Справа № 473/1840/24
Номер провадження1-кп/473/218/2024
ВИРОК

іменем України

"15" травня 2024 р. Вознесенський міськрайонний суд Миколаївської області в складі:

головуючої судді ОСОБА_1

за участю секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

захисника ОСОБА_4 ,

законного представника неповнолітнього обвинуваченого - ОСОБА_5 ,

обвинуваченого ОСОБА_6 ,

представника служби в справах дітей Вознесенської міської ради ОСОБА_7

розглянувши в судовому засіданні кримінальне провадження №0000003 за обвинуваченням

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Херсона, українця, громадянина України, з базовою середньою освітою, учня 1-го курсу Вознесенського професійного ліцею, інваліда 3-ї групи, не одруженого, який проживає за адресою: АДРЕСА_1 , не судимого,

в скоєні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.185 КК України,

ВСТАНОВИВ:

24 лютого 2022, у зв`язку із військовою агресією Російської Федерації проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до пункту 20 частини першої статті 106 Конституції України, Закону України «Про правовий режим воєнного стану» згідно Указу Президента України «Про введення воєнного стані в Україні» №64/2022 в Україні введено воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб, який в подальшому неоднарозоо продовжувався, відповідно до Закону, та діяв на час вчиненя вказаного нижче діяння.

24.12.2023 в період часу з 18:27 години по 18:43 годину ОСОБА_6 перебував у приміщенні торгової зали магазину «Аврора 661 «ТОВ «Вигідна покупка», розташованого по вулиці Центральній,6/7, м.Вознесенська Миколаївської області, де у ОСОБА_6 виник злочинний умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна. Перебуваючи у вказаному місці, у вказаний час ОСОБА_6 , реалізуючи свій злочинний умисел, направленний на таємне викрадення чужого майна, діючи з корисливих мотивів та з метою незаконного збагачення, усвідомлюючи протиправність своїх дій, передбачаючи настання суспільно небезпечних наслідків і бажаючи їх настання, переконавшись, що за його дями ніхто не спостерігає, підійшов до стелажу із гарнітурою для мобільних телефонів, де з його полиць таємно викрав бездротові навушники торгової марки «Oanas» у кількості двох одиниць варістю 290,83 грн. кожна, які в подальшому поклав до кишені своєї куртки та вийшов з приміщення магазину повз касову зону, не розрахувавшись за них, внаслідок чого розпорядився викраденим майном на власний розсуд. Своїми умисними протиправними діями ОСОБА_6 спричинив ТОВ «Вигідна покупка» матеріальні збитки на загальну суму 581 гривня 66 копійок.

Обвинувачений ОСОБА_6 винним себе в скоєні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.185 КК України визнав повністю та пояснив, що він взяв в магазині дві пари навушників, сховав під куртку та вийшов не розрахувавшись. Коли до нього приїхали працівники поліції, він їм добровільно віддав викрадені навушники. В скоєному кається.

Вина обвинуваченого ОСОБА_6 в скоєні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.185 КК України, також підтверджується дослідженими в судовому засідані доказами.

Згідно заяви ОСОБА_8 від 01.01.2024, вона просить притягнути до кримінальної відповідальності невідому особу, яка 24.12.2023 в період часу з 18:27 по 18:44, перебуваючи у магазині «Аврора», що розташований в м.Вознесенську по вул..Центральна,6/7 , вчинила крадіжку двох пар бездротових навушників марки «Oanas» чорного кольору, а.с.35.

Згідно протоколу огляду місця події від 01.01.2024 з таблицею зображень, працівниками поліції оглянуте та зафіксоване місце події приміщення магазину « Аврора », який розташований в м. Вознесенську Миколаївської області по вул. Центральна,6/7 , а.с.36-38.

Згідно протоколу огляду предмета від 02.01.2024 з таблицею зображень та заяви ОСОБА_6 , в присутності законного представника ОСОБА_5 , ОСОБА_6 добровільно видав працівникам поліції 2 пари навушників «Oanas», які він викрав з магазину « Аврора ». Слідчим оглянути дані навушники, при огляді бездротових навушників та кейсів до них ніяких видимих пошкоджень виявлено не було. Дані навушники визнані речовими доказами у даному кримінальному провадженні, а.с.39, 40-45.

Згідно заяви ОСОБА_8 від 08.04.2024, вона отримала від працівників поліції дві пари навушників, які були викрадені з магазину «Аврора 661», 24.12.2023, а.с.47.

Згідно висновку експерта №726/24 від 08.02.2024, ринкова вартість бездротових навушників марки «Oanas» в кількості 2 штук, станом на 24.12.2023, становила 581,66 грн., а.с.51-54.

Згідно протоколу огляду відеозапису від 03.01.2024, працівниками поліцїі оглянуті відеозаписи, які добровільно видав представник «Аврора» - ТОВ «Вигідна покупка» ОСОБА_9 , які зберігаються на диску DVD+R марки VERBATIM об`ємом 4,7 гігабайти. На відео файлі з камери 4 об`єктив камери фіксує торгову залі магазину з рядами в кількості двох штук. Межі відеозапису з 18:27:01 год. по 18:44:00 год. від 24.12.2023. О 18:35:18 год . на відеозапису з`являється особа чоловічої статі, одягнена в шапку червоного кольору, куртку синього кольору, штани сірого кольору, який бере з торгової полиці навушники та кладе їх до внутрішньої кишені своєї куртки та продовжує стояти біля вітрини. О 18:43:51 останній правою рукою зі стелажу бере навушники та кладе їх до внутрішньої кишені куртки та уходить. На відеозапису з камери 5 видно як о 18:43:57 вищевказана особа чоловічої статі проходить повз касу, не розрахувавшись за товар та залишає приміщення магазину. Відеозапис був переглянутий в судовому засіданні. ОСОБА_6 , зазначив, що на відеозаписі саме він., а.с.83-84,86.

Згідно висновку судово-психіатричного експерта №104 від 19.03.2024, надані експерту об`єкти дослідженя, підтверджують наявність у ОСОБА_6 розумової відсталості, ступінь вираженості досягає легкої розумової відсталості. Проте, психічний статус, встановлений під час експертизи, свідчить, що ОСОБА_6 має окрім розумової відсталості певні вади поведінки, внаслідок емоційно-вольових розладів, що унеможливлює його здатність в повному обсязі розуміти значення своїх дій та розумно керувати ними. ОСОБА_6 в момент скоєння правопорушення страждав і в даний час страждає хроніним психічним захворюванням у формі розумової відсталості легкого ступеню, значні відхилення у поведінці, які потребують особливої уваги і лікування. За своїм психічним станом не може усвідомлювати значення своїх дій та розумно керувати ними в повному обсязі. У відношенні інкримінованого правопорушення ОСОБА_10 слід вважати обмежено осудним. Підпадає під дію ч. 1 ст.20 КК України. Потребує застосування примусових заходів медичного характеру - надання амбулаторної психіатричної допомоги в примусовому порядку за місцем проживання.

Аналізуючи викладене, суд вважає, що зазначені докази є узгодженими між собою та іншими доказами у справі, сумніву в своїй належності, достовірності та допустимості не викликають.

Дії обвинуваченого ОСОБА_6 , які виразилися в таємному викраденні чужого майна (крадіжці), вчиненому в умовах воєнного стану, належить кваліфікувати за ч. 4 ст.185 КК України.

Відповідно до ч.1 ст.19 КК України осудною визнається особа, яка під час вчинення кримінального правопорушення могла усвідомлювати свої дії (бездіяльність) і керувати ними.

Статтею 20 КК України визначено, що підлягає кримінальній відповідальності особа, визнана судом обмежено осудною, тобто така, яка під час вчинення кримінального правопорушення, через наявний у неї психічний розлад, не була здатна повною мірою усвідомлювати свої дії (бездіяльність) та (або) керувати ними. Визнання особи обмежено осудною враховується судом при призначенні покарання і може бути підставою для застосування примусових заходів медичного характеру.

Відповідно до висновку судово-психіатричного експерта №104 від 19.03.2024, ОСОБА_6 в момент скоєння правопорушення страждав і в даний час страждає хроніним психічним захворюванням у формі розумової відсталості легкого ступеню, значні відхилення у поведінці, які потребують особливої уваги і лікування. За своїм психічним станом не може усвідомлюати значення своїх дій та розумно керувати ними в повному обсязі. У відношенні інкримінованого правопорушення ОСОБА_10 слід вважати обмежено осудним. Підпадає під дію ч. 1 ст.20 КК України, Потребує застосування примусових заходів медичного характеру - надання амбулаторної психіатричної допомоги в примусовому порядку за місцем проживання.

Отже, із зазначеним станом, що є юридичним критерієм обмеженої осудності, ОСОБА_6 підлягає кримінальній відповідальності відповідно до вимог ст. 20 КК України.

Згідно п.п. 7, 8 Постанови Пелнуму Верховного Суду України №7 від 03.06.2005 року «Про практику застосування судами примусових заходів медичного характеру та примусового лікування», до неосудних (не здатних усвідомлювати свої дії або керувати ними) та обмежено осудних (не здатних повною мірою усвідомлювати свої дії або керувати ними) осіб за медичними критеріями не можуть застосовуватись однакові примусові заходи медичного характеру з числа передбачених частинами 3-5 ст.94 КК. З огляду на те, що надання в примусовому порядку амбулаторної психіатричної допомоги застосовується щодо осіб, які мають психічні розлади, наявність яких саме і є критерієм обмеженої осудності (ч. 1 ст.20, ч.2 ст.94 КК), судам слід враховувати, що до осіб, визнаних обмежено осудними, у разі потреби може застосовуватися лише цей вид примусових заходів медичного характеру. Своєрідність зазначеної психіатричної допомоги полягає в тому, що вона надається обмежено осудним особам у примусовому порядку одночасно з відбуванням покарання, призначеного за вироком суду. За змістом статей 20, 94 КК надання обмежено осудній особі амбулаторної психіатричної допомоги у примусовому порядку не зумовлюється призначенням їй певного виду покарання. Тому слід вважати, що ця допомога може надаватися таким особам незалежно від виду призначеного їм покарання: якщо воно пов`язане з позбавленням волі, то здійснення зазначеного примусового заходу медичного характеру покладається на медичну службу кримінально-виконавчих установ, а якщо не пов`язане, - на психіатричні заклади органів охорони здоров`я за місцем проживання засуджених.

Обставинами, які пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_6 , згідно зі ст.66 КК України, є щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину, скоєння злочину неповнолітнім, є обмежено осудним.

Обставин, які обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_6 , згідно зі ст. 67 КК України, судом не встановлено.

Вирішуючи питання про призначення покарання щодо неповнолітніх, суд враховує, що при здійсненні кримінального провадження щодо неповнолітніх необхідно забезпечувати точне й неухильне застосування діючого законодавства, своєчасний та якісний їх розгляд, керуватися , зокрема Конвенцією ООН про права дитини від 20.11.1989 року, Мінімальними стандартними правилами ООН, що стосуються відправлення правосуддя щодо неповнолітніх від 29.11.1985 року ("Пекінські правила"), а також враховувати практику Європейського суду з прав людини, запроваджуючи їх положення у вітчизняну правозастосовну практику. Крім того, суд повинен ухвалювати судове рішення щодо неповнолітнього, керуючись принципом найкращих інтересів дитини, встановленого у ст. 3 Конвенції ООН про права дитини, відповідно до положень глави 29КПК та розділу ХІ КК . При цьому суд при постановленні вироку щодо неповнолітньої особи зобов`язаний суворо дотримуватися принципів законності, справедливості, обґрунтованості покарання. Суд має максимально індивідуалізувати покарання, призначаючи його конкретній неповнолітній особі за конкретне кримінальне правопорушення. Індивідуалізація покарання є важливою вимогою принципового характеру, що передбачає персоніфікацію кримінальної відповідальності: вона настає лише щодо конкретної особи, яка вчинила злочин. Тому призначення покарання з урахуванням ступеня тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особи неповнолітнього та обставин, що пом`якшують чи обтяжують покарання, повинно максимально сприяти досягненню мети покарання, яка полягає у виправленні неповнолітнього засудженого, його вихованні та соціальній реабілітації.

Обираючи міру покарання обвинуваченому ОСОБА_6 , суд враховує ступінь тяжкості скоєного ним кримінального правопорушення, а саме те, що це є тяжкий злочин, обставини, які пом`якшують його покарання, відсутність обставин, які обтяжують його покарання, те що він посередньо характеризується, раніше не судимий, скоїв кримінальне правопорушення будучи неповнолітнім, ОСОБА_6 є учнем 1-го курсу Вознесенського професійного ліцею, інвалідом 3-ї групи, умови його життя та виховання, поведінку, рівень розвитку, стан його здоров`я, те, що він є обмежено осудним, висновок досудової доповіді, згідно якої виправлення ОСОБА_6 без позбавлення або обмеження волі на певний строк можливе та не становить високої небезпеки для суспільства. Також, з урахуванням всіх обставин кримінального провадження, враховуючи тяжкість кримінального правопорушення та його наслідки, за наявності кількох обставин, що пом`якшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, з урахуванням особи неповнолітнього ОСОБА_6 , враховуючи те, що обвинувачений володіє особистими коштами, отримує стипендію в сумі 4 542 грн. та знаходиться на повному державному забезпеченні, проживає безкоштовно у гуртожитку та перебуває на безкоштовному трьоразову харчуванні, відповідно до ч.1 ст.69 КК України, суд вважає можливим при призначенні неповнолітньому ОСОБА_6 покарання, перейти до іншого, більш м`якого виду основного покарання не зазначеного в санкції ч. 4 ст.185 КК України, та призначити ОСОБА_6 покарання за ч.4 ст.185 КК України, у вигляді штрафу. Суд вважає, що покарання у виглядя штрафу відносно обвинуваченого ОСОБА_6 буде необхідним та достатнім для його виправлення та попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень, відповідно до ст..65 КК України.

Відповідно до положень ч.5 ст. 128 КПК України цивільний позов у кримінальному провадженні розглядається судом за правилами КПК України, а згідно з ч.1 ст. 129 КПК України суд, ухвалюючи обвинувальний вирок, залежно від доведеності підстав та розміру позову задовольняє цивільний позов повністю або частково чи відмовляє в ньому.

При цьому суд зобов`язаний усебічно, повно й об`єктивно дослідити обставини справи, з`ясувати характер та розмір витрат, зумовлених злочином, установити причинний зв`язок між діянням та шкодою, що настала, і дати у вироку належну оцінку таким обставинам.

На підставі ч.1 ст.1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Представником потерпілого ТОВ «Вигідна покупка» заявлений цивільний позов до ОСОБА_6 про стягнення з нього матеріальної шкоди завданої злочином в сумі 698 грн.

В судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_6 таємно викрав бездротові навушники торгової марки «Oanas» у кількості двох одиниць варістю 290,83 грн. кожна, чим спричинив ТОВ «Вигідна покупка» матеріальні збитки на загальну суму 581 гривня 66 копійокю

Але, згідно протоколу огляду предмета від 02.01.2024 з таблицею зображень та заяви ОСОБА_6 , в присутності законного представника ОСОБА_5 , ОСОБА_6 добровільно видав працівникам поліції 2 пари навушників «Oanas», які він викрав з магазину « Аврора ». Слідчим оглянути дані навушники, при огляді бездротових навушників та кейсів до них ніяких видимих пошкоджень виявлено не було. Згідно заяви ОСОБА_8 , яка є співробітником ТОВ «Вигідна покупка» від 08.04.2024, вона отримала від працівників поліції дві пари навушників, які були викрадені з магазину «Аврора 661», 24.12.2023. Ніяких зауважень щодо стану повернутого викраденого майна, ОСОБА_8 не зазначала.

Отже, шкода ТОВ «Вигідна покупка», яка була завдана ОСОБА_6 24.12.2023 року, була відшкодована шляхом повернення викрадено майна. Жодних доказів того, що дане майно має значні сліди його використання та пошкодження, що унеможливлює його подальшу реалізацію, суду не надано.

Звідси, суд вважає, що на підставі ст.1166 ЦК України, позовні вимоги ТОВ «Вигідна покупка» до ОСОБА_6 про відшкодування майнової шкоди завданої кримінальним правопорушенням, є необґрунтованими та не підлягають задоволенню.

Відповідно до ст.124 КПК України всі судові витрати покладаються на обвинуваченого та підлягають стягненню з нього.

Долю речових доказів вирішити на підставі ст. 100 КПК України.

Керуючись ст. ст. 373, 374 КПК України, суд

У Х В А Л И В:

ОСОБА_6 визнати винним в скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.185 КК України та, з застосуванням ч.1 ст.69 КК України, призначити йому покарання, у вигляді штрафу в розмірі 50 (п`ятдесят) неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 850 (вісімсот п`ятдесят) грн.

На підставі ч. 2 ст. 20, п. 1 ч.1 ст.94 КК України застосувати до ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , примусові заходи медичного характеру у виді надання амбулаторної психіатричної допомоги в примусовому порядку. Здійснення зазначеного примусового заходу медичного характеру покласти на Комунальне підприємство «Комунальне некомерційне підприємство "Вознесенська багатопрофільна лікарня» Вознесенської міської ради (Миколаївська область, м. Вознесенськ, вулиця 228-ї Стрілецької дивізії,26) за місцем мешкання ОСОБА_6 .

В задоволенні позовних вимог ТОВ «Вигідна покупка» до ОСОБА_6 про відшкодування майнової шкоди в розмірі 698 грн., завданої кримінальним правопорушенням, відмовити.

Стягнути з ОСОБА_6 на користь держави витрати на проведення судових експертиз в сумі 260 (двісті шістдесят) грн.

Речові докази по справі: двоє бездротових навушників марки «Oanas», які перадні на зберігання ОСОБА_8 , залишити магазину «Аврора» ТОВ «Вигідна покупка», як власнику. Диск DVD+R на якому містяться відеозаписи з камер спостереження, який зберігається в матеріалах кримінального провадження, зберігати в матеріалах кримінального провадження.

Вирок набирає законної сили після спливу закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок суду, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Вирок може бути оскаржений до Миколаївського апеляційного суду через Вознесенський міськрайонний суд усіма учасниками процесу протягом 30 днів з моменту його проголошення.

Суддя