Справа № 438/743/24
Провадження № 1-кс/438/48/2024
УХВАЛА

про арешт майна

18 квітня 2024 року м. Борислав

Слідчий суддя Бориславського міського суду Львівської області ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши в судовому засіданні клопотання начальника СД відділення поліції №1 Дрогобицького РВП ГУНП у Львівській області ОСОБА_3 , погоджене з прокурором Львівської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Західного регіону ОСОБА_4 , за матеріалами досудового розслідування кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань № 0000044 від 16 квітня 2024 року,

за ознаками складу кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст.309 КК України, про арешт майна,

в с т а н о в и в :

17 квітня 2024 року начальника СД відділення поліції № 1 Дрогобицького РВП ГУНП у Львівській області ОСОБА_3 , як сторона кримінального провадження, звернувся з клопотанням, погодженим з прокурором, до слідчого судді Бориславського міського суду про накладення арешту на майно, яке визнано речовим доказом та вилучено під час проведення огляду місця події 16 квітня 2024 року у кримінальному провадженні №0000044 від 16 квітня 2024 року, а саме: фрагмент блістера із чотирма таблетками білого кольору; заборонити фізичним та юридичним особам на термін накладення арешту права на відчуження, розпорядження та використання вище вказаним майном.

У обґрунтування клопотання посилається на те, що 16 квітня 2024 року о 19 год. 03 хв. надійшло повідомлення від дільничного офіцера поліції СП ВП №1 Дрогобицького РВП ГУ НП у Львівській області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_5 , про те що під час патрулювання АДРЕСА_1 , помічений гр. ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , має при собі фрагмент блістера з чотирма нарковмісними таблетками білого кольору.

Відомості за даним фактом 16 квітня 2024 року сектором дізнання внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000044 за ознаками кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України.

16.04.2024 в період часу з 19 год. 44 хв. по 20 год. 26 хв. проведено огляд місця події на ділянці дороги, яка розташована поблизу будівлі АДРЕСА_1 , в ході проведення якого у ОСОБА_6 ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , виявлено та вилучено фрагмент блістеру із чотирма таблетками білого кольору.

Вищевказаний фрагмент блістера із чотирма таблетками білого кольору ОСОБА_6 добровільно, без будь якого тиску, видав працівникам поліції, про що написав відповідну заяву.

Будучи опитаним ОСОБА_6 пояснив, що 16.04.2024 близько 18 год. 40 хв. він йшов по АДРЕСА_3 . Проходячи повз зупинку громадського транспорту біля будівлі АДРЕСА_4 , він побачив фрагмент блістеру із чотирма таблетками білого кольору. Піднявши вищевказаний блістер та оглянувши його він помітив що це нарковмісна речовина метадон. Зрозумівши це він вирішив залишити його собі, для власного вживання. Вищезазначений блістер він поклав у праву кишеню штанів та носив із собою до його виявлення працівниками поліції.

Також начальник СД відділення поліції № 1 Дрогобицького РВП ГУНП у Львівській області ОСОБА_3 послався на положення ст.98, ч.1, ч.2 ст. 167, ч.2 ст.168, ч.1, ч.2, ч.3 ст.170, ч.7 ст.237 КПК України та зазначив, що з метою позбавлення можливості відчужувати, розпоряджатися та використовувати вилучене майно, унеможливлення настання наслідків, які можуть перешкодити досягненню мети кримінального провадження, з метою подальшого проведення експертизи наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів та прекурсорів, виникла необхідність у накладенні арешту на вилучені предмети, а отримані відомості можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, а тому вони підпадають під ознаки речей, визначених у ст. 98 КПК України. Зволікання з накладенням арешту може перешкодити проведенню всебічного, повного досудового розслідування.

У судове засідання начальник СД відділення поліції № 1 Дрогобицького РВП ГУНП у Львівській області ОСОБА_3 та прокурор ОСОБА_4 , які були належно повідомлені про час та місце розгляду клопотання, не прибули, просять розглянути клопотання без їхньої участі, клопотання підтримують у повному обсязі, про що зазначено в клопотанні.

З урахуванням ч. 1 ст. 172 КПК України слідчий суддя вважає за можливе розглянути клопотання у відсутності учасників кримінального провадження. Відповідно до ст. 107 КПК України фіксація судового засідання за допомогою технічних засобів фіксування не здійснювалась.

Оглянувши та перевіривши надані матеріали клопотання, вважаю, що клопотання дізнавача підлягає до задоволення з таких підстав.

Згідно з ст.16 КПК України позбавлення або обмеження права власності під час кримінального провадження здійснюється лише на підставі вмотивованого судового рішення, ухваленого в порядку, передбаченому цим Кодексом. На підставах та в порядку, передбачених цим Кодексом, допускається тимчасове вилучення майна без судового рішення.

Відповідно до змісту ч.1 ст.170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом кримінального правопорушення, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.

У провадженні сектору дізнання відділення поліції №1 Дрогобицького РВП ГУ НП у Львівській області перебувають матеріали кримінального провадження, внесеного №0000044 від 16 квітня 2024 року за ознаками складу кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст. 309 КК України. Дізнання проводиться за фактом виявлення та вилучення 16 квітня 2024 року, поблизу будинку АДРЕСА_5 у гр. ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який при собі мав фрагмент блістера з чотирма нарковмісними таблетками білого кольору, яку добровільно, без будь якого тиску, видав дізнавачу, про що написав відповідну заяву.

Вказаний предмет, на який начальник СД відділення поліції №1 Дрогобицького РВП ГУНП у Львівській області просить накласти арешт, постановою начальника СД відділення поліції № 1 Дрогобицького РВП ГУНП у Львівській області ОСОБА_3 від 16 квітня 2024 року визнано речовим доказом у кримінальному провадженні №0000044 від 16 квітня 2024 року.

Відповідно до п.1 ч.2 ст.170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів. Згідно з ч.3 ст.170 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу. Відповідно до ч.2 ст.168 КПК України тимчасове вилучення майна може здійснюватися також під час обшуку, огляду.

Слідчий суддя також враховує положення ч.5, ч.7 ст.237 КПК України, згідно з яким при проведенні огляду дозволяється вилучення лише речей і документів, які мають значення для кримінального провадження, та речей, вилучених з обігу. Предмети, які вилучені законом з обігу, підлягають вилученню незалежно від їх відношення до кримінального провадження. Вилучені речі та документи, що не відносяться до предметів, які вилучені законом з обігу, вважаються тимчасово вилученим майном.

Наведене свідчить про те, що майно, на яке дізнавач сектору дізнання просить накласти арешт, є тимчасово вилученим майном, проведення експертного дослідження речей (зокрема, проведення експертизи наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів та прекурсорів) буде містити відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження.

Вказане клопотання подане до суду в строк, встановлений ч.5 ст.171 КПК України.

З наданих матеріалів кримінального провадження вбачаються достатні підстави вважати, що вилучений фрагмент блістера із чотирма таблетками білого кольору, схожий на наркотичну, може бути речовим доказом у кримінальному провадженні №0000044 від 16 квітня 2024 року, оскільки має ознаки, визначені ч.1 ст.98 КПК України, вказане майно було тимчасово вилученим. З метою попередження негативних наслідків, зокрема, з метою забезпечення збереження речових доказів, подальшого проведення експертного дослідження речей - необхідно накласти арешт на зазначене майно. Відтак вбачається наявність підстав для задоволення клопотання, зокрема, про накладення на вилучене майно арешту, що полягає в тимчасовому позбавленні можливості користуватися, розпоряджатися та відчужувати таке майно за ухвалою слідчого судді до скасування арешту майна у встановленому КПК України порядку, оскільки її незастосування може призвести до втрати доказів, перешкоджанню всебічного, повного досудового розслідування в кримінальному провадженні, з`ясуванню дійсних обставин події кримінального правопорушення. Таке обмеження права власності в даному випадку буде розумним і співмірним із завданням кримінального провадження.

Керуючись ст. ст. 131, 132, 170-173, 309, 376 КПК України,

у х в а л и в:

клопотання начальника СД відділення поліції № 1 Дрогобицького РВП ГУНП у Львівській області ОСОБА_3 , погоджене з прокурором Львівської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Західного регіону ОСОБА_4 - задовольнити.

Накласти арешт на майно, яке визнано речовим доказом та вилучено у ході проведення огляду місця події 16.04.2024 у кримінальному провадженні № 0000044 від 16 квітня 2024 року, а саме фрагмент блістера із чотирма таблетками білого кольору, заборонивши користуватися, розпоряджатися та відчужувати вказане майно до скасування арешту майна у встановленому КПК України порядку.

Копію ухвали не пізніше наступного робочого дня надіслати начальнику СД відділення поліції №1 Дрогобицького РВП ГУ НП у Львівській області, прокурору, а також особі, щодо майна якої вирішувалося питання про арешт.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до суду апеляційної інстанції протягом п`яти днів з дня її оголошення. Крім цього, підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково; таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом. Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Слідчий суддя: ОСОБА_7