Справа № 296/2179/24
УХВАЛА

Іменем України

про продовження застосування запобіжного заходу

у вигляді тримання під вартою

13 березня 2024 року м.Житомир

Слідчий суддя Корольовського районного суду м.Житомира ОСОБА_1 , за участю секретаря судових засідань ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , слідчого ОСОБА_4 , підозрюваного ОСОБА_5 , захисника підозрюваного - адвоката ОСОБА_6 , розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання старшого слідчого в ОВС слідчого управління Головного управління Національної поліції в Житомирській області ОСОБА_4 , погоджене прокурором відділу Житомирської обласної прокуратури ОСОБА_7 у кримінальному провадженні №0000247 від 29.04.2016 року про продовження строку тримання під вартою відносно

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, одруженого, має на утриманні неповнолітню дитину, фрезерувальника ТОВ "Тимошенко", фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого,

підозрюваного у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.255, ч.2 ст.27, ч.4 ст.28 ч. 4 ст. 189 КК України

В С Т А Н О В И В :

До слідчого судді Корольовського районного суду м.Житомира надійшло клопотання старшого слідчого в ОВС слідчого управління Головного управління Національної поліції в Житомирській області ОСОБА_4 , погоджене прокурором відділу Житомирської обласної прокуратури ОСОБА_7 про продовження строку тримання під вартою відносно

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , підозрюваного у вчиненні кримінальних правопорушень передбачених ч.2 ст.255, ч.2 ст.27, ч.4 ст.28 ч. 4 ст. 189 КК України у кримінальному провадженні №0000247 від 29.04.2016.

Клопотання обгрунтовано тим, що у провадженні СУ ГУНП в Житомирській області перебуває кримінальне провадження, відомості про яке внесені до ЄРДР за №0000247 від 29.04.2016, за підозрою ОСОБА_5 , у вчиненні кримінальних правопорушень передбачених ч.2 ст.255, ч.2 ст.27, ч.4 ст.28 ч. 4 ст. 189 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , будучи особою, яка раніше притягувалася до кримінальної відповідальності, зокрема будучи засудженим 19.09.1997 Кам`янським районним судом Черкаської області за ч.1 ст. 222 КК України (в редакції 1960 року) до 5 місяців позбавлення волі, звільненого 08.10.1997 року на підставі ст. 7 ЗУ « Про аміністію» від 26.06.1997 року) та будучи у статусі обвинуваченого у кримінальному провадженні №0000145 від 02.08.2016, за ч.2 ст.258 КК України (терористичний акт), обвинувальний акт у якому наразі розглядається Кузнєцовським міським судом Рівненської області, на шлях виправлення не став та вчинив нетяжке, тяжкі та особливо тяжкі кримінальні правопорушення за наступних обставин.

ЗокремаОСОБА_8 , не зробивши необхідних для себе висновків, у достовірно невстановлений досудовим розслідуванням день та час, проте не пізніше листопада 2017 року, завдяки особистим якостям, здобутого авторитету під час вчинення вказаних злочинів, отримав широке коло кримінальних зв`язків серед осіб віднесених до категорій «смотрящих», «кримінальних авторитетів», у результаті чого в достовірно не встановлений досудовим розслідуванням точно день, час та місці, ОСОБА_8 , отримав статус так званого «смотрящого» за м. Коростишів, Житомирської області, тобто особи, яка умисно встановлює та поширює в суспільстві злочинний вплив, шляхом сприяння, спонукання, координації злочинної діяльності, організації розподілу коштів, майна чи інших активів (доходів від них), спрямованих на забезпечення злочинної діяльності, тощо.

Перебуваючи у статусі так званого «смотрящого», користуючись здобутим авторитетом та поширюючи у суспільстві злочинний вплив, ОСОБА_8 , не пізніше листопада 2017 року, володіючи якостями лідера, організаторськими здібностями, з метою незаконного збагачення та отримання матеріальних благ шляхом вчинення корисливих умисних злочинів, спрямованих на заволодіння чужим майном шляхом вимагання, створив стійке, ієрархічне об`єднання осіб для зайняття спільною злочинною діяльністю - злочинну організацію, яка характеризувалась внутрішньою та зовнішньою стійкістю, ієрархічністю структури та керівництва, відданістю учасників злочинної організації його керівнику.

Метою діяльності злочинної організації було отримання прибутку від вчинення невизначеної кількості тяжких та особливо тяжких злочинів, зокрема вимагання грошових коштів та іншого майна, яке перебуває у власності потерпілих, у тому числі із погрозами застосування насильства та застосуванням насильства небезпечного для життя чи здоров`я особи, вчиненого у тому числі в умовах військового стану.

Зазначене злочинне об`єднання характеризувалось наявністю єдиного керівника, розроблених заздалегідь планів вчинення кожного злочину, відомого всім учасникам, стійкими зв`язками і розподілом функцій учасників злочинного об`єднання по напрямках вчинення конкретних злочинів, спрямованих на досягнення цього плану, розподілом між учасниками групи цінностей здобутих злочинним шляхом.

Крім цього, суть діяльності злочинної організації полягала у створенні та забезпеченні безперебійного функціонування на території міста Коростишів, Житомирської області угруповання, члени якого підшукували громадян (здебільшого представників вразливих верств населення), з яких вимагали грошові кошти за погашення неіснуючих боргів, при цьому здійснюючи на них тиск шляхом:

-погроз вбивства чи заподіяння тяжких тілесних ушкоджень;

-насильства, яке є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілих та їх родичів;

-погроз пошкодження чи знищення майна;

-розголошення відомостей, які потерпілий чи його близькі родичі бажали зберегти в таємниці;

-іншими способами.

Грошові кошти та майно, яке отримували учасники злочинної організації у такий спосіб, розподілялись між її учасниками в залежності від місця кожного окремого її учасника в ієрархії вказаної організації.

Відповідно до розробленого ОСОБА_8 плану протиправної діяльності, спрямованого на створення та функціонування злочинної організації, направленого на вимагання чужого майна, переважно грошових коштів з потерпілих, що проживають на території Житомирської області, зокрема в межах м. Коростишева та району, на учасників злочинної організації, та на нього самого в тому числі, покладалось виконання послідовних дій, достатніх за його задумом, для забезпечення функціонування системи вчинення вимагання з громадян грошових коштів та майна під приводом стягнення надуманих та неіснуючих заборгованостей, після стягнення яких незаконно обертати такі кошти (майно) на свою користь.

Таким чином, у достовірно невстановлений досудовим розслідуванням день та час, на пропозицію ОСОБА_8 , до участі у зазначеній злочинній організації та спільного провадження злочинної діяльності під його загальним керівництвом, у різний час, проте не пізніше листопада 2017 року, добровільно погодились мешканці м. Коростишів: ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_3 та ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_4 .

Так, діючи на виконання спільного умислу, спрямованого на створення і діяльності злочинної організації, а також вчинення у її складі в якості керівника злочинів, ОСОБА_8 досяг домовленості з ОСОБА_10 та ОСОБА_9 про спільне залучення до участі у злочинній організації інших осіб, на яких буде покладено виконання конкретних ролей, спрямованих в цілому на досягнення злочинних цілей, щодо незаконного заволодіння грошовими коштами шляхом вимагання, а також на забезпечення ієрархічних взаємовідносин між учасниками злочинної організації, та на доведення всім учасникам - плану злочинної діяльності злочинної організації.

Створена ОСОБА_8 злочинна організація налічувала дев`ять постійних учасників, які безпосередньо брали участь у плануванні та вчиненні кожного злочину; мала складну структуру злочинної діяльності, яка виразилась у функціонуванні паралельно, під єдиним загальним керівництвом двох структурних частин (груп осіб), метою яких було вчинення конкретних злочинних діянь, а саме група під керівництвом ОСОБА_10 , до складу якої увійшли мешканці м. Коростишів: ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , а також група під керівництвом ОСОБА_9 , до складу якої увійшли мешканці м. Коростишів: ОСОБА_5 та ОСОБА_15 , а також інші невстановлені слідством особи.

Ієрархічність створеної ОСОБА_8 злочинної організації виразилась у підпорядкованості її учасників єдиному керівнику та організатору, який у свою чергу забезпечував певний порядок керування такою організацією, а також сприяв збереженню функціональних зв`язків та принципів взаємозалежності його структурних частин при здійсненні спільної злочинної діяльності.

Таким чином, зазначена злочинна організація характеризувалась наявністю загального керівництва (лідера) в особі ОСОБА_8 , чітко визначеної підпорядкованості йому особисто безпосередніх керівників структурних частин (груп осіб) орієнтованих на вчинення вимагання чужого майна, а саме: ОСОБА_9 та ОСОБА_10 , які узгоджували з ним вчинення кожного злочину, при необхідності спільно планували їх вчинення та доповідали про результати їх вчинення по завершенню, передавали отримані від вчинення злочинів кошти та майно для загального розподілу; забезпечували тісний, безперервний зв`язок між вищими та нижчими членами злочинної організації.

Стійкість злочинної організації створеної ОСОБА_8 полягала у її здатності забезпечувати стабільність і безпеку її функціонування, тобто ефективно протидіяти факторам, що можуть її дезорганізувати, наявності стабільного, постійно діючого складу, перевіреного під час вчинення ряду злочинів, централізованого підпорядкування, єдиних загальних правил поведінки, неухильного виконання всіма учасниками злочинної організації вказівок організатора та керівників структурних частин (груп), наявністю планів злочинної діяльності, чіткого розподілу функцій між усіма учасниками, єдиного фінансування вчинення всіх злочинів однією особою - керівником злочинної організації, а також розподілу отриманих від злочинної діяльності коштів та майна під єдиним керівництвом організатора злочинного об`єднання.

Авторитет ОСОБА_8 , як особи, яка раніше притягувалась до кримінальної відповідальності, перебуваючої у статусі так званого «смотрящого» за м. Коростишів, забезпечував беззаперечне виконання всіма учасниками злочинної організації всіх його вказівок та вимог.

Члени злочинної організації, маючи єдиний намір на вчинення злочинів, використовували у ході вчинення злочинної діяльності та координації своїх дій завчасно підшуканий автотранспорт, зокрема:

-автомобіль марки «BMW 523І», зеленого кольору, д.н.з. НОМЕР_1 , який перебував у користуванні ОСОБА_14 ;

-автомобіль марки «Renault Logan», сірого кольору, д.н.з. НОМЕР_2 , який перебував у користуванні ОСОБА_5 ;

-автомобіль марки «Skoda Superb», зеленого кольору, д.н.з. НОМЕР_3 , який перебував у користуванні ОСОБА_9 ;

-автомобіль марки «BMW «525D», д.н.з. НОМЕР_4 , який перебував у користуванні ОСОБА_13 ;

-автомобіль марки «BMW 525 TDS», д.н.з. НОМЕР_5 , синього кольору, який перебував у користуванні ОСОБА_11 ;

-автомобіль марки «Skoda Superb», сірого кольору, д.н.з. НОМЕР_6 , який перебував у користуванні ОСОБА_10 .

Дані автотранспортні засоби використовувались для прибуття до місць скоєння злочинів та одночасно транспортування, в певних випадках, потерпілих проти їх волі до місць утримання та трудової експлуатації, тощо.

Окрім того, під час нанесення тілесних ушкоджень потерпілим, учасниками злочинної організації використовувались заздалегідь підготовлені предмети, зокрема такі як: металева бита, спортивні гумові ремені.

На виконання розробленого заздалегідь та узгодженого ОСОБА_8 , ОСОБА_10 та ОСОБА_9 плану створення злочинної організації та її подальшої злочинної діяльності, спрямованої на вчинення корисливих злочинів проти власності, інші учасники угруповання, під їх керівництвом, повинні були знаходили громадян із соціально вразливих верств населення, які фізично не розвинені та не можуть дати відсіч у разі вчинення відносно них протиправних дій, після чого шляхом застосування насильства та погроз його застосування, здійснювали вимагання грошових коштів, при цьому вимагали суми, які фактично потерпілі не мають змоги сплатити, з метою подальшого утримання потерпілих у «борговому» становищі, вимагаючи при цьому в них надумані «відсотки» за прострочені платежі при неіснуючих заборгованостях.

Таким чином, у точно невстановлений досудовим розслідуванням день та час, однак не пізніше листопада 2017 року після того, як ОСОБА_8 досяг домовленості з ОСОБА_10 та ОСОБА_9 про їх безпосередню участь у діяльності злочинного об`єднання, а також функціонування під їх керівництвом структурних частин (груп осіб) у злочинній організації, про що останні розробили вищевказаний план злочинної діяльності та приступили до його реалізації.

Взявши на себе роль організатора та керівника злочинної організації, ОСОБА_8 згідно плану її протиправної діяльності взяв на себе обов`язки, щодо:

-загального керівництва всією злочинною організацією та оперативного контролю за виконанням окремих завдань кожного з учасників;

-здійснення фінансово-матеріального забезпечення неправомірної діяльності;

-забезпечення приміщеннями, необхідних для використання у злочинних цілях злочинної організації;

-прийняття рішень, щодо розподілу незаконно здобутих коштів;

-покладення на конкретних учасників злочинної організації обов`язків, спрямованих на досягнення спільної, відомої усім учасникам цілі - отримання прибутку від вимаганням грошових коштів та майна громадян за неіснуючі борги.

У свою чергу ОСОБА_8 , з метою реалізації умислу, щодо створення та діяльності злочинної організації, запропонував ОСОБА_9 , забезпечити підбір кандидатів для залучення їх як членів злочинної організації, з метою реалізації цілей та мети діяльності вказаної організації - вимагання грошових коштів та майна громадян за неіснуючі борги, здійснювати пряме управління підібраними членами злочинної організації, здійснювати розподіл грошових коштів, які здобувають контрольовані ОСОБА_9 структурній частині (групі) учасники злочинної організації, між ними та передачі частини коштів керівнику - ОСОБА_8 , знаходити приміщення необхідні для використання у злочинних цілях злочинної організації (нанесення тілесних ушкоджень, катування, залякування та приниження потерпілих), в тому числі і маскування дій учасників злочинної організації від правоохоронних органів або осіб, які можуть викрити діяльність вказаної організації, тощо.

ОСОБА_9 , діючи з корисливих мотивів, усвідомлюючи всі деталі розробленого ОСОБА_8 плану протиправної діяльності злочинної організації, погодився на пропозицію ОСОБА_8 і таким чином став учасником злочинної організації, створеної та очолюваної останнім.

Зазначеними діями ОСОБА_8 схилив ОСОБА_9 до участі у злочинній організації та злочинах вчинюваних нею.

В подальшому, у точно не встановлений досудовим розслідуванням день та час, проте не пізніше листопада 2017 року, ОСОБА_9 , з метою реалізації спільного з ОСОБА_8 злочинного умислу, щодо створення злочинної організації та участі у вчинюваних нею злочинів, виконуючи свої обов`язки керівника її структурної частини, згідно плану протиправної діяльності злочинної організації, розробленого ОСОБА_8 , з метою реалізації цілей та мети діяльності вказаної організації - вимагання чужого майна, переважно грошових коштів від громадян за неіснуючі борги, запропонував ОСОБА_15 , ІНФОРМАЦІЯ_5 та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 : здійснювати безпосереднє підшукування громадян, які можуть стати потенційними жертвами злочинів; безпосередньо вчиняти вимагання грошових коштів та майна громадян під надуманими приводами, у тому числі за неіснуючими та вигаданими борговими зобов`язанням; вчиняти залякування потерпілих та їх родичів з метою приховування діяльності злочинної організації та недопущення викриття її членів правоохоронними органами; здійснювати психологічний тиск на потерпілих; здійснювати розшукові заходи у випадку ухилення потерпілими від виплат за неіснуючими борговими зобов`язаннями; здійснювати їх доставку до спеціально підготовлених приміщень з метою примушування до сплати неіснуючих боргів шляхом висловлення погроз застосування насильства, нанесення тілесних ушкоджень потерпілим, катувань та принижень потерпілих; передавати грошові кошти та майно отримане внаслідок вимагань за неіснуючими борговими зобов`язаннями ОСОБА_9 для їх подальшого передання очільнику злочинної організації ОСОБА_8 , з метою раціонального розподілу між учасниками контрольованої ОСОБА_9 структурної частини злочинної організації.

У свою чергу ОСОБА_15 та ОСОБА_5 , діючи з корисливих мотивів, усвідомлюючи всі деталі розробленого ОСОБА_8 плану протиправної діяльності злочинної організації, а також що внаслідок майбутніх активних дій членів злочинної організації з громадян будуть неправомірно відібрані шляхом вимагання їхнє майно (грошові кошти) під надуманим приводом, у тому числі за неіснуючі боргові зобов`язання, погодились на пропозицію ОСОБА_9 , і таким чином стали учасниками структурної частини злочинної організації, створеної та очолюваної ОСОБА_8 .

Зазначеними діями ОСОБА_9 схилив ОСОБА_15 та ОСОБА_5 до участі у злочинній організації та до участі у злочинах вчинюваних злочинною організацією очолюваною ОСОБА_8 .

Таким чином ОСОБА_5 , як член структурної частини злочинної організації очолюваної ОСОБА_8 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 255 КК України, тобто участь у злочинній організації.

Указом Президента України від 24.02.2022 №64/2022, затвердженим Законом України від 24.02.2022 №2102-ІХ, в Україні введено воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб, та у подальшому строк дії воєнного стану, востаннє продовжено до 14 лютого 2024 року.

Так, у достовірно невстановлений день, час та місці, наприкінці 2022 року, ОСОБА_12 та ОСОБА_11 , діючи у складі контрольованої ОСОБА_10 структурної частини злочинної організації очолюваної ОСОБА_8 , під час дії воєнного стану, переслідуючи корисливий мотив та керуючись єдиним злочинним умислом направленим на вимагання грошових коштів у ОСОБА_16 , в усній формі висловили вимогу передачі їм грошових коштів останнім в сумі 70000 гривень та повідомили про негативні наслідки для здоров`я потерпілого у разі невиконання ним цієї вимоги.

У подальшому, у достовірно невстановлений день та час, в січні 2023 року, ОСОБА_12 , не припиняючи своїх злочинних дій, розуміючи їх протиправний характер та бажаючи настання наслідків у вигляді незаконного отримання грошових коштів від ОСОБА_16 , запропонував останньому поспілкуватися з приводу так званого «боргу» за місцем його проживання, що за адресою: АДРЕСА_1 , для використання в якості приміщення заздалегідь підготовленого для вчинення неправомірних дій, на що потерпілий погодився, прибувши до місця проживання ОСОБА_12 .

Через деякий проміжок часу на зазначену адресу, прибули ОСОБА_11 та ОСОБА_10 , де не припиняючи спільних злочинних дій, ОСОБА_11 почав заподіювати ОСОБА_16 тілесні ушкодження, а саме наносити удари в область ребер та нирок кулаками рук, спричиняючи при цьому фізичного болю потерпілому. У подальшому, вказані особи наказали потерпілому роздягнутися та ОСОБА_11 продовжив наносити удари по тулубу ОСОБА_16 гумовим ременем для тренувань. У цей час ОСОБА_12 та ОСОБА_10 висловили вимогу передачі їм грошових коштів в сумі 70000 гривень та наголосили на негативних наслідках для життя та здоров`я потерпілого, які настануть у майбутньому, у разі невиконання ОСОБА_16 їхніх вимог.

Одночасно з цим, у достовірно невстановлений день, час та місці, наприкінці 2022 року, ОСОБА_5 , діючи у складі контрольованої ОСОБА_9 структурної частини злочинної організації очолюваної ОСОБА_8 , переслідуючи корисливий мотив та керуючись єдиним злочинним умислом направленим на вимагання грошових коштів у ОСОБА_16 , в усній формі висловив вимогу передачі йому грошових коштів в сумі 200 доларів США, що відповідно до офіційного курсу Національного банку України станом на 31.12.2022 складало 8000 гривень, повідомивши, при цьому що він отримав право «вимоги» до ОСОБА_16 і в разі пропуску терміну сплати борг лише зростатиме.

Продовжуючи реалізацію спільного злочинного умислу, направленого на незаконне вимагання чужого майна, ОСОБА_5 у період з грудня 2022 року по кінець липня 2023 року систематично, використовуючи додаток соціальної мережі - Instagram, надсилав голосові та текстові повідомленняу яких висловлював категоричні вимоги передачі йому неіснуючого боргу, постійно збільшуючи його розмір, а в разі відмови ОСОБА_16 виконувати його вимоги, висловлював погрози завдання тілесних ушкоджень рідним та близьким потерпілого, а також йому особисто.

Сприймаючи погрози ОСОБА_12 , ОСОБА_11 , ОСОБА_10 та ОСОБА_5 , як реальну загрозу своєму життю, здоров`ю і особистому матеріальному благополуччю, та з метою захисту своїх прав і законних інтересів, ОСОБА_16 07.08.2023 звернувся з відповідною заявою про вчинення щодо нього злочину, а саме вимагання належного йому майна.

Так, 15.08.2023 з метою викриття злочинної діяльності вказаних осіб та припинення вчинення неправомірних дій відносно ОСОБА_16 , у період часу з 12:20 по 12:40, в присутності двох понятих, у приміщенні ГУНП в Житомирській області ОСОБА_16 вручені грошові кошти в сумі 40 тисяч гривень, які останній поклав до кишені своєї сумки.

У подальшому о 14 год. 20 хв. цього ж дня, ОСОБА_16 , прибув на зустріч до автозаправної станції «КЛО», яка розташована но вул. Київська, 151 в м. Коростишеві, де використовуючи свій акаунт в соціальній Інтернет мережі Instagram написав ОСОБА_5 про те, що він знаходиться на вказаній АЗС та бажає розрахуватись з вказаними особами, повернувши насправді неіснуючий борг.

Надалі, не припиняючи своїх злочинних дій ОСОБА_11 , 15.08.2023 о 14 год 21 хв., на автомобілі «BMW» днз. НОМЕР_7 прибув до місця очікування ОСОБА_16 , де вийшовши зі свого авто швидко підбіг до автомобіля потерпілого «ВАЗ 2101» та через відкриті двері почав наносити кулаками рук та ногами взутими у взуття, а також спеціально підшуканим предметом ззовні схожим на металеву палицю тілесні ушкодження ОСОБА_16 , поєднуючи із неодноразовими висловлюваннями, щодо вимагання грошових коштів, зокрема висловлюючи запитання «де бабки».

У результаті зазначеного побиття, ОСОБА_11 у цей же день час та місці заподіяв ОСОБА_16 тілесні ушкодження у вигляді синців на обох верхніх кінцівках, які відносяться до легких тілесних ушкоджень.

У подальшому, цього ж дня, близько 14 год. 23 хв. ОСОБА_11 , був затриманий працівниками правоохоронних органів на території АЗС «КЛО», за вказаною вище адресою, відразу після вчинення ним насильства небезпечного для життя та здоров`я ОСОБА_16 , поєднаного з вимаганням грошових коштів.

У свою чергу, цього ж дня близько 14 год. 23 хв. ОСОБА_5 також затриманий працівниками правоохоронних органів на території автозаправки «ОККО» розташованої поряд з місцем вчинення ОСОБА_11 насильства небезпечного для життя та здоров`я потерпілого, поєднаного з вимаганням грошових коштів.

Таким чином ОСОБА_5 , вчинив умисні дії, які виразились у вимозі передачі чужого майна, поєднане з погрозою насильства над потерпілим, поєднаного з насильством, небезпечним для життя чи здоров`я особи, вчинене злочинною організацією, в умовах воєнного стану.

15.08.2023 СУ ГУНП в Житомирській області у порядку ст. 208 КПК України, ОСОБА_5 , якому 16.08.2023, у відповідності до вимог ст.ст. 276-278 КПК України повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч.4 ст.189 КК України.

17.08.2023 ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , повідомлено про зміну раніше повідомленої підозри (уточнено фактичні обставини) у вчиненні того ж кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.189 КК України.

08.12.2023 у відповідності до вимог ст.ст. 276-279 КПК України ОСОБА_5 повідомлено про зміну раніше повідомленої підозри та про нову підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, пеедбачених ч.2 ст.255, ч.2 ст.27, ч.4 ст.28, ч.4 ст.189 КК України.

17.08.2023 Корольовським районним судом м. Житомира підозрюваному ОСОБА_5 застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою без визначення розміру застави.

У подальшому, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою підозрюваному ОСОБА_5 неодноразово продовжувався, востаннє 07.02.2024 Корольовським районним судом м. Житомира терміном до 15.03.2024 включно, без визначення розміру застави.

26.01.2024 досудове розслідування у кримінальному провадженні завершено, матеріали кримінального провадження відкриті стороні захисту для ознайомлення.

26.01.2024 досудове розслідування у кримінальному провадженні завершено, матеріали досудового розслідування відкриті стороні захисту для ознайомлення, а зібрані під час розслідування докази є достатніми для складання обвинувального акту, про що повідомлено сторону захисту (копія повідомлення та протоколу ознайомлення додається).

Згідно ч. 3 ст. 219 КПК України строк ознайомлення з матеріалами досудового розслідування сторонами кримінального провадження в порядку, передбаченому ст. 290 цього Кодексу, не включаються у строки досудового розслідування.

Починаючи з 26.01.2024 строк досудового розслідування у відповідному кримінальному провадженні не рахується у зв`язку з виконанням вимог ст. 290 КПК України.

Матеріали досудового розслідування є об`ємними та налічують сорок томів. Крім цього, у провадженні беруть участь десять підозрюваних, п`ятнадцять захисників, дев`ятнадцять потерпілих, які наразі ознайомлюються з матеріалами кримінального провадження.

Станом на 07.03.2024 підозрюваний ОСОБА_5 та його захисник ознайомилися з матеріалами кримінального провадження у кількості тридцяти томів.

Обставини, що дають підстави підозрювати ОСОБА_5 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.255, ч.2 ст.27, ч.4 ст.28 ч. 4 ст. 189КК України вказаного вище злочину, підтверджуються зібраними у провадженні доказами, що долучені до клопотання.

Поряд з наявністю обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_5 кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.255, ч.2 ст.27, ч.4 ст.28 ч. 4 ст. 189КК України, орган досудового розслідування вважає, що у кримінальному провадження існують ризики, передбачені п.п. 1,3,4,5 ч. 1 ст. 177 КПК України, які обумовлюють необхідність застосування до підозрюваного виняткового запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Ризик переховування підозрюваного від органів досудового розслідування та або суду (п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України)

Відповідний ризик стороною обвинувачення обґрунтовується наступним.

Злочини, у вчиненні яких підозрюється ОСОБА_5 є особливо тяжкі, максимальна відповідальність за ч.4 ст.189 Кримінального кодексу України передбачена у вигляді позбавлення волі на строк від семи до дванадцяти років із конфіскацією майна. ОСОБА_5 підозрюється, зокрема, у вчиненні злочинів у складі злочинної організації (у якій він виступив в якості виконавця), що певним чином мінімізує можливість застосування заохочувальних приписів КК України у разі постановлення обвинувального вироку та підвищує імовірність настання ризику переховування підозрюваного від органу досудового розслідування та суду.

Ризики незаконного впливу підозрюваного на потерпілого, свідків, у цьому ж кримінальному провадженні (п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України).

Орган досудового розслідування вважає, що підозрюваний, з метою уникнення кримінальної відповідальності, перешкоджанню всебічного, повного та неупередженого встановлення обставин вчиненого злочину, може вчиняти спроби протиправного впливу на учасників кримінального провадження будь яким шляхом для зміни (відмови) від показів останніх. З огляду на викладене, враховуючи наявність принципу безпосередності дослідження показань учасників кримінального процесу, сторона обвинувачення вважає, що підозрюваний може вчиняти спроби впливу на учасників кримінального провадження з метою неможливості використання в суді в якості доказів показання останніх.Слід окремо зазначити, що злочини, у вчиненні яких підозрюється ОСОБА_5 , останній вчиняв поєднуючи з насильством та погрозами насильства щодо потерпілих, які перебували під його постійним психологічним тиском.

Ризик перешкоджання кримінальному провадженню іншим чином (п. 4 ч. 1 ст. 177 КПК України).

Ознайомившись з матеріалами досудового розслідування в обсязі, доданому до клопотання про застосування запобіжного заходу, підозрюваний ОСОБА_5 може вчиняти спроби спілкуватися з іншими вказаними особами, у тому числі дистанційно, використовуючи досягнення науки і техніки у сфері інформаційних та телекомунікаційних технологій, та повідомляти останнім про докази, які перебувають у розпорядженні органів слідства, про необхідність знищити та приховати інші докази, про існування яких стороні обвинувачення наразі не відомо. Крім того, підозрюваний може орієнтувати інших осіб про необхідність переховуватися з метою уникнення кримінальної відповідальності та ускладнити процес доказування вчинення кримінальних правопорушень у складі злочинної організації.

Ризик вчинення інших кримінальних правопорушень (п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України).

Наявність відповідного ризику у кримінальному провадженні обґрунтовується тим, що ОСОБА_5 є особою схильною до вчинення різного роду злочинів, у тому числі із застосуванням насильства, на що вказують обставини притягнення його в минулому до кримінальної відповідальності (19.05.2017 Коростишівським районним судом Житомирської області за ч.1 ст.121, ч.2 ст.296 КК України), попри це на шлях виправлення підозрюваний не став та продовжив вчинення кримінальних правопорушень різного ступеню тяжкості у складі злочинного угрупування.

Одночасно з цим, наразі ОСОБА_5 являється обвинуваченим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 153 КК України, обвинувальний акт у якому знаходиться на розгляді у Коростишівському районному суді Житомирської області.

Застосування до ОСОБА_5 більш м`якого запобіжного заходу, ніж тримання під вартою, не зможе гарантувати належного виконання підозрюваним своїх процесуальних обов`язків та запобігти вищевказаним спробам перешкоджати досудовому розслідуванню.

Незважаючи на те, що, згідно зі ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, але вказані вище обставини вказують на те, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти названим вище ризикам.

Під час судового розгляду прокурор та слідчий клопотання підтримали та просив його задовільнити з підстав та мотивів, що викладені у ньому.

Захисник підозрюваного ОСОБА_5 - адвокат ОСОБА_6 заперечували проти задоволення клопотання, вказуючи, що до підозрюваного можливо застосувати домашній арешт, оскільки підозрюваний має постійне місце проживання, відсутність намірів переховування.

Підозрюваний ОСОБА_5 підтримав свого захисника.

Заслухавши пояснення сторін, дослідивши та оцінивши матеріали клопотання слідчий суддя дійшов висновку, що клопотання слідчого підлягає задоволенню з огляду на наступне.

Відповідно до ч. 1 ст. 9 Конституції України, чинні міжнародні договори, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, є частиною національного законодавства України, а згідно до ч. 5 ст. 9 КПК України кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.

Відповідно до ст. 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, а також практики Європейського суду з прав людини, обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках та за встановленою процедурою.

Стаття 177 КПК України встановлює мету і підстави застосування запобіжних заходів

Так ч. 1 ст. 177 КПК України передбачено, що метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам:

1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду;

2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення;

3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні;

4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином;

5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом (ч. 2 ст.177 КПК України).

Частиною 1 статті 194 КПК України встановлено під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про:

1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення;

2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор;

3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Якщо при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу прокурор доведе обставини, передбачені пунктами 1 та 2 частини першої цієї статті, але не доведе обставини, передбачені пунктом 3 частини першої цієї статті, слідчий суддя, суд має право застосувати більш м`який запобіжний захід, ніж той, який зазначений у клопотанні, а також покласти на підозрюваного, обвинуваченого обов`язки, передбачені частинами п`ятою та шостою цієї статті, необхідність покладення яких встановлена з наведеного прокурором обґрунтування клопотання (ч. 4 ст. 194 КПК України).

Під час судового розгляду встановлено, що органом досудового розслідування 29.04.2016 в ЄРДР внесено відомості за №0000247 від 29.04.2016 за підозрою ОСОБА_5 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.255, ч.2 ст.27, ч.4 ст.28 ч. 4 ст. 189 КК України.

Враховуючи стадію судового розгляду, суд, не вирішуючи питання про доведеність вини під час розгляду даного клопотання, з урахуванням усталеної практики ЄСПЛ (наприклад, пункт 32 рішення у справі Fox, Campbell and Hartley v. the United Kingdom від 30.08.1990 (заяви № 12244/86, 12245/86; 12383/86), згідно якої термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення (пункт 175 рішення ЄСПЛ від 21.04.2011 у справі «Нечипорук і Йонкало проти України» (заява № 42310/04) вважає, що підозра ОСОБА_5 у вчинені кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.255, ч.2 ст.27, ч.4 ст.28 ч. 4 ст. 189 КК України, про це свідчать в своїй совокупності:

-протокол прийняття заяви від ОСОБА_16 про вчинене кримінальне правопорушення;

-протокол допиту потерпілого ОСОБА_16 від 07.08.2023;

-протокол допиту свідка ОСОБА_17 від 07.08.2023;

-протокол огляду мобільного телефону свідккка ОСОБА_17 від 07.08.2023;

-протокол огляду та вручення потерпілому ОСОБА_16 грошових коштів від 15.08.2023;

-протоколом про результати контролю за вчиненням злочину від 15.08.2023;

-протокол затримання 15.08.2023 о 14 год. 23 хв. в порядку ст.208 КПК України під час вчинення злочину передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України підозрюваного ОСОБА_5 ;

-протокол додаткового допиту потерпілого ОСОБА_16 від 15.08.2023;

-протокол огляду мобільного телефону потерпілого ОСОБА_16 з номером НОМЕР_8 від 15.08.2023;

-висновок судово-медичної експертизи ОСОБА_16 за №1415 від 16.08.2023;

-протокол проведення слідчого експерименту з участю потерпілого ОСОБА_16 ;

-висновок судово-медичної експертизи ОСОБА_16 за №2909 від 18.08.2023;

-протокол допиту свідка ОСОБА_18 ;

-протокол допиту свідка ОСОБА_19 ;

-рапорт заступника начальника відділу СУ ГУНП в Житомирській області ОСОБА_20 від 16.08.2023;

-протокол допиту свідка ОСОБА_21 ;

-протокол допиту свідка ОСОБА_22 ;

-протокол допиту свідка ОСОБА_23 ;

-протокол допиту свідка ОСОБА_24 ;

-протокол допиту свідка ОСОБА_19 ;

-протокол допиту свідка ОСОБА_25

-інші докази у провадженні.

Отже, слідчий суддя вважає підозру ОСОБА_5 за ч.2 ст.255, ч.2 ст.27, ч.4 ст.28 ч. 4 ст. 189 КК України, у кримінальному провадженні №0000247 від 29.04.2016 обґрунтованою в сукупності наданих доказів.

Щодо ризиків.

Щодо ризиків, передбачених статтею 177 КПК України.

У клопотанні слідчий вказував на наявність ризиків вчинення підозрюваним ОСОБА_5 дій, передбачених п. 1, 2, 3, 4, 5 ч. 1 ст. 177 КПК, а саме: (1) переховуватися від органів досудового розслідування або суду; (2) знищити, сховати або спотворити речі чи документи, які мають значення для встановлення обставин злочину; (3) незаконно впливати на свідків, іншого підозрюваного у цьому ж кримінальному провадженні; (4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; (5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Щодо ризику переховування від органів досудового слідчства чи суду(п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України).

Суд враховує, що ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні особливо тяжких злочинів - ч.2 ст.255 тв ч.4 ст.189 КК України, так в разі доведення вини ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення йлму загрожує позбавлення волі на строк від 5 до 12 років , а за вчинення злочину за ч.4 ст.189 КК України від 7 до 12 років з конфіскацією майна тобто в обох випадках безальтернативна санкція - позбавлення волі на тривалий період часу.

Слідчий суддя враховує позицію Європейського суду з прав людини, згідно якої, що тяжкість обвинувачення не є самостійною підставою для утримання особи під вартою ( на що також посилався захисник під час розгляду даного клопотання) , проте таке обвинувачення у сукупності з іншими обставинами збільшує ризик втечі настільки, що його неможливо відвернути, не взявши особу під варту, а також, що суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права обвинуваченого, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів, в тому числі і потерпілих, що вимагає більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства з боку особи, яка обвинувачується у вчиненні протиправного діяння. Так, ЄСПЛ з прав людини в рішенні викладеному у справі «Ілійков проти Болгарії», зазначив, що "суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування або повторного вчинення злочинів".

Ризик знищення, переховування, спотворення речових доказів (п. 2 ч. 1 ст. 177 КПК України).

Також, суд бере до уваги, що повне коло осіб, причетних до вчинення кримінального правопорушенняще невстановлено, слідчим отримано дозволи слідчого судді на тимчасовий доступ до речей та документів 06.12.2023 та 14.12.2023 які наразі не виконані, отже ймовірно, усі речові докази, органом досудового розслідування наразі не виявлено та не вилучено. Таким чином, перебуваючи на волі, з метою уникнення кримінальної відповідальності, ОСОБА_5 може вчиняти спроби знищити, сховати, спотворити речові докази, які наразі не перебувають у розпорядженні органу досудового розслідування. На підставі чого можна зробити висновок, що ризик визначений п.2 ч.1 ст.177 КПК України не зменшився та продовжує існувати.

Ризики незаконного впливу підозрюваного на свідків інших підозрюваних у цьому ж кримінальному провадженні (п. 3,4 ч. 1 ст. 177 КПК України).

Підозрюваний, з метою уникнення кримінальної відповідальності, перешкоджанню всебічного, повного та неупередженого встановлення обставин вчиненого злочину, може вчиняти спроби протиправного впливу на потерпілого з метою схилити його змінити свідчення стосовно фактів вимагання ним чи іншими підлозрюваними в його інтересах грошових коштів..

Ризики вчинення інших кримінальних правопорушень (п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України).

Враховуючи обставини, характер, епізодичність кримінального правопорушення, й те, що ОСОБА_5 раніше притягався до кримінальної відповідальності, ризик визначений п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України є обгрунтованим та реальним.

Отже ризики на які посилається прокурор дійсно існують, при цьому не обов`язково щоб на цій стадії досудового розслідування вони вже існували, достьатньо що вони обгрунтовані, оскільки мета попередити їх, а не констатувати факт існування.

Відповідно до ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України.

Так при вирішенні питання про продовження запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів оцінює в сукупності всі обставини, у тому числі: вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваною кримінального правопорушення - підозра відносно ОСОБА_5 є обґрунтованою та підтверджується зібраними доказами, що досліджені слідчим суддею в нарадчій кімнаті; тяжкість покарання, що загрожує ОСОБА_5 у разі визнання винуватим - від 5 до 12 років позбавлення волі з конфіскацією майна; вік - молодий чоловік 28 років, має задовільний стан здоров`я, групи інвалідності чи тяжких захворювань, що б унеможливлювали утримання його під вартою в умовах ізоляції від суспільства не має; міцність соціальних зв`язків в місці постійного проживання - підозрюваний має місце реєстрації - АДРЕСА_2 , фактично проживає: АДРЕСА_1 , одружений, на утриманні має неповнолітню дитину, працює фрезувальником ТОВ «Тимошенко», раніше не судимого, наразі має статус підозрюваного за ч.2 ст.255, ч. 4 ст. 189 КК України у кримінальному провадженні № 0000373 від 14.07.2023

При цьому, також враховує правову позицію ЄСПЛ викладену в рішенні у справі "Харченко проти України" від 10.02.2011 року є, що у даному кримінальному провадженні наявний конкретний суспільний інтерес (захист прав потерпілого) який, не зважаючи на презумпцію невинуватості, превалює над принципом поваги свободи особистості, а тому обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою є виправданим.

Строк тримання під вартою може бути продовжений слідчим суддею в межах строку досудового розслідування в порядку, передбаченому цим Кодексом. Сукупний строк тримання під вартою підозрюваного, обвинуваченого під час досудового розслідування не повинен перевищувати: шести місяців - у кримінальному провадженні щодо злочинів невеликої або середньої тяжкості; дванадцяти місяців - у кримінальному провадженні щодо тяжких або особливо тяжких злочинів ( ч.3 ст. 197 КПК України) .

Досудове розслідування у даному кримінальному провадженні завершено, в порядку ст.290 КПК України відкриті матеріали досудового розслідування сторонам. Підлхрюваний та його захисник ознайомилися майже з усімама матеріалами кримінального провадження, проте інші підозрювані та їх захисники, ще потребують часу для цього, а тому існує необхідність у продовженні запобіжного заходу ОСОБА_5 .

Будь-яких обставин, які є перешкодою для продовження ОСОБА_5 дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, що передбачені частиною другою статті 183 КПК України, тяжкого стану здоров`я, а також фактів, які б свідчили про те, що запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, з урахуванням наявності ризиків, не виправдовує такий ступінь втручання у права і свободи підозрюваного, на теперішній час не встановлено.

Запобіжний захід про який просить захисник та підозрюваний (домашній арешт) навіть цілодобовий з носінням електронного засобу контролю слідчий суддя вважає таким, що фактично на даній стадії досудового слідства не здатен забезпечити реальне запобігання спробам вчинити підозрюваним дії, що зазначені в п. 1,2,3,4,5 ч. 1 ст. 177 КПК України відтак клопотання захисника про зміну запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою на домашній арешт задоволенню не підлягає.

Відповідно до вимог абзацу 1 ч. 3 ст.183 КПК України, слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим обов`язків, передбачених цим Кодексом, крім випадків, передбачених частиною четвертою цієї статті де в п.5 ч.4 вказано, що слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 цього Кодексу, має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні щодо злочину, вчиненого із застосуванням насильства або погрозою його застосування.

Злочин за ч.4 ст.189 КК України у якому підозрюють ОСОБА_5 (епізод 4) відноситься до категорії особливо тяжких злочинів, він вчинений групою осіб щонайменше - 6- ти з яких повідомлено про підозру, серед них і ОСОБА_5 , злочин вчинено з корисливих мотивів із застосуванням насильства відносно потерпілого, а відтак слідчим суддею вирішено не визначати розмір застави.

Керуючись ст.ст.177, 178, 183, 309 КПК України, слідчий суддя, -

П О С Т А Н О В И В :

Клопотання слідчого - задовольнити .

Продовжити відносно підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у виді тримання під вартою строком на 30 днів, тобто до 11.04.2024 року включно, без визначення розміру застави.

В задоволенні клопотання підозрюваного ОСОБА_5 та його захисника - адвоката ОСОБА_6 про зміну запобіжного заходу з тримання під вартою на більш м`який запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту - відмовити.

Ухвала слідчого судді підлягає негайному виконанню після її оголошення, проте може бути оскаржена до Житомирського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Повний текст ухвали оголошено 18.03.2024 року о 16-45 годині.

Слідчий суддя ОСОБА_1