Справа № 650/1581/24
провадження №1-кс/650/526/24
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

02 липня 2024 року селище Велика Олександрівка

Слідчий суддя Великоолександрівського районного суду Херсонської області ОСОБА_1 , за участю:

секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

слідчого ОСОБА_4 ,

підозрюваного ОСОБА_5 ,

захисника ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду клопотання слідчого слідчого відділення Бериславського районного відділу поліції ГУНП в Херсонській області ОСОБА_7 , погоджене прокурором Херсонської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Південного регіону ОСОБА_8 , про продовження строку запобіжного заходу у виді тримання під вартою стосовно:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Манівці, Красилівського району, Хмельницької області, українця, громадянина України, з середньою освітою, не одруженого, зареєстрованого та фактично проживаючого за адресою АДРЕСА_1 , призваного на військову службу за мобілізацією ІНФОРМАЦІЯ_2 , стрілець 2 стрілецького відділення 2 стрілецького взводу 3 стрілецької роти військової частини НОМЕР_1 , солдата,

за підозрою у вчиненні злочину, передбаченого частиною четвертою статті 296 КК України,

в с т а н о в и в :

Слідчий звернувся до суду із вказаним клопотанням в якому просить продовжити строк запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_5 в межах строку досудового розслідування.

В обґрунтування клопотання слідчий зазначив, що ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні злочину, передбаченого частиною четвертою статті 296 КК України, кваліфікуючими ознаками якого є хуліганство, тобто грубе порушення громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжується особливою зухвалістю, вчинене із застосуванням іншого предмету спеціально пристосованого для нанесення тілесних ушкоджень.

Обґрунтованість підозри підтверджується наданими слідчому судді, зібраними у провадженні матеріалами.

Вказуючи про необхідність продовження обраного щодо підозрюваного запобіжного заходу у виді тримання під вартою слідчий посилається на те, що раніше заявлені ризики, передбачені у пунктах 1, 2, 3, 5 частини першої статті 177 КПК України, які до цього часу продовжують існувати не зменшились і не втратили своєї актуальності.

На судовому засіданні прокурор наполягав на обґрунтованості клопотання, просив його задовольнити. Пояснив, що попередньо зібрані матеріали свідчать про обґрунтованість підозри на даному етапі досудового розслідування, а наявних ризиків та їх не зменшення достатньо для продовження раніше обраного щодо підозрюваного запобіжного заходу у виді тримання під вартою. Підстав для зміни вказаного запобіжного заходу він не вбачає, оскільки тримання підозрюваного під домашнім арештом, з огляду на обставини справи, не забезпечить належної процесуальної поведінки підозрюваного та не зможе запобігти встановленим ризикам.

На судовому засіданні слідчий також підтримав подане клопотання, просив його задовольнити. Додатково пояснив, що відносно підозрюваного необхідно ухвалити рішення про продовження строку дії обраного запобіжного заходу, з огляду на ті ризики, які були встановлені судом та які наразі не зменшилися.

На судовому засіданні підозрюваний пояснив, що він заперечує проти клопотання прокурора та просить змінити запобіжний захід у виді тримання під вартою на домашній арешт, з направленням його за місцем проживання.

На судовому засіданні захисник ОСОБА_6 просив відмовити у задоволенні клопотання прокурора зазначивши про необґрунтованість вказаних у ньому ризиків та достатність обрання щодо підозрюваного запобіжного заходу у виді домашнього арешту.

Дослідивши матеріали клопотання, заслухавши думку осіб, які беруть участь у справі, слідчий суддя встановив наступне.

Метою застосування запобіжного заходу (частина перша статті 177 КПК України) є забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється.

Згідно з частиною другою статті 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Згідно з частиною першою статті 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти вищевказаним ризикам, крім випадків, передбачених частинами шостою та сьомою статті 176 КПК України.

Згідно з пунктом 4 частини другої статті 183 КПК України запобіжний захід у вигляді тримання під вартою може бути застосований до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.

Згідно з частиною першою статті 197 КПК України строк дії ухвали слідчого судді, суду про тримання під вартою або продовження строку тримання під вартою не може перевищувати шістдесяти днів.

Згідно з частиною третьою статті 197 КПК України строк тримання під вартою може бути продовжений слідчим суддею в межах строку досудового розслідування в порядку, передбаченому цим Кодексом. Сукупний строк тримання під вартою підозрюваного, обвинуваченого під час досудового розслідування не повинен перевищувати: шести місяців - у кримінальному провадженні щодо нетяжкого злочину; 2) дванадцяти місяців - у кримінальному провадженні щодо тяжких або особливо тяжких злочинів.

Згідно з частиною третьою статті 199 КПК України строк клопотання про продовження строку тримання під вартою, крім відомостей, зазначених у статті 184 цього Кодексу, повинно містити:

1) виклад обставин, які свідчать про те, що заявлений ризик не зменшився або з`явилися нові ризики, які виправдовують тримання особи під вартою;

2) виклад обставин, які перешкоджають завершенню досудового розслідування до закінчення дії попередньої ухвали про тримання під вартою.

Згідно з частиною п`ятою статті 199 КПК України слідчий суддя зобов`язаний відмовити у продовженні строку тримання під вартою, якщо прокурор, слідчий не доведе, що обставини, зазначені у частині третій цієї статті, виправдовують подальше тримання підозрюваного, обвинуваченого під вартою.

Суд встановив, що ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні злочину, передбаченого частиною четвертою статті 296 КК України, що підтверджується витягом з Єдиного реєстру досудових розслідувань № 0000705 від 02 квітня 2024 року, повідомленням про підозру від 03 квітня 2024 року, яке було вручене останньому 03 квітня 2024 року.

Відповідно до вказаної підозри ОСОБА_5 підозрюється у тому, що він 02.04.2024 приблизно о 07:30 год ОСОБА_5 , знаходячись у будинку, розташованому за адресою: АДРЕСА_2 , у якому він тимчасово проживав з іншими військовослужбовцями військової частини НОМЕР_1 , перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, будучи невдоволеним, що цього ж дня приблизно о 02:30 год на його вимогу надати ключі від автомобіля марки «ВАЗ» моделі «2109», із державним реєстраційним номерним знаком НОМЕР_2 , який був припаркований на території домоволодіння, розташованого за адресою: АДРЕСА_2 , він отримав відмову від військовослужбовця цієї ж військової частини ОСОБА_9 , з метою показати оточуючим свою зверхність, виразивши явну зневагу до загальноприйнятих норм і правил поведінки, дістав чеку від гранати Ф-1 та погрожував застосувати зазначений бойовий припас.

Одразу після цього, ОСОБА_5 , проявляючи явну неповагу до суспільства, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно-небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, діючи умисно, грубо порушуючи громадський порядок, з мотивів явної неповаги до суспільства, загальноприйнятих норм моралі, із особливою зухвалістю, достовірно знаючи, що вказаний предмет граната Ф-1, призначена для ураження живої сили противника та має радіус ураження уламків 200 метрів, і розуміючи, що він знаходиться в населеному пункті, де проживають інші особи, у тому числі військовослужбовці військової частини НОМЕР_1 , а використання цього предмета створить реальну загрозу для життя чи здоров`я громадян, підійшов до автомобіля марки «ВАЗ» моделі «2109», із державним реєстраційним номерним знаком НОМЕР_2 , що знаходився на вказаного території домоволодіння, тримаючи гранату у правій руці, лівою рукою висмикнув запобіжну чеку (кільце) та кинув зазначений бойовий припас через незачинене вікно водійських дверей до салону вказаного автомобілю, внаслідок вибуху якого автомобіль згорів.

Дії ОСОБА_5 кваліфіковані за частиною четвертою статті 296 КК України, як хуліганство, тобто грубе порушення громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжується особливою зухвалістю, вчинене із застосуванням іншого предмету спеціально пристосованого для нанесення тілесних ушкоджень.

02 квітня 2024 року, о 17 годині 50 хвилин, ОСОБА_5 затримано, в порядку статей 208, 615 КПК України.

Обґрунтованість підозри підтверджується:

Протоколом огляду місця події від 02.04.2024, що проводився за адресою: АДРЕСА_2 , де зафіксоване місце вчинення злочину. В ході огляду виявлено знищений автомобіль марки «ВАЗ» моделі «2109» держаний номерний знак НОМЕР_3 та вилучено металевий предмет круглої форми, сріблястого кольору, схожий на запобіжну чеку (кільце);

Актом про пожежу від 02.04.2024, яка відбулась за адресою: АДРЕСА_2 , встановлено, що ймовірною причиною пожежі є вибух боєприпасу в салоні автомобіля ВАЗ-2109;

Допитом свідка ОСОБА_10 , який повідомив, що він на даний час проходить військову службу в АДРЕСА_2 та проживає разом із іншими військовослужбовцями, а саме: ОСОБА_9 та ОСОБА_5 , за адресою: АДРЕСА_2 . 02.04.2024 близько 02:30 год. Перебуваючи за місцем мешкання від почув сварку між ОСОБА_9 та ОСОБА_5 .. При цьому ОСОБА_5 вимагав надати йому ключі від автомобіля ВАЗ-2109 д/н НОМЕР_2 , яким вони користуються у підрозділі. Вказаний автомобіль фактично перебував у володінні ОСОБА_11 , який вже два місяці перебуває в СЗЧ. ОСОБА_5 відмовили дати ключі через те, що останній перебував в стані алкогольного сп`яніння. В подальшому приблизно о 07:30 год. 02.04.2024 свідок перебував вдома, коли до нього підійшов ОСОБА_5 у стані сильного алкогольного сп`яніння, останній тримав у руці гранату Ф-1, та сказав свідку що підірве вищевказаний автомобіль, після цього він розжав вушки вказаної гранати та висмикнув чеку. Свідок вмовив ОСОБА_5 повернути чеку на місце, та той наче заспокоївшись пішов. Приблизно через 5 хвилин свідок почув вибух та вибігши із будинку побачив що вказаний автомобіль який було припарковано в подвірї домоволодіння АДРЕСА_3 , палає. У дворі в цей час стояв ОСОБА_5 , який сказав що підірвав автомобіль гранатою;

Допитом свідка ОСОБА_12 , який повідомив, що він на дайни час проходить військову службу в АДРЕСА_2 та проживає за адресою АДРЕСА_2 , разом із ОСОБА_10 , ОСОБА_13 та ОСОБА_14 . 02.04.2024 рок ублизько 01:20 з бойового завдання повернувся ОСОБА_15 , який зайшов до свідка в кімнату та привітався, останній був невдоволений в плані того, що не включений генератор та його ніхто не зустрічає. В подальшому 02.04.2024 близько 07:30 год. Свідок перебуваючи в своїй кімнаті почув вибух біля місця їхнього проживання, та вийшовши на подвіря, побачив що автомобіль ВАЗ-2109, зеленого кольору, який знаходився на території домоволодіння АДРЕСА_3 , палає. Біля даного подвіря в цей час перебував ОСОБА_15 та ОСОБА_10 які вели бесіду. Під час розмови із ОСОБА_14 останній повідомив, що він кинув гранату Ф-1 в салон даного автомобіля. Даний автомобіль належить військовослужбовцю, який на даний час в СЗЧ, у зв`язку із чим вказаним автомобілем користувалися хлопці їхнього підрозділу;

Допитом свідка ОСОБА_9 , який повідомив, що він на даний час проходить військову службу в АДРЕСА_2 , та проживає за адресою АДРЕСА_2 , спільно з ОСОБА_5 . 02.04.2024 приблизно о 02:30 год у свідка разом із ОСОБА_5 за місцем проживання, відбувся конфлікт на грунті того, що останній просив взяти автомобіль ВАЗ-2106 д/н НОМЕР_2 , який фактично належить ОСОБА_16 , який також є військовослужбовцем але вже два місяці перебуває в СЗЧ. З тих пір вказаним автомобілем користувався їхній підрозділ. Коли свідок відмовив ОСОБА_5 , то останній почав погрожувати та в подальшому пішов по селу шукати горілку, а свідок ліг спати. В подальшому 02.04.2024 близько 07:30 год. свідок почув вибух та вийшовши в двір побачив, що вказаний автомобіль, який зберігався в подвірї будинку АДРЕСА_3 , горить. В цей час у дворі стояв ОСОБА_5 , який сказав, що даний автомобіль він підірвав для того, щоб він нікому не достався;

Допитом свідка ОСОБА_17 , який повідомив, що він являється мешканцем с. Тягинка Бериславського району, та приглядає за домоволодінням АДРЕСА_3 , який вже напівзруйнований від обстрілів та належить ОСОБА_18 , який виїхав до м. Миколаєва, та залишив його під нагляд свідка. 02.04.2024 близько 08:00 год. свідок прийшов до вказаного подвіря, та побачив що у подвірї вказаного будинку горить автомобіль ВАЗ-2106, який там нещодавно ставили військові. В подальшому після того як авто догоріло то свідок пішов до буд. АДРЕСА_2 де проживають військові, та йому повідомили що вказаний автомобіль згорів в наслідок підриву гранати ОСОБА_5 який останній часом поводився неадекватно, але всіх деталей свідку не відомо;

Допитом свідка ОСОБА_19 , який повідомив, що він на даний час проходить військову службу в АДРЕСА_2 та проживає разом із співслужбовцями в буд. АДРЕСА_2 . 02.04.2024 року близько 02:30 за місцем їхнього проживання ОСОБА_5 сварився із ОСОБА_9 , при цьому ОСОБА_5 перебував в стані алкогольного спяніння та вимагав дати йому ключі від автомобіля ВАЗ-2109 д/н НОМЕР_2 , яким користується їхній підрозділ. Формально вказаний автомобіль належить ОСОБА_16 , який вже два місяці перебуває в СЗЧ. Деталей сварки свідок не памятає. В подальшому 02.04.2024 близько 07:30 год. свідок почув вибух, та вибігши з іншими із будинку побачив, що даний автомобіль який перебував на подвірї буд. АДРЕСА_3 , палає. Поблизу автомобіля знаходився ОСОБА_5 , який сказав, що це він гранатою підірвав автомобіль

Допитом підозрюваного ОСОБА_5 , який повідомив наступне, що 08.06.2023 його було призвано на військову службу за мобілізацією ІНФОРМАЦІЯ_3 , та він проходить службу на посаді стрільця 2 стрілецького відділення 2 стрілецького взводу 3 стрілецької роти військової частини НОМЕР_1 , яка входить до складу 86 ОБТрО та несе службу у АДРЕСА_2 . На даний час у зв`язку із несенням служби в с. Тягинка, він проживає в будинку АДРЕСА_2 , разом із співслужбовцями. Так 02.04.2024 року близько 01:30 год він повернувся до місця тимчасового проживання із виконання бойового завдання, після чого повечеряв та випив близько 1 л. пива, в подальшому він вийшов на вулицю із житлового будинку та маючи ключі від автомобіля ВАЗ-2109, який він разом із побратимом ОСОБА_20 (який на даний час перебуває в СЗЧ) придбали за грошові кошти які вклали порівну, у побратима на ім`я ОСОБА_21 , який несе службу разом із ними. Так маючи ключи від даного автомобіля, він сів до автомобіля та слухав музику, в момент коли палив цигарки то відчинив вікно водійської дверки. В подальшому йому стало холодно в автомобілі, та він вирішив завести двигун для того, щоб погрітися, але після того як він запустив двигун то із їхнього будинку вийшов військовослужбовець на імя ОСОБА_21 та заглушивши двигун та забрав у ОСОБА_5 ключі, і пішов назад до будинку (літньої кухні) де він проживає. ОСОБА_5 в свою чергу пішов до їхнього житлового будинку, та в кімнаті де він проживає, витягнув із свого рюкзака гранату Ф-1 (трофейну) та вийшовши із будинку і підійшовши до вказаного автомобіля який був припаркований на прибудинковій території будинку АДРЕСА_3 , подивився що поруч нікого не має, висмикнув запобіжну чеку із гранати за закинув її до салону автомобіля через відкрите вікно водійської двері а сам відстрибнув та ліг на землю. Після чого відбувся вибух та автомобіль загорівся, а ОСОБА_5 пішов до житлового будинку в свою кімнату та ліг спати. Далі приїхали його командири військовослужбовці, які відвезли його до лікарні в м. Херсон, де він проходив освідування на стан сп`яніння, точного результату він не пам`ятає, але знає що було близько 1 проміле;

Протоколом слідчого експерименту за участі підозрюваного ОСОБА_5 , який показав алгоритм своїх дій під час здійснення підриву автомобіля, та повідомив, що 02.04.2024 року близько 01:30 год. він повернувся до місця свого тимчасового проживання за адресою: АДРЕСА_2 . Після чого повечерявши, маючи словесну перепалку зі своїм побратимом, взяв ключі та пішов до сусіднього подвіря, яке знищено в наслідок вибухів, де сів до автомобіля ВАЗ-2109 зеленого кольору. Через якийсь час до нього прийшов побратим, який забрав ключі. Даний автомобіль зі слів підозрюваного належить військовослужбовцю, який перебуває в СЗЧ. В ранці 02.04.2024 підозрюваний згадавши, що власник вищевказаного автомобіля винен йому грошові кошти, у нього виник намір знищити даний автомобіль ВАЗ-2109. Підозрюваний взявши гранату Ф-1, яку мав при собі, вийшов з будинку та підійшовши до вищевказаного автомобіля, який знаходився на подвірї буд. АДРЕСА_3 , з боку водійської дверки, побачивши що в=вікно даної дверки відкрите, тримаючи в правій руці гранату, лівою рукою витяг запобіжну чеку (кільце) та кинув дану гранату в салон автомобіля на водійське місце, після чого відпригнув на ґрунт від автомобіля, через декілька секунд відбувся вибух та авто загорілось.

Іншими матеріалами кримінального провадження у їх сукупності.

Не вдаючись до детальної оцінки дій та винуватості особи, на даній стадії кримінального провадження, слідчий суддя повинен пересвідчитись, що повідомлена підозра є обґрунтованою, тобто такою, що передбачає наявність достатніх даних, які б могли переконати об`єктивного та стороннього спостерігача у тому, що особа могла вчинити правопорушення у якому її підозрюють.

При цьому, за усталеною практикою Європейського суду з прав людини, ці докази не повинні бути до такої міри переконливими та очевидними, щоб свідчити про винуватість особи, однак створювати у слідчого судді реальне враження про причетність особи до вчинення кримінального правопорушення, яке їй інкримінується.

З врахуванням вищевказаних письмових доказів, що були додані до клопотання, здійснюючи їх оцінку за своїм внутрішнім переконанням, слідчий суддя, дійшов висновку, що повідомлена підозрюваному підозра у вчиненні зазначеного кримінального правопорушення є обґрунтованою, а докази надані органом досудового розслідування на цьому етапі досудового розслідування є вагомими, щоб свідчити про можливу причетність останнього до кримінального правопорушення, що йому інкримінується.

З ухвали слідчого судді Великоолександрівського районного суду Херсонської області від 03 квітня 2024 року встановлено, що стосовно підозрюваного було обрано запобіжний захід у виді тримання під вартою без визначення розміру застави, з метою запобігти ризикам передбаченим пунктами 1, 2, 3, 5 частини першої статті 177 КПК України. Строк дії ухвали визначено до 01 червня 2024 року включно. В подальшому ухвалою суду вказаний строк було продовжено до 03 липня 20244 року.

Слідчий суддя вважає доведеним ризик, визначений пунктом 1 частини першої статті 177 КПК України, який передбачає можливість підозрюваного переховуватися від органів досудового розслідування та суду, оскільки ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 296 КК України, яке, згідно ст. 12 КК України, відносяться до категорії тяжких та тяжкість покарання, що загрожує підозрюваному у разі визнання його винним (позбавлення волі від трьох до восьми років), дає підстави вважати, що останній може переховуватись від органів досудового розслідування та суду з метою уникнення від кримінальної відповідальності.

Слідчий суддя вважає доведеним ризик, визначений пунктом 2 частини першої статті 177 КПК України, який передбачає можливість здійснення підозрюваним дій спрямованих на те, щоб знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, оскільки ОСОБА_5 може вжити заходів щодо їх знищення, переховування або спотворення будь-якої із речей чи документів, які ще не були вилучені та які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення підозрюваним, що, в свою чергу, неминуче призведе до втрати матеріальних слідів злочину.

Ризик, визначений пунктом 3 частини першої статті 177 КПК України, який передбачає можливість здійснення підозрюваним незаконного впливу на свідків у вказаному кримінальному провадженні, слідчий суддя вважає доведеним, оскільки ОСОБА_5 будучи повідомленим про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 296 КК України, під загрозою можливого покарання, беручи до уваги характер та обставини, суспільну небезпеку злочинів, може незаконно впливати, як безпосередньо так і опосередковано на свідків або інших осіб, які встановлюються, а саме інших співслужбовців, знайомих, шляхом залякування, підкупу, шантажу, погроз, а також примусити вже допитаних свідків змінити покази на свою користь до дачі неправдивих показів та викривлення обставин, які підлягають доказуванню.

Ризик, визначений пунктом 5 частини першої статті 177 КПК України, який передбачає можливість вчинення підозрюваним іншого кримінального правопорушення слідчий суддя вважає доведеним, оскільки ОСОБА_5 є військовослужбовцем військової частини НОМЕР_1 , може вчинити кримінальні правопорушення проти встановленого порядку несення військової служби, зокрема пов`язане з ухиленням від обов`язків проходження військової служби, з метою уникнення від кримінальної відповідальності, враховуючи, що він раніше вже притягувався до кримінальної відповідальності.

Також з матеріалів кримінального провадження вбачається, що з метою встановлення усіх обставин, що підлягають з`ясуванню проведено низку слідчих та процесуальних дій, прийнято процесуальні рішення.

Проте, органу досудового розслідування ще необхідно встановити ряд обставин вчинення кримінального правопорушення та провести значний обсяг слідчих дій направлених на пошук нових доказів скоєного злочину.

Так, двомісячний строк досудового розслідування у кримінальному провадженні №0000702 від 02.04.2024 закінчується 03.06.2024, однак, закінчити досудове розслідування до вказаного строку не виявляється можливим, оскільки у кримінальному провадженні не завершено проведення ряд слідчих (розшукових) та процесуальних дій, а також не проведено ряд запланованих слідчих (розшукових) та процесуальних дій, проведення та завершення яких потребує додаткового часу.

На теперішній час проводиться вибухово-технічна експертиза та є необхідність у допиті свідка.

Результати зазначеної експертизи мають суттєве значення у провадженні та без відповідних висновків неможливо завершити досудове розслідування у даному провадженні.

Вищевказані слідчі (процесуальні) дії неможливо провести раніше у зв`язку із завантаженістю експертних установ, яка зумовлена великою кількістю призначених експертиз, у зв`язку з повномасштабним вторгненням країни-агресора (рф) на територію України.

Зважаючи на викладене та враховуючи, що наведені вище ризики, які були підставою для обрання стосовно підозрюваного вказаного запобіжного заходу продовжують існувати та не зменшилися, а завершити досудове розслідування до закінчення дії попередньої ухвали про тримання під вартою неможливо з об`єктивних причин, слідчий суддя дійшов висновку, що подальше тримання підозрюваного під вартою є виправданим.

При продовженні вказаного запобіжного заходу, слідчий суддя, також оцінює в сукупності такі обставини: вагомість наданих доказів; можливість призначення покарання підозрюваному в разі доведеності вини у виді позбавлення волі на строк від трьох до семи років; відсутність відомостей про особливі хвороби у підозрюваного; відсутність у нього міцних соціальних зв`язків за місцем проживання; перебування його на службі в ЗСУ; репутацію підозрюваного, який характеризується посередньо, раніше не притягувався до кримінальної відповідальності.

Вимоги захисника та підозрюваного щодо зміни діючого запобіжного заходу на домашній арешт позбавлені переконливого обґрунтування, адже заявляючи про це вони посилалися виключно на відсутність ризиків, які були при розгляді клопотання встановлені. Стороною захисту також не було наведено обставин, які б свідчили про можливість забезпечення встановлених ризиків запропонованим запобіжним заходом.

Визначаючи строк дії відповідного запобіжного заходу слідчий суддя, керуючись положенням частини третьої статті 197 КПК України, виходить зі строку досудового розслідування у даному кримінальному провадженні, який судом продовжено до 03 вересня 2024 року.

На підставі викладеного, керуючись статтями 309, 369, 371, 372 КПК України, слідчий суддя,-

п о с т а н о в и в :

Клопотання слідчого задовольнити.

Продовжити строк дії застосованого стосовно підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у виді тримання під вартою на 60 діб, без застосування застави.

Строк дії ухвали до 30 серпня 2024 року включно.

Ухвала підлягає негайному виконанню.

Апеляційна скарга на ухвалу слідчого судді подається до Херсонського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Повний текст ухвали складений 02 липня 2024 року.

Слідчий суддя __________________ ОСОБА_1