КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
У Х В А Л А

Іменем України

19 квітня 2024 року м. Київ

Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду ОСОБА_1 , за участю:

секретаря судового засідання - ОСОБА_2

та сторін кримінального провадження:

прокурора - ОСОБА_3 ,

потерпілої - ОСОБА_4 ,

її представника - ОСОБА_5 ,

захисників - ОСОБА_6 , ОСОБА_7

та обвинуваченої - ОСОБА_8 , яка брала участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції зДУ «Київський слідчий ізолятор»,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку підготовки до апеляційного розгляду клопотання захисника обвинуваченої ОСОБА_8 - адвоката ОСОБА_6 про скасування запобіжного заходу у виді тримання під вартоющодо обвинуваченої

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м. Бердянськ Запорізької області, раніше не судимої, проживаючої та зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_1 ,

яка обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України,

в с т а н о в и в :

Згідно з вироком Оболонського районного суду м. Києва від 27 лютого 2024 року ОСОБА_8 визнано винуватою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 115 та засуджено до покарання у виді позбавлення волі строком на 7 (сім) років.

Цим же вироком, до набрання ним законної сили, суд обрав ОСОБА_8 запобіжний захід у виді тримання під вартою в ДУ «Київський слідчий ізолятор», взявши її під варту в залі суду.

Строк відбуття покарання суд обрахував ОСОБА_8 , з моменту її затримання, тобто з 27.02.2024 року та, відповідно до ч. 5 ст. 72 КК України, зарахував строк попереднього ув`язнення з 05 по 10.09.2014 року, з розрахунку один день попереднього ув`язнення відповідає двом дням позбавлення волі.

Також суд частково задовольнив цивільний позов потерпілої ОСОБА_4 та стягнув з ОСОБА_8 на користь ОСОБА_4 23 158 грн. 36 коп. в рахунок відшкодування матеріальної шкодита 600 000 грн. в рахунок відшкодування моральної шкоди.

Крім цього, судом вирішено питання щодо речових доказів.

Вказаний вирок оскаржено в апеляційному порядку прокурором у кримінальному провадженні - прокурором Оболонської окружної прокуратури міста Києва ОСОБА_9 та захисником обвинуваченої ОСОБА_8 - адвокатом ОСОБА_6 .

При цьому, захисник обвинуваченої ОСОБА_8 - адвокат ОСОБА_6 , разом з апеляційною скаргою, в порядку ст. 401 КПК Країни, подала до суду апеляційної інстанції письмове клопотання, в якому просить скасувати незаконно обраний відносно ОСОБА_8 , на підставі оскаржуваного вироку, подвійний (повторний) запобіжний захід у виді тримання під вартою та звільнити ОСОБА_8 з під варти негайно.

Обґрунтовуючи заявлене клопотання захисник обвинуваченої ОСОБА_8 - адвокат ОСОБА_6 , посилаючись на вимоги КПК України, в тому числі ст. 331 цього Кодексу, зазначає про те, що жодною нормою цього закону не передбачено повноважень суду самостійно, без клопотань сторін кримінального провадження вирішувати питання обрання, зміни або скасування запобіжного заходу, в тому числі і під час ухвалення вироку.

Між з тим, як зауважує захисник, за весь час судового розгляду у вказаному кримінальному провадженні, жодна зі сторін провадження, не заявляла клопотання щодо скасування чи зміни запобіжного заходу у виді застави, який був застосований до ОСОБА_8 .

Таким чином, як вважає захисник, в даному випадку законним могло бути єдине рішення суду щодо запобіжного заходу, а саме залишити запобіжний захід у виді застави до набрання вироком законної сили, а тому обрання відносно ОСОБА_10 запобіжного заходу у виді тримання під вартою не може вважатися законним, ні з точки зору національного законодавства, ні з точки зору ст. 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

В письмових запереченнях на клопотання захисника обвинуваченої ОСОБА_8 - адвоката ОСОБА_6 про скасування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, який було обрано обвинуваченій, представник потерпілої ОСОБА_4 - адвокат ОСОБА_5 просить залишити вказане клопотання захисника без задоволення.

Заслухавши пояснення обвинуваченої та її захисників, які підтримали клопотання адвоката ОСОБА_6 та просили його задовольнити; пояснення прокурора, потерпілої та її представника, які, кожен окремо, заперечували проти задоволення клопотання захисника обвинуваченої; перевіривши матеріали кримінального провадження щодо ОСОБА_8 та обговоривши доводи клопотання її захисника про скасування запобіжного у виді тримання під вартою на негайне звільнення обвинуваченої з під варти, суддя-доповідач дійшов висновку про відсутність достатніх правових підстав для його задоволення, виходячи з наступних підстав.

Так, незважаючи на те, що згідно з положеннями п. 3 ч. 1 ст. 401 КПК України, суддя-доповідач вправі вирішити клопотання учасників судового провадження не тільки щодо обрання чи зміни запобіжного заходу, а й щодо його скасування, вважаю, що, на стадії підготовки до апеляційного розгляду, підставі для прийняття такого рішення, а саме для скасування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, який було обрано ОСОБА_8 , відповідно до ухваленого судом щодо неї обвинувального вироку, відсутні, з огляду на таке.

Як прямо передбачено п. 2 ч. 4 ст. 374 КПК України, у разі визнання особи винною, у резолютивній частині вироку, крім іншого зазначаються: рішення щодо заходів забезпечення кримінального провадження, у тому числі рішення про запобіжний захід до набрання вироком законної сили, а також рішення про залік досудового тримання під вартою.

Згідно вимог, передбачених ч. 1 ст. 377 КПК України, суд звільняє обвинуваченого з під варти в залі судового засідання у разі виправдання; звільнення від відбування покарання; засудження до покарання, не пов`язаного з позбавленням волі; ухвалення обвинувального вироку без призначення покарання.

Дійсно, як вбачається з матеріалів кримінального провадження за обвинуваченням ОСОБА_8 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України, 07 вересня 2014 року, на підставі ухвали слідчого судді Оболонського районного суду м. Києва, до останньої, як підозрюваної, був застосований запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, з визначенням застави, достатньої для забезпечення виконання нею обов`язків, передбачених ст. 194 КПК України, у сумі 100 розмірів мінімальної заробітної плати, що ставить 121 800 гривень.

10 вересня 2014 року, у зв`язку з внесенням застави, ОСОБА_8 була звільнена з під варти під заставу, і до ухвалення оскаржуваного вироку, цей запобіжний захід не змінювався і до неї не застосовувалися будь-які інші запобіжні заходи.

Разом з тим, всупереч доводам клопотання захисника, вказані обставини не дають підстав для висновку про те, що суд першої інстанції, ухвалюючи обвинувальний вирок, за наслідками судового розгляду, відповідно до якого ОСОБА_8 було визнано винною у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України та засуджено до покарання у виді позбавлення волі строком на сім років, не мав права обрати їй інший запобіжний захід, в тому числі у виді тримання під вартою, до набрання вироком законної сили, за відсутності відповідного клопотання, оскільки, як було вище зазначено, суд у своєму рішенні вирішував ті питання, які прямо передбачені положеннями кримінального процесуального закону, зокрема ст. 374 КПК України, які не обмежують суд у праві вибору запобіжного заходу у разі засудження особи до покарання, пов`язаного з позбавленням волі.

При цьому, положення зазначеної вище норми не покладають на суд обов`язок мотивувати своє рішення щодо запобіжного заходу до набрання вироком законної сили, з урахуванням того, що вирок ухвалюється судом за результатами розгляду кримінального провадження по суті, а не за результатами розгляду клопотання про зміну, обрання або скасування запобіжного заходу, відповідно до вимог ст. 331 КПК України.

Приймаючи до уваги наведені вище вимоги норм процесуального права, а також враховуючи ту обставину, що запобіжний захід у вигляді тримання під вартою щодо ОСОБА_8 було обрано у зв`язку із засудженням останньої до покарання у виді позбавлення волі, суддя-доповідач не вбачає будь-яких правових підстав для скасування вказаного запобіжного заходу, до розгляду поданих сторонами апеляційних скарг та прийняття, за наслідками їх апеляційного розгляду, відповідного процесуального рішення, передбаченого вимогами ст. 407 КПК України.

Що ж стосується посилання у клопотанні захисника на ту обставину, що до обвинуваченої, крім застави, незаконно обрано ще один запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, то воно, само по собі, також не може служити підставою для скасування цього запобіжного заходу, оскільки в даному випадку запобіжний захід у виді застави фактично діяв лише до ухвалення оскаржуваного вироку, після чого було обрано новий запобіжний захід, який, з урахуванням конкретних обставин даного кримінального провадження та наведених вище вимог кримінального процесуального закону, може бути переглянутий, в тому числі скасований, тільки за наслідками апеляційного розгляду.

Це стосується і вирішення питання щодо повернення заставодавцю суми застави, внесеної ТОВ «БАЙЄР», згідно платіжного доручення від 09 вересня 2014 року, яке не було вирішене при ухваленні оскаржуваного вироку.

За таких обставин, за наслідками розгляду клопотання захисника ОСОБА_8 - адвоката ОСОБА_6 , суддя-доповідач вважає необхідним відмовити у задоволенні вказаного клопотання про скасування запобіжного заходу у виді тримання під вартою щодо обвинуваченої ОСОБА_8 , який було обрано щодо неї відповідно до вироку Оболонського районного суду м. Києва від 27 лютого 2024 рокудо набрання ним законної сили, та її негайне звільнення з під варти.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 331, 376, 401 КПК України, суддя-доповідач, -

п о с т а н о в и в :

У задоволенні клопотання захисника обвинуваченої ОСОБА_8 - адвоката ОСОБА_6 про скасування запобіжного заходу у виді тримання під вартою щодо обвинуваченої ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який було обрано відповідно до вироку Оболонського районного суду м. Києва від 27 лютого 2024 рокудо набрання ним законної сили, та її негайне звільнення з під варти, - відмовити.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Суддя Київського апеляційного суду

ОСОБА_1

Номер справи : 756/17008/14

Номер провадження : 11-кп/824/3636/2024

Категорія: ч. 1 ст. 115 КК України

Головуючий у 1-й інстанції - суддя ОСОБА_11

Доповідач - суддя ОСОБА_1