Справа № 203/329/24
Провадження № 1-кс/0203/410/2024
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13.02.2024 року Кіровський районний суд м. Дніпропетровська у складі:

слідчого судді - ОСОБА_1 ,

при секретарі - ОСОБА_2 ,

за участю в режимі віеоконференції скаржника - ОСОБА_3 ,

розглянувши у відкритому засіданні в м. Дніпро скаргу ОСОБА_3 на постанову слідчого третього слідчого відділу (з дислокацією у м. Дніпрі) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Полтаві, ОСОБА_4 від 04.12.2023 р. про відмову у визнанні потерпілим у кримінальному провадженні № 0001932, відомості про яке внесено до ЄРДР 30.11.2023 р. за ознаками складу кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.365 КК України, -

встановив:

18 січня 2024 року до Кіровського районного суду м. Дніпропетровська звернувся ОСОБА_3 зі скаргою на постанову слідчого третього слідчого відділу (з дислокацією у м. Дніпрі) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Полтаві, ОСОБА_4 від 04.12.2023 р. про відмову у визнанні потерпілим у кримінальному провадженні № 0001932, відомості про яке внесено до ЄРДР 30.11.2023 р. за ознаками складу кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.365 КК України.

В обґрунтування скарги зазначено, що 30 листопада 2023 року уповноваженою особою третього слідчого відділу (з дислокацією у м. Дніпрі) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Полтаві, на підставі ухвали слідчого судді Октябрського районного суду м. Полтави та заяви ОСОБА_3 були внесені відомості до ЄРДР за № 0001932 за можливим фактом неправомірних дій з боку службових осіб ДУ «Дніпровська установа виконання покарань (№4)», які виразились у безпідставному застосуванні до ОСОБА_3 кайданок та висловлення погроз, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.365 КК України. В рамках вказаного кримінального провадження ОСОБА_3 була подана заява про визнання його потерпілим у кримінальному провадженні. Постановою слідчого від 04 грудня 2023 року було відмовлено в залученні ОСОБА_3 в якості потерпілого у кримінальному провадженні. Посилаючись на те, що вказана постанова є безпідставною та необґрунтованою, скаржник просив скасувати останню.

Скаржник в судовому засіданні підтримав доводи скарги та просив її задовольнити.

Слідчий в судове засідання не з`явився, повідомлявся про дату, час та місце розгляду справи належним чином.

Заслухавши думку скаржника, дослідивши доводи скарги та додані до неї документи, слідчий суддя приходить до наступного висновку.

Частиною 1 ст.303 КПК України визначено перелік рішень, дій чи бездіяльність слідчого, дізнавача або прокурора, які можуть бути оскаржені під час досудового розслідування.

Зокрема, п.5 ч.1 ст.303 КПК України передбачено, що під час досудового розслідування може бути оскаржено рішення прокурора, слідчого, дізнавача про відмову у визнанні потерпілим - особою, якій відмовлено у визнанні потерпілою.

Під час розгляду скарги встановлено, що третім слідчим відділом (з дислокацією у м. Дніпрі) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Полтаві, здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 30001932, відомості про яке внесено до ЄРДР 30.11.2023 р. за ч.1 ст.365 КК України, на підставі ухвали слідчого судді Октябрського районного суду м. Полтави та заяви ОСОБА_3 щодо можливих неправомірних дій з боку службових осіб ДУ «Дніпровська установа виконання покарань (№4)», які виразились у безпідставному застосуванні до ОСОБА_3 кайданок та висловлення погроз.

В рамках вказаного кримінального провадження ОСОБА_3 була подана заява про визнання його потерпілим у кримінальному провадженні.

Постановою слідчого третього слідчого відділу (з дислокацією у м. Дніпрі) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Полтаві, ОСОБА_4 від 04.12.2023 р. було відмовлено у визнанні ОСОБА_3 потерпілим у кримінальному провадженні з посиланням на те, що в ході досудового розслідування не встановлено даних, які б свідчили про завдання йому моральної, фізичної або майнової шкоди діями службових осіб правоохоронних органів.

Згідно ч.ч.1-5 ст.55 КПК України потерпілим у кримінальному провадженні може бути фізична особа, якій кримінальним правопорушенням завдано моральної, фізичної або майнової шкоди, а також юридична особа, якій кримінальним правопорушенням завдано майнової шкоди.

Права і обов`язки потерпілого виникають в особи з моменту подання заяви про вчинення щодо неї кримінального правопорушення або заяви про залучення її до провадження як потерпілого. Потерпілому вручається пам`ятка про процесуальні права та обов`язки особою, яка прийняла заяву про вчинення кримінального правопорушення.

Потерпілим є також особа, яка не є заявником, але якій кримінальним правопорушенням завдана шкода і у зв`язку з цим вона після початку кримінального провадження подала заяву про залучення її до провадження як потерпілого.

Потерпілим не може бути особа, якій моральна шкода завдана як представнику юридичної особи чи певної частини суспільства.

За наявності очевидних та достатніх підстав вважати, що заява, повідомлення про кримінальне правопорушення або заява про залучення до провадження як потерпілого подана особою, якій не завдано шкоди, зазначеної у частині першій цієї статті, слідчий або прокурор виносить вмотивовану постанову про відмову у визнанні потерпілим, яка може бути оскаржена слідчому судді.

Відмовляючи в залученні ОСОБА_3 в якості потерпілого у кримінальному провадженні, слідчий відповідне рішення належним чином не мотивував, не надав оцінки викладеним в заяві обставинам, зокрема, щодо можливого вчинення співробітниками ДУ «Дніпровська установа виконання покарань (№4)» дій, що призвели до завдання ОСОБА_3 тілесних ушкоджень.

Вказані обставини підлягали перевірці, зокрема шляхом допиту заявника, допиту співробітників ДУ «Дніпровська установа виконання покарань (№4)», шляхом перевірки відповідних документів.

Для набуття статусу потерпілого достатньо подання заяви про вчинення щодо особи кримінального правопорушення або заяви про залучення її до провадження як потерпілого, висновки про що викладені у постанові Верховного Суду у справі № 539/3185/17.

Розмір заподіяної шкоди або обставини її відсутності має встановлюватися під час досудового розслідування, проте слідчим не проводилися слідчі дії, спрямовані на встановлення цих обставин, зокрема, і причинно-наслідкового зв`язку між діянням (у разі якщо подія останнього буде встановлена) і шкодою (матеріальною та/або моральною, фізичною) або його відсутність, обов`язковість доказування яких визначена п.3 ч.1 ст. 91 КПК України, з огляду на те, що заявник з цих обставин безпосередньо не допитувався для перевірки викладеного у його заяві.

Відповідно, висновки слідчого в оскаржуваній постанові про те, що у матеріалах кримінального провадження відсутні будь-які відомості про спричинення ОСОБА_3 будь-якої шкоди є помилковими, тим паче, що будь-яких слідчий дій, спрямованих на встановлення відповідних обставин (зокрема, виду, розміру шкоди) слідчим не проводилося.

За вказаних обставин, слідчий суддя приходить до висновку, що постанова слідчого від 04.12.2023 р. винесена передчасно, є невмотиваною та підлягає скасуванню, а скарга підлягає задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.3, 26, 55, 303-307 КПК України, слідчий суддя -

ухвалив:

Скаргу ОСОБА_3 на постанову слідчого третього слідчого відділу (з дислокацією у м. Дніпрі) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Полтаві, ОСОБА_4 від 04.12.2023 р. про відмову у визнанні потерпілим у кримінальному провадженні № 0001932, відомості про яке внесено до ЄРДР 30.11.2023 р. за ознаками складу кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.365 КК України - задовольнити.

Постанову слідчого третього слідчого відділу (з дислокацією у м. Дніпрі) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Полтаві, ОСОБА_4 від 04.12.2023 р. про відмову у визнанні ОСОБА_3 потерпілим у кримінальному провадженні № 0001932, відомості про яке внесено до ЄРДР 30.11.2023 р. за ознаками складу кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.365 КК України - скасувати.

Ухвала набуває законної сили в порядку, передбаченому ст.532 КПК України.

Ухвала слідчого судді є остаточною та оскарженню не підлягає, а заперечення проти неї можуть бути подані під час підготовчого провадження в суді.

Повний текст ухвали оголошений учасникам судового провадження 16.02.2024 р. о 09 год. 30 хв.

Слідчий суддя ОСОБА_1