Справа№ 953/1252/23
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"27" березня 2024 р. Київський районний суд м. Харкова у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю: секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора - ОСОБА_3 ,

захисника - ОСОБА_4 ,

обвинуваченої - ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Харкові кримінальне провадження №0001793 від 10.06.2022р. за обвинуваченням:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки с. Тополі Куп`янського району Харківської області, із середньою освітою, раніше не судимої, яка зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , -

у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч.4 ст.111-1 КК України,-

встановив:

24.02.2022 Указом Президента України № 64/2022, який затверджений Законом України «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» № 2102-ІХ від 24.02.2022, у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації (далі - РФ) проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до пункту 20 частини першої статті 106 Конституції України, Закону України «Про правовий режим воєнного стану» введено воєнний стан на всій території України.

24.02.2022 відбулось збройне захоплення АДРЕСА_1 незаконними збройними та воєнізованими формуваннями, у зв`язку з чим органи державної влади, органи місцевого самоврядування, правоохоронні органи об`єктивно не мали можливості виконувати свої обов`язки та реалізовувати законні повноваження для забезпечення на території вказаного населеного пункту порядку та режиму законності.

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , є негативно влаштованою проти посадових осіб органів державної влади України, у зв`язку з здійсненням ними їхніх владних повноважень, а також військовослужбовців Збройних сил України та співробітників правоохоронних органів, які для забезпечення національної безпеки України, відновлення і підтримання правопорядку на всій території держави здійснюють комплекс активних заходів з використанням зброї та військової техніки, спрямованих на подолання збройної агресії Російської Федерації.

Так, будучи обізнаною про введення на території України воєнного стану, у ОСОБА_5 , яка перебувала на території тимчасово окупованого с. Грушівка, Куп`янського району, Харківської області, не пізніше березня 2022 року, більш точний час не встановлено, виник злочинний умисел, направлений на передачу матеріальних ресурсів незаконним збройним та воєнізованим формуванням, які творені на тимчасово окупованій території.

Діючи добровільно, умисно та свідомо, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, реалізуючи свій злочинний умисел, ОСОБА_5 у період часу березня 2022 року та не пізніше 10 вересня 2022 року, більш точний час не становлено, ініціативно вийшла на контакт з представниками незаконних збройних та воєнізованих формувань, які створені на тимчасово окупованій території і незаконно перебували на території с. Грушівка, Куп`янського району, Харківської області з метою надання допомоги у розміщенні військовослужбовців незаконних збройних і воєнізованих формувань на вказаній території і забезпеченні їх побуту.

Продовжуючи свої злочинні дії ОСОБА_5 у період часу з березня 2022 року та не пізніше 10 вересня 2022 року, більш точний час не встановлено, маючи вільний доступ до домоволодіння, надала представникам незаконних збройних та воєнізованих формувань, створених на тимчасово окупованій території у безоплатне користування для безстрокового проживання приватний будинок АДРЕСА_1 , в результаті чого, у вказаний період часу, військовослужбовці незаконних збройних та воєнізованих формувань розміщувались у домоволодінні за вказаною адресою, розташовували особисті речі, військове спорядження та техніку.

Крім того, ОСОБА_5 усвідомлюючи, що вона є громадянкою України, але не маючи патріотичних переконань, у ситуації, що склалася, керуючись антидержавницькими мотивами, переслідуючи мету передачі матеріальних ресурсів незаконним збройним та воєнізованим формуванням, створеним на тимчасово окупованій території для завдання шкоди Україні, усвідомлюючи протиправність своїх дій та бажаючи настання негативних наслідків, підтримуючи тісний особистий контакт з представниками вказаних формувань, продовжуючи реалізацію свого злочинного умислу, направленого на передачу матеріальних ресурсів у період часу з березня 2022 року та не пізніше 10 вересня 2022 року, більш точний час не встановлено, забезпечувала зазначених осіб продуктами харчування та спиртними напоями власного виробництва.

Таким чином, ОСОБА_5 вчинила кримінальне правопорушення передбачене ч. 4 ст. 111-1 КК України - передача матеріальних ресурсів незаконним збройним та воєнізованим формуванням, створеним на тимчасово окупованій території.

Допитана у судовому засіданні обвинувачена ОСОБА_5 свою вину не визнала, при цьому зазначила, що окупація с.Грушівка де вона проживає була в період з 26.03.2022р. по вересень 2022р. Російські військові на початку проїхали селом , а залишились військові «ЛНР» та «ДНР». Так у її матері є будинок по АДРЕСА_1 там вона із матір`ю і проживали в період окупації.. Також вона із матір`ю доглядає за будинком знайомих по АДРЕСА_2 . В період окупації військові самостійно зайшли до будинку 61 та проживали там. Вона військовим не допомагала, продукти харчування та самогон не передавала. ОСОБА_6 , який проходив до неї це її однокласник. Також вона спілкувалась із ОСОБА_7 по телефону «Samsung», який в подальшому вилучили. СМС яку виявили у телефоні не відправляла, можливо подруга відправила - ОСОБА_8 , помстилася їй (за шо саме не зазначила). В період окупації боялася за своє життя.

Вина обвинуваченої у скоєні злочину підтверджується наступними дослідженими судом, належними та допустимими доказами.

Показаннями свідка ОСОБА_9 відповідно до яких вона проживала у с.Грушівка , ОСОБА_5 знає як односельчанку. Село було окуповане військовими РФ, а також військовими « ЛНР » та «ДНР», в період з 28.02.2022р. по 07.09.2022р. Вона перебувала у селі до 30.05.2022р., потім виїхала. В період окупації бачила ОСОБА_5 яка спілкувалась із окупантами, підтримувала їх, дізнавалась у місцевих де вільне житло, щоб заселити військових. Військові проживали у готелі «Орхідея». В період окупації ОСОБА_5 виготовляла самогон та надавала військовим, також готувала та возила їжу військовим на блокпости.

Показаннями свідка ОСОБА_11 , відповідно до яких вона є мешканкою с.Грушівка, на теперішній час проживає в м.Харкові. ОСОБА_5 знає, оскільки проживали в одному будинку в різних під`їздах по АДРЕСА_3 . Село було окуповано з 27.02.2022р., у травні 2022р. вона виїхала із села. Окупація була російськими воєнними , які були у формі, зі зброєю, на воєнній техніці були позначки «Z». Частина військових жила у готелі «Орхідея», частина по селу. Також бачила, що військові проживають у будинку по АДРЕСА_1 до якого мала доступ ОСОБА_5 , вона її там бачила як до, так і після окупації села, проте кому належить будинок їй не відомо. Військові привозили ОСОБА_5 по АДРЕСА_7 цукор і воду, а вона виготовляла самогон та надавала його військовим. ОСОБА_5 дружньо поводилась із військовими, примусу до неї не було.

Показаннями свідка ОСОБА_12 , відповідно до яких він проживав в с.Грушівка, ОСОБА_5 знає як односельчанку. Окупація села відбулася з 28.02.2022р. по осінь 2022р., російськими військовими, які були одягнуті у форму, із автоматами. Він весь час окупації перебував в селі. ОСОБА_5 як до окупації, так і під час окупації виготовляла самогон. В період окупації в березні, він приходив до ОСОБА_5 придбати пляшку самогону та повідомив їй, що знімають наш стяг - України. На наступний день до нього додому прийшли російські військові, забрали його, кинули до підвалу, допитували та били його, в подальшому відпустили. Військові проживали в готелі «Орхідея», також бачив як військові проживали у будинку по АДРЕСА_2 . У вказаному будинку жив чоловік разом із матір`ю обвинуваченої - ОСОБА_13 , після його смерті ОСОБА_14 із матір`ю доглядала за будинком. Коли заїхали в село російські військові на техніці із літерами «Z», ОСОБА_5 махала їм, казала « русский мир ». Дружньо поводилась із військовими , відпочивала із ними на ставку, возила їм самогон та казала, що вона ближче до Росії , чим до України.

Показаннями свідка ОСОБА_15 , відповідно до яких він є мешканцем с.Грушівка, ОСОБА_5 знає як односельчанку. В період з 27.02.2022р. по 08.09.2022р. відбулась окупація села військовими РФ, «ЛНР», «ДНР» , вони були у військовій формі, озброєні, на воєнній техніці були літери «Z». Воєнні проживали у готелі «Орхідея», а також частина жила в АДРЕСА_2 , бачив як вони проживали там, встановили антену. Вказаний будинок належить сім`ї ОСОБА_14 , у них є ще один, також по АДРЕСА_1. ОСОБА_5 спілкувалася із військовими дружньо, разом бачив як вони відпочивала на ставку . ОСОБА_5 підтримувала російську владу, він це зрозумів по її поведінці, як вона спілкувалася із окупантами, як вела себе під час окупації.

Показаннями свідка ОСОБА_16 , який проживає у с.Грушівка, ОСОБА_5 знає як односельчанку. Село було окуповано російським військовими з березня 2022р. по 08.09.2022р., вони були одягнуті у форму зеленого кольору та озброєні. В період окупації він проживав у родичів по АДРЕСА_1. Якось вночі до них в будинок прийшли військові, погрожували йому зброєю і хотіли взяти автомобіль, він злякався за своє життя, в цей час прийшла ОСОБА_5 , сміялась, казала військовим де вони загубилися, потім вони разом пішли. ОСОБА_14 доглядала за будинком во АДРЕСА_2 де під час окупації жили військові, він бачив як ОСОБА_14 неодноразову ходила туди. Також у ОСОБА_14 є свій будинок по АДРЕСА_1.

Показаннями свідка ОСОБА_17 , який є мешканцем с.Грушівка, обвинувачену знає як односельчанку. Селище Грушівка було окуповано воєнними РФ, а також так званими «ЛНД» та «ДНР», останні носили білі пов`язки на рукавах, мали автомати, також заїжджали до села танки, БТР із літерами «Z». Окупація села була з 26.02.2022р. по вересень 2022р. Він виїжджав із села та повернувся 11.05.2022р. і був у селі до деакупації, проживав по АДРЕСА_8. Окупанти проживали у пустих будинках в селі, ОСОБА_5 їх заселяла. Також бачив що окупанти проживали у будинку по АДРЕСА_4 або 61 (точніше назвати не міг) до якого має доступ її сім`я , проте він їм не належить , господарі вказаного будинку були відсутні. Бачив як ОСОБА_5 відкривала ворота вказаного будинку та туди заїжджали військові, біля будинку стояла техніка на якій було позначено літеру «Z» . У ОСОБА_5 наявний будинок який належить її сім`ї , також розташований по АДРЕСА_1 , проте чи жили там військові йому не відомо. ОСОБА_5 із військовими окупантами спілкувалася, проводила із ними час.

Показаннями свідка ОСОБА_18 , відповідно до яких він є мешканцем с.Грушівка. проживає у багатоповерховому будинку по АДРЕСА_5 . ОСОБА_5 знає оскільки вона живе поруч. Також вона має дачний будинок АДРЕСА_1 та доступ до будинку на тій же АДРЕСА_2 , проте чи належить він їй чи ні, йому не відомо. Окупація села воєнними РФ відбулася з 28.02..2022р. по 08.09.2022р., які були у формі на воєнній техніці із літерами «Z» В період окупація ОСОБА_5 була в селі, проживала у своїй квартирі. При цьому, пішла на співпрацю із окупантами, спілкувалася із ними, відпочивала із воєнними на ставку, ходила із воєнними по селу під ручку, примусу зі сторони військових по відношенню до ОСОБА_5 не було. Військові в період окупації проживали у селі, ОСОБА_5 їм допомагала у розселені, казала де вільні квартири. Бачив, що у будинку по АДРЕСА_2 проживали військові РФ.

Показаннями свідка ОСОБА_19 , відповідно до яких вона є мешканкою с.Грушівка, ОСОБА_5 знає як односельчанку. В період з 26.02.2022р. по 08.09.2022р. село було окуповано військовими РФ. Вона перебувала в селі до 13.06.2022р., потім виїхала. ОСОБА_5 підтримувала дружні стосунки із окупаційними військовими, носила футболку із літерою «Z», відпочивала із ними на ставку. Також вона бачила як військові жили будинку по АДРЕСА_1 , до якого доступ мала ОСОБА_5 .

Показаннями свідка ОСОБА_20 , відповідно до яких вона є мешканкою с. Старовірівка Куп`янського району, с.Грушівка розташовано поруч. Окупація села військовими РФ та «ЛНР» відбулася з 24.02.2022р по 08.09.2022р. Воєнні проживали у придорожньому готелі «Орхідея» у них там був блокпост. В період окупації познайомилася із ОСОБА_5 коли їхала в автобусі. ОСОБА_5 запрошувала її на дачу по АДРЕСА_1. Вона приїжджала до неї близько 10 разів. Бачила на дачі у ОСОБА_5 військового «ЛНР» який представлявся ОСОБА_21 . Також військові заходили до ОСОБА_5 просили відро води набрати, вона надала.

Показаннями свідка ОСОБА_22 , який проживає у с.Грушівка. Знає ОСОБА_5 як односельчанку. В період з лютого 2022р. по вересень 2022р. село було окуповано російськими військовими, «ЛНР» та «ДНР», вони були з автоматами, на техніці були літери «Z». У ОСОБА_14 із її матір`ю є будинок по АДРЕСА_1, а також вони доглядали за іншим будинком по АДРЕСА_1, в якому під час окупації жили військові. ОСОБА_5 неодноразово ходила в будинок до військових, взагалі дружньо із ними спілкувалася.

За даними протоколів огляду від 03.10.2022р.. від 13.01.2023р., слідчим оглянути телефон «Samsung» IMEI1: НОМЕР_1 , IMEI2: НОМЕР_2 , який добровільно надала ОСОБА_5 . У встановленому на телефоні додатку «Viber», в переписці виявлено, серед видалених файлів, повідомлення на телефон НОМЕР_3 на ім`я ОСОБА_23 наступного змісту : « ОСОБА_7 у нас Украина везде по квартирам и за квартирами передай нашим ополченцам». Повідомлення надіслано 19.09.2022р. о 14:06 (т. 1 а.с. 151-168 197-204, 219-221)

Згідно висновку комп`ютерно-технічної експертизи №СЕ-19/121-22/15500-КТ від 12.12.2022р. мобільний телефон «Samsung» Galaxy J2 Core SM-J260M, s/n: НОМЕР_4 , IMEI1: НОМЕР_1 , IMEI2: НОМЕР_2 , на карті пам`яті microSD Kingston CANVAS Select Plus, 16Gb, SDCS2/16GB, 31662-020.A00LF, 1942 MVHN003518786, містить в тому числі «Viber» з видаленим повідомленням та соціальну мережу «Однокласники» із адресною книгою, дзвінками та повідомленнями. (т.1 а.с. 173-187)

Указом Президента України №133/2017 введено в дію рішення Ради національної безпеки і оборони України від 28.04.2017р. «Про застосування персональних спеціальних економічних та інших обмежувальних заходів», відповідно до якого введено блокування доступу до російської соцмережі «Одноклассники» .

За даними Державного реєстру речових прав на нерухоме майно будинок АДРЕСА_1 належить матері обвинуваченої - ОСОБА_24 . Також на ім`я ОСОБА_24 відкритий рахунок по споживанню електроенергії за адресою: АДРЕСА_1 та АДРЕСА_6 (т.1 а.с. 212-213, 215-218)

Надані докази у їх сукупності підтверджують умисні дії обвинуваченої на добровільне передання матеріальних ресурсів у вигляді розміщення у будинку для проживання, надання алкогольних напоїв та продуктів харчування, при цьому переслідуючи мету завдання шкоди Україні. Аналізуючи зібрані у кримінальному провадженні та досліджені під час судового розгляду докази в сукупності за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального правопорушення, керуючись законом, оцінюючи кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення, суд визнає їх належними та допустимими доказами для використання в процесі доказування, оскільки ці докази містять у собі фактичні дані, які логічно пов`язані з тими обставинами, які підлягають доказуванню у даному кримінальному провадженні та становлять предмет доказування, передбачені як джерела доказування у КПК України, зібрані у відповідності з чинним кримінальним процесуальним законодавством.

Посилання обвинуваченої на те, що вона ніякої допомоги окупаційним військовим не надавала, вимушена була посміхатися, оскільки боялася за своє життя та здоров`я, не знайшло свого підтвердження в ході судового розгляду та спростовано показаннями свідків про її дружні стосунки із окупаційними військовими та відсутності будь-якого примусу .

Наданий до суду протокол впізнання за фотознімками за участю свідка ОСОБА_19 , де вона серед пред`явлених їй чотирьох жінок впізнала ОСОБА_5 , є неналежним та недопустимим доказом.

Так, згідно ч.1 ст. 228 КПК України перед тим, як пред`явити особу для впізнання, слідчий, прокурор попередньо з`ясовує , чи може особа, яка впізнає, впізнати цю особу, опитує її про зовнішній вигляд і прикмети цієї особи, а також про обставини, за яких вона бачила цю особу, про що складає протокол. Проте наданий протокол не містить обставин, за яких свідок бачила ОСОБА_5 , тобто проведений із суттєвим порушенням умов проведення.

Оцінивши наведені по справі докази в їх сукупності, суд приходить до переконання про доведеність винуватості ОСОБА_5 в інкримінованому злочині по-за розумнім сумнівом та вірну кваліфікацію її дій за ч.4 ст. 111-1 КК України, а саме передача матеріальних ресурсів незаконним збройним та воєнізованим формуванням, створеним на тимчасово окупованій території.

Як особа ОСОБА_5 : є громадянкою України, має постійне місце проживання, працездатна, не працює, раніше не судима, характеризується за місцем проживання негативно, на обліку у лікаря нарколога та психіатра не перебуває.

Обставиною, яка обтяжує покарання обвинуваченої, суд визнає вчинення злочину з використанням умов воєнного стану.

При призначенні покарання ОСОБА_5 суд, згідно з вимогами ст. 65 КК України, враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, який відносяться до не тяжкого злочину проти національної безпеки України, конкретні обставини за яким вчинений злочин, особу винної, наявність обставини, яка обтяжує покарання обвинуваченої та відсутність обставин, які пом`якшують покарання обвинуваченої, і вважає за необхідне призначити їй покарання в межах санкції встановленої ч.4 ст. 111-1 КК України у вигляді позбавленні волі, з позбавленням права займатися фінансово-господарською діяльністю , з конфіскацією усього її майна.

Строк покарання ОСОБА_5 необхідно рахувати з моменту обрання їй запобіжного заходу, тобто з 05.10.2022р.

З метою забезпечення кримінального провадження для запобіганню ризику - приховування обвинуваченої від суду, враховуючи призначення обвинуваченій покарання у вигляді позбавлення волі, суд вважає за необхідне продовжити їй запобіжний захід у вигляді тримання під вартою до набрання вироком законної сили.

Витрати на залучення експерта в сумі 7551,20 грн. підлягають стягненню з обвинуваченої на користь держави.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст.100, 174, 370,371, 374 КПК України, суд,-

ухвалив :

ОСОБА_5 , визнати винуватою у вчинені злочину, передбаченого ч. 4 ст. 111-1 КК України та призначити їй покарання у виді позбавлення волі строком 3 роки 6 місяців, з позбавленням права займатися фінансово-господарською діяльністю на строк 10 років, з конфіскацією усього її майна.

Строк відбуття покарання ОСОБА_5 рахувати з 05.10.2022р.

З метою забезпечення кримінального провадження, продовжити ОСОБА_5 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою до набрання вироком законної сили.

Мобільний телефон «Samsung» Galaxy J2 конфіскувати в дохід держави.

Стягнути з ОСОБА_5 на користь держави витрати на залучення експерта в сумі 7551 грн. 20 коп.

На вирок може бути подано апеляцію до Харківського апеляційного суду протягом 30 днів з дня його проголошення через Київський районний суд м.Харкова.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку на подання апеляційної скарги.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Копія вироку суду негайно вручити прокурору та обвинуваченій.

Суддя ОСОБА_1