Провадження № 1-кс/638/1586/24
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 червня 2024 року Дзержинський районний суд м. Харкова у складі:

Слідчого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря ОСОБА_2 ,

заявника ОСОБА_3 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні зали судових засідань Дзержинського районного суду м.Харкова скаргу адвоката ОСОБА_3 на постанову начальника відділення СВ Харківського РУП №3 ГУНП в Харківській області ОСОБА_4 від 11.04.2024 року у кримінальному провадженні №0003550 від 07.09.2019 року за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.382, ч.4 ст.191 КК України, -

встановив:

Адвокат ОСОБА_3 звернувся до слідчого судді Дзержинського районного суду м.Харкова в інтересах ОСОБА_5 зі скаргою, в якій, зокрема, просить скасувати постанову начальника відділення СВ Харківського РУП №3 ГУНП в Харківській області ОСОБА_4 від 11.04.2024 року про відмову надати матеріали кримінального провадження для ознайомлення адвокату ОСОБА_3 як захиснику ОСОБА_5 ; зобов`язати начальника відділення СВ Харківського РУП №3 ГУНП в Харківській області ОСОБА_4 виконати ухвалу слідчого судді Дзержинського районного суду м.Харкова від 05.12.2023 року по справі №638/1869/19 та надати адвокату ОСОБА_3 як захиснику ОСОБА_5 для ознайомлення матеріали кримінального провадження №0003550.

В обґрунтування скарги зазначає, що начальником відділення СВ ХРУП №3 ГУНП в Харківській області ОСОБА_4 здійснюється досудове розслідування кримінального провадження №0003550 від 07.09.2019 року за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.382, ч.4 ст.191 КК України. 04.01.2022 року стосовно ОСОБА_5 було винесено незаконне повідомлення про підозру ОСОБА_5 у кримінальному провадженні як щодо службової особи, яка нібито працює та постійно проживає на території України. 21.01.2022 року досудове розслідування було зупинено у зв`язку з розшуком ОСОБА_5 .. 08.02.2022 року слідчим була винесена постанова, якою було відмовлено в наданні в повному обсязі матеріалів кримінального провадження для ознайомлення захиснику, в тому числі й тих, що були зазначені в повідомленні про підозру. 22.06.2022 року слідчим суддею повідомлення про підозру ОСОБА_5 було скасовано. 05.12.2023 року ухвалою слідчого судді була скасована постанова слідчого про зупинення досудового розслідування як незаконна. 05.12.2023 року ухвалою слідчого судді також була скасована постанова слідчого про відмову надати матеріали захиснику для ознайомлення, а слідчого зобов`язано надати матеріали для ознайомлення адвокату. 25.12.2023 року слідчому направлено клопотання про надання матеріалів кримінального провадження для ознайомлення відповідно до ухвали слідчого судді 23.03.2024 року направлено повторне клопотання слідчому щодо надання для ознайомлення матеріалів кримінального провадження. Проте 12.04.2024 року на офіційну електронну адресу адвоката надійшла постанова слідчої від 11.04.2024 року, якою було відмовлено в наданні матеріалів кримінального провадження для ознайомлення. Вважає, що постанова підлягає скасуванню як незаконна та не вмотивована. Вважає, що адвокат ОСОБА_3 як захисник підозрюваної ОСОБА_5 відповідно до ст.42, 45, 221 КПК України мав право ознайомитись з матеріалами кримінального провадження з моменту повідомлення про підозру з 04.01.2022 року. При цьому зазначає, що факт скасування повідомлення про підозру, не змінює обсягу прав, які мались у сторони захисту до такого скасування, але не були реалізовані через незаконні дії сторони обвинувачення.

Заявник в судовому засіданні скаргу підтримав з підстав, зазначених у ній.

Слідчий в судове засідання не з`явився, про розгляд повідомлявся, причини неявки не повідомила, надала для огляду в судовому засіданні матеріали кримінального провадження №0003550 від 07.09.2019 року.

Розглянувши скаргу, заслухавши заявника, дослідивши надані матеріали, оглянувши матеріали кримінального провадження №0003550 від 07.09.2019 року, слідчий суддя дійшов наступного.

Завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Статтею 13 Конвенції про захист прав і основоположних свобод людини визначено, що кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі.

Відповідно до ст. 55 Конституції України, права і свободи громадянина України захищаються судом. Суть такого захисту полягає в тому, що кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади.

Відповідно до положень ст. 303 КПК України, на досудовому провадженні можуть бути оскаржені такі рішення, дії чи бездіяльність слідчого або прокурора: рішення слідчого, прокурора про відмову в задоволенні клопотання про проведення слідчих (розшукових) дій, негласних слідчих (розшукових) дій - особою, якій відмовлено у задоволенні клопотання, її представником, законним представником чи захисником.

Інститут оскарження рішень, дій чи бездіяльності слідчого чи прокурора є одним з елементів судового контролю за стадією досудового розслідування кримінальних проваджень.

Судовим розглядом встановлено, що слідчим відділом Харківського районного управління поліції № 3 ГУНП в Харківській області здійснюється досудове розслідування у об`єднаному кримінальному провадженні №0003550 від 07.09.2019 року за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.382, ч.4 ст.191 КК України.

Станом на дату розгляду скарги у кримінальному провадженні жодній особі підозра не пред`явлена.

Адвокат ОСОБА_3 , який діє в інтересах ОСОБА_5 , звернувся до слідчого з повторним клопотанням про надання матеріалів кримінального провадження №0003550 від 07.09.2019 року для ознайомлення.

Постановою начальника відділення СВ Харківського РУП №3 ГУНП в Харківській області капітана поліції ОСОБА_4 від 11.04.2024 року відмовлено у задоволенні клопотання адвоката ОСОБА_3 від 10 квітня 2024 року у кримінальному провадженні , внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0003550 від 07.09.2019 року за ч.2 ст.382, ч.4 ст.191 КК України.

Пунктом 1 ч.1 ст.303 КПК України передбачено, що на досудовому провадженні можуть бути оскаржені такі рішення, дії чи бездіяльність слідчого або прокурора: бездіяльність слідчого, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення, у неповерненні тимчасово вилученого майна згідно з вимогами статті 169 цього Кодексу, а також у нездійсненні інших процесуальних дій, які він зобов`язаний вчинити у визначений цим Кодексом строк, - заявником, потерпілим, його представником чи законним представником, підозрюваним, його захисником чи законним представником, представником юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, володільцем тимчасово вилученого майна, іншою особою, права чи законні інтереси якої обмежуються під час досудового розслідування.

Відповідно до ст. 304 КПК України, скарги на рішення, дії чи бездіяльність слідчого чи прокурора, передбачені частиною першою статті 303 цього Кодексу, можуть бути подані особою протягом десяти днів з моменту прийняття рішення, вчинення дії або бездіяльності. Якщо рішення слідчого чи прокурора оформлюється постановою, строк подання скарги починається з дня отримання особою її копії.

Відтак, вказана скарга подана повноважною особою, у визначений законом спосіб, проте з порушенням строків на звернення до слідчого судді з метою оскарження такого рішення.

У відповідності до вимог ст. 110 КПК України постанова слідчого, прокурора повинна містити зміст обставин, які є підставами для прийняття постанови, мотиви прийняття постанови, їх обґрунтування та посилання на положення цього Кодексу. Тобто таке процесуальне рішення повинно відповідати фактичним обставинам, встановленим матеріалами справи, зокрема, в ній має бути викладено суть заяви особи, яка звернулась з метою захисту своїх прав та відповіді на всі поставлені нею питання, які обумовлюють її відмови, що є однією із гарантій забезпечення прав і законних інтересів учасників процесу.

Відповідно до ст.221 КПК України, слідчий, прокурор зобов`язаний за клопотанням сторони захисту, потерпілого, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, надати їм всі матеріали досудового розслідування для ознайомлення, за виключенням матеріалів про застосування заходів безпеки щодо осіб, які беруть участь у кримінальному судочинстві, а також тих матеріалів, ознайомлення з якими на цій стадії кримінального провадження може зашкодити досудовому розслідуванню.

Відмовляючи у задоволенні клопотання слідчий мотивував своє рішення тим, що з моменту скасування повідомлення про підозру ОСОБА_5 та її захисник ОСОБА_3 не є стороною у кримінальному провадженні №0003550 від 07.09.2019 року за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.382, ч.4 ст.191 КК України

Слідчий суддя погоджується з доводами слідчого, які викладені в постанові та вважає, що вона винесена з урахуванням принципу законності кримінального провадження, встановленого ч.2. ст. 9 КПК України, що передбачає повне та всебічне дослідження обставин кримінального провадження, з дотриманням вимог ч. 5 ст. 110 КПК України, так як постанова містить зміст обставин, які є підставами для її прийняття, мотиви прийняття, їх обґрунтування, які в судовому засіданні стороною захисту спростовано не було та не надано доказів щодо наявності безумовного права на ознайомлення з матеріалами досудового розслідування, передбаченого ст.221 КПК України як сторони провадження з огляду на те, що ОСОБА_5 не має жодного процесуального статусу.

З огляду на викладене, заявник скористався своїм правом на оскарження постанови слідчого, з якою він не згодний, проте це не є безумовною підставою для скасування такого процесуального рішення, виходячи з наведених вище обставин, а тому скарга адвоката ОСОБА_3 є такою, що не підлягає задоволенню.

При цьому, відповідно до рішення Європейського суду з прав людини в справі «Ващенко проти України» (Заява № 26864/03) від 26 червня 2008 року зазначено, що принцип змагальності полягає в тому, що суд уважно досліджує зауваження заявника, виходячи з сукупності наявних матеріалів в тій мірі, в якій він є повноважним вивчати заявлені скарги. Отже, у суду відсутні повноваження на вихід за межі принципу диспозитивності і змагальності та збирання доказів на користь однієї із зацікавлених сторін.

Таким чином, слідчий суддя, розглянувши скаргу в межах питань, які були винесені на її розгляд, та перевіривши надані в обґрунтування цих питань докази, з урахуванням вищенаведеного прийшов до висновку, що заявником не надано належних та допустимих доказів та в судовому засіданні не встановлено таких, які б давали підстави слідчому судді прийти до висновку, що вимоги скарги базуються на об`єктивних фактах і правових підставах, які б слугували для скасування постанови про відмову у задоволенні клопотання, а відтак в задоволенні скарги слід відмовити, з залишенням оскаржуваної постанови в силі.

Також, слідчий суддя вважає необхідним зазначити, що Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (SERYAVIN AND OTHERS v. UKRAINE, N 4909/04, § 58, ЄСПЛ, від 10 лютого 2010 року).

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. ст. 2,7, 9, 223, 220, 221, 303, 309 КПК України, слідчий суддя, -

постановив:

У задоволенні скарги адвоката ОСОБА_3 на постанову начальника відділення СВ Харківського РУП №3 ГУНП в Харківській області ОСОБА_4 від 11.04.2024 року у кримінальному провадженні №0003550 від 07.09.2019 року за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.382, ч.4 ст.191 КК України відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає, заперечення на неї можуть бути подані під час підготовчого провадження в суді.

Повний текст ухвали проголошено 20.06.2024 о 12:10 годині.

Слідчий суддя: ОСОБА_1