Справа № 557/1224/23
В И Р О К

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 березня 2024 року селище ГОЩА

Гощанський районний суд Рівненської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю прокурорів ОСОБА_2 , ОСОБА_3

обвинуваченого ОСОБА_4

захисника адвоката ОСОБА_5

потерпілої ОСОБА_6

секретарі судового засідання ОСОБА_7 , ОСОБА_8

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт. Гоща обвинувальний акт в кримінальному провадженні про вчинення кримінального правопорушення, яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000128 від 30.05.2023 про обвинувачення

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Курозвани Гощанського району Рівненської області, проживає без реєстрації за адресою: АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, не одруженого, не працюючого, із середньою освітою, раніше не судимого в силу дії ст. 89 КК України,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст.185 Кримінального кодексу України,

ВСТАНОВИВ:

1.Формулювання обвинувачення, визнаного судом доведеним.

ОСОБА_4 28 травня 2023 року, близько 12 години, маючи умисел на незаконне заволодіння чужим майном та прагнучи обернути його на свою користь, діючи умисно, з корисливих мотивів, а також діючи в умовах воєнного стану, введеного на підставі Указу Президента України від 24 лютого 2022 року № 64/2022 "Про введення воєнного стану в Україні", затвердженого Законом України від 24 лютого 2022 року № 2102-ІХ (зі змінами, внесеними Указами Президента України від 14 березня 2022 року № 133/2022, затвердженим Законом України від 15 березня 2022 року № 2119-ІХ, від 18 квітня 2022 року № 259/2022, затвердженим Законом України від 21 квітня 2022 року № 2212-ІХ, від 17 травня 2022 року № 341/2022, затвердженим Законом України від 22 травня 2022 року № 2263-ІХ, від 12 серпня 2022 року № 573/2022, затвердженим Законом України від 15 серпня 2022 року № 2500-ІХ, від 07 листопада 2022 року № 757/2022, затвердженим Законом України від 16 листопада 2022 року № 2738-ІХ, від 06 лютого 2023 року № 58/2023, затвердженим Законом України від 07 лютого 2023 року № 2915-ІХ, та від 01 травня 23023 року № 254/2023, затвердженим Законом України від 15 травня 2023 року № 3058-ІХ), шляхом вільного доступу, зайшовши до господарства ОСОБА_6 , що в АДРЕСА_2 , де в подальшому шляхом пошкодження дверей проник до дерев`яної господарської будівлі і здійснив крадіжку двох ручних ножівок по дереву, вартість яких становить 160,00 грн. (80,00 грн. кожна), однієї ножівки дворучної вартістю 184,00 грн., двох металевих ломів, вартість яких становить 424,00 грн. (212,00 грн. кожен), пласкогубців вартістю 96,00 грн., плетеного кожика з лози вартістю 290,00 грн., саморізів 80 мм вагою 1 кг вартістю 300,00 грн., цвяхів 80 мм вагою 5 кг. вартістю 550,00 грн. (110,00 грн. за кілограм), газового ключа вартістю 425,00 грн., розвідного ключа вартістю 300,00 грн., зубила вартістю 45,00 грн., металевих кусачок вартістю 67,00 грн., металевого каркасу гужової підводи вартістю 2000,00 грн., трьох сокир вартістю 1800,00 грн. (600 грн. кожна), чим заподіяв потерпілій майнову шкоду на загальну суму 6641,00 грн. (розмір шкоди станом на 30 травня 2023 року).

2. Статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність, що передбачає відповідальність за кримінальне правопорушення, винним у вчиненні якого визнається обвинувачений.

ОСОБА_4 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене частиною четвертою статті 185 КК України, а саме: таємне викрадення чужого майна (крадіжка), поєднане з проникненням у інше приміщення, вчинене в умовах воєнного стану.

4.Позиції сторін кримінального провадження.

4.1.Позиція сторони обвинувачення.

Позиція сторони обвинувачення відображена в обвинувальному акті, що був складений 20 липня 2023 року слідчим слідчого відділення Відділення поліції № 5 Рівненського РУП ГУНП в Рівненській області ОСОБА_9 та затверджений прокурором Гощанського відділу Здолбунівської окружної прокуратури ОСОБА_3 .

За змістом обвинувального акту, який підтримав прокурор, орган досудового розслідування вважав установленим те, що ОСОБА_4 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене частиною четвертою статті 185 КК України.

Під час виступу у судових дебатах прокурор ОСОБА_2 просила визнати ОСОБА_4 винуватим у вчиненні злочину, передбаченого частиною 4 статті 185 КК України, зазначила, що обставинами, які пом`якшують покарання обвинуваченого є щире каяття та активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення, обставини, що обтяжують покарання відсутні. Прокурор просила призначити покарання ОСОБА_4 за ч. 4 ст. 185 КК України п`ять років один місяць позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України звільнивши його від відбування покарання з випробуванням строком у 2 (два) роки.

4.2. Позиція сторони захисту.

Обвинувачений ОСОБА_4 вину у вчиненні кримінального правопорушення за пред`явленим обвинуваченням не визнав, надав показання, оспорив правову кваліфікацію своїх дій. Фактичні обставини справи не оспорював.

Захисник заперечував достатність доказів щодо винуватості ОСОБА_4 у вчиненні злочину, передбаченого частиною 4 статті 185 КК України.

4.3. Позиція потерпілого.

Потерпіла ОСОБА_6 надала показання, правову кваліфікацію дій обвинуваченого не оспорювала, при призначенні покарання обвинуваченому поклалася на розсуд суду.

5.Докази на підтвердження встановлених судом обставин.

5.1.Показання обвинуваченого.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений свою вину у висунутому йому обвинуваченні у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною 3 статті 185 не визнав. І хоча фактичних обставин і подій не оспорював, стверджував, що нічого не крав, а лише забрав своє майно.

Зокрема, показав, що після того, як дізнався, що сестра потерпіла ОСОБА_6 - збирається продавати успадкований будинок, то приїхав у ОСОБА_10 , зайшов у дім, забрав плужок і огортач, оскільки вони належали йому. Він сам все придбавав, поки жив у будинку, вставив у будинку пластикові вікна, і все решту робив. Потерпіла ж ніколи не приїжджала і не допомагала ні йому, ні батькам. Повідомив, що виселився з ОСОБА_10 років 8-9 тому, спочатку приїжджав туди, а потім перестав. Мати померла 4 роки тому, залишила заповіт на доньку потерпілу ОСОБА_6 , про що йому було відомо. Коли прїхав 25 травня 2023 року, то вдома нікого не було. Перед приїздом попередив сестру про те, що приїде і забере огортувач.

Документальних чи інших доказів того, що майно належало йому не має.

5.2.Показання потерпілої.

Допитана в судовому засіданні потерпіла ОСОБА_6 показала суду, що їй зателефонувала сусідка, сказала що в її будинку вирвані двері. Напередодні до цього домогосподарства прихжджав її брат обвинувачений ОСОБА_4 , казав, що хоче забрати своє, воза, інструменти. Потерпіла викликала поліцію, обвинувачений поїхав, але залишив записку з погрозами. Стверджує, що обвинувачений почав приїжджати до неї після того, як її чоловіка мобілізували до ЗСУ, зривав замки, викидав речі. Писав СМС з погрозами і побажаннями смерті.

Майно, яке стало предметом злочину, як і будинок, потерпіла частково отримала у спадщину за заповітом після смерті матері, частково придбавала сама ті її чоловік. Обвинуваченого було виписано звідти за рішенням суду. Брату мати нічого не залишила, тому він погрожував потерпілій, що відбере хату, або спалить. Один з возів, які забрав обвинувачений, вона віддала йому добровільно, крім того, дозволила забрати деякі інші речі: плуг, виорювач, інструменти, бочку, зварювальний апарат

5.3. Показання свідків.

Свідок ОСОБА_11 показала суду, що є сусідкою потерпілої в ОСОБА_10 . Вранці 28.05.2023 зустріла обвинуваченого ОСОБА_4 , який приїхав у село, щоб за його словами подивитися дещо по господарству. Пізніше почула шум, який лунав з подвір`я потерпілої.

Свідок ОСОБА_12 показав суду, що коли їхав повз двір потерпілої побачив, як обвинувачений ОСОБА_4 виносить з двору потерпілої металобрух. Свідок запропонував обвинуваченому купити одного воза за 500 грн., на що той погодився, після чого воза разом затягнули у двір свідка.

Свідок ОСОБА_13 повідомив, що 28.05.2023 зустрів біля магазину свого друга обвинуваченого ОСОБА_4 , який попросив його допомогти витягнути воза, на що свідок погодився. Після того одного воза вони спільно витягнули з двору потерпілої і затягнули на подвір`я ОСОБА_12 .

Свідок ОСОБА_14 повідомив, що зустрів обвинуваченого ОСОБА_4 28.05.2023 і той попросив його допомогти витягнути воза. Після цього обвинувачений спільно з ОСОБА_15 та ОСОБА_12 перетягнули як мінімум одного воза до ОСОБА_12 . Сам ОСОБА_14 не допомагав, оскільки має хвору ногу. З чийого двору вивозили майно він не знає.

Свідок ОСОБА_9 показав суду, що працював на час,коли сталися події, слідчим у ВП №5 Рівненського РУП ГУНП у Рівненській області, проводив досудове розслідування цього злочину. На запитання захисника повідомив, що точної години, коли було оголошено про підозру ОСОБА_4 , не пам`ятає, повідомлення вручав особисто, тиску на ОСОБА_4 не чинилося.

5.3.Документи, висновки експертів, зібрані стороною обвинувачення.

Згідно із Заявою про вчинене кримінальне правопорушення від 30.05.2023, слідчий ОСОБА_9 прийняв письмову заяву від ОСОБА_6 про те, що 28.05.2023 невідома особа викрала з належного їй домогосподарства у с. Курозвани будівельні інструменти шляхом пошкодження вхідних дверей, а також металевого корпусу воза.

До Єдиного реєстру досудових розслідувань за заявою ОСОБА_6 30.05.2023 внесені відомості про вчинення кримінального правопорушення, передбаченого частиною 4 статті 185 КК України, а саме про крадіжку речей з її будинку, що підтверджується витягом з ЄРДР.

Відповідно до Протоколу огляду місця події від 30.05.2023, під час огляду господарства, яке належить ОСОБА_6 , в будинку АДРЕСА_2 , встановлено пошкодження вхідних дверей господарського приміщення. В подальшому на вказаних дверях виявлено відбитки двох фрагментів долоні руки, які було вилучено за допомогою клейкої стрічки. Також, біля входу в житловий будинок знаходився паперовий зошит з написом маркером чорного кольору.

Відповідно до свідоцтва про право на спадщину від 16.04.2021, виданого приватним нотаріусом ОСОБА_16 , зареєстрованим в реєстрі за № 52/2021, житловий будинок з надвірними будівлями АДРЕСА_2 належить ОСОБА_17 .

Відповідно до свідоцтва про шлюб від 11.06.2021 № І-ГЮ ОСОБА_17 уклала шлюб із ОСОБА_18 , прізвище останньої після державної реєстрації шлюбу «Носко».

Згідно із довідкою № 29, виданою Гощанською селищною радою 20.06.2023, домогосподарство у АДРЕСА_2 , згідно з реєстром територіальних громад належить ОСОБА_6 .

Відповідно до протоколу обшуку від 11 липня 2023 року, який проводився на підставі Ухвали слідчого судді Гощанського районного суду Рівненської області від 14.06.2023 справа № 557/999/23, в ході обшуку в будинку АДРЕСА_1 , у ОСОБА_4 виявлено дві ручні ножівки по дереву, одну ножівку двохручну з дерев`яними ручками, пласкогубці, газовий ключ, плетений кошик, дві монтировки, три сокири без топорища, кірка, інші інструменти, які, як вказав ОСОБА_4 , він викрав у ОСОБА_6 в АДРЕСА_2 . ОСОБА_4 зауважень до протоколу не навів.

Відповідно до довідок вартості (на 13 аркушах), виданих ФОП ОСОБА_19 , станом на 30.05.2023 вартість викраденого майна дорівнює вартості, наведеній і обвинувальному акті.

З метою оцінки вищезазначених доказів за ознаками належності, допустимості та достовірності, встановлення інших обставин, що мають значення для цього кримінального провадження, а також вирішення питань, що вирішуються судом при ухваленні вироку, суд дослідив надані прокурором документи, якими оформлені процесуальні рішення прокурора, керівників органу досудового розслідування, слідчих щодо підслідності кримінального провадження, повноважень процесуальних прокурорів, слідчих, доручень, запитів, та інші матеріали, які знаходяться у матеріалах кримінального провадження.

6.Висновки суду.

Сторони кримінального провадження під час судового розгляду не заявляли клопотання про визнання наданих прокурором доказів недопустимими, відповідно до положень частини третьої статті 89 КПК України.

Оцінюючи досліджені під час судового розгляду вищезазначені докази, суд визнає їх належними і допустимими для використання в процесі доказування, оскільки ці докази містять у собі фактичні дані, які логічно пов`язані з тими обставинами, які підлягають доказуванню в справі та становлять предмет доказування, передбачені як джерела доказування у КПК України.

Проаналізувавши надані сторонами кримінального провадження докази з точки зору доведеності ознак складу кримінального правопорушення, інкримінованого обвинуваченому, суд вважає, що сукупність встановлених під час судового розгляду обставин виключає існування будь-яких інших подій, ніж ті, що викладені в обвинувальному акті.

Суд дійшов висновку, що прокурор надав допустимі, належні, достовірні та достатні докази для визнання ОСОБА_4 винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною четвертою статті 185 КК України, а саме: таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене в умовах воєнного стану, поєднане із проникненням в інше приміщення.

7.Обставини, які пом`якшують, обтяжують покарання.

Обставиною, що пом`якшує покарання обвинуваченого ОСОБА_4 суд визнає активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення.

Разом з тим, суд не визнає обставиною, яка пом`якшує покарання, щире каяття, яке зазначене у обвинувальному акті, оскільки суд не знайшов доказів на підтвердження її існування під час розгляду справи. Обвинувачений вину не визнає, у потерпілої ОСОБА_6 вибачення не просив, навпаки, під час розгляду справи постійно обвинувачував останню у тому, що та неправомірно звернулася із заявою до поліції.

Обставин, які б обтяжували покарання обвинуваченого ОСОБА_4 судом не встановлено.

8.Мотиви призначення покарання обвинуваченому.

Призначаючи покарання, суд враховує, що ОСОБА_4 вчинив тяжкий злочин.

За місцем проживання ОСОБА_4 характеризується посередньо, не працює, не перебуває на обліку у лікарів психіатра та нарколога, раніше не судимий в силі положень ст. 89 КК України, має на утриманні дитину-інваліда.

За таких обставин суд вважає, що покарання ОСОБА_4 повинно бути визначено у виді позбавленння волі за ч. 4 ст. 185 КК України. Разом з тим, суд приходить до висновку про можливість виправлення обвинуваченого без реального відбування покарання та доцільність застосування щодо нього випробування відповідно до ст. 75 КК України. У даному випадку суд вважає, що вчинення правопорушення, навіть тяжкого за кваліфікуючими ознаками (проникнення до сховища), однак у перше, без будь-яких реальних тяжких наслідків, надає право на застосування мінімального іспитового строку.

Призначаючи покарання з випробуванням, суд покладає на обвинуваченого обов`язки, визначені ст. 76 КК України.

Визначаючи обсяг обов`язків, які підлягають накладенню на обвинуваченого, суд констатує, що злочин останнім вчинено крім іншого з причин правового нігілізму останнього, незнання, та/або ігнорування ним норм законодавства про власність, про спадкування. Протягом судового розгляду обвинувачений визнаючи, що знав про те, що майно за правом спадкування належить сестрі, ігнорував цей факт і стверджував, що це його майно. Така поведінка обвинуваченого свідчить про відсутність поваги до непорушності права власності, яке охороняється Конституцією та законами, про неповагу до волі матері, яка на свій розсуд розпорядилася належним їй майном.

За таких обставин, зважаючи на те, що покарання кожній особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має призначатися з урахуванням обставин, які встановлені під час судового розгляду, індивідуальних особливостей особи, суд вважає за необхідне покласти на обвинуваченого обов`язки, які б усунули прогалини у його знаннях про вимоги закону щодо права власності, зокрема вивчення відповідних книг і глав Цивільного кодексу України.

Крім того, зважаючи на необхідність формування у обвинуваченого поваги до права власності, права осіб розпорядження своїм майном у випадку смерті, недопустимість неправомірних дій при усуненні від спадкування, та необхідність цивілізованого вирішення спорів про спадщину, що найкращим чином можна здійснити через читання художньої літератури, суд вважає за необхідне покласти на обвинуваченого обов`язок прочитати відповідну літературу.

Суд виходить з того, що п. 6 ч. 3 ст. 76 КК України дає суду право покладати на осіб, звільнених від відбування покарання з випробуванням обов`язки дотримуватися встановлених судом вимог щодо вчинення певних дій.

9.Мотиви ухвалення рішення про відшкодування процесуальних витрат, щодо заходів забезпечення, щодо вирішення цивільного позову.

У даному кримінальному провадженні процесуальні витрати відсутні, заходи забезпечення не застосовувались, цивільний позов не заявлений.

10. Мотиви ухвалення рішення щодо речових доказів.

Суд вирішує питання щодо речових доказів відповідно до положень частини 9 статті 100 КПК України, зокрема, речові докази мають бути повернуті власнику.

11. Мотиви ухвалення рішення щодо запобіжних заходів.

Суд не вбачає підстав дл обрання апобіжного заходу.

Керуючись ст.ст. 373-376 КПК України суд

У Х В А Л И В :

ОСОБА_4 визнати винуватим у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого частиною 4 статті 185 Кримінального кодексу України і призначити йому покарання у виді позбавлення волі на строк 5 (п`ять) років.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком тривалістю у один рік, якщо він протягом вказаного строку не вчинить нового кримінального правопорушення.

На підставі пунктів 1, 2 ч. 1 ст. 76 КК України та пункту 2 ч. 3 ст. 76 КК України в період іспитового строку покласти на засудженого ОСОБА_4 обов`язки:

- періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання;

- не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації;

- дотримуватися встановлених судом вимог щодо вчинення певних дій, а саме: прочитати Розділ І «Право власності» Книги ІІІ «Право власності та інші речові права» та Книгу VI «Спадкове право» Цивільного кодексу України від 16 січня 2003 року; прочитати роман «Кайдашева сім`я» автора ОСОБА_20 , написаний 1878 року.

Запобіжний захід ОСОБА_4 не обирати.

Після вступу вироку в законну силу речові доказу по справі:

два сліди фрагменту долоні, які знаходяться при матеріалах кримінального провадження залишити при матеріалах провадження;

- паперовий зошит, який переданий на зберігання до кімнати зберігання речових доказів відділення поліції № 5 Рівенського РУП ГУНП в Рівненській області знищити;

- дві ручних ножівки по дереву, одна ножівка дворучна, два металевих ломи, пласкогубці, плетений кошик з лози, саморізи 80 мм вагою 1 кг, цвяхи 80 мм вагою 5 кг., газовий ключ, розвідний ключ, зубило, металеві кусачки, три сокири металеві, які знаходяться в кімнаті зберігання речових доказів Гощанського районного суду Рівненської області повернути власниці ОСОБА_6 ;

- металевий каркас гужової підводи, який передано на зберігання потерпілій ОСОБА_6 , залишити їй, звільнивши від зобов`язань за передавальною розпискою.

Вирок може бути оскаржено до Рівненського апеляційного суду протягом 30 діб після проголошення.

Учасники судового провадження отримують копію вироку в порядку ч. 6 ст. 376 КПК України.

Суддя ОСОБА_1