Справа № 643/3153/24
Провадження № 1-в/643/125/24
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02.05.2024 Московський районний суд м. Харкова у складі:

головуючого судді - ОСОБА_1 ,

за участю секретаря - ОСОБА_2

особи, відносно якої розглядається подання ОСОБА_3

представника органу пробації ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні подання Салтівського районного відділу філії Державної установи «Центр пробації» в Харківській області про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням і направлення засудженого для відбування призначеного покарання відносно:

ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Харкова, громадянина України, зареєстрованого та фактично мешкаючого за адресою: АДРЕСА_1 , засудженого 31.10.2023 вироком Чугуївського міського суду Харківської області за ч. 1 ст. 309 КК України до 1 року обмеження волі, на підставі ст. 75 КК України, звільненого від відбування покарання з випробуванням строком на 1 рік, -

ВСТАНОВИВ:

Вироком Чугуївського міського суду Харківської області від 31.10.2023 р. ОСОБА_3 визнано винним за ст. 198 КК України та призначено покарання у виді обмеження волі строком до 1 року. На підставі ст.75 КК України ОСОБА_3 звільнено від відбування покарання із встановленням іспитового строку тривалістю 1 рік з покладенням обов`язків за ст.76 КК України, а саме: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання, не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Заступник начальника Салтівського районного відділу філії Державної установи «Центр пробації» в Харківській області звернулась до суду з поданням про скасування звільнення від відбування покарання з випробовуванням та направлення його для відбування покарання призначеного вироком Чугуївського міського суду Харківської області від 31.10.2023 року.

Прокурор у судове засідання не з`явився, надав суду заяву про розгляд подання без його участі, проти задоволення подання не заперечував.

Представник Салтівського районного відділу філії Державної установи «Центр пробації» ОСОБА_4 , у судовому засіданні подання підтримала, просила задовольнити.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку щодо відсутності підстав для задоволення подання з огляду на наступне.

Згідно вироку Чугуївського міського суду Харківської області від 31.10.2023 року ОСОБА_3 визнано винним за ч. 1 ст. 309 КК України та призначено покарання у виді обмеження волі строком до 1 року. На підставі ст.75 КК України ОСОБА_3 звільнено від відбування покарання із встановленням іспитового строку тривалістю 1 рік з покладенням обов`язків за ст.76 КК України, а саме: повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання, не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

25.01.2024 р. до Салтівського районного віділу філії Державної установи «Цетр пробації» в Харківській області надійшов на виконання вирок Чугуївського міського суду Харківської області від 31.10.2023 р. відносно гр. ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

30.01.2024 р. гр. ОСОБА_3 прибув до Салтівського районного відділу філії Державної установи «Цетр пробації» в Харківській області, де був ознайомлений з порядком та умовами відбування іспитового строку згідно ч.3 ст. 164 Кримінально-виконавчого кодексу України та відповідальністю за невиконання обов`язків покладених на нього судом та Законом згідно ст. 166 Кримінально-виконавчого кодексу України про що надав письмову підписку. У той же день засудженому була винесена постанова про встановлення днів явки на реєстрацію, згідно якої ОСОБА_3 повинен з`являтись до уповноваженого органу з питань пробації кожен другий та четвертий вівторок кожного місяця.

Засуджений без поважної причини не з`явився у встановлений день для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, а саме - 27.02.2024 р., виправдовуючих документів не надав, чим порушив ст.76 КК України, за що 29.02.2024 засудженому було винесено попередження про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням і направлення для відбування призначеного покарания.

29.02.24 засуджений з`явився до органу пробації та надав пояснення, що 27.02.2024 р. він нез`явився в призначений день реєстрації по сімейним обставинам, підтверджуючих документів не має.

Засуджений не з`явився без поважної причини до уповноваженого органу з питань пробації у встановлений день для рестрації, а саме - 26.03.2024, не надав виправдовуючих документів чим повторно порушив обов`язки покладені на нього судом та Законом, а саме ст.76 КК України.

29.03.2024 гр. ОСОБА_3 з?явився до уповноваженого органу з питань пробації та в письмовому поясненні зазначив, що переплутав дні тижня, на дзвінки інспектора не відповідав, оскільки загубив телефон, документів, що підтверджують поважність неявки до органу пробації не має, йому повторно роз`яснено порядок та умови відбуття іспитового строку, зобов`язався з`являтись для реєстрації кожний четвертий вівторок місяця.

Вирішуючи питання відносно того, чи можуть бути вказані вище обставини підставою для скасування звільнення ОСОБА_3 від відбування покарання з випробуванням та направлення для реального відбування покарання, суд керується таким.

Відповідальність осіб, звільнених від відбуття покарання з випробуванням регламентована у ст. 166 КВК України, зокрема у ч. 2 передбачено, що у разі систематичного невиконання засудженим, звільненим від відбування покарання з випробуванням, обов`язків, покладених на нього, систематичного вчинення адміністративних правопорушень уповноважений орган з питань пробації надсилає до суду подання про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням і направлення засудженого для відбування призначеного покарання.

Систематичним невиконанням покладених на засудженого обов`язків є невиконання протягом іспитового строку три і більше разів одного або кількох обов`язків без поважних причин.

Відповідно до ч. 2 ст. 78 КК України, якщо засуджений не виконує покладені на нього обов`язки або систематично вчиняє правопорушення, що потягли за собою адміністративні стягнення і свідчать про його небажання стати на шлях виправлення, суд направляє засудженого для відбування призначеного покарання.

У відповідності до п. 10 Постанови Пленуму ВСУ від 24.10.2003 № 7 «Про практику призначення судами кримінального покарання» згідно ч. 2 ст.78 КК України суд за поданням органу, який здійснює контроль за поведінкою засудженого, звільненого від відбування покарання з випробуванням, може прийняти рішення про скасування звільнення та про направлення засудженого для відбування призначеного покарання в разі невиконання покладених на нього обов`язків, визначених ст.76 КК України, або систематичного (три і більше разів) вчинення правопорушень, що потягли адміністративні стягнення і свідчать про його небажання стати на шлях виправлення.

Пунктом 8 ч. 1 ст. 537 КПК України, передбачено, що під час виконання вироків суд, визначений ч. 2 ст. 539 цього кодексу, має право вирішувати питання про направлення звільненого від покарання з випробуванням для відбування покарання, призначеного вироком.

Відповідно до ст. 166 КВК України, у разі невиконання засудженим, звільненим від відбування покарання з випробуванням, покладеного на нього обов`язку, вчинення адміністративного правопорушення із засудженим проводиться індивідуальна профілактична бесіда та застосовується письмове попередження про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням і направлення для відбування призначеного покарання. Письмове попередження не застосовується, якщо покладений обов`язок не був виконаний з поважних причин. У разі ухилення засудженого від прибуття за викликом уповноваженого органу з питань пробації письмове попередження вважається винесеним, якщо його було направлено поштою за останнім відомим місцем проживання засудженого та отримано підтвердження про його отримання засудженим.

Безумовною підставою для скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням є усвідомлені та умисні дії засудженого, вчинені ним саме з метою ухилитися від відбування покарання та від контролю за його поведінкою.

Суд вважає, що в задоволенні подання про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням стосовно ОСОБА_3 , слід відмовити, так як відсутні переконливі докази того, що останній не бажає стати на шлях виправлення, умисно ухиляється від явки на реєстрацію, умисно не виконує покладені на нього судом обов`язки. Крім того, відповідно до положенням ч. 2 ст. 166 КВК України систематичним невиконанням покладених на засудженого обов`язків є невиконання протягом іспитового строку три і більше разів одного або кількох обов`язків без поважних причин, при цьому ОСОБА_3 , не з`явився на реєстрацію двічі, вказавши на причини неявки, до кримінальної чи адміністративної відповідальності, згідно з матеріалами справи не притягався.

Таким чином, з врахуванням вищенаведених обставин, суд вважає, що клопотання про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням та направлення для відбування призначеного судом покарання засудженого ОСОБА_3 , є передчасним та задоволенню не підлягає.

На підставі наведеного та керуючись ст. 78 КК України, ст. ст.369 -372,376,537,539 КПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

У задоволенні подання начальника Салтівського районного відділу філії Державної установи «Центр пробації» в Харківській області відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до Харківського апеляційного суду через Московський районний суд м. Харкова протягом 7 діб з моменту її проголошення.

Суддя ОСОБА_1