Провадження № 1-кс/344/4583/24
У Х В А Л А

11 червня 2024 року м. Івано-Франківськ

Слідчий суддя Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області ОСОБА_1 , з участю секретаря ОСОБА_2 , адвоката ОСОБА_3 , слідчого ОСОБА_4 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду скаргу на постанову слідчого про відмову у задоволенні клопотання,-

В С Т А Н О В И В :

В скарзі вказано, що 04.06.2024 року адвокатом до слідчого відділу УСБУ подано клопотання про виклик та допит свідків. 06.06.2024 року відповідно до постанови слідчого відмовлено в задоволенні клопотання сторони захисту. Вважає постанову слідчого необґрунтованою та такою, яка підлягає скасуванню. Можливості здобути інших доказів які б спростували підозру стосовно ОСОБА_5 неможливо, відмовою слідчого порушуються норми ч.8 п.3 ст.42 КПК України.

Адвокат в судовому засіданні підтримав скаргу з підстав, наведених в ній.

Слідчий в судовому засіданні просив відмовити в задоволенні скарги, у своєму клопотанні адвокатом не було зазначено, які саме відомості, що підлягають доказуванню в кримінальному провадженні, відомі чи можуть бути відомі особам, зазначеним в його клопотанні. Швидке, повне досудове розслідування є принципом кримінального провадження. Для того щоб забезпечити виклик та допит свідків необхідне застосування заходів процесуального примусу, що суперечило б ст.2 КПК України.

Вичерпний перелік рішень, дій чи бездіяльності слідчого, дізнавача або прокурора, які можуть бути оскаржені під час досудового розслідування, визначено ч.1 ст.303 КПК України.

Слідчим відділом УСБУ в Івано-Франківській області проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000067 від 14.05.2024 за підозрою ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.5 ст.111-1 КК України.

05.06.2024 року слідчим відділом отримано клопотання адвоката ОСОБА_6 про виклик та допит як свідків осіб, вказаних в клопотанні.

Постановою слідчого від 06.06.2024 року відмовлено в задоволенні клопотання.

Відповідно до ч.3 ст.110 КПК України рішення слідчого, дізнавача, прокурора приймається у формі постанови. Постанова виноситься у випадках, передбачених цим Кодексом, а також коли слідчий, дізнавач, прокурор визнає це за необхідне.

Згідно ч.1 ст.220 КПК України клопотання сторони захисту, потерпілого і його представника чи законного представника, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, про виконання будь-яких процесуальних дій та у випадках, установлених цим Кодексом, іншої особи, права чи законні інтереси якої обмежуються під час досудового розслідування, або її представника слідчий, дізнавач, прокурор зобов`язані розглянути в строк не більше трьох днів з моменту подання і задовольнити їх за наявності відповідних підстав.

Відповідно до п. 5 ст. 110 КПК України постанова слідчого, прокурора в тому числі складається з мотивувальної частини, яка повинна містити відомості про зміст обставин, які є підставами для прийняття постанови; мотиви прийняття постанови, їх обґрунтування.

Слідчий, здійснюючи свої повноваження відповідно до вимог КПК України, є самостійним у своїй процесуальній діяльності, втручання в яку осіб, що не мають на те законних повноважень, забороняється (ч.5 ст.40 КПК України).

Згідно ч.1 ст.65 КПК України свідком є фізична особа, якій відомі або можуть бути відомі обставини, що підлягають доказуванню під час кримінального провадження, і яка викликана для давання показань.

Відповідно до ст.2 КПК України завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Відповідно до ст. 7 КПК України в якості загальної засади кримінального провадження проголошено змагальність сторін та свобода в поданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Відповідно до ст. 22 КПК України кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом.

Отже доказування обставин, що спростовують пояснення скаржника та його правову оцінку фактичних обставин законом безпосередньо покладено на правоохоронний орган, який ухвалив відповідну постанову.

Постанова від 06.06.2024 є обґрунтованою, відповідає вимогам ч.5 ст.110 КПК України, а наведене в ній мотивування є достатнім і релевантним прийнятому рішенню.

Частиною 2 ст.307 КПК України передбачено, що ухвала слідчого судді за результатами розгляду скарги на рішення, дії чи бездіяльність під час досудового розслідування може бути про: 1) скасування рішення слідчого чи прокурора; 2) зобов`язання припинити дію; 3) зобов`язання вчинити певну дію; 4) відмову у задоволенні скарги.

Таким чином, скарга не підлягає задоволенню.

Усі інші пояснення сторін, їх докази і арґументи не спростовують висновків суду, зазначених в цьому судовому рішенні, їх дослідження та оцінка судом не надала можливості встановити обставини, які б були підставою для ухвалення будь-якого іншого судового рішення.

Відповідно до зазначеного, -

П О С Т А Н О В И В :

в задоволенні скарги відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1