення на автомобілі марки «Nissan Rogue» білого кольору, д.н.з. НОМЕР_1 .

ОСОБА_11 фактично мешкає за адресою: АДРЕСА_2 та має у власності та користуванні транспортний засіб «Nissan Rouge» білого кольору, д.н.з. НОМЕР_1 .

Так, 10.05.2024 на підставі ухвали слідчого судді Київського районного суду м.Одеси проведено обшук за місцем мешкання ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_4 за адресою: АДРЕСА_2 , у ході якого вилучено банківську картку АТ «ПУМБ» № НОМЕР_2 .

Вилучена в ході обшуку банківська картка, зберігає інформацію, яка органом досудового розслідування у подальшому буде використана, як доказ, зокрема на зазначену банківську картку перераховувались грошові кошти належні потерпілому ОСОБА_10 , що має відношення, до кримінального правопорушення.

Постановою слідчого від 10.05.2024 вилучене визнано речовими доками по даному кримінальному провадженню.

Слідчий звертається з клопотанням про арешт майна з метою збереження речових доказів.

Слідчий надав заяву в якій клопотання підтримав, просив задовольнити, розглянути у його відсутність.

Власник майна ОСОБА_9 надав заяву в якій просив розглянути клопотання у його відсутності, проти накладення арешту не заперечував.

Вивчивши клопотання та матеріали, які обґрунтовують доводи клопотання, слідчий суддя вважає, що клопотання слідчого підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до п.1, п.2 ст.131 КПК України заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження. Заходом забезпечення кримінального провадження є, зокрема, арешт майна.

Згідно з ч.1 ст.170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи.

У відповідності до ч.2 ст.170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Відповідно до ч.10 ст.170 КПК України, арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна.

Не може бути арештовано майно, якщо воно перебуває у власності добросовісного набувача, крім арешту майна з метою забезпечення збереження речових доказів.

В судовому засіданні встановлено, що вилучене в обшуку майно відповідає критеріям ч.1 ст.98 КПК України, оскільки вилучене майно могло зберегти на собі сліди вчинення зазначеного у клопотанні кримінального правопорушення, є всі підстави вважати, що було знаряддям вчинення злочину, що в свою чергу свідчить про наявність необхідності в забезпеченні збереження вилученого майна.

Викладене в повній мірі підтверджується долученою до матеріалів клопотання постановою від 10.05.2024 року про визнання та залучення в якості речових доказів, згідно якої вищезазначене вилучене майно визнано речовими доказами у кримінальному провадженні.

Таким чином, враховуючи наявність правових підстав для накладення арешту на вилучене майно, оскільки існує необхідність в забезпеченні його збереження, слідчий суддя приходить до переконання, що клопотання слідчого підлягає задоволенню, й, відповідно захід забезпечення кримінального провадження у вигляді арешту майна підлягає застосуванню.

Керуючись ст.ст.170, 171, 172, 173, 309, 395 КПК України, слідчий суддя,-

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання старшого слідчого СУ ГУНП в Одеській області ОСОБА_3 , погоджене прокурором відділу Одеської обласної прокуратури ОСОБА_4 про арешт майна у кримінальному провадженні №0001435 від 13.11.2023 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.189 КК України - задовольнити.

Накласти арешт на майно, вилучене 10.05.2024 у ході обшуку за місцем мешкання ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , за адресою: АДРЕСА_2 , а саме: банківську картку АТ «ПУМБ» № НОМЕР_2 .

Виконання ухвали покласти на старшого слідчого СУ ГУНП в Одеській області ОСОБА_3 .

Відповідно до ст.175 КПК України ухвала про арешт майна виконується негайно слідчим, прокурором.

Ухвала може бути оскаржена протягом п`яти діб з дня її проголошення до Одеського апеляційного суду.

Слідчий суддя ОСОБА_1