Справа № 333/2258/24
Провадження № 1-кс/333/902/24
УХВАЛА

15 березня 2024 року м. Запоріжжя

Слідчий суддя Коммунарського районного суду м. Запоріжжя ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора Запорізької обласної прокуратури ОСОБА_3 , розглянувши у залі Комунарського районного суду м. Запоріжжя клопотання старшого слідчого першого слідчого відділу (з дислокацією у м. Мелітополі та м. Запоріжжі) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Мелітополі ОСОБА_4 про надання дозволу на затримання підозрюваного з метою приводу його для участі у розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою у кримінальному провадженні №0000098, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 04.03.2013 року, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.366, ч.2 ст.127 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

11.03.2024 року старший слідчий першого слідчого відділу (з дислокацією у м. Мелітополі та м. Запоріжжі) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Мелітополі ОСОБА_4 звернувся до суду із клопотанням, погодженим із прокурором відділу протидії порушенням прав людини у правоохоронній та пенітенціарній сферах Запорізької обласної прокуратури ОСОБА_3 , про дозвіл на затримання підозрюваного ОСОБА_5 з метою приводу його для участі в розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у кримінальному провадженні №0000098, відомості про яке внесені до ЄРДР 04.03.2013 року.

Обґрунтовуючи вказане клопотання слідчий вказав, що згідно з наказом л/с по УМВС України в Запорізькій області в Запорізькій області № 76 о/с від 14.04.2004 року ОСОБА_5 призначено на посаду першого заступника начальника управління карного розшуку УМВС України в Запорізькій області.

Разом з тим, будучи службовою особою, займаючи керівну посаду заступника начальника управління карного розшуку УМВС України в Запорізькій області, маючи спеціальне звання - підполковник міліції ОСОБА_5 використовував надані чинним законодавством владні повноваження для вчинення злочину.

25 вересня 2004 року, приблизно о 15 годині в городі домоволодіння АДРЕСА_1 виявлено труп неповнолітньої ОСОБА_6 ІНФОРМАЦІЯ_1 з ознаками насильницької смерті. За даним фактом того ж дня прокуратурою Запорізької області порушено кримінальну справу № 250428 за ознаками складу злочину, передбаченого ч.1 ст.115 КК України. Кілька днів даний тяжкий злочин залишався нерозкритим.

27 вересня 2004 року, в ранковий час, в ході проведених заходів, спрямованих на встановлення особи, яка скоїла вбивство ОСОБА_6 , співробітниками кримінальної міліції Пологівського РВ УМВС України в Запорізькій області до прокуратури Пологівського району Запорізької області, розташовану за адресою: місто Пологи, вулиця Горького, 18 був доставлений мешканець села Пологи Пологівського району ОСОБА_7 , який в ході допиту в якості свідка заявив про свою непричетність до даного злочину, докладно описавши обставини проведеного ним дня 24 серпня 2004 року. Після цього ОСОБА_7 був відпущений додому, де і перебував до 01 жовтня 2004 року.

До зазначеного часу, не маючи фактичних даних про причетність ОСОБА_7 до скоєння даного злочину, у заступника начальника управління карного розшуку УМВС України в Запорізькій області ОСОБА_5 , першого заступника начальника - начальника кримінальної міліції Пологівського РВ УМВС України в Запорізькій області ОСОБА_8 , заступника начальника відділу карного розшуку Пологівського РВ УМВС України в Запорізькій області ОСОБА_9 і уповноважених того ж районного відділу міліції ОСОБА_10 і ОСОБА_11 з хибно зрозумілих інтересів служби для розкриття даного злочину виник злочинний умисел, спрямований на схиляння ОСОБА_7 під фізичним та психічним впливом до самообмови у вчиненні умисного вбивства ОСОБА_6 .

Реалізуючи даний спільний злочинний намір, 01 жовтня 2004 року, приблизно о 17 годині ОСОБА_12 . І ОСОБА_10 на не встановленому слідством службовому автомобілі доставили ОСОБА_7 до службового кабінету першого заступника начальника - начальника кримінальної міліції Пологівський РВ УМВС України в Запорізькій області, що розташований на першому поверсі будівлі райвідділу за адресою: АДРЕСА_2 .

У вказаному місці заступник начальника УКР УМВС України в Запорізькій області ОСОБА_5 , ОСОБА_8 і ОСОБА_10 , будучи службовими особами та представниками влади, явно виходячи за межі наданих їм прав та повноважень, усупереч волі ОСОБА_7 , ображаючи його особисту гідність, під загрозою застосування фізичного насильства стали схиляти його до самообмови у вчиненні вбивства неповнолітньої ОСОБА_6 , проте ОСОБА_7 продовжував стверджувати про свою непричетність до даного злочину. Не отримавши такими незаконними методами від ОСОБА_7 зізнання у вчиненні злочину, якого він не здійснював, ОСОБА_5 , ОСОБА_8 і ОСОБА_10 спільно вирішили заподіяти йому побої, застосувати інші насильницькі дії, які доставлять потерпілому сильну фізичну біль та моральні страждання, і в такий спосіб отримати від нього зізнання у вбивстві ОСОБА_6 , що повинно було висловитися у складанні ОСОБА_7 завідомо неправдивого офіційного документа - явки з повинною.

З цією метою ОСОБА_5 , діючи умисно, явно виходячи за межі наданих йому прав і повноважень, використовуючи незаконні методи ведення дізнання, завдав ОСОБА_7 близько 3 ударів в область обличчя, від чого останній зазнав сильний біль і у нього утворилася гематома під правим оком.

Не отримавши від ОСОБА_7 визнання, його з приміщення Пологівського РВ УМВС України в Запорізькій області перевели до приміщення УКР Пологівського РВ УМВС України в Запорізькій області, розташоване в м. Пологи по вул. Матросова, 29. Там, оперуповноважені ОСОБА_10 і ОСОБА_11 , діючи за попередньою змовою з ОСОБА_5 , ОСОБА_8 і ОСОБА_9 , реалізуючи раніше досягнутий злочинний намір, спрямований на отримання від ОСОБА_7 визнання в злочині, якого він не здійснював, умисно, протиправно, всупереч інтересам служби, застосували до нього тортури, тобто фізичне насильство шляхом нанесення безлічі ударів руками і ногами в область голови, тулуба та кінцівок, заподіявши в результаті цього сильну фізичну біль. Після цього, не схиливши побоями ОСОБА_7 до самообмови, ОСОБА_10 і ОСОБА_11 збили його на підлогу, зверху поставили табурет, між ніжок якого просмикнули його руки, які стали виламувати в різні боки, виламували пальці рук, надягали на нього протигаз, через отвір якого пускали сигаретний дим до тих пір, поки він не став захлинатися блювотними масами; били пластиковою пляшкою, наповненою водою, по голові; застібали його руки за спиною в наручники і в такому стані піднімали вгору від підлоги, від чого на суглоби і сухожилля рук чинився великий тиск. Перераховані тортури чергувалися і продовжувалися приблизно з 18 години 01 жовтня до ранку 02 жовтня 2004 року.

У ході застосування до нього тортур ОСОБА_11 і ОСОБА_10 в кабінет постійно заходили і спостерігали за цим процесом ОСОБА_5 , ОСОБА_8 і заступник начальника відділу карного розшуку Пологівського РВ УМВС України в Запорізькій області ОСОБА_9 . Останні, хоча і не брали участі в тортурах, однак чинили на нього психічний вплив, вимагаючи обмовити себе у злочині, якого він не здійснював, погрожуючи довести його до інвалідності або смерті. У разі згоди обмовити себе у вбивстві ОСОБА_6 , йому обіцяли нормальні умови утримання у в`язниці.

Вранці 02 жовтня 2004 року, ОСОБА_7 , будучи не в змозі переносити сильну фізичну біль та моральні страждання, був змушений заявити про свою згоду визнати себе винним у вбивстві неповнолітньої ОСОБА_6 , тобто у злочині, якого не скоював і скласти про це необхідний від нього завідомо неправдивий документ - явку з повинною.

Далі ОСОБА_9 , діючи умисно, протиправно, продовжуючи реалізовувати спільний з ОСОБА_5 , ОСОБА_8 , Швецем, ОСОБА_10 злочинний намір, спрямований на схиляння ОСОБА_7 до самообмови і складанню угодного їм завідомо неправдивого документа - явки з повинною, в цей же день, тобто 02 жовтня 2004 року, приблизно о 09 годині, в службовому кабінеті будівлі УКР Пологівського РВ УМВС України в Запорізькій області, надиктував ОСОБА_7 офіційний документ - явку з повинною, в який останній, зі слів ОСОБА_9 , вніс неправдиві відомості про те, що нібито саме він скоїв вбивство неповнолітньої ОСОБА_6 і вказав обставини, при яких він цей злочин нібито скоїв. Тобто, фактично виконавцем офіційного документа - явки з повинною про вчинення умисного вбивства неповнолітньої ОСОБА_6 був не ОСОБА_7 , який даного злочину не скоював, а ОСОБА_5 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_11 і ОСОБА_10 , в результаті злочинних дій яких було складено цей документ, передбачений статтею 95 КПК України, що є, відповідно до частини 3 пункту 1 статті 94 КПК України, одним із приводів до порушення кримінальної справи.

Продовжуючи діяти у відповідності з розробленим злочинним планом, вранці 02 жовтня 2004 року завідомо неправдивий документ - явка з повинною ОСОБА_7 про скоєння вбивства неповнолітньої ОСОБА_6 була передана слідчому слідчого відділу прокуратури Запорізької області ОСОБА_13 , який не був обізнаний про злочинні дії ОСОБА_5 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_11 і ОСОБА_10 . Зазначений процесуальний документ ОСОБА_13 долучив до матеріалів кримінальної справи № 250428 та на його підставі в цей же день затримав ОСОБА_7 у якості підозрюваного в порядку ст. 115 КПК України, а 12 жовтня 2004 року пред`явив йому обвинувачення у вчиненні злочину, передбаченого частиною 1 статті 115 КК України - умисне вбивство.

Після цього, ОСОБА_7 , виконуючи незаконні вказівки ОСОБА_5 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_14 , при допитах 02, 05, 07, 12 жовтня і 23 грудня 2004 року дав слідчому слідчого відділу прокуратури Запорізької області ОСОБА_13 завідомо неправдиві показання про те, що він вчинив умисне вбивство, поєднане із зґвалтуванням ОСОБА_6 . Свої неправдиві свідчення ОСОБА_7 підтвердив 02 жовтня 2004 року при проведенні відтворення обстановки та обставин події злочину з його участю, на місці вказавши обставини, які стали йому відомі від ОСОБА_5 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_11 і ОСОБА_10 .

У подальшому зазначені неправдиві свідчення ОСОБА_7 , які він дав під фізичним і психічним насильством з боку співробітників правоохоронних органів ОСОБА_5 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_11 і ОСОБА_10 були покладені в основу обвинувачення ОСОБА_7 у вчиненні тяжкого злочину, передбаченого п. 10 ч. 2 ст. 115, ч. 4 ст. 152 КК України - умисне вбивство неповнолітньої ОСОБА_6 , поєднане з її згвалтуванням.

Вироком апеляційного суду Запорізької області від 07 квітня 2005 року в результаті злочинних дій ОСОБА_5 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_11 і ОСОБА_10 за підробленими доказами, в тому числі і самообмови ОСОБА_7 , він визнаний винним у вчиненні умисного вбивства, поєднаного із зґвалтуванням неповнолітньої ОСОБА_6 за ч. 4 ст. 152, п. 10 ч. 2 ст. 115 КК України і йому призначено покарання у вигляді 13 років позбавлення волі.

Ухвалою колегії суддів судової палати у кримінальних справах Вищого спеціалізованого суду України від 13 березня 2012 року вирок апеляційного суду Запорізької області від 07 квітня 2005 року був скасований в порядку виключного провадження за нововиявленими обставинами.

23 березня 2012 року кримінальну справу стосовно ОСОБА_7 про умисне вбивство, поєднане із зґвалтуванням неповнолітньої ОСОБА_6 закрито за відсутністю в його діях складу злочину, запобіжний захід у вигляді утримання під вартою скасовано.

Так, на підставі викладеного, Генеральною прокуратурою України було порушено кримінальну справу відносно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , громадянина України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_3 .

31 жовтня 2012 року у відношенні ОСОБА_5 винесено постанову про притягнення як обвинуваченого за ч. 2 ст. 127, ч.2 ст. 366 КК України.

Того ж дня ОСОБА_5 оголошено у розшук.

У подальшому 20 листопада 2012 набув чинності новий КПК України, відповідно до п. 10 Перехідних положень якого кримінальні справи, які на день набрання чинності цим Кодексом не направлені до суду з обвинувальним висновком, постановою про застосування примусових заходів медичного чи виховного характеру, постановою про направлення справи до суду для вирішення питання про звільнення особи від кримінальної відповідальності, розслідуються, надсилаються до суду та розглядаються судами першої, апеляційної, касаційної інстанцій згідно з положеннями цього Кодексу.

Враховуючи зазначене, Генеральною прокуратурою України 04.03.2013 було внесено відомості до ЄРДР за №000098 за викладеними вище фактами та продовжено досудове розслідування за ч. 2 ст. 366, ч. 2 ст. 127 КК України, в т.ч. відносно ОСОБА_5

Вина ОСОБА_5 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 366, ч. 2 ст. 127 КПК України підтверджується показаннями потерпілого ОСОБА_7 , показаннями свідків, висновками судових експертиз та іншими матеріалами кримінального провадження.

Прийнятими заходами встановити місцезнаходження підозрюваного на теперішній час не вдалось, у зв`язку з чим здійснити його виклик до органів досудового розслідування не виявляється можливим.

Враховуючи викладене, у сторони обвинувачення є обґрунтовані підстави вважати, що підозрюваний ОСОБА_5 переховується від органів досудового розслідування з метою уникнення від притягнення до кримінальної відповідальності.

Крім того, наявні інші ризики, передбачені ст. 177 КПК України, що дають стороні обвинувачення підстави звернутися до слідчого судді з клопотанням про застосування стосовно підозрюваногоОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

На підставі викладеного, враховуючи наявність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, тяжкість покарання, що загрожує у випадку визнання ОСОБА_5 винним у вчиненні вищевказаного особливо тяжкого кримінального правопорушення, слідчий вважає, що наявні підстави для тримання підозрюваного під вартою, а також наявні обставини, передбачені ч.4 ст. 189 КПК України, що свідчить про неможливість запобігання вищезазначеним ризикам застосуванням більш м`яких запобіжних заходів, а також з метою забезпечення його участі в розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, у зв`язку з чим просить слідчого суддю надати дозвіл на затримання ОСОБА_5 з метою приводу для розгляду клопотання про застосування відносно останньої запобіжного заходу.

У судовому засіданні прокурор ОСОБА_3 у повному обсязі підтримав клопотання слідчого та послався на обставини, які у ньому були викладені.

Вислухавши доводи прокурора щодо необхідності надати дозвіл на затримання підозрюваного ОСОБА_5 з метою приводу для участі в розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, суд дійшов до висновку про необхідність задовольнити клопотання на підставі такого.

У судовому засіданні встановлено, що 30.03.2012 року постановою старшого слідчого в особливо важливих справах Генеральної прокуратури України ОСОБА_15 порушено кримінальну справу №49-3452 за фактом застосування працівниками УМВС України в Запорізькій області тортур до ОСОБА_7 за ознаками складу злочину, передбаченого ч. 2 ст. 127 КК України.

31.10.2012 року старшим слідчим в особливо важливих справах Генеральної прокуратури України ОСОБА_15 у вказаному кримінальному провадженні ОСОБА_5 було пред`явлено обвинувачення про скоєння злочинів, передбачених ч.2 ст.127, ч.2 ст.366 КК України.

Того ж дня, тобто 31.10.2012 року постановою слідчого ОСОБА_15 обвинуваченого ОСОБА_5 оголошено в розшук. У зв`язку із переховуванням обвинувачених ОСОБА_5 та ОСОБА_11 , матеріали кримінального провадження відносно останніх було виділено в окреме провадження та присвоєно № 49-3602.

19.11.2012 року постановою слідчого ОСОБА_15 досудове слідство по кримінальній справі №49-3602 призупинено, у зв`язку з розшуком ОСОБА_5 і ОСОБА_11

04.03.2013 року слідчим Генеральної прокуратури України були внесені відомості до ЄРДР про вчинення ОСОБА_5 : кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.366 КК України (кримінальне провадження №0000100) та кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 127 КК України (кримінальне провадження №0000101).

Того ж дня, постановами заступника начальника слідчого відділу Генеральної прокуратури України ОСОБА_16 доручено проведення досудового розслідування по вказаним кримінальним провадженням старшому слідчому в особливо важливих справах Генеральної прокуратури України ОСОБА_15 .

04.03.2013 року постановою слідчого Генеральної прокуратури України ОСОБА_15 було винесено постанову про відновлення провадження у кримінальному провадженні ій справі №49-3602 у ЄРДР зареєстровано кримінальне провадження №0000101.

06.03.2013 року постановою начальника Першого відділу управління процесуального керівництва досудовим розслідуванням та підтримання державного обвинувачення Головного управління з розслідування особливо важливих справ Генеральної прокуратури України ОСОБА_17 об`єднані в одному провадженні матеріали досудових розслідувань: №0000098, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.127 КК України; №0000099 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.366 КК України; №0000100 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.127 КК України та № 0000101, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.366 КК України які внесені до ЄРДР 04.03.2013 року, об`єднаному кримінальному провадженню присвоєно загальний реєстраційний номер №0000098.

16.04.2023 року перший заступник Генерального прокурора України ОСОБА_18 для організації подальшого розслідування матеріали кримінального провадження № 0000098 направлено прокурору Запорізької області ОСОБА_19

26.07.2013 року постановою слідчого в ОВС слідчого відділу прокуратури Запорізької області ОСОБА_20 досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000098 зупинено у зв`язку з розшуком ОСОБА_5 та ОСОБА_21

17.07.2019 року постановою першого заступника прокурора області начальника управління нагляду у кримінальному провадженні ОСОБА_22 доручено проведення досудового розслідування у вищевказаному кримінальному провадженні слідчим територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Мелітополі.

22.07.2019 року слідчий другого слідчого відділу слідчого управління ТУ ДБР, розташоване у м. Мелітополі ОСОБА_23 повідомив прокурора Запорізької області про початок досудового розслідування у кримінальному провадженні №0000098.

22.11.2019 року досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000098 відновлено, кримінальне провадження відносно ОСОБА_21 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 127, ч. 2 ст. 366 КК України, закрито.

Того ж дня, 22.11.2019 року постановою прокурора відділу прокуратури Запорізької області ОСОБА_24 досудове розслідування у кримінальному провадженні за №0000098 за підозрою ОСОБА_5 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.127, ч.2 ст. 366 КК України зупинено.

29.09.2023 року постановою заступника керівника Запорізької обласної прокуратури ОСОБА_25 визначеного групу прокурорів у кримінальному провадженні №0000098 для здійснення нагляду у формі процесуального керівництва, у складі: ОСОБА_26 , ОСОБА_3 , старший групи ОСОБА_3

30.09.2023 року постановою керівника першого слідчого відділу (з дислокацією у м. Мелітополі та м. Запоріжжі) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Мелітополі, ОСОБА_27 визначено групу слідчих, яким доручено здійснювати досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000098, у складі: ОСОБА_4 , ОСОБА_28 , ОСОБА_29 , ОСОБА_30 , ОСОБА_31 , ОСОБА_32 , ОСОБА_33 , ОСОБА_34 , старший слідчий ОСОБА_4

11.03.2024 року старший слідчий першого слідчого відділу (з дислокацією у м. Мелітополі та м. Запоріжжі) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Мелітополі ОСОБА_4 звернувся до суду із клопотанням, погодженим із прокурором відділу протидії порушенням прав людини у правоохоронній та пенітенціарній сферах Запорізької обласної прокуратури ОСОБА_3 , про дозвіл на затримання підозрюваного ОСОБА_5 з метою приводу його для участі в розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу.

Зазначене клопотання оформлене відповідно до вимог ст. 188 Кримінального процесуального кодексу України. До матеріалів клопотання додані копії документів, якими слідчий обґрунтовує доводи клопотання та витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань щодо кримінального провадження.

Того ж дня, до суду надійшло клопотання слідчого першого слідчого відділу (з дислокацією у м. Мелітополі та м. Запоріжжі) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Мелітополі ОСОБА_4 про застосування ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Розгляд клопотання про дозвіл на затримання з метою приводу передбачений ст.189 КПК України.

Відповідно до ч.4 вказаної статті слідчий суддя, суд відмовляє у наданні дозволу на затримання підозрюваного, обвинуваченого з метою його приводу, якщо прокурор не доведе, що зазначені у клопотанні про застосування запобіжного заходу обставини вказують на наявність підстав для тримання під вартою підозрюваного, обвинуваченого, а також є достатні підстави вважати, що:

1) підозрюваний, обвинувачений переховується від органів досудового розслідування чи суду;

2) одержавши відомості про звернення слідчого, прокурора до суду із клопотанням про застосування запобіжного заходу, підозрюваний, обвинувачений до початку розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу вчинить дії, які є підставою для застосування запобіжного заходу і зазначені у статті 177 цього Кодексу.

Вважаю, що прокурором у судовому засіданні доведено, про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_5 кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст. 366, ч. 2 ст. 127 КК України. На думку слідчого судді, зазначене підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами, а саме:

- показаннями потерпілого ОСОБА_7 , який повідомив, що 01.10.2004 року ОСОБА_5 разом з іншими співробітниками Пологівського РВ УМВС України в Запорізькій обл., шляхом застосування до нього тортур, схилив до самообмови і складанню завідомо неправдивого документу явки з повинною про скоєння вбивства. ОСОБА_5 безпосередньо його вдарив двічі кулаком у голову. У подальшому, ОСОБА_5 йому погрожував, зазначивши, що у разі не визнання своєї вини, його заберуть до Запоріжжя, де він може померти. На обличчі у нього залишилися тілесні ушкодження від ударів ОСОБА_5 ;

- даними протоколу відтворення обстановки та обставин події від 16.05.2012 року, згідно яких потерпілий ОСОБА_7 показав та пояснив, що в одному із кабінетів Пологівського РВ ОСОБА_5 завдав йому два удари в голову;

- даними протоколу впізнання по фотознімках, згідно яких потерпілий ОСОБА_7 впізнав по фотознімках ОСОБА_5 , як особу, яка до нього застосовувала психічне та фізичне насильство 01.10.2004 року;

- іншими матеріалами кримінального провадження у своїй сукупності.

Перевіряючи достатність доказів для такого висновку, слідчий суддя, поряд з положеннями ч.2 ст. 297-4 КПК України, враховує практику Європейського суду з прав людини у відповідності до якої «обґрунтована підозра» про яку йдеться у ст.5 Конвенції про захист прав і основоположних свобод людини, означає наявність фактів чи інформації, котрі могли би переконати об`єктивного спостерігача, що конкретна особа можливо вчинила злочин.

Разом з тим, слідчий суддя не наділений повноваженнями щодо оцінки доказів на даній стадії кримінального судочинства. Питання щодо доведеності вини особи та правильності кваліфікації її дій у відповідності до закону про кримінальну відповідальність підлягають дослідженню при проведенні досудового розслідування та під час розгляду кримінального провадження по суті.

Факт переховування ОСОБА_5 від органів досудового розслідування підтверджується даними постанов про оголошення підозрюваного у розшук та фактами неявки останнього до слідчого.

Крім того, 16.11.2021 року до Запорізької обласної прокуратури надійшов лист від ОСОБА_5 , в якому останній зазначає, що він проживає на цей час в російській федерації (Краснодарський край, м. Абинськ) та просить закрити кримінальне провадження відносно нього у зв`язку із строком давності притягнення до кримінальної відповідальності.

Враховуючі вказані обставини у сукупності, слідчий суддя вважає, що прокурором доведений факт того, що одержавши відомості про звернення слідчого із клопотанням про застосування запобіжного заходу, підозрюваний ОСОБА_5 до початку розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу вчинить дії, які є підставою для застосування запобіжного заходу. Тобто, з наданих слідчим матеріалів вбачається, що у ОСОБА_5 на цей час існують ризики, передбачені п.п.1,3,5 ч.1 ст.177 КПК України, а саме: можливість переховування від органів досудового розслідування і суду, незаконно впливати на потерпілого, вчинення нового кримінального правопорушення.

Таким чином, з урахуванням того, що матеріали кримінального провадження, додані до клопотання слідчого повністю підтверджують доводи, викладені прокурором, тому суд вважає доведеним той факт, що зазначені у клопотанні обставини вказують на наявність підстав для затримання ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , з метою приводу останнього для участі у розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у кримінальному провадженні №0000098, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 04.03.2013 року.

Керуючись ст.ст. 177, 188, 189, 190 КПК України, слідчий суддя, -

УХВАЛИВ :

Клопотання старшого слідчого першого слідчого відділу (з дислокацією у м. Мелітополі та м. Запоріжжі) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Мелітополі ОСОБА_4 про надання дозволу на затримання підозрюваного з метою приводу його для участі у розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою у кримінальному провадженні №0000098, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 04.03.2013 року, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.366, ч.2 ст.127 КК України задовольнити.

Надати дозвіл на затримання ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , з метою приводу останнього для участі у розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою у кримінальному провадженні №0000098, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 04.03.2013 року, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.366, ч.2 ст.127 КК України.

Ухвала діє по 15.09.2024 року (включно).

Копію ухвали направити старшому слідчому першого слідчого відділу (з дислокацією у місті Мелітополі та місті Запоріжжі) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Мелітополі ОСОБА_4 для виконання.

Ухвала оскарженню не підлягає і заперечення проти неї можуть бути подані під час підготовчого провадження у суді.

Повний текст ухвали складено 20.03.2024 року.

Слідчий суддя Комунарського районного суду

м. Запоріжжя ОСОБА_1