Провадження № 1-кс/344/4376/24
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 травня 2024 року м. Івано-Франківськ

Слідчий суддя Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області ОСОБА_1 , з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , слідчого ОСОБА_3 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду клопотання старшого слідчого в ОВС П`ятого слідчого відділу (з дислокацією у м. Івано-Франківську) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Львові, ОСОБА_3 про арешт майна, в рамках кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000067 від 05.04.2024, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 366-2 КК України,-

В С Т А Н О В И Л А:

30.05.2024 старший слідчий ОСОБА_3 , за погодженням прокурора ОСОБА_4 , звернувся до слідчого судді із клопотанням про арешт майна, в обґрунтування якого посилається на те, що начальник управління податкового аудиту ГУ ДПС в Івано-Франківській області ОСОБА_5 , у щорічній декларації, осіб уповноважених на виконання функцій держави та місцевого самоврядування за 2022-2023 роки не відобразила наявне у користуванні рухоме майно, а саме транспортний засіб марки BMW IX XDRIVE 40, д.н.з. НОМЕР_1 .

Також встановлено, що в деклараціях за 2020-2023 роки ОСОБА_5 не вказала право користування квартирою, в якій фактично проживає протягом тривалого періоду часу, а саме трикімнатну квартиру загальною площею 87,1 м.кв., що розташована за адресою: АДРЕСА_1 , яка з 2016 року на праві приватної власності належить матері ОСОБА_6 .

Таким чином, аналіз одержаної у встановленому порядку інформації вказує на наявність в діях начальника управління податкового аудиту ГУ ДПС в Івано-Франківській області ОСОБА_5 можливих ознак вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ст. 366-2 КК України.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.

Крім того, арешт майна є важливим елементом здійснення завдань кримінального провадження, своєчасне застосування якого може запобігти непоправним негативним наслідкам при розслідуванні кримінального правопорушення. Для ефективного розслідування орган досудового розслідування має потребу у збережені цього майна до встановлення фактичних обставин вчинення злочину.

Відповідно до ч.2 ст. 366-2 КК України кримінальним правопорушенням є Умисне внесення суб`єктом декларування завідомо недостовірних відомостей до декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, передбаченої Законом України "Про запобігання корупції", якщо такі відомості відрізняються від достовірних на суму понад 2000 прожиткових мінімумів для працездатних осіб. Обов`язковою ознакою даного кримінального правопорушення є сума, на яку відрізняються достовірні відомості від відомостей, поданих у декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, передбаченої Законом України "Про запобігання корупції". Враховуючи викладене, а також те, що ОСОБА_5 не внесено відомості до щорічної декларації про факт користування нею та членами її сім`ї транспортним засобом марки BMWIXXDRIVE 40, д.н.з. НОМЕР_1 та квартирою, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 , вказані квартира та транспортний засіб містять ознаки речового доказу, оскільки можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, а отже є речовими доказами.

Крім цього, з метою визначення суми, на яку відрізняються достовірні відомості від відомостей, поданих ОСОБА_5 у щорічній декларації, існує необхідність у проведенні судових експертиз з метою визначення вартості згаданих автомобіля та квартири.

В ході досудового розслідування встановлено, що згідно інформаційної довідки №380884486 квартира за адресою: АДРЕСА_1 (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 01) знаходиться у власності матері ОСОБА_5 ОСОБА_6 .

Таким чином, з метою забезпечення збереження речових доказів, з врахуванням того, що не забезпечення схоронності вказаного майна може призвести до його відчуження, втрати, пошкодження або настання інших наслідків, які можуть перешкодити кримінальному провадженню, слідчий просить накласти арешт на зазначене вище майно.

З метою забезпечення арешту майна та зважаючи на те, що вказане майно не було тимчасово вилучене, у відповідності до ч.2 ст.172 КПК України є доцільним розгляд даного клопотання без повідомлення власника майна.

Слідчий у судовому засіданні підтримав клопотання про накладення арешту на майно, просив задоволити.

На підставі ч.2 ст. 172 КПК України виклик власника майна не здійснювався, з метою забезпечення арешту майна.

Слідчий суддя, заслухавши слідчого, вивчивши клопотання, дослідивши матеріали додані до клопотання, дійшов наступного висновку.

Територіальним управлінням Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Львові, проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000067 від 05.04.2024, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 366-2 КК України.

Відповідно до інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна №380884486 від 30.05.2024, №381058782 від 31.05.2024, власником нерухомого майна, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 01), є ОСОБА_6 , ІПН НОМЕР_2 , розмір частки 1.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.

Згідно частини другої цієї статті КПК арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Відповідно до ч. 3 ст. 170 КПК України передбачено, що у наведених випадках, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно за сукупності даних розслідуваного злочину, відповідає вимогам ст. 98 цього Кодексу.

Речовими доказами згідно ч. 1 ст. 98 КПК України є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Згідно з постановою слідчого від 30.05.2024, квартиру АДРЕСА_2 , визнано речовим доказом у кримінальному провадженні № 0000067.

Отже, майно, яке за обґрунтованої підозри органу досудового розслідування, має одну або декілька ознак, наведених у ст. 98 КПК України, може набути статусу речового доказу за рішенням слідчого, яке відповідно до вимог ч. 3 ст. 110 КПК України приймається у формі постанови і з наведенням мотивів такого рішення.

Відтак, при зверненні з даним клопотанням слідчим доведено необхідність вжиття як заходу забезпечення кримінального провадження - арешту даного майна, враховуючи правову кваліфікацію кримінального правопорушення, за фактом вчинення якого розслідується кримінальне провадження та в межах якого подано дане клопотання, так як вказане майно є речовим доказом у вказаному кримінальному провадженні, то з метою запобігання його відчуженню, та з метою забезпечення збереження речових доказів та запобігання їх пошкодження, втрати, відчуження, оскільки незастосування таких заходів може призвести до настання інших негативних наслідків, які можуть перешкодити встановленню істини по кримінальному провадженню.

Аналізуючи наведене, вважаю, що надані матеріали підтверджують наявність правових підстав для накладення арешту на квартиру АДРЕСА_2 , як речовий доказ, а також того, що на цьому етапі кримінального провадження потреби досудового розслідування виправдовують таке втручання у права та інтереси власника майна з метою забезпечення кримінального провадження, враховуючи, що такий накладається лише на право розпорядження. Слідчий суддя на даній стадії не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд при розгляді кримінального провадження по суті, тобто не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для встановлення вини чи її відсутності у фізичної або юридичної особи за вчинення кримінального правопорушення, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих даних визначити, що надані суду матеріали є достатніми для застосування в рамках даного кримінального провадження заходів забезпечення кримінального провадження, одним із яких і є накладення арешту на майно.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 131, 132, 170-175, 395 КПК України, слідчий суддя, -

ПОСТАНОВИЛА:

Клопотання задоволити.

Накласти арешт із забороною розпорядження на нерухоме майно квартиру АДРЕСА_2 , (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 01), яка належить на праві власності ОСОБА_6 , ІПН НОМЕР_2 , в рамках кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000067 від 05.04.2024, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 366-2 КК України, до його скасування у встановленому Кримінальним процесуальним кодексом України порядку.

Ухвала підлягає до негайного виконання та може бути оскаржена безпосередньо до Івано-Франківського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення. Якщо ухвалу слідчого судді було постановлено без виклику особи, яка її оскаржує, то строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення (ухвали).

Повний текст ухвали складено 31.05.2024 року.

Слідчий суддя

Івано-Франківського міського суду ОСОБА_1