Справа № 308/5745/22
Закарпатський апеляційний суд
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10.06.2024 м. Ужгород

Закарпатський апеляційний суд у складі суддів: ОСОБА_1 (головуючого), ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , за участю секретаря судових засідань ОСОБА_4 , прокурора ОСОБА_5 , обвинуваченого ОСОБА_6 та його захисника-адвоката ОСОБА_7 , розглянув у відкритому судовому засіданні в м. Ужгороді кримінальне провадження 11-кп/4806/160/23, за апеляційною скаргою захисника обвинуваченого ОСОБА_8 адвоката ОСОБА_7 на вирок Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 27.01.2023.

Цим вироком:

ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянин України, з середньою спеціальною освітою, неодружений, непрацюючий, мешканець АДРЕСА_1 , раніше судимий: вироком Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 01.09.2021 за ч. 1, 2, 3 ст. 185 КК України із застосуванням положень ч. 1 ст. 70 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 03 (три) роки та на підставі ст. 75 КК України звільнений від відбування призначеного покарання з випробуванням з іспитовим строком на 02 (два) роки, засуджений:

- за ч. 4 ст. 185 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 05 (п`ять) років.

На підставі ст. 71 КК України до покарання призначеного за даним вироком, частково приєднано не відбуте покарання за вироком Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 01.09.2021 і за сукупністю вироків ОСОБА_8 призначено остаточне покарання у виді позбавлення волі на строк 05 (п`ять) років 01 (один) місяць.

Строк відбування покарання обвинуваченому ОСОБА_8 ухвалено рахувати з 14.08.2022.

Зараховано ОСОБА_8 в строк відбування покарання перебування його під вартою у період з 10.05.2022 по 14.07.2022.

Запобіжний захід у виді тримання під вартою, обраний відносно ОСОБА_8 , до набрання вироком законної сили залишено без змін.

Речові докази: оптичний носій інформації DVD диск, на якому знаходиться відеозапис з камери відео спостереження системи «Безпечне місто» в період часу з 18:36:04 год по 18:36:12 год 08.04.2022, оптичний носій інформації DVD диск, на якому знаходиться відеозапис крадіжки за адресою: АДРЕСА_2 , оптичний носій інформації DVD R диск марки «Alerys», на якому знаходиться відеозапис крадіжки за адресою: АДРЕСА_3 залишено при матеріалах кримінального провадження; велосипед марки «Nisniki Rene», який переданий на відповідальне зберігання потерпілій ОСОБА_10 повернуто останній; велосипед гірський марки (моделі) «Forward Discovery FX» червоно-чорного кольору, який переданий на відповідальне зберігання потерпілому ОСОБА_11 повернуто останньому.

-2-

Стягнуто з ОСОБА_8 на користь держави процесуальні витрати у кримінальному провадженні в розмірі 943 (дев`ятсот сорок три) грн 90 коп.

Згідно вироку ОСОБА_8 визнаний винним у вчиненні кримінальних правопорушень за таких обставин.

08.04.2022 в період часу з 18 по 18 год 03 хв ОСОБА_8 , знаходячись в м. Ужгороді, біля магазину «Полонинський хліб», який розташований на АДРЕСА_2 , усвідомлюючи, що діє в умовах воєнного стану, діючи з прямим умислом, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, з корисливих мотивів, з метою особистої наживи і збагачення за рахунок викраденого чужого майна, скориставшись тим, що за ним ніхто не спостерігає, таємно, повторно, викрав велосипед гірський марки (моделі) «Forward Discovery FX», червоно-чорного кольору вартістю 4360 грн, чим завдав потерпілому ОСОБА_11 матеріальної шкоди на вказану суму.

Окрім того, 14.08.2022 у період часу з 11 по 15 год ОСОБА_8 , знаходячись на АДРЕСА_3 , усвідомлюючи, що діє в умовах воєнного стану, діючи з прямим умислом, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, з корисливих мотивів, з метою особистої наживи і збагачення за рахунок викраденого чужого майна, скориставшись тим, що за ним ніхто не спостерігає, таємно, повторно викрав велосипед марки «Nisniki Rene», який лежав біля тротуару, вартістю 5150 грн, після чого разом із викраденим покинув місце події, чим заподіяв потерпілій ОСОБА_10 матеріальної шкоди на вказану суму.

В апеляційній скарзі захисник обвинуваченого ОСОБА_8 адвокат ОСОБА_7 просить вирок суду щодо ОСОБА_8 змінити та пом`якшити призначене обвинуваченому покарання. Посилається на те, що суд першої інстанції при призначенні ОСОБА_8 покарання не дотримався вимог закону, оскільки належним чином не врахував обставини, що пом`якшують покарання щире каяття, активне сприяння у розкритті злочинів, відшкодування заподіяної шкоди, що давало суду підстави призначити покарання із застосуванням вимог ст. 69 КК України. Також просить врахувати і те, що обвинувачений під час перебування на обліку в КВІ за вироком від 01.09.2021, жодного разу не порушував умови застосування іспитового строку та своєчасно з`являвся на реєстрацію. Окрім того, у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України та подальшим введенням в Україні воєнного стану, ОСОБА_8 добровільно написав заяву про бажання бути мобілізованим та вступити до лав ЗСУ, однак мобілізуватись не встиг через обрання 10.05.2022 відносно нього запобіжного заходу у виді тримання під вартою.

Кримінальне провадження розглядається за відсутності потерпілих ОСОБА_11 та ОСОБА_10 , неявка яких з урахуванням положень ч. 4 ст. 405 КПК України не перешкоджає його розгляду. При цьому, враховується, що вказані особи належним чином повідомлені про час та місце розгляду апеляційної скарги на вирок суду. В матеріалах кримінального провадження міститься заява потерпілого ОСОБА_11 про проведення апеляційного розгляду кримінального провадження без його участі, а від потерпілої ОСОБА_10 не надходили заяви чи клопотання про відкладення розгляду судового провадження на інший термін та відомості про поважність причин її неявки.

Заслухавши доповідь судді про суть вироку, повідомлення про те, ким і в якому обсязі він оскаржений, пояснення обвинуваченого ОСОБА_8 та захисника-адвоката ОСОБА_7 , які підтримали подану апеляційну скаргу, промову прокурора ОСОБА_5 про необґрунтованість апеляційної скарги, дослідивши матеріали кримінального провадження, колегія суддів уважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

-3-

Відповідно до ч. 1 ст. 404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Висновки суду першої інстанції щодо фактичних обставин кримінального провадження, стосовно яких відповідно до вимог ч. 3 ст. 349 КПК України докази не досліджувалися, апеляційним судом не перевіряються.

Висновки суду першої інстанції про доведеність вини ОСОБА_8 у вчиненні інкримінованих йому кримінальних правопорушень, за обставин викладених у вироку, а також висновки суду про юридичну кваліфікацію дій обвинуваченого за ч. 4 ст. 185 КК України є обґрунтованими, відповідають фактичним обставинам кримінального провадження та підтверджені наявними у провадженні доказами, які досліджувались за згодою усіх учасників кримінального провадження, в тому числі обвинуваченого ОСОБА_8 у порядку, передбаченому ч. 3 ст. 349 КПК України, і в апеляційній скарзі не оспорюються, а тому відповідно до вимог ст. 404 цього Кодексу, апеляційним судом не перевіряються.

Оцінюючи доводи апеляційної скарги захисника щодо надмірної суворості вироку суду першої інстанції та наявності підстав для пом`якшення призначеного обвинуваченому покарання, колегія суддів уважає, що такі до задоволення не підлягають з таких підстав.

Відповідно до ст. 65 КК України особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень. Більш суворий вид покарання з числа передбачених за вчинене кримінальне правопорушення призначається лише у разі, якщо менш суворий вид покарання буде недостатній для виправлення особи та попередження вчинення нею нових кримінальних правопорушень.

При цьому, відповідно до ч. 2, 3 ст. 50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами; покарання не має на меті завдати фізичних страждань або принизити людську гідність.

Згідно з положеннями постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику призначення судами кримінального покарання» № 7 від 24.10.2003, призначаючи покарання, у кожному конкретному випадку суди мають дотримуватися вимог кримінального закону й зобов`язані враховувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані про особу винного та обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання. Таке покарання має бути необхідним і достатнім для виправлення засудженого та попередження нових злочинів. Досліджуючи дані про особу обвинуваченого, суд повинен з`ясувати його вік, стан здоров`я, поведінку до вчинення злочину як у побуті, так і за місцем роботи чи навчання, його минуле (зокрема, наявність не знятих чи не погашених судимостей, адміністративних стягнень), склад сім`ї (наявність на утриманні дітей та осіб похилого віку), його матеріальний стан тощо.

Ці вимоги закону судом першої інстанції належним чином дотримані.

Що стосується виду та розміру покарання за кримінальні правопорушення, винним в яких визнаний ОСОБА_8 , то при вирішенні даного питання і про це прямо вказано у вироку, суд врахував ступінь тяжкості вчинених кримінальних правопорушень, належно врахував відомості про особу обвинуваченого, зокрема те, що обвинувачений раніше притягався до кримінальної відповідальності, вчинив нові умисні кримінальні правопорушення проти власності в період іспитового строку, позитивно характеризується за місцем проживання, а також обставини, що пом`якшують покарання щире каяття, активне сприяння у розкритті кримінальних правопорушень й належним чином умотивував у цій частині своє рішення.

-4-

На підставі вищенаведеного колегія суддів уважає, що призначене покарання обвинуваченому ОСОБА_8 є справедливим, необхідним та достатнім для його виправлення, попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень.

Всупереч доводів апеляційної скарги, обставин, які б суттєво знижували ступінь тяжкості вчинених ОСОБА_8 кримінальних правопорушень та є передумовою для застосування щодо нього більш м`якого покарання, судом першої інстанції встановлено не було. Не встановила їх також і колегія суддів апеляційного суду при перегляді вироку суду.

Зважаючи на положення ст. 50 КК України, якою встановлено, що покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами, враховуючи ступінь тяжкості вчинених кримінальних правопорушень, особу обвинуваченого, пом`якшуючі покарання обставини, реалізуючи принцип законності, справедливості та індивідуалізації покарання, суд першої інстанції прийшов до обгрунтованого висновку про необхідність призначення обвинуваченому ОСОБА_8 покарання в межах санкції ч. 4 ст. 185 КК України у виді позбавлення волі в мінімальному його розмірі.

При призначенні обвинуваченому ОСОБА_8 остаточного покарання, суд також врахував і те, що вироком Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 01.09.2021 ОСОБА_8 засуджений за ч. 1, 2, 3 ст. 185 КК України із застосуванням положень ч. 1 ст. 70 цього Кодексу, до покарання у виді позбавлення волі на строк 03 (три) роки та на підставі ст. 75 КК України звільнений від відбування призначеного покарання з випробуванням з іспитовим строком на 02 (два) рокита призначив покарання за правилами, визначеними ст. 71 КК України, за сукупністю вироків, шляхом часткового складання призначених покарань.

Відповідно до положень ст. 414 КПК України, невідповідним ступеню тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого визнається таке покарання, яке хоч і не виходить за межі, встановлені відповідною статтею закону України про кримінальну відповідальність, але за своїм видом чи розміром є явно несправедливим через м`якість або через суворість.

Колегія суддів уважає, що вид та розмір призначеного ОСОБА_8 покарання відповідає тяжкості вчинених ним кримінальних правопорушень та даним про його особу, а також відповідає критерію справедливого покарання, у тому числі вимогам ст. 65 КК України та його меті.

Доводи апеляційної скарги захисника про надмірну суворість призначеного ОСОБА_8 покарання, на думку колегії суддів - є безпідставними. Згідно матеріалів кримінального провадження та поданої апеляційної скарги захисником, об`єктивно відсутні інші обставини, ніж ті, що встановлені судом першої інстанції, які пом`якшують покарання, а твердження сторони захисту щодо неналежного їх врахування спростовуються висновком суду, зазначеним в оскаржуваному вироку, яким належним чином обґрунтовано вид та міра покарання.

Інші доводи апеляційної скарги вказаних висновків суду не спростовують, оскільки судом першої інстанції в повній мірі встановлено та належним чином оцінено і враховано всі обставини, які за законом повинні бути враховані при призначенні ОСОБА_8 покарання.

Доводи захисника, викладені в апеляційній скарзі про наміри обвинуваченого вступити до лав ЗСУ, апеляційний суд враховує, проте визнає їх недостатніми підставами для будь-якого пом`якшення призначеного покарання. Доводи апеляційної скарги про самокритичне ставлення обвинуваченого до вчиненого та висловлений з цього приводу жаль, на думку апеляційного суду, також не можуть бути передумовою для зміни вироку з призначенням більш м`якого покарання із застосуванням ст. 69 КК України,

-5-

оскільки такі фактично враховані судом при призначенні обвинуваченому мінімального покарання за вчинені кримінальні правопорушення. При цьому, колегія суддів бере до уваги наявність підстав для застосування вимог ст. 71 КК України.

Отже, доводи апеляційної скарги щодо наявності підстав для зміни постановленого щодо ОСОБА_8 вироку в частині призначеного покарання, з урахуванням наведених захисником доводів, є безпідставними і такі апеляційний суд відхиляє.

Колегія суддів уважає, що призначаючи обвинуваченому ОСОБА_8 покарання, суд у повній мірі дотримався вимог кримінального закону, що містяться у нормах ст. 55, 65, 66 КК України, призначивши покарання в межах санкції статті, за якою його засуджено, додержуючись принципу законності, індивідуалізації, справедливості та обґрунтованості покарання.

Будь-які підстави для зміни чи скасування законного та обґрунтованого вироку суду першої інстанції відсутні, тому апеляційна скарга захисника-адвоката ОСОБА_7 задоволенню не підлягає.

Істотних порушень вимог кримінального процесуального закону при провадженні досудового розслідування та судового розгляду, які б тягнули за собою скасування або зміну вироку апеляційним судом не встановлено.

При прийнятті рішення колегія суддів також, враховує вимоги ст. 26 КПК України, зокрема, те, що сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та в спосіб, передбачених цим Кодексом; що під час апеляційного розгляду стороною захисту не заявлялось клопотань щодо приєднання до матеріалів судового провадження доказів (документів), які б могли вплинути на висновки суду; а також положення ст. 404 цього Кодексу в частині перегляду судового рішення в межах апеляційної скарги.

Керуючись ст. 404, 405, 407, 419 КПК України, апеляційний суд

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу захисника-адвоката ОСОБА_7 залишити без задоволення, а вирок Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 27.01.2023, щодо ОСОБА_12 ,- без змін.

Ухвала може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Касаційного кримінального суду у складі Верховного Суду протягом трьох місяців з дня проголошення судового рішення судом апеляційної інстанції, а засудженим, який тримається під вартою,- в той самий строк з дня вручення йому копії судового рішення.

Судді