УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 712/3767/24

Провадження № 1-кс/712/435/23

02 квітня 2024 року Слідчий суддя Соснівського районного суду м Черкаси ОСОБА_1 , з участю секретаря ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , скаржника ОСОБА_4 розглянувши скаргу ОСОБА_4 на постанову дізнавача СД Черкаського районного управління поліції ГУНП в Черкаській області ОСОБА_5 про закриття кримінального провадження № 0002684 від 24.06.2020 року за ознаками кримінального проступку, передбаченого ст. 356 КК України, -

В С Т А Н О В И В:

26 березня 2024 року заявник звернувся до слідчого судді зі скаргою на постанову дізнавача СД Черкаського районного управління поліції ГУНП в Черкаській області ОСОБА_5 про закриття кримінального провадження № 0002684 від 24.06.2020 року за ознаками кримінального проступку, передбаченого ст. 356 КК України.

В обґрунтування вимог вказує, що в Черкаському відділі поліції ГУ НП в Черкаській області зареєстровано кримінальне провадження №0002684 від 24.06.2020 року за попередньою правовою кваліфікацією кримінального проступку по ст. 356 ККУ. Слідчим у кримінальному провадженні №0002684 в 2021 році була призначена ОСОБА_5 . На протязі 2021-2023 року при багаторазових його спробах зустрітися з дізнавачем ОСОБА_5 не вдалося, про що свідчить її клопотання. Тільки 17.05.2023 року отримав лист від дізнавача ОСОБА_5 про можливість ознайомлення з матеріалами кримінального провадження №0002684.

Ознайомившись з матеріалами справи 26.05.2023 року, з`ясував, що клопотання, які були направлені ним до попередніх дізнавачів ОСОБА_6 , ОСОБА_7 фактично не були виконанні.

Замість виконання вищевказаних клопотань дізнавач ОСОБА_5 приймає постанову від 31.12.2021 року про закриття кримінального провадження №0002684.

Ознайомившись з постановою, з`ясував, що слідство не проводилося. У постанові надані брехливі пояснення які не відповідають фактичним обставинам.

Ухвалою слідчого судді Соснівського районного суду у справі №712/485/22 від 09.02.2022 року постанову дізнавача ОСОБА_5 від 31.12.2021 року про закриття кримінального провадження №1002684 скасовано.

09.06.2023 року на особистому прийомі у начальника СУ ГУНП ОСОБА_8 , дізнавачу ОСОБА_5 було надано доручення на протязі 10 днів провести допит по моєму клопотанню.

Замість виконання вказаного доручення від 09.06.2023 року, дізнавач ОСОБА_5 22.06.2023 року винесла постанову про закриття кримінального провадження № 0002684.

20.07.2023 слідчим суддею Соснівського районного суду м. Черкаси у справі №712/7084/23 винесена ухвала про скасування постанови СД Черкаського РУП ГУНП в Черкаській області ОСОБА_5 про закриття кримінального провадження №0002684 від 24.06.2020 року.

Під час дослідження доказів у судовому засідання, він надав висновок судового експерта від 28.01.2022 року за результатами проведення земельно-технічної експертизи №2801/22, в якому зазначено, що його частина земельної ділянки незаконно знаходиться у володінні гр. ОСОБА_9 .

Дізнавач ОСОБА_5 знаючи цей факт, замість проведення слідчих у для встановлення факту захоплення його земельної ділянки гр. ОСОБА_9 , безпідставно виносить ухвалу про закриття провадження.

22.01.2024 року Придніпровським районним судом м. Черкаси у справі №711/6844/22 у висновку судового експерта КНДІСЕ встановлено факт самозахвату моєї земельної ділянки гр. ОСОБА_9 , та рішенням суду, зобов`язано гр. ОСОБА_9 звільнити його земельну ділянку.

19.03.2024 року отримав рекомендований лист від ЧРУП з постановою дізнавача ОСОБА_5 від 12.01.2024 року про закриття кримінального провадження №0002684 від 24.06.2020 року.

Як вбачається з тексту постанови від 12.01.2024 року про закриття кримінального провадження №0002684, дізнавач не володіє інформацією в даному кримінальному провадження і в третій раз безпідставно виносить ухвалу про закриття провадження.

Дізнавачем ОСОБА_5 на протязі восьми місяців з дня скасування другої постановило 20.07.2023 року про закриття кримінального провадження №0002684, слідчі дій по його клопотанням не виконуються, матеріали справи для ознайомлення не надаються, відповіді на його клопотання не надаються. Таким чином, дізнавач ОСОБА_5 намагається безпідставно в третій раз закрити кримінальне провадження №0002684.

29.03.2024р. заявником до суду подані додаткові пояснення про те, що зі змісту спірної постанови встановлено, що в її основу покладено тільки допит заявника як потерпілого, результати інших слідчих дій не наведені, в тому числі щодо слідчих дій, про проведенні яких заявником були скеровані клопотання, також в спірній постанові не встановлені учасники і свідки подій 06.06.2020р., не досліджені відеоматеріали, надані заявником 16.12.2020р., не витребувані необхідні документи, не проведена експертиза для визначення завданих заявнику збитків в результаті самохвату земельної ділянки, пошкодження паркану, сараю, іншого майна, не вжиті заходи щодо існуючої аварійної ситуації, не надані матеріали на ознайомлення.

Заявник в судовому засіданні скаргу підтримав та просив її задовольнити. Додатково вказував, що звернувся з заявою про вчинення кримінального проступку з приводу неправомірних дій 06.06.2020р. ОСОБА_10 та інших невстановлених осіб, які незаконно проникли до двору належного позивачу домоволодіння, зламали паркан, сарай, перемістили речі і встановили паркан на подвір`ї заявника, чим на його думку вчинили кримінальні правопорушення, передбачені ст.162, 194, 197-1 КК України. За вказаною заявою відомості до ЄРДР були внесені за ознаками кримінального проступку, передбаченого ст.356 КК України, однак досудове розслідування проведено неповно та неефективно.

Прокурор в судовому засідання просив відмовити в задоволенні скарги. Вказав, що подіям 06.06.2020р. передувало постановлення судового рішення 24.03.2015р. у цивільній справі за спором між заявником та сусідкою ОСОБА_9 щодо розташування межі. Судом заявника було зобов`язано відновити межу, визначену в Державному акті та звільнити самовільно зайняту ділянку. Вказане рішення заявник не виконував. Також вказував, що спірна постанова у січні 2024 року надсилалась заявнику, отже останній звернувся з даною скаргою з пропуском встановленого законом строку.

Дослідивши матеріали скарги, матеріали кримінального провадження, заслухавши думку учасників процесу, суд приходить до наступного висновку.

Статтею 303 КПК України передбачено, що на досудовому провадженні можуть бути оскаржені такі рішення, дії чи бездіяльність слідчого, дізнавача або прокурора: рішення слідчого, дізнавача про закриття кримінального провадження - заявником, потерпілим, його представником чи законним представником.

Згідно ст. 55 Конституції України, кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб.

Відповідно до ч. 1 ст. 24 КПК України, кожному гарантується право на оскарження процесуальних рішень, дій чи бездіяльності прокурора, слідчого в порядку, передбаченому цим Кодексом.

Відповідно до ст. 2 КПК України завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Відповідно до ч. 2 ст. 8 КПК України, принцип верховенства права у кримінальному провадженні застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини (далі ЄСПЛ). Окрім цього, згідно ч. 5 ст. 9 КПК України, кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики ЄСПЛ.

Слід звернути увагу, що ЄСПЛ щодо здійснення ефективного досудового розслідування кримінальних поводжень, у п. 259 «Карабет та інші проти України», зазначив, що органи влади завжди повинні добросовісно намагатись з`ясувати, що трапилось, і не покладатися на поспішні та необґрунтовані висновки для закриття кримінальної справи або використовувати такі висновки як підставу для своїх рішень. Вони повинні вживати усіх розумних і доступних їм заходів для забезпечення збирання доказів, що стосуються події, включаючи, зокрема, показання свідків та висновки судових експертиз тощо. Будь-який недолік розслідування, який підриває його здатність встановлення причини … або винних осіб, створюватиме небезпеку недотримання цього стандарту.

Частиною 2 статті 9 КПК України визначено, що прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий зобов`язані всебічно, повно і неупереджено дослідити обставини кримінального провадження, надати їм належну правову оцінку та забезпечити прийняття законних і неупереджених процесуальних рішень.

Згідно ст. ст. 2, 284 КПК України, закриття кримінального провадження є одним із способів його остаточного вирішення, а тому провадження має закриватися після всебічного, повного та об`єктивного дослідження всіх обставин справи та оцінки слідчим всіх зібраних та перевірених доказів.

Тобто, повнота дослідження кримінального провадження означає встановлення всього кола фактичних обставин, що можуть суттєво вплинути на рішення у кримінальному провадженні; використання такої сукупності доказів, яка обґрунтовує зроблені висновки як такі, що не залишають місця сумнівам.

Неупередженість означає пізнання органами, що ведуть процес, обставин кримінального провадження у точній відповідності з дійсністю, неупередженість їх у збиранні, перевірці та оцінці доказів, безсторонність щодо всіх учасників процесу та інших осіб, які беруть участь у кримінальному провадженні, оскільки на прокурора, керівника органу досудового розслідування, слідчого покладається обов`язок надати доказам належну правову оцінку за правилами ч.1 ст.94 КПК, та забезпечити прийняття законних і неупереджених процесуальних рішень.

У відповідності до положень ст.22 КПК України, кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом. Сторони кримінального провадження мають рівні права на збирання та подання до суду речей, документів, інших доказів, клопотань, скарг, а також на реалізацію інших процесуальних прав, передбачених цим Кодексом. Суд, зберігаючи об`єктивність та неупередженість, створює необхідні умови для реалізації сторонами їхніх процесуальних прав та виконання процесуальних обов`язків.

Нормами ст.26 КПК України передбачено, що сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та у спосіб, передбачених цим Кодексом.

Слідчий суддя, суд у кримінальному провадженні вирішують лише ті питання, що винесені на їх розгляд сторонами та віднесені до їх повноважень цим Кодексом.

Постанова про закриття кримінального провадження має бути мотивованою, її зміст повинен відповідати фактичним обставинам, встановленим матеріалами справи, зокрема в ній має бути викладено суть заяви особи, яка звернулася з метою захисту своїх прав та відповіді на всі поставлені нею питання, які виключають провадження у справі і обумовлюють її закриття, що є однією з гарантій забезпечення прав і законних інтересів учасників процесу.

Відповідно до положень ст. 94 КПК України, слідчий, прокурор, слідчий суддя, суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінюють кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення.

У свою чергу, слідчий, під час досудового розслідування, зобов`язаний детально та всебічно перевірити доводи особи, що подала таку заяву.

З положень ст.84 КПК України слідує, що доказами в кримінальному провадженні є фактичні дані, отримані у передбаченому цим Кодексом порядку, на підставі яких слідчий, прокурор, слідчий суддя і суд встановлюють наявність чи відсутність фактів та обставин, що мають значення для кримінального провадження та підлягають доказуванню.

Процесуальними джерелами доказів є показання, речові докази, документи, висновки експертів.

Згідно ч.2 ст.91 КПК України, доказування полягає у збиранні, перевірці та оцінці доказів з метою встановлення обставин, що мають значення для кримінального провадження.

Зокрема, практика ЄСПЛ щодо проведення ефективного офіційного розслідування кримінальних справ є сталою та вказує на те, що згідно з мінімальними критеріями ефективності, які Суд визначив у своїй практиці, таке розслідування має бути незалежним, безстороннім і підлягати громадському контролю, а компетентні органи повинні діяти зі зразковою ретельністю та оперативністю. Розслідування має бути ретельним. Це означає, що органи влади завжди повинні добросовісно намагатись з`ясувати, що трапилось, і не покладатися на поспішні та необґрунтовані висновки для закриття кримінальної справи або використовувати такі висновки як підставу для своїх рішень. Вони повинні вживати усіх розумних і доступних їм заходів для забезпечення збирання доказів, що стосуються події, включаючи, зокрема, показання свідків та висновки судових експертиз тощо. Будь-який недолік розслідування, який підриває його здатність встановлення причини або винних осіб, створюватиме небезпеку недотримання цього стандарту (див. рішення у справі «Олександр Ніконенко проти України», «Мута проти України», «Карабет та інші проти України»).

Відповідно до ст. 110 КПК України, постанова про закриття кримінального провадження має бути мотивованою, її зміст повинен відповідати фактичним обставинам, встановленим матеріалами справи, зокрема в ній має бути викладено суть заяви особи, яка звернулася з метою захисту своїх прав та відповіді на всі поставлені нею питання, які виключають провадження у справі і обумовлюють її закриття, що є однією з гарантій забезпечення прав і законних інтересів учасників процесу.

В ході розгляду скарги встановлено, що в провадженні сектору дізнання Черкаського районного управління поліції Головного управління НП в Черкаській області перебували матеріали кримінального провадження № 0002684 від 24.06.2020 р. за ст. 356 КК України.

12 січня 2024 року постановою дізнавача СД Черкаського районного управління поліції ГУНП в Черкаській області ОСОБА_5 кримінальне провадженню № 0002684 від 24.06.2020 р. за ст. 356 КК України закрито у зв`язку із відсутністю в даній події складу кримінального проступку.

Відповідно до ч.1 ст.304 КПК України скарги на рішення, дії чи бездіяльність слідчого, дізнавача чи прокурора, передбачені частиною першою статті 303 цього Кодексу, можуть бути подані особою протягом десяти днів з моменту прийняття рішення, вчинення дії або бездіяльності. Якщо рішення слідчого, дізнавача чи прокурора оформлюється постановою, строк подання скарги починається з дня отримання особою її копії.

Заяником підтверджено шляхом надання конверта отримання ним спірної постанови 19.03.2024р. В матеріалах кримінального провадженні відсутнє підтвердження про вручення заявнику спірної постанови до 19.03.2024р. Отже, судом не встановлено, що заявник звернувся до суду 25.03.2024р. з пропуском процесуального строку для оскарження спірної постанови, встановленого ч.1 ст.304 КПК України.

Відповідно до ст.ст. 283,284 КПК України, закриття кримінального провадження є формою закінчення досудового розслідування, яке відбувається в силу наявності обставин, що виключають кримінальне провадження, у зв`язку з чим рішення про закриття кримінального провадження можливе лише після всебічного, повного та об`єктивного дослідження та оцінки слідчим всіх зібраних доказів, які стосуються цього провадження відповідно до встановленої законом процесуальної процедури.

Під час розгляду вказаної скарги встановлено, що постанова від 12.01.2024 року не вмотивована належним чином, оскільки не містить повного та об`єктивного дослідження слідчим всіх обставин, що виключають склад кримінального проступку, передбаченого ст.356 КК України (самоправство, тобто самовільне, всупереч установленому законом порядку, вчинення будь-яких дій, правомірність яких оспорюється окремим громадянином або підприємством, установою чи організацією, якщо такими діями була заподіяна значна шкода інтересам громадянина, державним чи громадським інтересам або інтересам власника).

Так, підставою внесення відомості до ЄРДР у кримінальному провадженні № 0002684 від 24.06.2020 р. за ст. 356 КК України була заява ОСОБА_4 про те, що 06.06.2020р. ОСОБА_10 та інші невстановлені осіб незаконно проникли до двору належного позивачу домоволодіння, де зламали паркан, сарай, перемістили речі і встановили паркан на подвір`ї заявника, чим завдали матеріальну шкоду заявнику.

В постанові зазначено, що кримінальне провадження закрите у зв`язку з встановленням відсутності в діяннях складу кримінального проступку, передбаченого ст.356 КК України, однак не встановлено у співставленні з результатами проведених слідчих дій, у діянні яких осіб відсутній склад кримінального проступку, тобто, чи були правомірними з посиланням на норми законодавства дії вказаних у заяві про вчинення кримінального правопорушення осіб та чи була завдана заявнику шкода внаслідок таких дій.

Крім того, закриваючи кримінальне провадження, слідчий мав навести мотиви щодо правильності кваліфікації вказаних заявником у заяві в порядку ст.214 КПК України обставин за ознаками кримінального проступку, передбаченого статтею 356 КК України, що ним у спірній постанові зроблено не було.

Так, у заяві про вчиненні кримінального правопорушення ОСОБА_4 зазначав про вчинення 06.06.2020р. ОСОБА_10 та іншими невстановленими особами кримінальних правопорушень, передбачених ст.162 КК України (незаконне проникнення до житла чи до іншого володіння особи), ст.194 КК України (умисне знищення або пошкодження майна), ст.197-1 КК України (самовільне зайняття земельної ділянки, яким завдано значної шкоди її законному володільцю або власнику).

Право на недоторканність житла це право, яке гарантує захист від втручань у володіння особи, забороняє безпідставне втручання в особисте життя людини, шляхом незаконних посягань на недоторканність житла та іншого володіння людини. Право на недоторканність житла є одним із найголовніших особистих прав.

Згідно ст. 30 Конституції кожному гарантується недоторканність житла. Не допускається проникнення до житла чи іншого володіння особи, проведення в них огляду чи обшуку інакше як за вмотивованим рішенням суду.

Разом з тим, у спірній постанові дізнавачем не наведені мотиви щодо відсутності у діях вказаних у заяві про вчинення кримінального правопорушення осіб порушення права на недоторканість житла заявника, отже не не обґрунтовано кваліфікацію вказаних заявником у заяві в порядку ст.214 КПК України обставин за ознаками кримінального проступку, передбаченого статтею 356 КК України.

Також з матеріалів кримінального провадження встановлено, що потерпілим в ході досудового розслідування заявлялись клопотання про проведення слідчих дій, серед іншого, огляд відеоматеріалів, тимчасовий доступ до речей і документів. В матеріалах кримінального провадженні відсутні постанови дізнавача про відмову у вказаних клопотаннях, проте вказані у клопотанні потерпілого слідчі дії не були проведені.

Крім того, з матеріалів кримінального провадження встановлено, що прокурором надавались 17.08.2021р. вказівки в порядку ст.36 КПК України про проведення слідчих дій, серед іншого, допиту свідків ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , також також слідчих дій для встановлення, якої шкоди завдано ОСОБА_4 і в якому розмірі, встановити та допитати в якості свідків осіб, які проводили демонтаж та монтаж паркану. Вказані у вказівках прокурора слідчі дії не були проведені.

Враховуючи вищезазначене, слідчий суддя дійшов висновку, що спірна постанова про закриття кримінального провадження винесена передчасно, а тому підлягає скасуванню.

При новому розслідуванні слідчому слід виконати необхідні дії щодо з`ясування обставин про наявність чи відсутність обставин, що виключають кримінальне провадження і в залежності від встановленого прийняти обґрунтоване рішення щодо подальшого провадження у справі, яке у будь-якому випадку має бути належним чином обґрунтованим з всебічним аналізом фактичних обставин справи.

Керуючись ст.ст. 303-307, 309 КПК України, слідчий суддя,-

П О С Т А Н О В И В:

Скаргу задовольнити.

Скасувати постанову дізнавача СД Черкаського районного управління поліції ГУНП в Черкаській області ОСОБА_5 від 12 січня 2024 року про закриття кримінального провадження № 0002684 від 24.06.2020 року за ознаками кримінального проступку, передбаченого ст. 356 КК України.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя: ОСОБА_1

Повний текст ухвали проголошено 04 квітня 2024 року