Справа №345/1507/24
Провадження № 1-кс/345/363/2024
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22.04.2024 року м. Калуш

Слідчий суддя Калуського міськрайонного суду Івано-Франківської області ОСОБА_1 за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора Калуської окружної прокуратури ОСОБА_3 , підозрюваної ОСОБА_4 , розглянувши клопотання слідчого СВ Калуського РВП ГУНП в Івано-Франківській області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_5 , погоджене з прокурором Калуської окружної прокуратури ОСОБА_3 , про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту щодо ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки АДРЕСА_1 , зареєстрованої в АДРЕСА_2 , жительки АДРЕСА_3 , громадянки України, українки, раніше не судимої, підозрюваної у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 190 КК України, -

встановив:

Слідчий звернувся до суду із даним клопотанням, мотивуючи його наступним.

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ІПН НОМЕР_1 , 11.11.2022 змінила анкетні дані, а саме прізвище, ім`я та по батькові на ОСОБА_4 .

Також, ОСОБА_6 (ІПН НОМЕР_1 ), являючись фізичною особою-підприємцем, здійснювала роздрібну торгівлю одягом у спецiалiзованих магазинах на території м.Калуша та підтримувала товариські стосунки з ОСОБА_7 .

В другій половині 2018 року (точної дати досудовим розслідуванням не встановлено) ОСОБА_6 переслідуючи мету збагатитись за рахунок інших осіб розповсюдила неправдиву інформацію про розширення власного бізнесу, який потребував великих грошових вкладень.

У подальшому на вказану пропозицію відгукнувся ОСОБА_7 , який погодився позичити грошові кошти ОСОБА_6 для розширення її бізнесу. В той час у ОСОБА_6 виник умисел на заволодіння грошовими коштами ОСОБА_7 . З метою реалізації свого протиправного умислу спрямованого на заволодіння грошовими коштами ОСОБА_7 , ОСОБА_6 увійшла у довіру до останнього.

Використовуючи довіру ОСОБА_7 , ОСОБА_6 просила його позичити для ведення підприємницької діяльності грошові кошти, які обіцяла повернути в повному обсязі до 17.05.2020. Переслідуючи мету збагачення чужим майном у великих розмірах, ОСОБА_6 визначила грошові кошти ОСОБА_7 як об`єкт свого злочинного посягання та не мала наміру їх використовувати у підприємницькій діяльності і повертати останньому.

Так, реалізовуючи свій злочинний умисел, спрямований на заволодіння грошовими коштами у великих розмірах, ОСОБА_6 , діючи умисно, з корисливих мотивів, усвідомлюючи суспільно небезпечний та протиправний характер своїх дій, передбачаючи суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, 17.12.2019 в магазину « ІНФОРМАЦІЯ_2 », що в АДРЕСА_4 зустрілась із своїм знайомим ОСОБА_7 і переконала останнього позичити їй грошові кошти в сумі 20000 доларів США, згідно офіційного курсу НБУ станом на 17.12.2019 еквівалентно 469800 грн.,ніби-то, на розвиток підприємницької діяльності, які зобов`язалась повернути до 17.05.2020, хоча насправді наміру повертати грошові кошти не мала, а хотіла привласнити та використати на власні потреби.

Не підозрюючи злочинних намірів ОСОБА_6 , ОСОБА_7 погодився надати останній грошові кошти на розвиток бізнесу.

Так реалізовуючи свій злочинний умисел на заволодіння чужими грошовими коштами у великих розмірах, шляхом зловживання довірою, ОСОБА_6 17.12.2019 в магазину « ІНФОРМАЦІЯ_2 », що в АДРЕСА_4 отримала від ОСОБА_7 грошові кошти у сумі 20000 доларів США згідно офіційного курсу НБУ станом на 17.12.2019 еквівалентно 469800 грн., ніби-то, на розвиток підприємницької діяльності, які

Однак, ОСОБА_6 , визначивши вказані грошові кошти як об`єкт свого злочинного посягання, наміру використовувати їх за вказаним призначенням не мала, а шахрайським способом, зловживаючи довірою, заволоділа ними та використала на власні потреби.

Таким чином, ОСОБА_4 підозрюється у вчинення кримінального правопорушення (злочину) передбаченого ч. 3 ст. 190 КК України, а саме шахрайство вчинене у великих розмірах.

Оскільки кримінальне правопорушення, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_4 , а саме за ч. 3 ст. 190 КК України (у редакції до 11.08.2023) є тяжким злочином, за яке передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від трьох до восьми років, то слідчий вважає, що вона може переховуватися від органів досудового розслідування та суду, а також вчинити інше кримінальне правопорушення (оскільки ОСОБА_4 інкримінується не один епізод злочинної діяльності).

Слідчий зазначає, що відносно підозрюваної ОСОБА_8 на розгляді Калуського міськрайонного суду перебуває кримінальне провадження за ч. 2, ч. 4 ст. 190 КК України (в редакції до 11.08.2023), а також ОСОБА_8 неодноразово не з`являлась у судові засідання.

Так як на даний час запобігти цим ризикам шляхом застосування більш м`якого запобіжного заходу, неможливо слідчий просить суд застосувати щодо ОСОБА_4 запобіжний захід у виді домашнього арешту та заборонити їй залишати місце проживання від 22.00 год. до 06.00 год. терміном 60 днів.

Прокурор ОСОБА_3 в судовому засіданні підтримав клопотання та просив задоволити з наведених у ньому підстав.

Підозрювана ОСОБА_4 дала згоду на проведення судового засідання без участі її захисника адвоката ОСОБА_9 -Філімонової. Просила в задоволенні клопотання про застосування запобіжного заходу у виді домашнього арешту відмовити, оскільки вона є керівником благодійної організації, особисто здійснює перевезення гуманітарної (благодійної) допомоги для військовослужбовців, для чого виїжджає за межі Івано-Франківської області, а також за межі України, що підтверджується копією паспорта ОСОБА_8 для виїзду за кордон, супровідними листами та актами прийому-передачі майна.

Вислухавши учасників кримінального провадження, дослідивши матеріали клопотання, вважаю, що клопотання підлягає до часткового задоволення, виходячи з наступних підстав.

Дане клопотання відповідає вимогам ст. 184 КПК України.

Вирішуючи питання про застосування запобіжного заходу у виді домашнього арешту відносно підозрюваного, враховую вимоги п.п. 3 і 4 ст.5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини, згідно з якими обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою.

Відповідно до ч. 1 ст.194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Відповідно до ч. 2 ст.177 КПК України підставою застосування запобіжних заходів є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті, зокрема: переховуватись від органів досудового розслідування та суду, знищити, сховати або спотворити будь-яку з речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, вчинити інше правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється.

Згідно з практикою Європейського суду з прав людини «розумна підозра у вчиненні кримінального злочину, про яку йдеться у статті 5 § 1 (c) Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, передбачає наявність обставин або відомостей, які переконали б неупередженого спостерігача, що ця особа можливо вчинила злочин».

Відповідно до ч. 1, ч. 2 ст. 181 КПК України домашній арешт полягає в забороні підозрюваному, обвинуваченому залишати житло цілодобово або у певний період доби. Домашній арешт може бути застосовано до особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі.

Кримінальне правопорушення, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_4 , а саме за ч. 3 ст. 190 КК України (у редакції до 11.08.2023) є тяжким злочином, за яке передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від трьох до восьми років.

Обґрунтованість підозри ОСОБА_4 у вчиненні інкримінованого їй кримінального правопорушення підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами, а саме: протоколом допиту потерпілого ОСОБА_7 , протоколом допиту свідка ОСОБА_10 , протоколом огляду речей та документів, протоколом тимчасового доступу, документами які вилучено в Калуській окружній прокуратурі, та іншими зібраними у кримінальному провадженні доказами в їх сукупності.

Наявні у матеріалах кримінального провадження докази у їх сукупності дають підстави слідчому судді дійти до висновку, що органами досудового розслідування обґрунтовано підозрюється ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 190 КК України (у редакції до 11.08.2023).

При цьому суд виходить із принципу презумпції невинуватості і не вирішує наперед процесуальну перспективу пред`явленої підозри, а лише аналізує обґрунтованість та тяжкість пред`явленої підозри, а також суспільної небезпеки злочинних дій, у скоєнні яких підозрюється ОСОБА_4 .

Окрім цього, застосування запобіжних заходів можливо за наявності ризиків. Ризик - це невизначена подія, яка по суті, представляє собою ймовірність отримання несприятливих для досудового слідства подій, визначених у частині першій статті 177 Кримінального процесуального кодексу України.

У судовому засіданні прокурором доведено наявність ризику, який існує та який дає достатні підстави вважати, що підозрюваний може вчинити дії, передбачені п. 1 частини 1 статті 177 Кримінального процесуального кодексу України, а саме: може переховуватися від органів досудового розслідування. Оскільки про існування вказаного ризику стверджує те, що ОСОБА_4 , усвідомлюючи неминучість покарання за вчинення нетяжкого та особливо тяжкого злочину, за який передбачено покарання у виді позбавлення волі з конфіскацією майна, з метою уникнення від кримінальної відповідальності, може переховуватися від органів досудового розслідування та суду.

Водночас суд вважає, що прокурором у судовому засіданні не доведено наявність ризику, передбаченого пунктом 5 частини 1 статті 177 Кримінального процесуального кодексу України, а саме те, що ОСОБА_4 може вчинити інше кримінальне правопорушення, оскільки вона є керівником благодійної організації, у суду відсутні відомості про вчинення нею будь-яких неправомірних дій, з приводу яких її притягували до адміністративної чи кримінальної відповідальності в минулому. Той факт, що на розгляді Калуського міськрайонного суду відносно підозрюваної ОСОБА_8 перебуває кримінальне провадження за ч. 2, ч. 4 ст. 190 КК України (в редакції до 11.08.2023), не підтверджує її винуватість у вчиненні даних злочинів, на стадії судового розгляду. Крім того, слідчий суддя звертає увагу, на те, що у даному кримінальному провадженні (справа № 345/6096/23) на даний час до ОСОБА_4 не застосовано жодного запобіжного заходу.

Разом з тим, відповідно до ч. 4 ст. 194 КПК України, якщо при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу прокурор доведе обставини, передбачені пунктами 1 та 2 частини першої цієї статті, але не доведе обставини, передбачені пунктом 3 частини першої цієї статті, слідчий суддя має право застосувати більш м`який запобіжний захід, ніж той, який зазначений у клопотанні, а також покласти на підозрюваного, обвинуваченого обов`язки, передбачені частиною п`ятою цієї статті, необхідність покладення яких встановлена з наведеного слідчим обґрунтування клопотання.

Слідчий суддя, вважає, що прокурором в судовому засіданні не наведено таких обставин, які можуть вказувати на те, що підозрювана порушуватиме покладені на неї процесуальні обов`язки у разі застосування більш м`якого запобіжного заходу, а також, що такий запобіжний захід буде недостатнім та не забезпечить запобігання відповідному ризику.

При цьому істотне значення має факт надання підозрюваною волонтерської допомоги ЗСУ, про що подано документи.

А тому, виходячи з положень ст.ст. 176-178 КПК України, ст. 5 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, враховуючи фактичні обставини справи, відомості про особу ОСОБА_4 її вік, стан здоров`я, те, що вона займається благодійною діяльністю, є керівником благодійної організації, особисто здійснює перевезення гуманітарної (благодійної) допомоги для військовослужбовців, для чого виїжджає за межі Івано-Франківської області, а також за межі України, що підтверджується копією паспорта ОСОБА_8 для виїзду за кордон (а.с.107), супровідними листами та актами прийому-передачі (а.с.108-140), раніше не судима, слідчий суддя дійшов висновку, що клопотання слідчого потрібно задовольнити частково, та вважає за можливе обрати підозрюваній ОСОБА_4 запобіжний захід у виді особистого зобов`язання.

Особисте зобов`язання полягає у покладені на підозрюваного, обвинуваченого зобов`язання виконувати покладені на нього слідчим суддею, судом обов`язки, передбачені ст.194 цього Кодексу (ч. 1 ст. 179 КПК України).

Такий запобіжний захід суд вважає достатнім для забезпечення виконання обов`язків підозрюваним ОСОБА_4 та його належної процесуальної поведінки.

З врахуванням наведеного, слідчий суддя приходить до висновку, що обрання запобіжного заходу відносно ОСОБА_4 у виді особистого зобов`язання є виправданим і таким, що відповідає кримінально-процесуальному закону та суспільним інтересам, у зв`язку з чим дане клопотання підлягає частковому задоволенню, з частковим покладенням на підозрювану передбачених ч. 5 ст.194 КПК України обов`язків, про які просить прокурор та слідча, з врахуванням виду її діяльності.

На підставі викладеного і керуючись ст. ст. 176-179, 181, 184, 193, 194, 196, 198, 205 КПК України, -

постановив:

Клопотання слідчого СВ Калуського РВП ГУНП в Івано-Франківській області ОСОБА_5 , погоджене з прокурором Калуської окружної прокуратури ОСОБА_3 , про застосування запобіжного заходу у виді домашнього арешту щодо ОСОБА_4 задовольнити частково.

Застосувати щодо підозрюваної ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки АДРЕСА_1 , зареєстрованої в АДРЕСА_2 , жительки АДРЕСА_3 , громадянки України запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання.

Покласти на підозрювану ОСОБА_4 обов`язки, передбачені ч. 5 ст. 194 КПК України, а саме:

1. прибувати до слідчого, прокурора чи суду за першою вимогою;

2. повідомляти слідчого, прокурора чи суд, залежно від стадії кримінального провадження, про зміну свого місця проживання та роботи;

3. здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

Строк дії покладених обов`язків визначити на 60 днів до 20.06.2024 включно.

Після закінчення строку, на який на підозрювану були покладені відповідні обов`язки, ухвала про застосування запобіжного заходу в цій частині припиняє свою дію і обов`язки скасовуються.

Роз`яснити підозрюваній ОСОБА_4 , що в разі невиконання покладених на неї обов`язків до неї може бути застосований більш жорсткий запобіжний захід і на неї може бути накладене грошове стягнення в розмірі від 0,25 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб до 2 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Контроль за виконанням даної ухвали покласти на слідчого в даному кримінальному провадженні.

Ухвала може бути оскаржена до Івано-Франківського апеляційного суду протягом 5 (п`яти) днів з дня складення повного тексту ухвали.

Повний текст ухвали оголошено о 13.00 годині 24.04.2024.

Слідчий суддя: