Справа № 729/363/24
У Х В А Л А

і м е н е м У к р а ї н и

21 лютого 2024 р. Бобровицький районний суд Чернігівської області в складі :

судді ОСОБА_1

за участю секретарки ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Бобровиця заяву судді ОСОБА_3 про самовідвід у кримінальному провадженні № 0000013 від 21.01.2024 за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 125 КК України,-

У С Т А Н О В И В :

16.02.2024 надійшла заява судді Бобровицького районного суду Чернігівської області ОСОБА_3 про самовідвід у кримінальному провадженні № 0000013 від 21.01.2024 за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 125 КК України.

В своїй заяві суддя зазначає, що обвинувачений у кримінальному провадженні ОСОБА_4 був однокласником її дочки, з матір`ю обвинуваченого суддя ОСОБА_3 спілкується та перебуває в дружніх відносинах. Також мати обвинуваченого, яка є свідком у кримінальному провадженні повідомляла суддю про обставини кримінального правопорушення ще до надходження обвинувального акту до суду, з приводу чого суддя надавала їй певні роз`яснення та рекомендації.

Вказані обставини можуть викликати сумнів в об`єктивності та неупередженості судді і є обставинами, які впливатимуть на відчуття безсторонності при прийнятті рішення та є підставою для відводу. З метою дотримання балансу інтересів учасників кримінального провадження, просить заяву про самовідвід задовольнити.

Суддя ОСОБА_3 в судове засідання не з`явилася, надала заяву в якій просить розгляд заяви про її самовідвід розглянути в її відсутність. .

Прокурор, обвинувачений та потерпіла в судове засідання не з`явилися про час та місце розгляду заяви про самовідвід повідомлені належним чином.

Дослідивши заяву про самовідвід, суд приходить до такого висновку.

Відповідно до п.4 ч. 1 ст. 75 КПК України, суддя не може брати участь у кримінальному провадженні за наявності інших обставин, які викликають сумнів у його неупередженості.

У рішенні Європейського суду з прав людини від 10.12.2009 у справі «Мироненко і Мартиненко проти України» було зазначено, що наявність безсторонності має визначатися, для цілей пункту 1 статті 6 Конвенції, за допомогою суб`єктивного та об`єктивного критеріїв. За суб`єктивним критерієм оцінюється особисте переконання та поведінка конкретного судді, тобто чи виявляв суддя упередженість або безсторонність у даній справі. Відповідно до об`єктивного критерію визначається, серед інших аспектів, чи забезпечував суд як такий та його склад відсутність будь-яких сумнівів у його безсторонності (зокрема, про це вказано у рішеннях ЄСПЛ у справах «Фей проти Австрії» та «Веттштайн проти Швейцарії»). Крім цього, у кожній справі слід визначити, чи мають стосунки, що розглядаються, таку природу та ступінь, що свідчать про те, що суд не є безстороннім (рішення у справі «Пуллар проти Сполученого Королівства»).

Тлумачення практики ЄСПЛ дозволяє дійти висновку, що у даному випадку підставою для відводу не обов`язково має бути доведений факт необ`єктивності чи зацікавленості судді. Згідно з норми ст. 75 КПК України унеможливлюєтьсяучасть судді у розгляді справи за наявності у сторони лише сумніву щодо його неупередженості.

Отже, достатнім для відводу є припущення, що суддя в силу дії певних чинників не може зберегти безсторонність.

Пунктом 5 постанови Пленуму Верховного Суду України №8 від 13 червня 2007 року «Про незалежність судової влади» визначено, що відповідно до закону суддя не може брати участь у розгляді справи і підлягає відводу (самовідводу), якщо він заінтересований у результаті розгляду справи або є інші обставини, які викликають сумнів в об`єктивності та неупередженості судді.

У своєму рішенні по справі "Фельдман проти України" Європейський суд з прав людини порушенням ст. 6 Конвенції визнав незабезпечення суддею достатніх гарантій для виключення будь-якого розумного сумніву з приводу його безсторонності (див. рішення у справі "Фельдман проти України", заяви N 76556/01 та 38779/04, рішення від 8 квітня 2010 року, п. 97).

Тобто, якщо говорити у ракурсі безсторонності суду, то слід ураховувати те, що визначення юридичного змісту оціночної категорії «безсторонній суд» зумовлює необхідність врахування суб`єктивного та об`єктивного критеріїв безсторонності. Перший з них означає, що суддя має бути суб`єктивно вільним від упередженості при розгляді справи; другий - що суддя має забезпечити достатні гарантії для усунення будь-яких обгрунтованих сумнівів щодо його неупередженості.

Конкретизуючи суб`єктивний критерій, Суд підкреслює, що поки не доведено інше, діє презумпція особистої безсторонності судді (рішення ЄСПЛ від 23.06.1981 у справі «Ле Комт (Le Compte), Ван Левен (Van Leuven) и Де Мейер (De Meyere) проти Бельгії»), як наслідок таку презумпцію спростувати досить складно, адже критерієм суб`єктивної безсторонності є відсутність з боку судді умисних або необережних дій чи висловлювань, які б свідчили про пряму чи опосередковану особисту зацікавленість у вирішенні справи або іншим чином давали б підстави сумніватися в його неупередженості.

Тобто, об`єктивно безстороннім є судовий орган, діяльність якого відповідає таким критеріям: забезпечується не лише здійснення правосуддя, а й зовнішнiй вияв того, що відбувається; суддею створено достатні гарантії для усунення об`єктивно виправданих підстав (і навіть потенційної можливості) побоюватися, що він, незалежно від особистої поведінки, не є безстороннім.

При цьому, ЄСПЛ у справі «Ушаков та Ушакова проти України» 18 червня 2015 року указує на те, що Суд при оцінці доказів керується критерієм доведеності «поза розумним сумнівом». Згідно з його усталеною практикою доведеність може випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій стосовно фактів, достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою. Більше того, слід нагадати, що під час провадження на підставі Конвенції застосовується принцип той, хто стверджує щось, повинен довести це твердження (affirmanti incumbit probatio).

Разом з тим, заявлений самовідвід не містить належних та підтверджених даних, які б викликали обґрунтовані сумніви в неупередженості судді ОСОБА_3 при розгляді кримінального провадження і заінтересованості в результатах розгляду провадження, що свідчили б про наявність підстав для відводу судді, з цих передумов.

Таким чином, на даний час відсутні будь-які дані та докази, які б свідчили про особисту заінтересованість судді в результатах справи або викликали б обґрунтовані сумніви щодо неупередженості та необ`єктивності судді під час судового розгляду провадження.

У той же час, слід ураховувати те, що відповідно до п. 26 рішення Європейського суду з прав людини «ДеКуббер проти Бельгії» (Заява № 9186/80) від 26 жовтня 1984 р., «правосуддя повинне не тільки чинитися, повинно бути також видно, що воно чиниться», тому будь-який суддя, щодо якого є обґрунтовані підстави побоюватися браку безсторонності, має бути відведений.

Згідно ч. 7 ст. 56 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» суддя зобов`язаний справедливо, безсторонньо та своєчасно розглядати і вирішувати судові справи відповідно до закону з дотриманням засад і правил судочинства; дотримуватися правил суддівської етики, у тому числі виявляти та підтримувати високі стандарти поведінки у будь-якій діяльності з метою укріплення суспільної довіри до суду, забезпечення впевненості суспільства в чесності та непідкупності суддів.

А тому, з огляду на фактичні обставини справи, з метою виключення ймовірності виникнення припущень щодо зацікавленості судді у даному кримінальному провадженні та з метою забезпечення належних умов його розгляду, суд вбачає підстави для самовідводу судді ОСОБА_3 , а тому вважає за необхідне задовольнити заяву про самовідвід.

Відповідно до ч. 2 ст. 82 КПК України, у разі задоволення заяви про відвід (самовідвід) судді, який здійснює судове провадження одноособово, справа розглядається в тому самому суді іншим суддею.

На підставі вищевикладеного та керуючись ст.ст.75,80-82 КПК України, -

У Х В А Л И В :

Заяву судді Бобровицького районного суду Чернігівської області ОСОБА_3 про самовідвід, - задовольнити.

Кримінальне провадження № 0000013 від 21.01.2024 за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 125 КК України передати до канцелярії Бобровицького районного суду Чернігівської області для вирішення питання про передачу кримінального провадження іншому судді.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя ОСОБА_1