Справа №295/3677/24
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12.03.2024 року м. Житомир

Слідчий суддя Богунського районного суду м.Житомира ОСОБА_1

при секретарі судового засідання ОСОБА_2 ,

за участю: прокурора ОСОБА_3 ,

підозрюваного ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 ,

слідчого ОСОБА_6 ,

розглянув клопотання старшого слідчого СВ Житомирського РУП ГУНП в Житомирській області ОСОБА_6 , погоджене прокурором Житомирської окружної прокуратури ОСОБА_3 , про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою підозрюваному ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , винесене в кримінальному провадженні № 0000765 від 10.03.2024 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 296, ч. 1 ст. 263 КК України, та додані до клопотання матеріали,-

в с т а н о в и в :

Слідчий звернулася до суду з клопотанням про застосування до підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжного заходу у виді тримання під вартою на строк шістдесят днів, без визначення розміру застави, відповідно до п. 1 ч. 4 ст. 183 КПК України, в якому вказала, що досудовим розслідуванням встановлено, що 10.03.2024 року, близько 20 години 40 хвилин, ОСОБА_4 , перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, прийшов до магазину «Раки», що розташований за адресою: м. Житомир, вул. Лесі Українки 59, тримаючи при собі предмет, схожий на гранату Ф1, де у нього виник умисел на вчинення хуліганства.

Реалізуючи свій протиправний умисел, ОСОБА_4 , перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, в цей же день, час та місці, діючи з прямим умислом, з мотивів явної неповаги до суспільства, які виражалися в зневажливому ставленні до громадського порядку та існуючих у суспільстві загальновизнаних правил поведінки і моральності, почав демонструвати відвідувачам магазину та продавцю предмет, який схожий на гранату Ф1, чим став заважати нормальній роботі магазину.

У подальшому, на зауваження продавця магазину ОСОБА_7 покинути приміщення магазину, не відреагував та продовжив діяти з мотивів явної неповаги до суспільства, які виражалися у зневажливому ставленні до громадського порядку та існуючих у суспільстві загальновизнаних правил поведінки і моральності, зневазі до оточуючих, що супроводжувалось особливою зухвалістю, яка виразилась у погрозах для життя і здоров`я оточуючих, а також, пошкодженні майна магазину, шляхом підриву гранати, яку він тримав у руках.

Увесь цей час, продавець магазину ОСОБА_7 намагався заспокоїти ОСОБА_4 та висловлював йому вимоги припинити вчиняти хуліганські дії, на які останній не реагував, а навпаки, почав поводити себе ще агресивніше, погрожуючи підірвати гранату, зокрема, якщо той викличе працівників поліції.

У цей же день, місці та за вказаних обставин, о 21 годині 40 хвилин, до магазину прибули працівники патрульної поліції, де, з метою припинення хуліганських дій ОСОБА_4 , затримали його, а також, вилучили предмет, який, за зовнішніми ознаками, схожий на гранату Ф1.

10.03.2024 року по даному факту в Єдиному реєстрі досудових розслідувань зареєстровано кримінальне провадження за № 0000765 та розпочато досудове розслідування за ч. 4 ст. 296 КК України.

10.03.2024 року о 21 год. 40 хв. ОСОБА_4 затримано, в порядку ст. 208 КПК України.

11.03.2024 року до матеріалів кримінального провадження № 0000765 від 10.03.2024 року приєднано ще одне кримінальне провадження за № 0000770 від 11.03.2024 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України.

11.03.2024 року ОСОБА_4 , в порядку ст. 278 КПК України, вручено письмове повідомлення про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 296 КК України.

Наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_4 інкримінованого йому кримінального правопорушення повністю підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами.

Дослідивши клопотання та додані до нього матеріали, заслухавши пояснення підозрюваного, який визнав причетність до скоєного даного кримінального правопорушення, його захисника, який просив відмовити у задоволенні клопотання та застосувати до підозрюваного більш м`який запобіжний захід у вигляді домашнього арешту в нічний час, думку слідчого та прокурора, які клопотання підтримали, слідчий суддя приходить до наступного висновку.

Слідчим суддею встановлено, що підозрюваний ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець м. Житомира, українець, громадянин України, із середньою освітою, працює на посаді водія-експедитора ТОВ «Авангард», одружений, має на утриманні двох малолітніх дітей, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , та проживає за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимий.

Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді вважати, що підозрюваний може здійснити дії, передбачені частиною першою статті 177 КПК України.

Відповідно до ст.183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден з більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст.177 КПК України.

В судовому засіданні прокурором та слідчим на підставі доданих до клопотання матеріалів, які були досліджені в судовому засіданні, доведено наявність обґрунтованої підозри у скоєнні ОСОБА_4 кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.296 КК України та наведено ризики, передбачені п.п.1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Проте ні в клопотанні, ні в судовому засіданні слідчим та прокурором не доведено, що є їх обов`язком, відповідно до ст. 183 КПК України, недостатність застосування відносно підозрюваного ОСОБА_4 більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризикам, зазначеним у клопотанні.

Відповідно до ч. 4 ст. 194 КПК України, якщо при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу прокурор доведене обставини, передбачені п.п. 1 та 2 частини першої цієї статті, але не доведе обставини, передбачені п. 3 ч. 1 цієї ж статті, слідчий суддя має право застосувати більш м`який запобіжний захід, ніж той, який зазначений у клопотанні, а також покласти на підозрюваного, обвинуваченого обов`язки, передбачені ч. 5 цієї статті, необхідність покладення яких встановлена з наведеного прокурором обґрунтування клопотання.

Сам по собі факт наявності підозри у вчинені кримінального правопорушення та ймовірність призначення підозрюваному суворого покарання, за відсутності конкретних фактів ухилення його від слідства та суду, можливого переховування, перешкоджання досудовому розслідуванню у будь-який спосіб, на що посилався слідчий та прокурор у клопотанні, не свідчить про неефективність запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту.

Разом з цим, при виявленні обставин, які будуть свідчити про фактичну неефективність домашнього арешту прокурор разом зі слідчим не позбавлений процесуальної можливості звернутись з відповідним клопотанням до слідчого судді, щодо зміни запобіжного заходу на більш тяжке.

Враховуючи викладене вище, слідчий суддя не вбачає підстав для задоволення клопотання щодо застосування відносно підозрюваного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Відповідно до приписів ч. 4 ст. 194 КПК України, для досягнення мети застосування запобіжного заходу, яка вказана у ст. 177 КПК України, тобто забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього обов`язків, слідчий суддя вважає за доцільне застосувати відносно підозрюваного ОСОБА_4 більш м`який запобіжний захід ніж тримання під вартою, а саме - домашній арешт без застосування електронних засобів контролю, а також покласти на підозрюваного обов`язки, передбачені ч. 5 ст. 194 КПК України.

Згідно зі ст. 181 КПК України домашній арешт полягає у забороні підозрюваному, обвинуваченому залишати житло цілодобово або у певний період доби.

Домашній арешт може бути застосований до особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчинені злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у вигляді позбавлення волі.

При обранні вказаного запобіжного заходу, слідчий суддя враховує обставини, зазначені у ст. 178 КПК України, а саме: тяжкість скоєного правопорушеня, сімейний стан підозрюваного, наявність у нього на утриманні двох малолітніх дітей, постійного місця проживання та реєстрації, офіційної роботи, відсутність судимості, міцність соціальних зв`язків підозрюваного, визнання ним причетності до скоєного правопорушення.

На підставі викладеного і керуючись ст. ст. 181, 183, 184, 193, 194, 196 КПК України,-

у х в а л и в :

У задоволенні клопотання відмовити.

Застосувати до підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді домашнього арешту без застосування електронних засобів контролю.

Заборонити ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , залишати місце проживання за адресою: АДРЕСА_2 у певний період доби, а саме щоденно з 20 години 00 хвилин до 07 години 00 хвилин.

Покласти на підозрюваного ОСОБА_4 наступні обов`язки:

1) прибувати до слідчого, прокурора, слідчого судді, суду у визначений ними час за кожною вимогою;

2) не відлучатися за межі м. Житомира без дозволу слідчого, прокурора або суду;

3) повідомляти слідчого, прокурора чи суд, залежно від стадії кримінального провадження, про зміну свого місця проживання та/або роботи;

4) утримуватися від спілкування з потерпілим та свідками у кримінальному провадженні.

Підозрюваного ОСОБА_4 звільнити з під варти в залі суду.

Строк дії ухвали до 09 травня 2024 року.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Житомирського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя: