Справа № 203/1098/24
Провадження № 1-кп/0203/603/2024
У Х В А Л А

іменем України

20.05.2024 року Кіровський районний суд м. Дніпропетровська

в складі: головуючого - судді ОСОБА_1 ,

при секретарі - ОСОБА_2

за участю прокурора - ОСОБА_3

захисника - ОСОБА_4

обвинуваченої - ОСОБА_5

представника потерпілого - ОСОБА_6

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Дніпрі обвинувальний акт у кримінальному провадженні, внесений до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000013 від 06.01.2024 року відносно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки села Привілля, Слов`янського району, Донецької області, пенсіонерки, зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_1 та фактично проживаючої за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимої, обвинуваченої у вчиненні кримінального правопорушення (проступку), передбаченого ч. 1 ст. 190 КК України,-

в с т а н о в и в:

У невстановлений досудовим розслідуванням час, у період з 19 жовтня 2022 року по 23 листопада 2022 року у ОСОБА_5 виник злочинний умисел, направлений на заволодіння чужим майном шляхом обману (шахрайство), а саме грошовими коштами Державного бюджету України, які перераховувалися Центральним управлінням соціального захисту населення ДМР (у Центральному районі) (код 42788347), фактично розташованому за адресою: АДРЕСА_3 , як допомога переміщеним особам на проживання її чоловіку ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , відповідно до Закону України від 20.10.2014 №1706-VII «Про забезпечення прав і свобод внутрішньо переміщених осіб» та Порядку надання допомоги на проживання внутрішньо переміщеним особам, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 20.03.2022 №332 «Деякі питання виплати допомоги на проживання внутрішньо переміщеним особам». При цьому, ОСОБА_5 була обізнана про те, що її чоловік помер 19.10.2022, згідно свідоцтва про смерть серії НОМЕР_1 від 20.10.2022.

Так, ОСОБА_5 , реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на заволодіння грошовими коштами Державного бюджету України, умисно, з корисливих мотивів, переслідуючи мету особистого незаконного збагачення, не повідомивши Центральне управління соціального захисту населення ДМР (у Центральному районі) (код 42788347), про наявність підстав для призупинення нарахування та перерахування допомоги на проживання внутрішньо переміщеним особам її чоловіку ОСОБА_7 , у розмірі 3 000 гривень 00 копійок, прибула до банкомату АТ КБ «Приватбанк», розташованого на території Донецької області, м. Слов`янськ, де за допомогою банківської картки свого чоловіка номер НОМЕР_2 , на який перераховувалася соціальна допомога, в невідомий досудовим розслідуванням спосіб, застосовуючи ПІН-код до неї, 23.11.2022 о 11 годині 59 хвилині здійснила зняття грошових коштів у банкоматі АТ КБ «Приватбанк», за адресою: Донецька область, м. Слов`янськ, вул. Генерала Батюка, 4/42а, тим самим незаконно заволоділа грошовими коштами Державного бюджету України, на суму 3 000 гривень 00 копійок, якими розпорядилася на власний розсуд, тим самим спричинила матеріальну шкоду державі в особі Центрального управління соціального захисту населення ДМР (код 42788347), на вказану суму.

Далі, продовжуючи реалізовувати свій злочинний умисел, направлений на заволодіння грошовими коштами Державного бюджету України, умисно, з корисливих мотивів, переслідуючи мету особистого незаконного збагачення, не повідомивши Центральне управління соціального захисту населення ДМР (у Центральному районі) (код 42788347), про наявність підстав для призупинення нарахування та перерахування допомоги на проживання внутрішньо переміщеним особам її чоловіку ОСОБА_7 , у розмірі 3 000 гривень 00 копійок, прибула до банкомату АТ КБ «Приватбанк», розташованого на території Донецької області, м. Слов`янськ, де за допомогою банківської картки свого чоловіка номер НОМЕР_2 , на який перераховувалася соціальна допомога, в невідомий досудовим розслідуванням спосіб, застосовуючи ПІН-код до неї, 20.12.2022 о 09 годині 55 хвилині здійснила зняття грошових коштів у банкоматі АТ КБ «Приватбанк», за адресою: Донецька область, м. Слов`янськ, вул. Генерала Батюка, 4/42а, тим самим незаконно заволоділа грошовими коштами Державного бюджету України, на суму 3 000 гривень 00 копійок, якими розпорядилася на власний розсуд, тим самим спричинила матеріальну шкоду7 державі в особі Центрального управління соціального захисту населення ДМР (код 42788347), на вказану суму.

В подальшому, реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на заволодіння грошовими коштами Державного бюджету України, умисно, з корисливих мотивів, переслідуючи мету особистого незаконного збагачення, не повідомивши Центральне управління соціального захисту населення ДМР (у Центральному районі) (код 42788347), про наявність підстав для призупинення нарахування та перерахування допомоги на проживання внутрішньо переміщеним особам її чоловіку ОСОБА_7 , у розмірі 3 000 гривень 00 копійок, 23.01.2023 о 16 годині 14 хвилин, перебуваючи за місцем свого фактичного мешкання, за адресою: АДРЕСА_2 , (Центральний район) за допомогою мобільного додатку «Приват24», здійснювала переказ грошових коштів, які біли зараховані як допомога переміщеним особам на проживання ОСОБА_7 , на свою банківську картку АТ КБ «Приватбанк» НОМЕР_3 , у розмірі 3000 гривень 00 копійок, тим самим незаконно заволоділа грошовими коштами Державного бюджету України, якими розпорядилася на власний розсуд, тим самим спричинила матеріальну шкоду державі в особі Центрального управління соціального захисту населення ДМР (код 42788347), на вказану суму.

Обвинувачена ОСОБА_5 в судовому засіданні свою вину у інкримінованому кримінальному правопорушенні визнала повністю та суду пояснила, що дійсно не повідомивши Центральне управління соціального захисту населення ДМР про смерть свого чоловіка ОСОБА_7 , на якого була оформлена допомог на проживання, двічі здійснила зняття грошових коштів у банкоматі по 3 000 гривень 00 коп., а потім ще переказала з картки чоловіка на свою карту 3000 гривень. В подальшому під час досудового розслідування шкоду компенсувала шляхом повернення коштів. В скоєному кається.

У судовому засіданні захисник ОСОБА_4 звернувся до суду з усним клопотанням, в якому просив звільнити ОСОБА_5 від кримінальної відповідальності на підставі ст.45 КК України, а провадження закрити, посилаючись на те, що ч.1 ст.190 КК України відносить ся до кримінального проступку, обвинувачена ОСОБА_5 раніше не притягувалася до кримінальної відповідальності, сприяла розкриттю кримінального правопорушення, щиро покаялася у скоєному та відшкодувала завдані збитки у повному обсязі.

Обвинувачена ОСОБА_5 підтримала клопотання, просила звільнити її від кримінальної відповідальності на підставі ст.45 КК України.

У судовому засіданні прокурор ОСОБА_3 не заперечував щодо задоволення клопотання про звільнення обвинуваченої ОСОБА_5 від кримінальної відповідальності за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 190 КК України, на підставі ст. 45 КК України, у зв`язку з дійовим каяттям.

Суд, розглянувши подане клопотання про звільнення обвинуваченої ОСОБА_5 від кримінальної відповідальності за вчинення кримінального правопорушення(проступку), передбаченого ч. 1 ст. 190 КК України, на підставі ст. 45 КК України у зв`язку з дійовим каяттям, заслухавши думку учасників судового провадження, вивчивши обвинувальний акт та долучені до нього матеріали кримінального провадження, дійшов наступного висновку.

Згідно п.1 ч.2 ст.284 КПК України кримінальне провадження закривається судом у зв`язку зі звільненням особи від кримінальної відповідальності.

Відповідно до ч.1 ст.285 КПК України особа звільняється від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених законом України про кримінальну відповідальність.

Положеннями ст.45 КК України встановлено, що особа, яка вперше вчинила кримінальний проступок або необережний нетяжкий злочин, крім корупційних кримінальних правопорушень, звільняється від кримінальної відповідальності, якщо вона після вчинення кримінального правопорушення щиро покаялася, активно сприяла розкриттю кримінального правопорушення і повністю відшкодувала завдані нею збитки або усунула заподіяну шкоду.

За змістом ст. ст. 44, 45 КК України за наявності підстав, передбачених ст. 45 КК України, звільнення особи від кримінальної відповідальності - є обов`язковим, якщо тільки вона сама проти цього не заперечує.

Судом було роз`яснено обвинуваченій ОСОБА_5 право заперечувати проти закриття кримінального провадження та право наполягати на проведенні судового провадження у повному обсязі в загальному порядку, також роз`яснено, що кримінальне провадження в такому випадку закривається з нереабілітуючих підстав. Обвинувачена ОСОБА_5 заявила, що підстави та наслідки звільнення за ст.45 КК України їй зрозумілі і просить суд розглянути клопотання.

Пунктом 2 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами України законодавства про звільнення особи від кримінальної відповідальності» №12 від 23 грудня 2005 року, визначено, що при вирішенні питання про звільнення особи від кримінальної відповідальності суд (суддя) повинен переконатися, що діяння, яке поставлено особі за провину, дійсно мало місце, що воно містить склад злочину і особа винна в його вчиненні, а також що умови та підстави її звільнення від кримінальної відповідальності передбачені Кримінальним кодексом України. Тільки після цього можна постановити (ухвалити) у визначеному кримінально-процесуальним кодексом порядку відповідне судове рішення.

Шляхом опитування сторін кримінального провадження судом встановлено, що обвинувачена ОСОБА_5 правильно розуміє і не оспорює формулювання та характер пред`явленого їй обвинувачення, правову кваліфікацію своїх дій за ч. 1 ст.190 КК України, відсутні будь-які сумніви у добровільності та істинності такої її позиції, а відтак діяння, яке поставлено обвинуваченій у провину, дійсно мало місце, вчинене нею, і отримало правильну кримінально-правову оцінку та визнано самою обвинуваченою.

Відповідно до ч.2 ст.12 КК України інкриміноване ОСОБА_5 кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 190 КК України, за вчинення якого передбачено покарання у виді штрафу від двох тисяч до трьох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або громадськими роботами на строк від двохсот до двохсот сорока годин, або виправними роботами на строк до двох років, або обмеженням волі на строк до трьох років, є кримінальним проступком і не є корупційним кримінальним правопорушенням.

Відповідно до абз. 3 п. 3 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами України законодавства про звільнення особи від кримінальної відповідальності» від 23.12.2005 року №12 дійове каяття полягає в тому, що після вчинення злочину особа щиро покаялась, активно сприяла його розкриттю та повністю відшкодувала завдані збитки або усунула заподіяну шкоду. Відсутність хоча б однієї із зазначених складових дійового каяття виключає звільнення особи від кримінальної відповідальності за ст.45 КК. Виняток можуть становити лише випадки вчинення злочину чи замаху на нього, внаслідок яких не заподіяно шкоду або не завдано збитки.

Дійове каяття передбачає обов`язкову наявність трьох елементів, а саме: щирого каяття, активного сприяння розкриттю злочину, повного відшкодування заподіяних збитків або усунення заподіяної шкоди.

На переконання суду, щире каяття обвинуваченої ОСОБА_5 полягає в суб`єктивному ставленні останньої до вчиненого, зокрема, в тому, що вона визнала факт вчинення кримінального правопорушення та його негативні наслідки, визнала свою провину у вчиненому повністю, висловила щирий жаль і сором з приводу цього, засудила свою поведінку та бажала виправити наслідки своїх дій.

У даному випадку має місце активне сприяння розкриттю злочину з боку обвинуваченої ОСОБА_5 , що полягає у тому, що останньою органу досудового розслідування повідомлено про всі відомі обставини вчинення кримінального правопорушення, в ході досудового розслідування дано послідовні визнавальні показання, добровільно компенсовано збитки.

Обвинувачена ОСОБА_5 добровільно повністю відшкодувала завдані потерпілій стороні, Центральному управлінню соціального захисту населення ДМР (у Центральному районі), збитки, що підтверджується поясненнями представника потерпілої.

Представник потерпілої в судовому засіданні пояснила, що до обвинуваченої ОСОБА_5 . Центральним управлінням соціального захисту населення ДМР (у Центральному районі) не має жодних матеріальних та моральних претензій, оскільки ОСОБА_5 повністю відшкодувала заподіяну нею шкоду (збитки). Також потерпіла сторона не заперечує щодо закриття кримінального провадження за дійовим каяттям на підставі ст.45 КК України.

ОСОБА_5 раніше до кримінальної відповідальності не притягувалась, відтак є особою, яка вперше вчинила кримінальний проступок, за місцем проживання характеризується виключно позитивно, скарг з боку сусідів на не надходило, користується повагою.

Будь-яких обставин, які, згідно норм кримінального та кримінального процесуального закону, перешкоджали б суду прийняти процесуальне рішення за заявленим обвинуваченою клопотанням, в ході судового розгляду не встановлено.

Враховуючи наявність зазначених вище передумов, а також підстав, передбачених ст.45 КК України, суд вважає можливим звільнення обвинувачену ОСОБА_5 від кримінальної відповідальності за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.190 КК України, у зв`язку з дійовим каяттям на підставі ст. 45 КК України, оскільки в судовому засіданні встановлено відповідність фактичних обставин справи умовам звільнення від кримінальної відповідальності на підставі ст. 45 КК України.

Кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_5 за ч.1 ст.190 КК України згідно приписів ч. 2 ст. 284 КПК України підлягає закриттю.

Долю речових доказів слід вирішити відповідно до ст. 100 КПК України.

Процесуальні витрати у кримінальному провадженні відсутні. Заходи по забезпеченню кримінального провадження не вживались.

Керуючись ст.ст. 12, 44, 45 КК України, ст.ст. 284, 285-288, 372 КПК України, суд,-

у х в а л и в:

Клопотання захисника ОСОБА_4 та обвинуваченої ОСОБА_5 про звільнення ОСОБА_5 від кримінальної відповідальності за вчинення кримінального правопорушення(проступку), передбаченого ч. 1 ст. 190 КК України, на підставі ст. 45 КК України, у зв`язку з дійовим каяттям та закриття кримінального провадження - задовольнити.

ОСОБА_5 звільнити від кримінальної відповідальності за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 190 КК України, у зв`язку з дійовим каяттям на підставі ст. 45 КК України.

Кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000013 від 06.01.2024, за обвинуваченням ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 190 КК України, - закрити.

Речові докази: оптичний носій CD-R диск зберігати в матеріалах кримінального провадження.

Копію ухвали негайно вручити прокурору та обвинуваченій.

Ухвала може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду протягом семи днів з дня її оголошення через Кіровський районний суд м. Дніпропетровська.

Суддя ОСОБА_1