Справа № 148/397/24
Провадження №1-кп/148/100/24
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 квітня 2024 року Тульчинський районний суд Вінницької області

в складі: головуючого судді ОСОБА_1 ,

секретаря ОСОБА_2 ,

за участю сторін кримінального провадження -

з боку обвинувачення - прокурора ОСОБА_3 ,

з боку захисту - обвинуваченого ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 ,

за участю потерпілого ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Тульчина кримінальне провадження №0000001, відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань 01.01.2024, за обвинуваченням ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця, громадянина України, уродженця с.Новогурівка Криничанського району Дніпропетровської області, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , одруженого, з середньо-спеціальною освітою, не працюючого, інваліда ІІІ групи, раніше засудженого, востаннє вироком Жовтоводського міського суду Дніпропетровської області від 16.03.2017 за ч. 3 ст. 187, ч. 1 ст. 71 КК України до 7 років 3 місяців позбавлення волі, звільненого з місця відбування покарання 29.12.2022, у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст.185 КК України,-

встановив:

ОСОБА_4 , будучи раніше неодноразово судимим, востаннє 16.03.2017 Жовтоводським міським судом Дніпропетровської області за ч. З ст. 187, ч. 1 ст. 71 КК України до покарання у виді 7 років 3 місяців позбавлення волі та звільнившись 29.12.2022 з місць відбування покарання, на шлях виправлення не став і знову вчинив новий корисливий злочин за наступних обставин.

Так, у період дії воєнного стану в Україні, запровадженого Указом Президента України № 64/2022 від 24.02.2022 (з подальшим продовженням), ОСОБА_4 01.01.2024, близько 15 год. 00 хв., через незамкнену хвіртку, в особистих справах зайшов на територію домоволодіння, яке розташоване за адресою: АДРЕСА_3 та яке належить ОСОБА_7 . Знаходячись на території подвір`я, ОСОБА_4 , не виявивши власника домогосподарства, вирішив зайти до приміщення будинку з метою все ж таки побачити ОСОБА_7 . Однак останнього на той час в будинку не було. Натомість ОСОБА_4 в спальній кімнаті помітив ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який спав на ліжку, та в якого з кишені кофти виднівся гаманець коричневого кольору із грошовими коштами. В цей час в ОСОБА_4 виник корисливий умисел на таємне викрадення чужого майна.

Скориставшись тим, що ОСОБА_6 спав на ліжку та не спостерігав за його протиправними діями, ОСОБА_4 , переслідуючи мету незаконного збагачення, діючи з умислом, направленим на незаконне заволодіння чужим майном, реалізуючи свій злочинний умисел, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, повторно в умовах воєнного стану, з корисливих мотивів, умисно, таємно дістав та відкрив вищевказаний гаманець, звідки викрав грошові кошти в сумі 3100 доларів США, що еквівалентно (1 долар США - 38,002 гривні)117806,2, а також 2000 гривень, чим спричинив потерпілому матеріального збитку на загальну суму 119806,2 гривень.

Після вказаних дій ОСОБА_4 з викраденими грошовими коштами залишив місце вчинення злочину, а гаманець залишив біля ліжка потерпілого, розпорядившись викраденим на власний розсуд.

Допитаний у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою вину у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення визнав за обставин, викладених в обвинувальному акті. Суду пояснив, що дійсно 01.01.2024 року він навідався за місцем проживання свого знайомого ОСОБА_7 , за адресою: АДРЕСА_3 , так як хотів позичити в нього грошей. Однак того вдома не було. При цьому в кімнаті будинку на дивані він побачив чоловіка, який спав. Тоді витягнув в нього з кофти гаманець коричневого кольору. Відкрив його та побачив там 3100 доларів та 2 000 грн., які забрав, а гаманець залишив у будинку. Раніше потерпілого не знав. Кошти не встиг розтратити, лише поміняв 1000 дол. США на базарі, за що отримав 37140 грн. Кошти необхідні були йому для лікування. Шкодує про вчинене та попросив вибачення у потерпілого. Також зазначив, що має непогашені судимості за корисливі злочини, відбував покарання останній раз за вироком від 16.03.2017, звільнений умовно-достроково 29.12.2022, однак дане правопорушення вчинив не у період невідбутої частини покарання. Просив суворо не карати та не позбавляти волі.

Потерпілий ОСОБА_6 суду пояснив, що обвинуваченого раніше не знав. ОСОБА_7 - його кум, в якого він періодично тимчасово проживає. 01.01.2024 він знаходився в будинку у ОСОБА_8 . Так як має дві контузії після служби, то дуже реагує на зміну погоди. Того дня після обіду, десь о14.00 год. він приліг на дивані та заснув, при цьому дверей в будинок не замикав. ОСОБА_7 тоді не було. При собі в гаманці з документами мав 3100 дол. США та 2000 грн. Гроші він обміняв, бо хотів підлікуватися. О 16.00 год. після того як проснувся, під диваном виявив свій гаманець, але грошей там вже не було. Не бажає, щоб обвинуваченому була призначена реальна міра покарання, однак хоче щоб йому були повернуті в повному обсязі всі викрадені кошти, так як через цю ситуацію він не має змоги лікуватися, як планував, а змушений ходити по судах і до цього часу йому ніхто коштів не повернув.

Враховуючи, що учасники судового провадження визнають недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються, що вони правильно розуміють зміст цих обставин, відсутні будь - які сумніви у добровільності їх позиції, роз`яснивши їм, що згідно ч. 3 ст. 349 КПК України у такому випадку вони будуть позбавленні права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку, суд визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються, обмежившись допитом обвинуваченого, потерпілого, дослідженням письмових доказів, що характеризують особу обвинуваченого, стосуються речових доказів та судових витрат.

Суд розцінює показання обвинуваченого, потерпілого як належні, допустимі та достатній докази вини ОСОБА_4 , оскільки вони є добровільними та такими, що повністю підтверджують всі обставини злочину, а саме: умисні дії, таємний спосіб викрадення, корисливий мотив та мету.

При встановлених обставинах суд вважає, що вина обвинуваченого ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення доведена і зібраних доказів достатньо для визнання його винуватим.

Надавши юридичну оцінку діям обвинуваченого ОСОБА_4 суд кваліфікує їх за ч. 4 ст. 185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена повторно, в умовах воєнного стану.

При обранні виду та міри покарання обвинуваченому суд керується вимогами ст.ст. 65-67 КК України, приймає до уваги ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу обвинуваченого, наявність обставин, що пом`якшують та обтяжують покарання, і слідує принципам законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання.

Як встановлено, обвинувачений ОСОБА_4 вчинив кримінальне правопорушення, яке згідно ст. 12 КК України класифікується як тяжкий злочин, раніше неодноразово судимий за вчинення корисливих злочинів, останній раз - за вчинення тяжкого корисливого злочину, має непогашену судимість, згідно довідки від 14.02.2024 за зареєстрованим місцем проживання характеризується посередньо (а.п. 102), згідно довідки від 24.02.2023 № 522- взятий на облік як внутрішньо переміщена особа (а.п. 104), має третю групу інвалідності, до лікарів нарколога та психіатра на за амбулаторною допомогою не звертався, на обліку не перебуває (а.п. 63. 64), відповідно до цивільно-правової угоди № 1 від 09.04.2024 перебуває у трудових відносинах з ФОП ОСОБА_9 з 02.01.2024 року. Згідно досудової доповіді Тульчинського районного відділу філії ДУ "Центр пробації" від 26.03.2024 ризик вчинення повторного кримінального правопорушення ОСОБА_4 та ризик небезпеки для суспільства, у тому числі для окремих осіб, оцінюється як середній, його виправлення можливе без позбавлення або обмеження волі на певний строк.

Обставинами, які пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_4 суд визнає щире каяття.

Обставин, які відповідно до ст. 67 КК України обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_4 , не встановлено.

З урахуванням наведеного, конкретних обставин, особи обвинуваченого ОСОБА_4 , керуючись ст.ст. 50, 65 КК України, суд доходить висновку, що покаранням необхідним і достатнім для попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень буде покарання в межах ч. 4 ст. 185 КК України у виді позбавлення волі.

При цьому, не зважаючи на те, що обвинувачений розкаявся у вчиненому, а також, що згідно висновку органу пробації його виправлення можливе без позбавлення волі, суд на підставі оцінки всіх доказів у їх сукупності доходить висновку про те, що ОСОБА_4 , маючи не зняту та непогашену судимість за вчинення злочинів проти власності, звільнившись з місця відбування покарання в грудні 2022 року відповідних висновків для себе не зробив та на шлях виправлення не став.

Доводи сторони захисту, що про виправлення обвинуваченого свідчить наявність трудових відносин з ФОП ОСОБА_10 , не переконливі, оскільки з цивільно-правової угоди від 09.04.2024 вбачається, що працювати він почав лише після того, як вчинив дане кримінальне правопорушення. Так само не переконливі доводи сторони захисту про те, що обвинуваченим повністю відшкоджовано в добровільному порядку шкоду потерпілому. Адже встановлено, що викрадені кошти не були повернуті ним безпосередньо потерпілому після вчинення злочину, а видані працівникам поліції під час затримання. При цьому потерпілий зазначив, що до цього часу не має можливості розпоряджатися власними коштами, витрати їх на лікування, якого потребує.

На переконання суду, якщо усвідомлення обвинуваченим того, що йому загрожує покарання у виді позбавлення волі за вчинення корисливого злочину, а також майже повністю відбуте ним таке покарання у виді 7 років позбавлення волі за попереднім вироком не стали для нього стримуючим фактором, то покарання з іспитовим строк в даному конкретному випадку не зможе забезпечити виправлення обвинуваченого та попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень. Тому підстав для звільнення обвинуваченого від призначеного покарання з випробуванням з іспитовим строком суд не вбачає.

Цивільний позов в кримінальному провадженні не заявлявся.

Питання речових доказів слід вирішити відповідно до ст. 100 КПК України.

У відповідності з ч. 2 ст. 124 КПК України з обвинуваченого слід стягнути в дохід держави витрати на залучення експерта.

В даному кримінальному провадженні обвинуваченого ОСОБА_4 затримано 01.01.2024 та 03.01.2024 до нього застосовано запобіжний захід у виді тримання під вартою з визначенням розміру застави у розмірі 58400 грн. (а.п. 71-72). 29.01.2024 ОСОБА_4 звільнений з-під варти у звязку з внесенням ОСОБА_11 за нього застави в розмірі 58400 грн. (а.п. 105-108). У звязку з чим відповідно до ч.4 ст. 202 ЦПК України обвинувачений ОСОБА_4 важається таким, до якого застосовано запобіжний захід у вигляді застави.

Керуючись ст.ст. 65-67, ч.4 ст.185 КК України, ст.ст. 373, 374, 394 КПК України, суд,-

ухвалив:

Визнати ОСОБА_4 винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, і призначити йому покарання у виді 5 (п`яти) років позбавлення волі.

Строк відбування покарання ОСОБА_4 обчислювати з дня його затримання на виконання даного вироку.

Відповідно до ч. 5 ст. 72 КК України зарахувати в строк відбування покарання ОСОБА_4 строк тримання під вартою (попереднє увязнення) з 01.01.2024 по 29.01.2024 з розрахунку, що одному дню позбавлення волі відповідає один день попереднього увязнення.

До набрання вироком законної сили запобіжний захід щодо ОСОБА_4 - залишити без змін (застава). Після вступу вироку в законну силу та приведення його до виконання заставу в розмірі 58400 грн. (пятдесят вісім тисяч чотириста гривень) - повернути ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , яка внесла заставу.

Речові докази: - грошові кошти у сумі 2000 доларів США, купюрами номіналом 100 доларів у кількості 12 шт. з серійними номерами PJ67876225B, PJ67876226В, PJ67876227В, PJ67876230В, PJ66711493В, PJ67876229В, PJ66711492В, PJ67876224В, PJ67876222В, PJ67876223В, PJ67876221В, PJ67876228В та купюрами номіналом 50 доларів у кількості 16 шт. з серійними номерами МЕ03521512А, МВ69290742А, МG33121316B, MB44551553D, JB56023867A, PK44047069A, IK21678460A, PL3465324A, JL43252770A, ME14516463A, MB33668966D, MD41355397B, JD02116680A, JE50401788A, MK88765335A, MG90909418A та 37 140 гривень купюрами номіналом 1000 грн., у кількості 2 шт. з серійними номерами АИ6865652, АИ6912792, номіналом 500 грн. у кількості 30 шт. з серійними номерами ЄД0733900, ЦА3094196, ЕИ1664566, ХЄ0175841, В36116424, ВД6873215, ББ8839820, ЕЄ7723755, АЗ2512859, АН4039375, ХА4921753, ФД8760463, ЗГ2361241, ЄД0200891, ЗГ6773376, ЦБ5210153, ЄЄ8143201, СБ6326366, АН3175015, ХГ8109697, ВВ0865770, ЄД9532174, ЄД6672225, ВС21900057, ХА0654573, АЖ8104523, ЕИ1240722, ЄД9532170, МА6768746, АД6007470, номіналом 200 грн. у кількості 59 шт. з серійними номерами СГ8550465, УЄ3737775, ГИ5124435, ГД0361368, ДА0743717, ВИ2731365, ЄИ1260574, ДБ3317628, ГБ1705797, УЛ2584562, ДГ3281045, ХИ1645603, ЕБ9956080, ТД7446294, ХА4073674, ЕЮ9611370, ЦБ3698638, ХЄ9904206, СЗ8815363, ЗА4980685, ПА9435693, ЕЄ8471815, УЖ8065804, УД4640532, ЄЯ6955680, ТЕ6612263, УТ4420933, ХВ1659051, ТИ2017649, ЕГ4427990, УФ8541563, ВЄ0116917, ГИ3539563, АМ2049728, ЕБ0304807, УЕ5646644, ТЄ2900261, ТГ4102943, УЛ1604949, АЖ5802305, ВБ0580196, ПД5632301, ХВ1004820, СИ0973240, ЕИ2244788, ЗЄ2413496, УК4916409, ХВ7728645, КК0728038, СЕ5375692, ХЖ9731324, ХИ1028786, УБ1195619, СН1069379, ХБ2942727, ХЗ4854126, УИ1251917, ХГ2606572, ВХ9609560, номіналом 100 грн. у кількості 83 шт. з серійними номерами УЙ9315116, ЕЕ6584947,УУ1837253, АД3660389, ЕЄ1640238, УЕ4724298, УЦ3952754, ЯБ3675709, АВ7845324, УЧ4967229, УП4912734, АК4150061, УЛ1321032, ЕЖ7737697, АВ5706680, УС5498696, УЙ4413253, АБ6565323, ЗГ4354690, УТ7327715, ЄВ8245985, УЦ2384955, АЄ4604005, УТ7217486, УЙ9145842, УХ3118475, АБ5233156, ЗА1879396, УЄ1653854, УР6043081, УФ1916746, АЕ7447585, УН7611468, АГ6548184, УЗ0052299, АЕ9827586, УР8293675, УБ0066409, АА0892182, УВ6699656, УЦ8257847, ЄИ1269874, АД3013002, АВ3479172, АК9358033, УУ4947914, УЗ1656842, УХ9048547, АГ6216789, АД7440288, АА6329131, ЄВ2833738, УЛ0217103, АВ7676954, УШ2653355, АЕ3337871, УИ5399100, УТ1058120, УС6434619, УЗ3834293, УР6296567, УК6400103, УЖ5381229, ББ5839437, АБ8680468, УЛ5872687, УП6612975, ЕЄ8037014,УВ7438497, АД0770416, УК4403495, УЧ1902939, УЕ0925184, УТ6014097, АЕ5740841, УГ0896210, АА7068239, ЄВ8622707, УЦ 8902344, АА7885724, АЕ1493680, УВ8923449, УИ4915515 та номіналом 20 грн. у кількості 2 шт. із серійними номерами СИ7295124, ЮЕ6260781, які зберігаються у сховищі цінностей відділення № 220/,1 АБ «Укргазбанк» згідно договору №1/2,16-РД від 10.03.2016 - повернути за належністю потерпілому ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 ( АДРЕСА_3 ), скасувавши з них арешт, накладений згідно ухвали слідчого судді Тульчинського районного суду Вінницької області суду від 03.01.2024;

- запаховий слід з внутрішньої сторони ручки вхідних дверей коридору, - сліди пальців рук з поверхні дерев`яного комоду у спальному приміщенні, які вилучено під час огляду домогосподарства за адресою: АДРЕСА_3 , які знаходяться на зберіганні у кімнаті речових доказів Тульчинського РВП ГУНП у Вінницькій області, -знищити, скасуваши з них арешт, накладений згідно ухвали слідчого судді від 03.01.2024;

- дисковий носій DVD+R з наявними на ньому відеозаписами - залишити при матеріалах кримінального провадження.

Стягнути з ОСОБА_4 в дохід держави 4841,53 грн. (чотири тисячі вісімсот сорок одна гривня п`ятдесят три копійки) витрат на залучення експертів.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку на його апеляційне оскарження.

На вирок суду може бути подана апеляційна скарга до Вінницького апеляційного суду через Тульчинський районний суд Вінницької області протягом 30 днів з дня його проголошення з підстав, передбачених ст. 394 КПК України.

Суддя ОСОБА_1