Справа № 216/4686/22
провадження 1-кп/216/247/24
УХВАЛА

іменем України

09 травня 2024 року місто Кривий Ріг

Центрально-Міський районний суд міста Кривого Рогу Дніпропетровської області в складі: головуючого, судді ОСОБА_1 ,

за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

потерпілої ОСОБА_4 , представника потерпілого, адвоката ОСОБА_5 ,

особи, стосовно якої передбачається застосування примусових заходів медичного характеру - ОСОБА_6 , законного представника зазначеної особи - ОСОБА_7 , захисника ОСОБА_8 ,

розглянувши у закритому судовому засідання в залі суду № 7 клопотання потерпілої ОСОБА_4 про проведення незалежної експертизи ДНК стосовно померлого ОСОБА_9 під час розгляду клопотання про застосування примусових заходів медичного характеру у кримінальному провадженні № 0000385 щодо ОСОБА_6 , який вчинив суспільно небезпечне діяння, передбачене ч.1 ст.115 КК України,

в с т а н о в и в:

В провадженні Центрально-Міського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області знаходиться клопотання про застосування примусових заходів медичного характеру у кримінальному провадженні № 0000385 щодо ОСОБА_6 , який вчинив суспільно небезпечне діяння, передбачене ч.1 ст.115 КК України.

Під час судового засідання 06.05.2024 р. судом оголошені клопотання потерпілої ОСОБА_4 від 30.01.2023 р. (а.с. 90 т.1 кр.пр.), а також від 26.03.2024 р., 30.04.2024 р., які підтримувалися її представниками, про проведення незалежної експертизи ДНК стосовно померлого ОСОБА_9 , для чого просила видати їй частку ребра (фрагмент) померлого ОСОБА_9 , частину біологічно виявлених залишків, а також епітелій померлого ОСОБА_9 , які перебувають у Державній установі СМЕ, при необхідності, провести екзгумацію трупа ОСОБА_9 в разі витребування експертами заразків для порівняння.

Потерпіла та її представник, адвокат ОСОБА_5 у судовому засіданні підтримали заявлене клопотання.

Прокурор в судовому засіданні заперечив проти призначення вказаної експертизи, оскільки у матеріалах кримінального провадження наявні висновки молекулярно-генетичних експертиз № 1682 від 16.11.2022 року та № 1680 від 15.11.2022 року, де надано відповіді на усі поставлені питання щодо приналежності виявленого тіла ОСОБА_9 .

Законний представник ОСОБА_6 ОСОБА_7 , захисник ОСОБА_6 адвокат ОСОБА_8 та ОСОБА_6 в судовому засіданні проти задоволення клопотання потерпілої заперечували.

Заслухавши клопотання, учасників процесу, суд приходить до висновку, що клопотання про дозволу на проведення незалежної експертизи ДНК задоволенню не підлягає.

Відповідно до ч. 1 ст. 332 КПК України під час судового розгляду суд за клопотанням сторін кримінального провадження або потерпілого за наявності підстав, передбачених статтею 242 КПК України, має право своєю ухвалою доручити проведення експертизи експертній установі, експерту або експертам.

Згідно ч. 2 ст. 332 КПК України, суд має право своєю ухвалою доручити проведення експертизи експертній установі, експерту або експертам незалежно від наявності клопотання, якщо: 1) суду надані кілька висновків експертів, які суперечать один одному, а допит експертів не дав змоги усунути виявлені суперечності; 2) під час судового розгляду виникли підстави, передбачені ч. 2 ст. 509 КПК України; 3) існують достатні підстави вважати висновок експерта (експертів) необґрунтованим чи таким, що суперечить іншим матеріалам справи або викликає інші обґрунтовані сумніви в його правильності.

Відповідно до ст. 242 КПК України експертиза проводиться експертом за зверненням сторони кримінального провадження або за дорученням суду, якщо для з`ясування обставин, що мають значення для кримінального провадження, необхідні спеціальні знання.

Слідчий або прокурор зобов`язані забезпечити проведення експертизи щодо: 1) встановлення причин смерті; 2) встановлення тяжкості та характеру тілесних ушкоджень; 3) визначення психічного стану підозрюваного за наявності відомостей, які викликають сумнів щодо його осудності, обмеженої осудності; 4) встановлення віку особи, якщо це необхідно для вирішення питання про можливість притягнення її до кримінальної відповідальності, а іншим способом неможливо отримати ці відомості; 6) визначення розміру матеріальних збитків, якщо потерпілий не може їх визначити та не надав документ, що підтверджує розмір такої шкоди, розміру шкоди немайнового характеру, шкоди довкіллю, заподіяного кримінальним правопорушенням.

Відповідно до статті 1 Закону України «Про судову експертизу» судова експертиза - це дослідження експертом на основі спеціальних знань матеріальних об`єктів, явищ і процесів, які містять інформацію про обставини справи, що перебуває у провадженні, зокрема, суду.

У кримінальному провадженні внесеному у ЄРДР за № 000385 від 10.04.2022 року під час досудового розслідуваня проведені молекулярно-генетичні експертизи, долучені прокурором під час судового розгляду та безпосередньо досліджені судом.

Відповідно до ч. 1 ст. 242 КПК України експертиза проводиться експертом за зверненням сторони кримінального провадження або за дорученням слідчого судді чи суду, якщо для з`ясування обставин, що мають значення для кримінального провадження, необхідні спеціальні знання. Не допускається проведення експертизи для з`ясування питань права.

Відповідно до п. 1.2.14 Інструкції про призначення та проведення судових експертиз та експертних досліджень, затвердженої Наказом Міністерства юстиції України № 53/5 від 08.10.1998, згідно з процесуальним законодавством України експертами виконуються первинні, додаткові, повторні, комісійні та комплексні експертизи.

Як вбачається з клопотання потерпілої ОСОБА_4 вона просить надати дозвіл на проведення незалежної експертизи ДНК стосовно померлого ОСОБА_9 .

З висновку експерта КЗ «Дніпропетровське обласне бюро судово-медичної експертизи» ДОР № 1682 від 16.11.2022 року вбачається, що на підставі проведеної молекулярно-генетичної експертизи вбачається, що зі слідів крові на фрагменті електричного дроту, вилученого 01.08.2022 року під час огляду місця події домоволодіння АДРЕСА_1 , отримані препарати ДНК чоловічої статевої належності, встановлений їх генотип. Проведений молекулярно-генетичний порівняльний аналіз виявив співпадання генотипу слідів крові на фрагменті електричного дроту з енотипом потерпілого ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . ДНК цих слідів крові може походити від потерпілого ОСОБА_9 з ймовірністю не менше 99,99999978%.

З висновку експерта КЗ «Дніпропетровське обласне бюро судово-медичної експертизи» ДОР № 1680 від 15.11.2022 року вбачається, що на підставі проведеної молекулярно-генетичної експертизи вбачається, що із фрагмента ребра загиблого ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , отримані ДНК чоловічої статевої належності, встановлений їх генотип. Із зразка букального епітелію ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , отримані препарати ДНК, встановлений їх генотип. Молекулярно-генетичним аналізом встановлено, що ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , може бути біологічною матір`ю загиблого ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з вірогідністю не менше 99,9999%.

Відповідно до п. 10 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 8 від 30.05.1997 «Про судову експертизу в кримінальних і цивільних справах» додаткова експертиза призначається після розгляду судом висновку первинної експертизи, коли з`ясується, що усунути неповноту або неясність висновку шляхом допиту експерта неможливо.

Стаття 101 КПК України містить норми про дослідження висновку експерта, відповідно до яких для роз`яснення і доповнення висновку експерт може бути викликаний в суд і йому можуть бути поставлені питання щодо наданого ним висновку. Процедура допиту експерта в суді також передбачена процесуальним кодексом.

У відповідності до роз`яснень Пленуму Верховного Суду України в постанові № 8 від 30.05.97 «Про судову експертизу в кримінальних і цивільних справах», висновок визнається неповним, коли експерт дослідив не всі подані йому об`єкти чи не дав вичерпних відповідей на порушені перед ним питання. Неясним вважається висновок, який нечітко викладений або має невизначений, неконкретний характер. У випадках, коли в справі щодо одного й того ж предмета проведено декілька експертиз, у тому числі комплексну, комісійну, додаткову чи повторну, суд повинен дати оцінку кожному висновку з точки зору всебічності, повноти й об`єктивності експертного дослідження. Такій оцінці підлягають також окремі висновки експертів - членів комісійної чи комплексної експертизи, які не підписали спільний висновок. Отже, висновок експерта не має наперед встановленої сили та переваги над іншими джерелами доказів, підлягає перевірці й оцінці за внутрішнім переконанням суду, яке має ґрунтуватися на всебічному, повному й об`єктивному розгляді всіх обставин справи у сукупності.

Фактично, зазначені в клопотаннях потерпілої доводи на підтвердження необхідності проведення експертизи ДНК щодо померлого ОСОБА_9 . зводяться до непогодження потерпілої ОСОБА_4 з попередніми висновками експертів, а викладені у клопотанні вимоги зводяться до проведення експертизи з метою переоцінки попередніх висновків, фактичної переоцінки наявних у матеріалах кримінального провадження доказів та роз`яснення висновку експерта, що не відповідає положенням кримінально - процесуального закону та меті призначення повторної та додаткової експертиз.

Положеннями статті 332 КПК України передбачено саме право, а не обов`язок суду призначати під час судового розгляду проведення експертизи, що належить до дискреційних повноважень суду.

До того ж, важливою обставиною, яку суд оцінює при прийняті рішення щодо наявності підстав для призначення експертизи, є необхідність дотримання розумних строків розгляду кримінального провадження.

Відповідно до ч. 1 ст. 318 КПК України судовий розгляд має бути проведений і звершений протягом розумного строку.

Так, відповідно до вимог ч. 1 та ч. 2 ст. 28 КПК України, під час кримінального провадження кожна процесуальна дія або процесуальне рішення повинні бути виконані або прийняті в розумні строки. Розумними вважаються строки, що є об`єктивно необхідними для виконання процесуальних дій та прийняття процесуальних рішень. Розумні строки не можуть перевищувати передбачені КПК України строки виконання окремих процесуальних дій або прийняття окремих процесуальних рішень. Суд зазначає, що судова експертиза призначається лише у разі дійсної потреби у спеціальних знаннях для встановлення фактичних даних, що входять до предмета доказування, тобто у разі, коли висновок експерта не можуть замінити інші засоби доказування.

Отже, враховуючи гарантоване право на справедливий розгляд та вирішення справи у розумні строки, а також те, що в судовому засіданні не було встановлено підстав для призначення повторної або додаткової експертизи, та виходячи із завдань кримінального провадження, якими є, в тому числі, забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура, суд приходить до висновку про відсутність підстав для задоволення поданих раніше вищевказаних клопотання потерпілої ОСОБА_4 , підтриманих її представниками, оскільки недоведена необхідність та доцільність проведення додаткової або повторної експертизи, а також інших процесуальних дій в разі задоволення вказаного клопотання.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.7, 28, 242, 332, 350, 372 КПК України, суд,

п о с т а н о в и в:

В задоволенні клопотань потерпілої ОСОБА_4 від 30.01.2023 р., а також від 26.03.2024 р., 30.04.2024 р., які підтримувалися її представниками про надання дозволу на проведення незалежної експертизи ДНК стосовно померлого ОСОБА_9 та надання відповідних біологічних зразків для проведення експертизи, заявлені при розгляді клопотання про застосування примусових заходів медичного характеру у кримінальному провадженні № 0000385 щодо ОСОБА_6 , який вчинив суспільно небезпечне діяння, передбачене ч.1 ст.115 КК України, - відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя ОСОБА_10