Справа № 588/2613/23
Провадження № 1-кп/588/42/24
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23 лютого 2024 року м. Тростянець

Тростянецький районний суд Сумської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю: секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

особи, щодо якої вирішується питання про застосування примусових заходів медичного характеру ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 ,

потерпілих ОСОБА_6 , ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання про застосування примусових заходів медичного характеру у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000276 від 20.11.2023 стосовно,

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Павлівка Єрейментауського району Акмолинської області, Республіки Казахстан, громадянина України, з повною загальною середньою освітою, непрацюючого, неодруженого, проживаючого по АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

підозрюваного у вчиненні суспільно-небезпечного діяння, передбаченого частиною 4 статті 185 КК України,

У С Т А Н О В И В :

Прокурор Тростянецького відділу Охтирської окружної прокуратури ОСОБА_3 звернувся до суду з клопотанням про застосування примусових заходів медичного характеру відносно підозрюваного ОСОБА_4 у кримінальному провадженні №0000276 від 20.11.2023.

В обґрунтування клопотання зазначається, що ОСОБА_4 19.11.2023 року, близько 12 год., перебував вдома по АДРЕСА_1 , де тимчасово проживає разом із бабусею ОСОБА_6 та дідусем ОСОБА_7 . У ОСОБА_4 раптово виник корисливий умисел на викрадення мобільних телефонів, що належали останнім.

Реалізовуючи свій прямий корисливий умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна, а саме мобільних телефонів, належних ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , діючи таємно по відношенню до власників майна, ОСОБА_4 скориставшись тим що його дії ніхто не помічає, а дідусь та бабуся зайняті по господарству, шляхом вільного доступу, зайшов до приміщення літньої кухні через відчинені двері, де зі столу викрав мобільний телефон моделі «Samsung Galaxy A12», що належить ОСОБА_7 , вартість якого згідно з висновком судової-товарознавчої експертизи №СЕ-19/119-23/17131-ТВ від 29.11.2023 становить - 2317 грн, та мобільний телефон моделі «Samsung J2», що належить ОСОБА_6 , вартість якого згідно з цим же висновком судово-товарознавчої експертизи становить 450 грн. Після цього, ОСОБА_4 залишив приміщення літньої кухні та покинув вказане господарство. Отримавши можливість розпорядитися викраденим майном на власний розсуд, цього ж дня ОСОБА_4 пішов на вул. Гришина в м. Тростянець, де неподалік від залізничних колій, сховав предмети протиправних дій.

Отже, ОСОБА_4 , вчинивши кримінальне правопорушення спричинив матеріальних збитків потерпілим ОСОБА_7 та ОСОБА_6 на вказану суму.

Крім того, згідно з Указом Президента України від 24.02.2022 №64/2022, затвердженого Законом України №2102-ІХ від 24.02.2022, на території України введено режим воєнного стану.

05.12.2023 ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України - таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене в умовах воєнного стану.

Також у клопотанні зазначено, що згідно висновку судово-психіатричного експерта № 842 від 14.12.2023 ОСОБА_4 на момент скоєння правопорушення виявляв ознаки шизофренії, параноїдна форма, безперервний тип перебігу, не міг усвідомлювати свої дії та керувати ними. На даний час ОСОБА_4 виявляє ознаки шизофренії, параноїдна форма, безперервний тип перебігу. За своїм психічним станом ОСОБА_4 на даний час потребує застосування примусового заходу медичного характеру у вигляді госпіталізації до закладу з надання психіатричної допомоги.

Таким чином, в ході проведення досудового розслідування за матеріалами даного кримінального провадження встановлено, що ОСОБА_4 вчинив суспільно небезпечне діяння, передбачене ч. 4 ст. 185 КК України, у стані неосудності.

У зв`язку з наведеним прокурор просить суд застосувати до ОСОБА_4 примусові заходи медичного характеру у вигляді госпіталізації до закладу з надання психіатричної допомоги.

У судовому засіданні прокурор підтримав заявлене клопотання.

Особа, стосовно якої вирішується питання про застосування примусових заходів медичного характеру, ОСОБА_4 у судовому засіданні свою вину у вчиненні таємного викрадення чужого майна в умовах воєнного стану визнав повністю, не заперечив обставини викладені у клопотанні та пояснив, що Міністерство внутрішніх справ Америки, Міжнародна космічна станція НАСА почали проводити молекулярну еволюцію, генну інженерію, насильство, катування людини. У них це називається «кіборг-людина». Лабораторія НАСА висить над ним, як він виходить на вулицю. Ця станція впливає на нього. Вони проводять науки, впливають на ділянки мозку. На нього діють на клітинному рівні. Рік і два місяці назад це стало відбуватися з ним. Його насилували у психіатричній лікарні, говорили неприємні слова. Ніхто не зміг йому допомогти, оскільки від космічної лабораторії немає захисту. Космічна лабораторія наказала йому взяти телефони дідуся і бабусі та втекти. Він заховав ці телефони біля залізничних колій, у траві, не в одному місці. Один телефон дідусеві він повернув пізніше, а бабусин телефон не знайшов. Повернути телефони також йому наказали. Завдання на продаж телефону не було. Повертав дідусеві телефон за гроші, бо так запропонував дідусь. Вважає, що до нього не можуть бути застосовані примусові заходи медичного характеру, оскільки потерпілі не мають до нього претензій. Якщо його покладуть до лікарні, це буде американський теракт. Він не хворий на шизофренію. Коли він перебував у психіатричній лікарні, то не вживав таблеток. Він не перебуває ніде на обліку, тому не розуміє, чому він шизофренік.

Захисник ОСОБА_4 адвокат ОСОБА_5 у судовому засіданні не заперечив проти задоволення клопотання про застосування до його підзахисного примусових заходів медичного характеру у вигляді госпіталізації до психіатричного закладу. Разом з тим, захисник звернув увагу на те, що в ході досудового розслідування не було встановлено хто привласнив телефон. Також вважає, що кваліфікація дій його підзахисного є неправильною, оскільки у ОСОБА_4 не було корисливого мотиву.

Заслухавши доводи прокурора, пояснення підозрюваного та його захисника, покази потерпілих, дослідивши матеріали клопотання, суд вважає клопотання обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню зважаючи на таке.

Винуватість ОСОБА_4 у вчиненні суспільно-небезпечного діяння передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України підтверджується показами допитаних у судовому засіданні потерпілих ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , а також дослідженими у судовому засіданні письмовими доказами.

Зокрема, допитана в судовому засіданні потерпіла ОСОБА_6 пояснила, що ОСОБА_4 є її внуком. 19.11.2023 вранці вони встали та пили каву з чоловікомОСОБА_7 у приміщенні літньої кухні. Чоловіка телефон лежав на столі, а її телефон у приміщенні кухні, однак, де саме, вона не пам`ятає. ОСОБА_4 викрав її телефон та телефон чоловіка. Вона відразу кинулася шукати телефон, але не змогла знайти. У той день, коли зникли телефони, то ОСОБА_4 вдома не ночував. Наступного дня ОСОБА_4 прийшов додому та повідомив, що йому наказали викрасти телефони. У неї був телефон моделі «Samsung J2». Претензій до ОСОБА_4 вона не має, бажає, щоб він пролікувався.

Допитаний у судовому засіданні потерпілий ОСОБА_7 пояснив, що вранці 19.11.2023 він з дружиною пили каву у літній кухні господарства по АДРЕСА_1 . Його мобільний телефон моделі «Samsung Galaxy A12» лежав на столі. Цей телефон викрав ОСОБА_4 та з цього приводу вони заявили у поліцію. Він не давав дозволу ОСОБА_4 брати його телефон. ОСОБА_4 пояснював, що наказ викрасти телефон дали з НАСА. Він запропонував ОСОБА_4 повернути телефон за винагороду, на що той погодився та повернув йому телефон за 500 гривень. Вважає, що у ОСОБА_4 є психічний розлад, тому необхідно пролікуватися. Претензій до ОСОБА_4 не має.

Відповідно до протоколу огляду речей від 04.12.2023 з доданою до нього фототаблицею, було оглянуто мобільний телефон моделі «Samsung Galaxy A12», належний потерпілому ОСОБА_7 , що був викрадений ОСОБА_4 19.11.2023 та повернутий 24.11.2023 (а.с. 72-77).

Згідно висновку судової товарознавчої експертизи від 29.11.2023 №СЕ-19/119-23/17131-ТВ, ринкова вартість мобільного телефону марки Samsung моделі Galaxy A12, чорного кольору, на момент крадіжки могла становити 2317 грн. Ринкова вартість мобільного телефону марки Samsung моделі Galaxy J2, чорного кольору, на момент крадіжки могла становити 450 грн (а.с. 83-88).

Відповідно допротоколу огляду місця події від 21.12.2023 з ілюстративною фототаблицею до нього, в господарстві розташованому по АДРЕСА_1 було проведено огляд приміщення літньої кухні, зафіксовано положення меблів, зокрема стола, звідки було вчинено крадіжку телефонів (а.с. 103-106).

Згідно протоколу проведення слідчого експерименту з підозрюваним із застосуванням технічних засобів фіксування від 21.12.2023, ОСОБА_4 розповів та показав на місцевості, як він викрав два телефони з приміщення літньої кухні господарства розташованого по АДРЕСА_1 та в подальшому заховав ці телефони (а.с. 107-111).

Вказані докази суд вважає належними, допустимими та достатніми, оскільки у своїй сукупності підтверджують обставини звинувачення ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України.

Згідно висновку судово-психіатричної експертизи № 842 від 14.12.2023 ОСОБА_4 на момент вчинення кримінального правопорушення виявляв ознаки шизофренії, параноїдна форма, безперервний тип перебігу, не міг усвідомлювати свої дії та керувати ними. На даний час ОСОБА_4 виявляє ознаки шизофренії, параноїдна форма, безперервний тип перебігу. За своїм психічним станом ОСОБА_4 потребує застосування до нього примусових заходів медичного характеру. Рекомендована госпіталізація до закладу з надання психіатричної допомоги (а.с. 99-101).

Зважаючи на вищевикладене, суд приходить до висновку, що ОСОБА_4 , перебуваючи в стані неосудності, вчинив суспільно небезпечне діяння, яке має ознаки кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, крадіжка, тобто таємне викрадення чужого майна, вчинене в умовах воєнного стану.

Доводи захисника про неправильність кваліфікації дій його підзахисного суд відхиляє, оскільки, крадіжка визнається закінченою з моменту протиправного вилучення майна, коли винна особа отримала реальну можливість розпорядитися чи користуватися ним (заховати, передати іншим особам, вжити за призначенням тощо). Як установлено судом, ОСОБА_4 заволодів мобільними телефонами потерпілих, заховав ці телефони та в подальшому повернув один телефон за грошову винагороду. Аргументи захисника про те, що не було встановлено хто привласнив телефон не впливають на правильність кваліфікації дій ОСОБА_4 та доведеність факту вчинення останнім кримінального правопорушення передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України.

Згідно ч. 2 ст. 19 КК України не підлягає кримінальній відповідальності особа, яка під час вчинення нею суспільно небезпечного діяння, передбаченого цим Кодексом, перебувала у стані неосудності, тобто не могла усвідомлювати значення своїх дій (бездіяльність) або керувати ними внаслідок хронічного психічного захворювання, тимчасового розладу психічної діяльності, недоумства або іншого хворобливого стану психіки. До такої особи за рішенням суду можуть бути застосовані примусові заходи медичного характеру.

Відповідно до ст. 19 ЗУ "Про психіатричну допомогу" примусові заходи медичного характеру застосовуються за рішенням суду у випадках та в порядку встановлених Кримінальним та Кримінально процесуальним кодексами України, цим законом та іншими законами.

Статтею 92 КК України визначено, що примусовими заходами медичного характеру визначено надання амбулаторної психіатричної допомоги, поміщення особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого Особливою частиною цього Кодексу, до спеціального лікувального закладу з метою обов`язкового лікування особи, а також запобігання вчиненню нею суспільно небезпечних діянь.

Згідно із ч. 1 ст. 94 КК України, залежно від характеру та тяжкості захворювання, тяжкості вчиненого діяння, з урахуванням ступеня небезпечності психічно хворого для себе або інших осіб, суд може застосувати такі примусові заходи медичного характеру: надання амбулаторної психіатричної допомоги в примусовому порядку; госпіталізація до закладу з надання психіатричної допомоги із звичайним наглядом; госпіталізація до закладу з надання психіатричної допомоги з посиленим наглядом; госпіталізація до закладу з надання психіатричної допомоги із суворим наглядом.

Відповідно до ч. 3 ст. 94 КК України госпіталізація до закладу з надання психіатричної допомоги із звичайним наглядом може бути застосована судом щодо психічно хворого, який за своїм психічним станом і характером вчиненого суспільно небезпечного діяння потребує тримання у закладі з надання психіатричної допомоги і лікування у примусовому порядку.

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 503 КПК України, кримінальне провадження щодо застосування примусових заходів медичного характеру, передбачених законом України про кримінальну відповідальність, здійснюється за наявності достатніх підстав вважати, що особа вчинила суспільно небезпечне діяння, передбачене законом України про кримінальну відповідальність, у стані неосудності.

Частиною 4 ст. 503 КПК України передбачено, що примусові заходи медичного характеру застосовуються лише до осіб, які є суспільно небезпечними.

Відповідно до ч. 2 ст. 513 КПК України, визнавши доведеним, що особа вчинила суспільно небезпечне діяння у стані неосудності або після вчинення кримінального правопорушення захворіла на психічну хворобу, яка виключає можливість застосування покарання, суд постановляє ухвалу про застосування примусових заходів медичного характеру.

Враховуючи висновок судової психіатричної експертизи, а також з урахуванням ступеня небезпечності психічно хворої особи, з метою її обов`язкового лікування та запобігання вчиненню нею суспільно небезпечних діянь, суд вважає, що до ОСОБА_4 слід застосувати примусові заходи медичного характеру у вигляді госпіталізації до закладу з надання психіатричної допомоги із звичайним наглядом.

Виходячи із роз`яснень Пленуму Верховного Суду України, що викладені у постанові №7 від 03 червня 2005 року "Про практику застосування судами примусових заходів медичного характеру та примусового лікування", суд не визначає лікувальну установу, в якій до особи будуть застосовані примусові заходи медичного характеру та не визначає строк, на який ці заходи призначені.

Цивільний позов не заявлявся.

Витрати, пов`язані із залученням експертів для проведення судової товарознавчої експертизи підлягають віднесенню на рахунок держави.

Долю речових доказів вирішити відповідно до ст. 100 КПК України, зокрема телефон моделі «Samsung Galaxy A12» чорного кольору, який було передано на зберігання власнику ОСОБА_7 необхідно вважати повернутим власнику.

Клопотання про застосування відносно ОСОБА_4 запобіжного заходу до набрання ухвалою законної сили не заявлено.

На підставі викладеного, керуючись ст. 503, 512-513 КПК України, суд

П О С Т А Н О В И В:

Клопотання про застосування примусових заходів медичного характеру у кримінальному провадженні внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань від 20.11.2023 за № 0000276 відносно ОСОБА_4 задовольнити.

Застосувати до ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , примусові заходи медичного характеру у вигляді госпіталізації до закладу з надання психіатричної допомоги із звичайним наглядом.

Речовий доказ: телефон моделі «Samsung Galaxy A12» чорного кольору, який було передано на зберігання власнику ОСОБА_7 - вважати повернутим власнику.

Судові витрати в розмірі вартості судової товарознавчої експертизи віднести на рахунок держави.

Ухвала може бути оскаржена до Сумського апеляційного суду через Тростянецький районний суд Сумської області протягом 30 днів з дня проголошення.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копію ухвали негайно після її проголошення вручити учасникам судового провадження.

Суддя ОСОБА_1