Справа №642/6414/23
Провадження № 1-кс/642/1118/24
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

про проведення огляду

03 квітня 2024 року м. Харків

Слідчий суддя Ленінського районного суду м. Харкова ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , слідчого ОСОБА_3 , розглянувши клопотання слідчого СВ ВП № 2 ХРУП № 3 ГУНП України в Харківській області ОСОБА_3 , погоджене прокурором Новобаварської окружної прокуратури м. Харкова ОСОБА_4 , про проведення огляду, винесене по кримінальному провадженню за №0001403 від 13.09.2023 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.197-1 КК України,

У С Т А Н О В И В:

Слідчий ВП № 2 ХРУП № 3 ГУНП України в Харківській області ОСОБА_3 звернулася до слідчого судді із даним клопотанням, у якому просила надати дозвіл на проведення огляду огородженої парканом території земельної ділянки по АДРЕСА_1разом з фактично розташованим на цій земельній ділянці 2-поверховим житловим будинком.

У провадженні СВ ВП №2 Харківського РУП №3 ГУ НП в Харківській області перебуває кримінальне провадження №0001403 від 13.09.2023 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.197-1 КК України, тобто самовільне будівництво будівель або споруд на самовільно зайнятій земельній ділянці.

Новобаварською окружною прокуратурою у місті Харкові здійснюється процесуальне керівництво досудовим розслідуванням у вказаному кримінальному провадженні.

У ході досудового розслідування встановлено, зокрема, наступне.

З аналізу деталізованих (у т.ч. про зміни) відомостей Державного реєстру речових прав на нерухоме майно вбачається, що приватним нотаріусом ХМНО ОСОБА_5 18.05.2020 проведено державну реєстрацію права власності на житловий будинок АДРЕСА_1 , загальною площею 86,6 кв.м, житловою площею 50,4 кв.м. (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 101). Право власності зареєстроване за ОСОБА_6 (реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_1 ), паспорт громадянина України, серія та номер НОМЕР_2 , виданий Ленінським РВ у м. Харкові ГУ ДМС України в Харківській області на підставі технічного паспорту ТОВ «Лімінгтон» від 30.04.2020 та довідки вказаного товариства від 04.05.2020. У технічному паспорті ТОВ «Лімінгтон» вказано про рік будівництва будинку - 1991.

У подальшому 08.02.2022 державним реєстратором Дергачівської міської ради Харківської області ОСОБА_7 проведено державну реєстрацію змін, а саме змінено загальну площу будинку з 86,6 кв.м. на 85,6 кв.м., житлову площу з 50,4 кв.м. на 49,5 кв.м. Змінено адресу будинку з АДРЕСА_1 на АДРЕСА_1 . Видалено технічний паспорт ТОВ «Лімінгтон» від 30.04.2020 та довідку вказаного товариства від 04.05.2020, додано технічний паспорт та довідку ПБН «Лемма» від 04.05.2020.

У технічному паспорті ПБН «Лемма» також вказано про рік завершення будівництва будинку - 1991, а також наведено «рекомендацію» щодо присвоєння відповідному будинку садибного типу нової адреси АДРЕСА_1 .

З витягу з Реєстру будівельної діяльності щодо інформації про технічні інвентаризації Єдиної державної електронної системи у сфері будівництва від 02.02.2022 вбачається відсутність як документів на право проведення будівельних робіт на об`єкті, так і кадастрового номера земельної ділянки під цим 2-поверховим об`єктом.

У Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно відсутні відомості про наявність зареєстрованих речових прав на земельну ділянку за вказаною адресою.

Вказана державна реєстрація права власності на означений об`єкт нерухомого майна проведена із порушенням норм Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» Порядку державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 25.12.2015 №1127 за відсутності правовстановлюючих документів як на будинок, так і на земельну ділянку, а також за відсутності виданих в установленому законом порядку документів, які б підтверджували адресу цього об`єкта.

З урахуванням того, що державним реєстратором відповідно проведено державну реєстрацію права власності на окремий індивідуально визначений об`єкт нерухомого майна вперше з відкриттям нового розділу в Державному реєстрі прав та присвоєнням унікального реєстраційного номера, під час розгляду заяви, поданої ОСОБА_6 , державному реєстратору слід було керуватися п.41 вищевказаного Порядку, яким встановлено перелік документів, що подаються для державної реєстрації права власності на новозбудований об`єкт нерухомого майна, в т.ч.: документ, що відповідно до вимог законодавства засвідчує прийняття в експлуатацію закінченого будівництвом об`єкта; документ, що підтверджує присвоєння об`єкту нерухомого майна адреси.

Документ, що відповідно до вимог законодавства засвідчує прийняття в експлуатацію закінченого будівництвом об`єкта, не вимагається у разі, коли реєстрація такого документа здійснювалась в Єдиному реєстрі документів.

У такому разі державний реєстратор відповідно до наданих заявником у відповідній заяві відомостей про реєстраційний номер документа, що відповідно до вимог законодавства засвідчує прийняття в експлуатацію закінченого будівництвом об`єкта, обов`язково перевіряє наявність реєстрації такого документа в Єдиному реєстрі документів, відсутність суперечностей між заявленими правами та відомостями, що містяться в цьому Реєстрі.

Документ, що підтверджує присвоєння об`єкту нерухомого майна адреси, не вимагається у разі, коли державна реєстрація права власності проводиться на індивідуальний (садибний) житловий будинок, садовий, дачний будинок, збудований на земельній ділянці, право власності на яку зареєстровано в Державному реєстрі прав. У такому разі заявник в поданій заяві обов`язково зазначає відомості про кадастровий номер відповідної земельної ділянки.

Документ, що підтверджує присвоєння об`єкту нерухомого майна адреси, також не вимагається у разі, коли адреса отримана під час реалізації експериментального проекту з присвоєння адрес об`єктам будівництва та об`єктам нерухомого майна та зазначена в документі, що відповідно до вимог законодавства засвідчує прийняття в експлуатацію закінченого будівництвом об`єкта. У такому разі державний реєстратор відповідно до зазначених заявником у відповідній заяві відомостей про реєстраційний номер документа, що згідно з вимогами законодавства засвідчує прийняття в експлуатацію закінченого будівництвом об`єкта, обов`язково перевіряє відсутність суперечностей між заявленою адресою та відомостями, що містяться в цьому Реєстрі.

При цьому, жодних посилань на правовстановлюючі документи, якими б підтверджувалась належність ОСОБА_6 відповідного об`єкта нерухомого майна, наявність документів, що відповідно до вимог законодавства засвідчують прийняття в експлуатацію вказаних закінченого будівництвом об`єкта, присвоєння йому у встановленому законом порядку відповідної поштової адреси, ні означені технічні паспорти та довідки

ТОВ «Лімінгтон» і ПБН «Лемма», ні інші матеріали реєстраційної справи, всупереч ч.ч.1,3 п.41 Порядку, не містять.

Однак державну реєстрацію вказаного новозбудованого об`єкту нерухомого майна проведено з використанням вищевказаних технічних паспортів, в яких наведено недостовірні відомості про рік будівництва будинку - 1991, оскільки відповідно до п.42 Порядку, для державної реєстрації права власності на індивідуальні (садибні) житлові будинки, садові, дачні будинки, господарські (присадибні) будівлі і споруди, прибудови до них, що закінчені будівництвом до 5 серпня 1992 р., подаються:

1) технічний паспорт на об`єкт нерухомого майна;

2) документ, що підтверджує присвоєння об`єкту нерухомого майна адреси.

Документ, що підтверджує присвоєння об`єкту нерухомого майна адреси, не вимагається у разі, коли державна реєстрація права власності проводиться на індивідуальний (садибний) житловий будинок, садовий, дачний будинок, збудований на земельній ділянці, право власності на яку зареєстровано в Державному реєстрі прав. У такому разі заявник в поданій заяві обов`язково зазначає відомості про кадастровий номер відповідної земельної ділянки.

Разом з цим, рішення про державну реєстрацію прав прийняте всупереч вимог п.42 Порядку.

Так, для проведення державної реєстрації в порядку п.42 Порядку крім технічного паспорта необхідно надати документ, що підтверджує присвоєння об`єкту нерухомого майна адреси.

Закон України «Про місцеве самоврядування в Україні» до повноважень сільської, селищної, міської, районної, обласної рад відносить, зокрема, прийняття рішень з питань адміністративно-територіального устрою в межах і порядку, визначених цим та іншими законами (пункт 41 частини першої статті 26 та пункт 26 частини першої статті 43).

Стаття 37 вказаного Закону закріплює такі власні (самоврядні) повноваження виконавчих органів сільських, селищних, міських рад щодо вирішення питань адміністративно-територіального устрою: підготовка і внесення на розгляд ради питань щодо найменування (перейменування) вулиць, провулків, проспектів, площ, парків, скверів, мостів та інших споруд, розташованих на території відповідного населеного пункту, а також підготовка і внесення на розгляд ради пропозицій щодо питань адміністративно-територіального устрою в порядку і межах повноважень, визначених законом.

Отже, питання щодо найменування (перейменування) вулиць, провулків, проспектів, площ, парків, скверів, мостів та інших споруд, в тому числі щодо присвоєння адрес об`єктам нерухомого майна на місцевому рівні, місцевими радами, законодавцем розглядаються в рамках повноважень місцевих рад щодо вирішення питань адміністративно-територіального устрою.

Рішенням Харківської міської ради №325/11 від 06.07.2011 затверджено Порядок присвоєння адрес об`єктам нерухомості, розташованим на території міста Харкова, який був чинним на момент прийняття оспорюваного рішення про державну реєстрацію прав.

Вказаний Порядок визначає на території Харкова єдині правила присвоєння адрес земельним ділянкам і нерозривно зв`язаним з ними будівлям і спорудам, встановлює єдині правила визначення адрес, їх склад і структуру. Дія Порядку поширюється на всі види адресної інформації (адреси) щодо об`єктів нерухомості всіх форм власності в місті Харкові. Кожному об`єкту нерухомості присвоюється унікальна адреса на території міста Харкова. Відповідно до п.1.4 Порядку адреса об`єкту нерухомості після проведення процедури присвоєння або зміни повинна бути зареєстрована у Єдиному адресному реєстрі міста Харкова.

Адреси присвоюються за заявами юридичних та фізичних осіб - власників об`єктів нерухомості (далі - заявники), відповідних органів місцевого самоврядування, а також органів державної виконавчої влади щодо об`єктів нерухомості державної власності.

Присвоєння, зміна, анулювання адрес здійснюється на підставі рішення виконавчого комітету Харківської міської ради, крім адрес земельних ділянок.

Проект рішення про присвоєння, зміну або анулювання адрес об`єктів нерухомості готує та виносить на розгляд виконавчого комітету Харківської міської ради управління містобудування та архітектури Департаменту містобудування, архітектури та земельних відносин Харківської міської ради (далі - управління містобудування та архітектури) відповідно до Регламенту виконавчих органів Харківської міської ради.

З огляду на зазначене, належним документом, який би підтверджував присвоєння об`єкту нерухомого майна поштової адреси, може бути рішення виконкому Харківської міської ради або довідка (витяг) з Єдиного адресного реєстру міста Харкова, а не довідки ТОВ «Лімінгтон» і ПБН «Лемма».

Аналогічного висновку дійшов Верховний суд України в своїй постанові від 20.04.2016 по справі №826/1112/15.

Отже, рішеннями державних реєстраторів прийняті у зв`язку з самовільним присвоєнням адреси об`єкту нерухомості, що суперечить вищевказаному Порядку. Документи, надані для державної реєстрації права власності не відповідали вимогам законодавства, а отже, не підлягало реєстрації право власності на нерухоме майно.

Таким чином, на момент звернення ОСОБА_6 із заявами про державну реєстрацію права власності (а в подальшому - змін цього права) на об`єкт нерухомого майна з реєстраційним номером 101вказаний об`єкт не мав правового статусу житлового будинку літ.«А-2» по Панасівському 2-му проїзду (як 20-А так і 20-Б) у м. Харкові, незважаючи на безпідставне зазначення вказаних відомостей у технічних паспортах та довідках виданих ТОВ «Лімінгтон» і ПБН «Лемма», які не є правовстановлюючими документами чи документами про присвоєння поштової адреси.

У подальшому приватним нотаріусом ХМНО ОСОБА_8 29.09.2023, тобто вже після реєстрації в ЄРДР кримінального провадження №0001403 від 13.09.2023,проведено державну реєстрацію права власності (номер відомостей про речове право: 51935900) на вказаний житловий будинок за ОСОБА_9 (РНОКПП - НОМЕР_3 ) на підставі договору дарування вказаного будинку від 29.09.2023, посвідченого згаданим нотаріусом (реєстровий №4208), за змістом якого ОСОБА_6 (від імені якого діяв ОСОБА_10 за довіреністю від 11.09.2023) подарував своїй матері ОСОБА_9 означений

будинок. В абз.2 п.1 вказаного договору вказано, що земельна ділянка не є власністю дарувальника, рішення відповідного органу не приймалося.

Водночас, відомостей про площу та кадастровий номер відповідної земельної ділянки під житловим будинком, про перехід права користування якою до обдаровуваної без зміни цільового призначення зазначено у згаданому договорі, цей договір не містить.

За змістом ч.2 ст.377 ЦК України та ч.6 ст.120 ЗК України кадастровий номер земельної ділянки, право на яку переходить у зв`язку з набуттям права власності на житловий будинок, будівлю або споруду, є істотною умовою договору, який передбачає набуття права власності на ці об`єкти (крім багатоквартирних будинків).

Положення зазначених правових норм спрямовані на впровадження принципу єдності юридичної долі земельної ділянки та об`єктів нерухомості, які на ній розташовані. Таким чином, у договорі про відчуження будівлі, повинно бути позначено кадастровий номер земельної ділянки, право на яку переходить у зв`язку з переходом права власності на будівлю. Такий правовий висновок ВС викладено у постанові від 05.02.2018 у справі №604/917/15-ц.

Укладення договору дарування без зазначення кадастрового номера земельної ділянки вказує на відсутність такого кадастрового номера, прав у дарувальника на земельну ділянку та відчуження розташованого на цій ділянці будинку всупереч встановлених законом вимог, що порушує права та інтереси Харківської міської територіальної громади в особі Харківської міської ради, як законного власника відповідної земельної ділянки.

При цьому, зі скан-копій матеріалів відповідної реєстраційної справи, які містяться в електронній складовій Державного реєстру речових прав на нерухоме майно вбачається відсутність належних документів, які б підтверджували присвоєння в установленому законом порядку адреси літ.«А-2» по Панасівському 2-му проїзду

(як 20-А так і 20-Б) у м. Харкові вищевказаному об`єкту нерухомого майна на час проведення державної реєстрації права власності за ОСОБА_6 .

З показів свідка ОСОБА_11 вбачається, що згаданий житловий будинок побудовано не в 1991, а приблизно в 2020 році, а з показів свідка ОСОБА_12 - що означений будинок побудував у 2018 році ОСОБА_6 .

Допитана в якості свідка ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (яка знята з реєстрації 11.11.2021, але фактично мешкає у вищевказаному, самовільно збудованому житловому будинку) повідомила, що з моменту зняття з реєстрації мешкає в згаданому будинку, який побудувала разом з чоловіком ОСОБА_13 та сином ОСОБА_6 . При цьому, повідомила, що всіма питаннями, пов`язаними з оформленням документів на будинок на своє ім`я займався її син - ОСОБА_6 , який разом з відповідними документами перебуває за кордоном (в Німеччині).

Аналогічні покази у якості свідка надав ОСОБА_13 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який повідомив, що будинок побудований приблизно у 2018 році. При цьому, зі змісту копії листа КП «Жилкомсервіс» від 13.10.2015 б/н, наданої ОСОБА_13 під час допиту, дільниця №27

КП «Жилкомсервіс» не заперечує проти проведення самостійних робіт по відновленню аварійних напівзруйнованих будівель господарських споруд, які перебувають в дворі багатоквартирного житлового будинку по АДРЕСА_1 з подальшим відновленням в існуючих кордонах і використанням, які можливі за умови недопущення зберігання горючих або легкозаймистих речовин та матеріалів, користування без права передачі іншій особі та зазначенням про те, що оформлення землевідведення можливе відповідно до існуючих вимог законодавства. В результаті проведеної інвентаризації будівель, розміщених на прибудинкових територіях житлових будинків, капітальній будівлі сараю присвоєно реєстраційний №1. Вказана копія містить відтиск печатки та підписи начальника дільниці №27 КП «Жилкомсервіса» ОСОБА_14 та інженера дільниці №27 КП «Жилкомсервіс» ОСОБА_15 .

Допитаний в якості свідка колишній начальник дільниці №27 ОСОБА_14 пояснив, що зазначений лист КП «Жилкомсервіс» був виданий ОСОБА_9 лише в інформаційних цілях та не мав ніякої юридичної сили, адже цим листом він лише зобов`язав ОСОБА_9 привести до ладу прибудинкову територію домогосподарських будівель (сарай та погріб) відповідно до договору про право тимчасового користування земельною ділянкою для розміщення погребу та сараю. Інших капітальних будівель, в тому числі будинку, на зазначеній земельній ділянці не могло бути.

Проведеним 28.09.2023 із застосуванням фотозйомки оглядом місця події (території, прилеглої до будинку по АДРЕСА_1 встановлено, що на вказаній земельній ділянці, яка огороджена парканом, знаходиться двоповерховий об`єкт нерухомого майна, зовні схожий на житловий будинок.

При цьому, безпідставне проведення 14.05.2020 державної реєстрації права власності на відповідний новозбудований об`єкт нерухомого майна, як на житловий будинок АДРЕСА_1 , за відсутності документів, які б посвідчували право власності або користування відповідною земельною ділянкою, а також документів, які б підтверджували присвоєння відповідної адреси в установленому законом порядку, не спростовує факту самовільного зайняття цієї земельної ділянки, а є лише формою приховування згаданого факту самовільного зайняття.

Так, в розумінні ст.1 Закону України «Про державний контроль за використанням та охороною земель» поняття самовільного зайняття земельної ділянки визначене як будь-які дії, які свідчать про фактичне використання земельної ділянки за відсутності відповідного рішення органу виконавчої влади чи органу місцевого самоврядування про її передачу у власність або надання у користування (оренду) або за відсутності вчиненого правочину щодо такої земельної ділянки, за винятком дій, які відповідно до закону є правомірними.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.2 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» державна реєстрація речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень - офіційне визнання і підтвердження державою фактів набуття, зміни або припинення речових прав на нерухоме майно, обтяжень таких прав шляхом внесення відповідних відомостей до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно.

За змістом наведеної норми державна реєстрація прав не є підставою набуття права власності, а є лише засвідченням державою вже набутого особою права власності, що унеможливлює ототожнення факту набуття права власності з фактом його державної реєстрації. При дослідженні судом обставин існування в особи права власності, необхідним є перш за все встановлення підстави, на якій особа набула таке право, оскільки сама по собі державна реєстрація прав не є підставою виникнення права власності, такої підстави закон не передбачає (постанова ОП КГС ВС від 24.01.2020 у справі №910/10987/18).

Так, ч.1 ст.9 Закону України «Про архітектурну діяльність» передбачено, що будівництво (нове будівництво, реконструкція, реставрація, капітальний ремонт) об`єкта архітектури здійснюється відповідно до затвердженої проектної документації, державних стандартів, норм і правил у порядку, визначеному Законом України «Про регулювання містобудівної діяльності».

Відповідно до ч.1 ст.34 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» замовник має право виконувати будівельні роботи після подання повідомлення про початок виконання будівельних робіт відповідному органу державного архітектурно-будівельного контролю - щодо об`єктів будівництва, які за класом наслідків (відповідальності) належать до об`єктів з незначними наслідками (СС1), та щодо об`єктів, будівництво яких здійснюється на підставі будівельного паспорта та які не потребують отримання дозволу на виконання будівельних робіт згідно з переліком об`єктів будівництва, затвердженим Кабінетом Міністрів України. Форма повідомлення про початок виконання будівельних робіт та порядок його подання визначаються Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до ч.3 ст.34 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику з питань державного архітектурно-будівельного контролю та нагляду, у порядку, визначеному центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері містобудування, веде єдиний реєстр документів, що дають право на виконання підготовчих та будівельних робіт і засвідчують прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об`єктів, відомостей про повернення на доопрацювання, відмову у видачі, скасування та анулювання зазначених документів (далі - реєстр). Внесення даних до реєстру з присвоєнням реєстраційного номера здійснюється на підставі інформації, наданої органами державного архітектурно-будівельного контролю, протягом одного робочого дня з дня її отримання. Доступ користувачів до даних реєстру здійснюється безоплатно через офіційний веб-сайт центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику з питань державного архітектурно-будівельного контролю та нагляду.

Відповідно до ч.1 ст.39 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об`єктів, що за класом наслідків (відповідальності) належать до об`єктів з незначними наслідками (СС1), та об`єктів, будівництво яких здійснювалося на підставі будівельного паспорта, здійснюється шляхом реєстрації відповідним органом державного архітектурно-будівельного контролю на безоплатній основі поданої замовником декларації про готовність об`єкта до експлуатації протягом десяти робочих днів з дня реєстрації заяви.

Відповідно до ч.5 ст.39 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» датою прийняття в експлуатацію закінченого будівництвом об`єкта є дата реєстрації декларації про готовність об`єкта до експлуатації або видачі сертифіката.

Відповідно до п.3 Порядку прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об`єктів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 13.04.2011 №461, прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об`єктів, що за класом наслідків (відповідальності) належать до об`єктів з незначними наслідками (СС1), та об`єктів, будівництво яких здійснювалося на підставі будівельного паспорта, здійснюється шляхом реєстрації відповідним органом державного архітектурно-будівельного контролю на безоплатній основі поданої замовником декларації про готовність об`єкта до експлуатації.

Відповідно до п.18 вказаного Порядку орган державного архітектурно-будівельного контролю протягом десяти робочих днів з дня надходження декларації перевіряє повноту даних, зазначених у декларації, та забезпечує внесення інформації, зазначеної у декларації, до реєстру.

Тобто відповідними документами, які б давали право виконувати будівельні роботи щодо будівництва вказаного об`єкту нерухомого майна, є повідомлення про початок будівельних робіт та декларація про готовність об`єктів до експлуатації, при цьому відомості щодо вказаних документів повинні бути у Єдиному реєстрі документів, що дають право на виконання підготовчих та будівельних робіт і засвідчують прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об`єктів, відомостей про повернення на доопрацювання, відмову у видачі, скасування та анулювання зазначених документів.

Згідно з ч.1 ст.376 ЦК України самочинно збудованим вважається об`єкт нерухомості, якщо: 1) він збудований або будується на земельній ділянці, що не була відведена в установленому порядку для цієї мети; 2) об`єкт нерухомості збудовано без належного документа чи належно затвердженого проекту; 3) об`єкт нерухомості збудований з істотними порушеннями будівельних норм і правил.

Отже, наявність хоча б однієї із трьох зазначених у ч.1 ст.376 ЦК України ознак свідчить про те, що об`єкт нерухомості є самочинним.

Такий правовий висновок неодноразово підтверджений Верховним Судом у постанові від 10.10.2018 у справі №520/17520/14-ц, постанові від 02.12.2015 у справі №6-1328цс15 тощо.

За ч.2 ст.376 ЦК України, особа, яка здійснила або здійснює самочинне будівництво нерухомого майна, не набуває права власності на нього.

Відповідно до чинного законодавства, зокрема ст.ст.178, 316, 317, 376 ЦК України, не можуть бути в цивільному обороті об`єкти самочинного будівництва. Зазначене підтверджується правовими позиціями Верховного Суду України у справах №№6-286цс15, 3-202гс15, 6-265цс16, які в силу ч.6 ст.13 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» є обов`язковими для врахування.

З урахуванням положень ст.331 ЦК України та роз`яснень, наведених в п.15 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ №5 від 07.02.2014 «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав» до виникнення права власності на самочинно збудоване майно право власності існує лише на матеріали, обладнання тощо, які були використані в процесі цього будівництва (створення) майна.

Згідно з пунктом «а» ч.2 ст.83 ЗК України, у комунальній власності перебувають усі землі в межах населених пунктів, крім земельних ділянок приватної та державної власності.

За змістом пунктів 1-4 розділу ІІ «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо розмежування земель державної та комунальної власності» з дня набрання чинності цим Законом (01.01.2013) землями комунальної власності відповідних територіальних громад вважаються всі землі в межах населених пунктів, крім земельних ділянок приватної власності та земельних ділянок, зазначених у підпунктах «а» і «б» пункту 4 цього розділу.

У силу пункту 7 згаданого розділу, з дня набрання чинності цим Законом землі державної та комунальної власності в Україні вважаються розмежованими, а згідно пункту 9 розділу державна реєстрація речових прав на земельні ділянки, зокрема, комунальної власності, здійснюється в порядку, встановленому законом.

Наведене у сукупності вказує на вчинення невстановленими на теперішній час особами самовільного будівництва 2-поверхового житлового будинку на самовільно зайнятій земельній ділянці по АДРЕСА_1 за відсутності дозвільних документів з самовільним присвоєнням такому будинку адреси АДРЕСА_1 . Вказані дії містять ознаки кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.197-1 КК України.

Відповідно до постанови колегії суддів Другої судової палати Касаційного кримінального суду Верховного Суду від 25.10.2022 у справі №359/885/20 колегія суддів дійшла висновку про те, що зі змісту ч.3 ст.197-1 КК України не випливає, що злочином визнається самовільне будівництво будівлі (споруди) лише за умови, що самовільне зайняття земельної ділянки заподіяло значну шкоду. Вказана норма містить самостійний склад кримінального правопорушення. Для кваліфікації самовільного будівництва на самовільно зайнятій земельній ділянці настання суспільно небезпечних наслідків у вигляді значної шкоди не є обов`язковим.

Згідно ст.84 КПК України, доказами в кримінальному провадженні є фактичні дані, отримані у передбаченому Кодексом порядку, на підставі яких слідчий, прокурор, слідчий суддя і суд встановлюють наявність чи відсутність фактів та обставин, що мають значення для кримінального провадження та підлягають доказуванню. Процесуальними джерелами доказів є показання, речові докази, документи, висновки експертів.

Згідно ст.ст.98, 99 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, а також документи (спеціально створений з метою збереження інформації матеріальний об`єкт, який містить зафіксовані за допомогою письмових знаків, звуку, зображення тощо відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження), якщо вони містять вищезазначені ознаки.

Згідно ст.92 КПК України, обов`язок доказування обставин, передбачених ст.91 КПК України, покладається на слідчого, прокурора. Однак встановити подію кримінального правопорушення, причетність та винуватість особи (осіб), що скоїли кримінальне правопорушення, передбачене ч.3 ст.197-1 КК України, інакше, як документальним шляхом (за допомогою речових доказів і документів), не надається можливим.

Постановою від 11.03.2024 у кримінальному провадженні призначено судову будівельно-технічну експертизу, проведення якої доручено експертам ННЦ «Інститут судових експертиз ім. Засл. проф. М. С. Бокаріуса» Міністерства юстиції України.

На вказану постанову надійшло клопотання експерта від 27.03.2024, яке, серед іншого, передбачає необхідність забезпечення безперешкодного обстеження досліджуваного об`єкту з можливістю розкриття фундаменту для огляду та подальшого закриття цієї конструкції.

Таким чином, з метою встановлення істини під час досудового розслідування, є обґрунтовані підстави для залучення спеціаліста Головного управління Держгеокадастру у Харківській області, сертифікованого інженера-геодезиста, а також судового експерта до участі у проведенні слідчої дії - огляду огородженої парканом території земельної ділянки по АДРЕСА_1разом з фактично розташованим на цій земельній ділянці 2-поверховим житловим будинком, щодо якого в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно на момент звернення з клопотанням містяться відомості про проведену 29.09.2023 державну реєстрацію права власності за ОСОБА_9 як на житловий будинок АДРЕСА_1 , загальною площею 85,6 кв.м. (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 101).

При цьому, від ОСОБА_9 , яка на даний час фактично мешкає у вищевказаному житловому будинку, 29.02.2024 надійшла заява про заперечення проти проведення огляду за вказаною адресою. У зв`язку з цим, проведення огляду означеної земельної ділянки та фактично розташованого на цій ділянці нерухомого майна може бути здійснене на підставі ухвали слідчого судді.

У результаті проведення слідчої (розшукової) дії - огляду території згаданої земельної ділянки та фактично розташованого на ній нерухомого майна можливо досягти її мети - підтвердити або спростувати факт здійснення самовільного будівництва на самовільно зайнятій земельній ділянці, ідентифікувати об`єкт самовільного будівництва, визначити площу самовільного зайняття та розмір шкоди, завданої самовільним зайняттям, причетних до цього осіб та, в подальшому, провести експертизу для встановлення розміру шкоди, завданої Харківській міській територіальній громаді, як власнику відповідної земельної ділянки.

Листом заступника начальника СВ ВП №2 Харківського РУП №3 ГУ НП в Харківській області від 07.02.2024 Харківському міському голові запропоновано забезпечити виділення уповноваженого представника Харківської міської ради для залучення в якості представника потерпілого у кримінальному провадженні №0001403 від 13.09.2023 у зв`язку з встановленим у ході досудового розслідування фактом завдання шкоди у вигляді самовільного будівництва житлового будинку на самовільно зайнятій земельній ділянці.

Зі змісту наданого у відповідь листа за підписом директора Департаменту земельних відносин Харківської міської ради від 08.03.2024 вбачається, що Харківська міська рада, посилаючись на відсутність у вказаному Департаменті відомостей щодо самовільного зайняття відповідної ділянки та здійснення самовільного будівництва, вважає відсутніми відомості про завдану Харківській міській раді майнову шкоду, у зв`язку з чим, вважає, що на теперішній час відсутні підстави для звернення із заявою про визнання Харківської міської ради потерпілою особою у кримінальному провадженні. Водночас, наведене у згаданому листі від 08.03.2024 посилання на інформацію Департаменту з інспекційної роботи Харківської міської ради про відсутність у Реєстрі будівельної діяльності інформації щодо об`єкта будівництва за відповідною адресою, а також наведену в листі від 07.02.2024 інформацію органу досудового розслідування про встановлений у ході досудового розслідування факт самовільного зайняття земельної ділянки шляхом самовільної забудови (ознайомлення з наявними в матеріалах кримінального провадження доказами цього факту є процесуальним правом потерпілого) Харківською міською радою проігноровано.

Слідчий у судовому засіданні клопотання підтримав у повному обсязі.

Суд, дослідивши матеріали клопотання, приходить до висновку, що клопотання є обґрунтованим та підлягає задоволенню.

Згідно зі ст. 223 КПК України підставами для проведення слідчої дії є наявність достатніх відомостей, що вказують на можливість досягнення її мети.

Згідно ч. 2 ст. 237 КПК України огляд житла чи іншого володіння особи здійснюється згідно з правилами цього Кодексу, передбаченими для обшуку житла чи іншого володіння особи.

Згідно зі ст. 234 КПК України обшук проводиться на підставі ухвали слідчого судді з метою виявлення та фіксації відомостей про обставини вчинення кримінального правопорушення, відшукання знаряддя кримінального правопорушення або майна, яке було здобуте у результаті його вчинення, а також місце встановлення розшукуваних осіб.

Слідчим доведено, що існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення, що може бути достатньою підставою для застосування заходів забезпечення кримінального провадження. Потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, про який ідеться в клопотанні слідчого, та завдання, для виконання якого слідчий звертається із клопотанням, було виконане.

Щодо 2-поверхового житлового будинку, який міститься на земельній ділянці, де слідчий бажає провести огляд в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно містяться відомості про проведену 29.09.2023 державну реєстрацію права власності за ОСОБА_9 як на житловий будинок АДРЕСА_1 , загальною площею 85,6 кв.м. (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 101).

З наданих слідчим до суду матеріалів вбачається, що у органу досудового розслідування є достатньо підстав вважати, що огляд огородженої території земельної ділянки по Пансівському 2-му проїзду у м.Харкові поруч із багатоквартирним будинком 20-А за участю спеціаліста ГУ Держгеокадастру, сертифікованого інженера-геодезиста та експерта, дасть змогу встановити факт події кримінального правопорушення пов`язаного із самовільною побудовою та встановити розмір шкоди, спричиненої місту. Отримані внаслідок огляду відомості можуть бути використані у якості речових доказів при розслідуванні даного кримінального провадження та мають значення для встановлення істини у кримінальному провадженні.

Слідчим доведено, що іншим чином отримати вказані відомості є неможливим.

На підставі викладеного і керуючись ст.ст. 234, 223, 237, 234, 235 КПК України,

У Х В А Л И В:

Клопотання слідчого СВ ВП № 2 ХРУП № 3 ГУНП України в Харківській області ОСОБА_3 - задовольнити.

Надати дозвіл на проведення огляду огородженої парканом території земельної ділянки по АДРЕСА_1разом з фактично розташованим на цій земельній ділянці 2-поверховим житловим будинком, щодо якого в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно на момент звернення з клопотанням містяться відомості про проведену 29.09.2023 державну реєстрацію права власності за ОСОБА_9 як на житловий будинок АДРЕСА_1 , загальною площею 85,6 кв.м. (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 101).

Виконання ухвали доручити слідчому СВ ВП № 2 Харківського РУП №3 ГУ НП в Харківській області ОСОБА_3 , прокурорам Новобаварської окружної прокуратури міста Харкова що здійснюють процесуальне керівництво у вказаному провадженні, за участю спеціаліста ГУ Держгеокадастру, сертифікованого інженера-геодезиста, експерта ННЦ «Інститут судових експертиз ім. Засл. проф. М. С. Бокаріуса» Міністерства юстиції України.

Строк дії ухвали - 1 місяць з дня її постановлення.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Повний текст ухвали виготовлено 08.04.2024.

Слідчий суддя ОСОБА_1