Справа № 461/5367/24
Провадження № 1-кс/461/3906/24
28.06.2024 слідчий суддя Галицького районного суду м.Львова ОСОБА_1 , при секретарі судових засідань ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м.Львові клопотання старшого слідчого відділу розслідування злочинів у сфері господарської та службової діяльності слідчого управління ГУ НП у Львівській області старший ОСОБА_3 про накладення арешту на майно
старший слідчий відділу розслідування злочинів у сфері господарської та службової діяльності слідчого управління ГУ НП у Львівській області старший ОСОБА_3 , за погодженням прокурора Львівської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Західного регіону ОСОБА_4 , звернувся до суду з клопотанням про накладення арешту на майно, яке було вилучено 26.06.2024 під час проведення обшуку за місцем проживання ОСОБА_5 , що за адресою: АДРЕСА_1 , а саме: грошові кошти в сумі 29 800 доларів США; аркуш паперу з чорновими записами.
Слідчий обґрунтовує клопотання тим, що 26.06.2024 під час проведення обшуку за місцем проживання ОСОБА_5 , що за адресою: АДРЕСА_1 , було виявлено та вилучено грошові кошти та документи, які постановою слідчого визнано речовими доказами у даному кримінальному провадженні. Відтак, з метою збереження речових доказів, слідчий просить клопотання задоволити.
Слідчий та прокурор в судове засідання не з`явилися, однак у клопотанні просили розгляд справи проводити без їх участі.
ОСОБА_5 та його захисник в судове засідання не зявилися, однак подали клопотання про проведення розгляду справи без їх участі.
Відповідно до ст.107 КПК України фіксування судового процесу не здійснювалося у зв`язку з неявкою всіх учасників справи.
Дослідивши матеріали клопотання, слідчий суддя дійшов наступного висновку.
Так, частиною першою ст.170 КПК України передбачено, що арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.
Відповідно до п.1 ч.2 ст.170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення, зокрема, збереження речових доказів.
Частиною третьою ст.170 КПК України встановлено, що у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.
Слідчим суддею встановлено, що 27.06.2024 ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , повідомлено про підозру в одержанні неправомірної вигоди для себе чи третьої особи, за вплив на прийняття рішення особою, уповноваженою на виконання функцій держави, поєднане з вимаганням такої вигоди, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 369-2 КК України.
Як вбачається з матеріалів клопотання, 26.06.2024 проведено обшук за місцем проживання ОСОБА_5 . що за адресою: АДРЕСА_1 ., в ході якого виявлено та вилучено: грошові кошти в сумі 29 800 доларів США; аркуш паперу з чорновими записами.
Постановою слідчого від 27.06.2024 вилучені грошові кошти та документи визнано речовими доказами у кримінальному провадженні.
Слідчим доведено, що вилучені грошові кошти та документи можуть мати доказове значення у даному кримінальному провадженні, можуть містити інформацію про обставини його вчинення та причетних до вчинення осіб. Слідчий довів, що існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для застосування заходів забезпечення кримінального провадження.
Потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, про який ідеться в клопотанні слідчого.
Оцінюючи надані органом досудового розслідування докази, слідчий суддя вважає їх належними та допустимими, їх сукупність та взаємозв`язок між ними достатній для прийняття процесуального рішення про арешт майна.
Незастосування арешту майна може привести до настання наслідків, що перешкоджатимуть збереженню речових доказів.
Таким чином, враховуючи правову підставу для арешту майна, достатність доказів, що вказують на вчинення кримінального правопорушення, наслідки арешту, розумність та співрозмірність обмеження права власності, завдання кримінального провадження, інші обставини, слідчий суддя дійшов висновку, що клопотання слідчого підлягає до задоволення.
Керуючись ст.ст.131, 132, 170, 172, 173, 372, 376 КПК України, слідчий суддя
клопотання старшого слідчого відділу розслідування злочинів у сфері господарської та службової діяльності слідчого управління ГУ НП у Львівській області старший ОСОБА_3 про накладення арешту на майно задоволити.
грошові кошти в сумі 29 800 доларів США;
аркуш паперу з чорновими записами.
Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Львівського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення. Якщо, ухвалу суду або слідчого судді було постановлено без виклику особи, яка її оскаржує, то строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення.

Слідчий суддя ОСОБА_1