Справа № 309/414/18
Провадження № 1-кп/309/242/20
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

02 квітня 2024 року м. Хуст

Хустський районний суд Закарпатської області

в складі: головуючого-судді: ОСОБА_1

за участю секретаря судового засідання: ОСОБА_2

прокурора: ОСОБА_3

обвинуваченого: ОСОБА_4

захисника: ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Хуст кримінальне провадження, що внесене в Єдиний реєстр досудових розслідувань за № 000026 від 04 січня 2018 року, відносно :

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця, громадянина України, уродженця та мешканця АДРЕСА_1 , освіта спеціальна середня, не одруженого, не працюючого, раніше судимого, у вчиненні кримінальних правопорушень передбачених ч. 3 ст. 185 КК України, ч. 2 ст. 190 КК України, ст. 125 ч.1 КК України,

В С Т А Н О В И В:

Судом визнано доведеним, що ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_2 , проходячи по вулиці Садова в м. Хуст, маючи прямий умисел на повторне заволодіння чужим майном, усвідомлюючи протиправність та караність своїх дій зайшов на подвір`я будинку АДРЕСА_2 таємно, шляхом пошкодження скла на металопластиковому вікні будинку, проник в середину квартири АДРЕСА_3 , звідки викрав телевізор марки «Горизонт», вартість якого відповідно до висновку експерта становить 500 гривень, музичний інструмент трубу, вартість якої відповідно до висновку експерта, становить 2000 гривень, одну щаблю, вартість якої відповідно до висновку експерта становить 550 гривень та декоративні роги «Оленя», вартість яких відповідно, до висновку експерта становить 600 гривень, що належать потерпілому ОСОБА_6 . В результаті злочинних дій ОСОБА_4 потерпілому ОСОБА_6 спричинено матеріальну шкоду в загальній сумі 3650 гривень.

Крім того 02 червня 2019 року біля 18.00 години ОСОБА_4 , перебуваючи з ОСОБА_7 та ОСОБА_8 в АДРЕСА_4 , маючи прямий умисел на заволодіння чужим майном, шляхом зловживання довірою свого знайомого, усвідомлюючи протиправність та караність свої дій під приводом зателефонувати, попросив від ОСОБА_7 мобільний телефон, марки «ВRAVIS» модель «Middlе C-240» чорного кольору, яким заволодів та у подальшому його не повернув.

Також 02 вересня 2022 року близько 02 год. 10 хв., ОСОБА_4 , знаходячись у будинку за адресою АДРЕСА_1 , усвідомлюючи протиправність, карність та суспільну небезпечність своїх дій, а також настання суспільно-небезпечних наслідків, на ґрунті особистих неприязних відносин, які раптово склались у нього з ОСОБА_9 , під час сварки, діючи з прямим умислом, наніс один удар правою рукою стиснутою в кулак в область обличчя ОСОБА_9 , внаслідок чого отримала тілесні ушкодження, у вигляді синця лівої орбітальної ділянки, які згідно висновку судово-медичного експерта №126/х від 02.09.2022,кваліфікуються як легке тілесне ушкодження, що не спричинило короткочасний розлад здоров`я чи незначну стійку втрату працездатності.

За вказані кримінальні правопорушення вчинені обвинуваченим ОСОБА_10 передбачена кримінальна відповідальність відповідно до ч. 3 ст. 185 КК України, ч. 2 ст. 190 КК України, ч. 1 ст. 125 КК України.

В судовому засіданні ОСОБА_10 свою вину у пред`явленому обвинуваченні у скоєнні злочинів передбачених ч. 3 ст. 185 КК України, ч. 2 ст. 190 КК України, ст.125 ч.1 КК України повністю у вчиненому щиро розкаявся. Просив взяти до уваги дані ним покази під час досудового слідства по даному обвинуваченню. За свій вчинок щиро кається просив суд не призначати йому суворого виду покарання.

Потерпілі ОСОБА_6 , ОСОБА_7 та ОСОБА_9 в судове засідання подали заяви, згідно яких просили розглядати справу у їх відсутності. Претензій матеріального та морального характеру до обвинуваченого не мають. Питання відносно міри покарання залишають на розсуд суду.

Обвинувачений згідний з доказами зібраними відносно нього органами досудового слідства і вважає за недоцільне дослідження їх в судовому засіданні, так як вину у вчиненому злочині повністю визнає, зміст та значення ст. 349 КПК України йому зрозумілі.

За таких обставин, суд переконавшись, що учасники процесу вірно розуміють зміст обставин провадження, відсутності сумнівів в добровільності їх позицій, у відповідності до вимог ч. 3 ст. 349 КПК України, визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються, обмежившись допитом обвинуваченого, потерпілого, дослідженням, зібраних досудовим слідством матеріалів, що характеризують його особу, тих, що стосуються вирішення питання про долю речових доказів, а також інших доказів, в яких викладені та посвідчені відомості, що мають значення для встановлення фактів і обставин даного кримінального провадження та інших з метою правильної кваліфікації дій обвинуваченого у відповідності до положень Кримінального Кодексу України, за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, у межах ч. 3 ст. 349 КПК України, керуючись законом, оцінюючи кожний доказ, що наявний у провадженні, з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку, приходить до висновку про повну доведеність вини обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень (злочинів) передбачених ч. 3 ст. 185 КК України, ч. 2 ст. 190 КК України, ч. 1 ст. 125 КК України, за вище встановлених обставин.

Суд кваліфікує дії ОСОБА_4 за ч. 3 ст. 185 КК України - таємне викрадення чужого майна (крадіжка), поєднану з проникненням у сховище; за ч.2 ст. 190 КК України - заволодіння чужим майном, шляхом зловживання довірою (шахрайство), вчинене повторно; за ч. 1 ст. 125 КК України - умисне легке тілесне ушкодження.

Вирішуючи питання про обрання міри покарання обвинуваченому ОСОБА_4 суд, відповідно до ст. 65 КК України, враховує ступінь тяжкості вчинених кримінальних правопорушень (злочинів), особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують його покарання. Також суд враховує, що згідно ст. 50 КК України, покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами.

По місцю постійного проживання обвинувачений ОСОБА_4 характеризується посередньо.

Згідно відповіді з Хустської районної поліклініки відділу охорони здоров`я Хустської РДА ОСОБА_4 на обліку в лікарів психіатра та нарколога не перебуває.

За даними обліку СІАЗ Хустського ВП ГУНП України в Закарпатській області ОСОБА_4 значиться як особа, що раніше неодноразово притягалася до кримінальної відповідальності та має не погашену судимість.

Відповідно до ст. 66 КК України обставинами, які пом`якшують покарання ОСОБА_4 щире каяття та активне сприяння у розкритті злочину

Обставини передбачені ст. 67 КК України, що обтяжують покарання ОСОБА_4 вчинення злочину повторно.

Суд враховує, що обвинувачений на обліку у лікаря-психіатра та лікаря-нарколога не перебуває, має постійне місце реєстрації, характеризується посередньо за місцем проживання, позицію прокурора та потерпілих у справі, щодо необхідної міри покарання; ступінь тяжкості вчинених кримінальних правопорушень (злочинів), і ступінь тяжкості наслідків, що настали, його поведінку під час та після вчинення злочинних дій та вважає за необхідне призначити покарання у межах санкцій ч. 3 ст. 185 КК України, ч. 2 ст. 190 КК України, ч. 1 ст. 125 КК України у виді позбавлення волі.

Підстав для звільнення від відбування покарання з випробуванням, у відповідності до вимог ст. 75 КК України, або ж застосування ст. 69 КК України, чи норм ст. 69-1 КК України до обвинуваченого, суд не знаходить, у зв`язку з відсутністю передумов за яких дані правові норми мають змогу бути застосовані, оскільки відповідно до норм КК України є не припустимими, та не дають підстав для звільнення цієї особи від відбування покарання або ж його призначення із застосуванням ст. 69 цього Кодексу. Суд однозначно переконаний в тому, що відповідно до вимог ч. 2 ст. 65 КК України, визначена даним вироком міра покарання, а саме у виді позбавлення волі є достатньою для виправлення обвинуваченого та попередження нових злочинів (кримінальних правопорушень).

Крім того, судом встановлено, що вироком Хустського районного суду від 18 листопада 2022 року який набрав законної сили 19.12.2022 року ОСОБА_4 засуджено за ч. 2 ст. 190 КК України до 2 років позбавлення волі. На підставі ст. 71 КК України до даного покарання частково приєднано покарання за вироком Хустського районного суду від 26 листопада 2020 року у виді одного року двох місяців, остаточно призначено покарання у виді 3 (трьох) років 2 (двох) місяців позбавлення волі.

За наведених обставин, суд вважає, що ОСОБА_4 слід призначити покарання із застосуванням ч. 4 ст. 70 КК України та частково йому приєднати не відбуте покарання згідно вироку Хустського районного суду від 18 листопада 2022 року.

У відповідності до ст. 70 ч.4 КК України за правилами, передбаченими в частинах першій - третій цієї статті, призначається покарання, якщо після постановлення вироку в справі буде встановлено, що засуджений винен ще і в іншому злочині, вчиненому ним до постановлення попереднього вироку. У цьому випадку в строк покарання, остаточно призначеного за сукупністю злочинів, зараховується покарання, відбуте повністю або частково за попереднім вироком, за правилами, передбаченими в статті 72 цього Кодексу.

Речові докази слід вирішити в порядку передбаченому ст.. 100 КПК України

Процесуальні витрати у кримінальному провадженню відсутні.

Цивільні позови у кримінальному провадженні не заявлені.

До матеріалів кримінального провадження додано протокол затримання ОСОБА_4 від 02 вересня 2022 року. Тому початок строку відбування покарання ОСОБА_4 у даному провадженні необхідно рахувати з дня його фактичного затримання у порядку ст.208 КПК України, а саме з 02.09.2022 року, з розрахунку відповідно до ст.72 КК України, один день попереднього ув`язнення за один день позбавлення волі.

Керуючись ст.ст. 349 ч. 3, 368 371, 373, 374, КПК України, суд,-

У Х В А Л И В :

ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.185 КК України та призначити йому покарання у виді позбавлення волі на строк 3 (три) роки.

ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 190 КК України та призначити йому покарання у виді позбавлення волі на строк 1 (один) рік.

ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 125 Кримінального кодексу України та призначити йому покарання у виді 120 (сто двадцять) годин громадських робіт.

На підставі ст. 70 КК України призначити ОСОБА_4 остаточне покарання за сукупністю злочинів шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим у виді позбавлення волі на строк 3 (три) роки.

На підставі ч. 4 ст. 70 КК України до даного покарання частково приєднати покарання за вироком Хустського районного суду від 18 листопада 2022 року у вигляді 3 (трьох) місяців позбавлення волі і остаточно призначити ОСОБА_4 покарання у вигляді 3 (трьох) років 3 (трьох) місяців позбавлення волі.

Початок строку відбування покарання ОСОБА_4 за цим вироком рахувати з моменту його затримання, а саме з 02 вересня 2022 року.

Речовий доказ по справі металеву шаблю, зазначений в постанові старшого слідчого СВ Хустського ВП ГУНП в Закарпатській області від 11 січня 2018 року повернути потерпілому ОСОБА_6 .

На вирок може бути подана апеляція до Закарпатського апеляційного суду через Хустський районний суд протягом 30 діб з моменту його проголошення, а засудженим в той же строк з моменту вручення копії вироку.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку, а копія вироку обвинуваченому та прокурору підлягає врученню негайно після проголошення.

Суддя Хустського

районного суду ОСОБА_1