Справа № 168/1/24
Провадження № 1-кп/168/18/24
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21 лютого 2024 року Старовижівський районний суд Волинської області в складі

головуючого - судді ОСОБА_1 ,

з участю секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 ,

потерпілого ОСОБА_6 ,

законного представника неповнолітнього обвинуваченого ОСОБА_7 ,

законного представника неповнолітнього потерпілого ОСОБА_8 ,

представника служби в справах дітей ОСОБА_9 ,

представника сектору ювенальної превенції ОСОБА_10 ,

психолога ОСОБА_11 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в смт.Стара Вижівка в залі суду кримінальне провадження про обвинувачення

ОСОБА_4 ,

ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Дроздні, Ковельського району, проживаючого та зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , громадянина України, не одруженого, студента 1 курсу, не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.121 КК України,

в с т а н о в и в:

31.10.2023 р. близько 19.20 год. ОСОБА_4 , перебуваючи в кімнаті №6 гуртожитку Старовижівського професійного ліцею, по вул.Залілицька, 4, в смт. Стара Вижівка Волинської області, під час словесного конфлікту з ОСОБА_6 на ґрунті неприязних відносин, з метою спричинення ОСОБА_6 тілесних ушкоджень, усвідомлюючи характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно-небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, умисно наніс ОСОБА_6 кулаком правої руки не менше трьох ударів в ділянку бокової поверхні грудної клітки зліва. Надалі витягнув потерпілого в коридор біля вказаної кімнати, де продовжуючи свої дії, умисно наніс останньому кулаком правої руки не менше трьох ударів в ділянку живота та бокової поверхні грудної клітки зліва, в результаті чого ОСОБА_6 спричинено тілесні ушкодження у вигляді тупої травми живота, розриву селезінки, гемоперитоніуму, які згідно з висновком експерта є тяжкими тілесними ушкодженнями за ознаками небезпеки для життя в момент заподіяння та призвели до втрати органу (селезінки).

Такими діями ОСОБА_4 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч.1 ст.121 КК України.

У судовому засіданні обвинувачений вину у вчиненні вказаного кримінального правопорушення визнав повністю, дав показання про те, що дійсно, за обставин, вказаних в обвинувальному акті, спричинив тілесні ушкодження потерпілому, а саме наніс потерпілому три удари кулаком руки в бік грудної клітки зліва, а потім ще три в коридорі гуртожитку, оскільки останній не хотів виконувати обов`язки по прибиранню в гуртожитку. У вчиненому розкаюється, попросив в потерпілого вибачення, відшкодував шкоду та просить суд його суворо не карати.

Факт вчинення обвинуваченим кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.121 КК України крім визнання вини, підтверджується дослідженими в суді доказами:

-показаннями неповнолітнього потерпілого ОСОБА_6 про те, що дійсно обвинувачений наніс йому тілесні ушкодження за обставин, вказаних в обвинувальному акті. Нанесення тілесних ушкоджень відбулось в кімнаті, а в подальшому в коридорі гуртожитку ліцею. В даний час претензій до обвинуваченого не має, шкоду йому відшкодовано, просить обвинуваченого суворо не карати;

-повідомленням КНП «Старовижівська багатопрофільна лікарня» про доставлення ОСОБА_6 з тілесними ушкодженнями тупа травма живота, розрив селезніки, цукровий діабет. Зі слів пацієнта побили в приміщенні гуртожитку;

-протоколом прийняття заяви законного представника неповнолітнього потерпілого про нанесення 31.10.2023 її сину тілесних ушкоджень;

-протоколом огляду місця події від 31.10.2023 р., згідно з яким підтверджуються показання обвинуваченого та потерпілого щодо обстановки в кімнаті № 6 гуртожитку та механізму нанесення ударів потерпілому;

-висновком експерта № 210 від 01.11.2023, згідно з яким у ОСОБА_6 виявлено тілесні ушкодження у вигляді тупої травми живота, розриву селезінки, гемоперитоніуму, які є тяжкими тілесними ушкодженнями за ознаками небезпеки для життя в момент заподіяння;

-протоколом проведення слідчого експерименту від 22.11.2023 р., згідно з яким потерпілий повідомив, що в кімнаті гуртожитку обвинувачений наніс йому три дари кулаком руки, а потім витягнув у коридор, де наносив ще три удари кулаком;

-протоколом проведення слідчого експерименту від 01.11.2023 р., згідно з яким свідок ОСОБА_12 повідомив, що бачив, як ОСОБА_13 зайшов в кімнату потерпілого, наніс удари потерпілому, від чого він впав. А потім конфлікт продовжився в коридорі, де обвинувачений наніс потерпілому три удари кулаком з область живота;

-протоколом проведення слідчого експерименту від 01.11.2023 р., згідно з яким свідок ОСОБА_14 повідомив, що бачив, як ОСОБА_13 зайшов в кімнату потерпілого і вдарив останнього, від чого він впав. А потім конфлікт продовжився в коридорі, де обвинувачений наніс потерпілому три удари кулаком з область живота;

-протоколом проведення слідчого експерименту від 01.11.2023 р., згідно з яким свідок ОСОБА_15 повідомив аналогічні обставини;

-протоколом проведення слідчого експерименту від 01.11.2023 р., згідно з яким обвинувачений розповів про обставини нанесення потерпілому тілесних ушкоджень. Вказані обставини повністю відповідають його показанням, наданим ним в судовому засіданні;

-протоколами проведення слідчого експерименту від 22.11.2023 р., згідно з якими свідок ОСОБА_16 , та свідок ОСОБА_17 повідомили, що бачили, як ОСОБА_13 в коридорі гуртожитку наніс 2-3 удари кулаком потерпілому;

-висновком експерта № 222 (додаткова), згідно з яким виявлені в потерпілого тілесні ушкодження в подальшому призвели до необхідності виконання 31.10.2023 життєвими показами операції з видалення селезінки (спленектомія). Вище перераховані ушкодження могли утворитись за обставин, вказаних в матеріалах кримінального провадження та перебувають в причинно наслідковому зв`язку з її наслідками, необхідністю виконання життєвими показами операції з видалення селезінки;

-протоколом огляду речей від 28.12.2023р., згідно з якими оглянуто медичну карту потерпілого з записами про тілесні ушкодження потерпілого та діагнози, пов`язані із обставинами кримінального провадження.

Відомості про вказане кримінальне правопорушення внесені до ЄРДР 02.11.2023 р. № 0000434. Досудове розслідування даного кримінального провадження здійснено слідчим, який уповноважений його здійснювати щодо неповнолітніх осіб.

Досліджені судом докази узгоджуються між собою і є належними і допустимими.

Таким чином, суд вважає доведеним факт вчинення ОСОБА_4 кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.121 КК України, оскільки він заподіяв потерпілому умисне тілесне ушкодження, небезпечне для життя в момент заподіяння, що спричинило втрату органу.

Обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченого є вчинення кримінального правопорушення неповнолітнім, щире каяття та активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення, добровільне відшкодування завданої злочином шкоди, обставиною, що обтяжує покарання обвинуваченого, є вчинення кримінального правопорушення в присутності дитини.

Доводи сторони захисту про необхідність виключення з обвинувачення обтяжуючої покарання обвинуваченого обставини - вчинення кримінального правопорушення в присутності дитини, оскільки такою обтяжуючою обставиною Кримінальний кодекс був доповнений під час внесення змін законом, який стосувався питань запобігання домашньому насильству, і ця обставина має застосовуватись щодо злочинів, пов`язаних з домашнім насильством, не підлягають задоволенню. Обмежень у застосуванні цієї обтяжуючої обставини щодо певних категорій злочинів в ст. 67 КК не встановлено, крім того, суд враховує, що обвинувачений достеменно був обізнаний з віком свідків, в присутності яких відбувалось вчинення ним правопорушення.

Призначаючи відповідно до ст.65, ст.103 КК покарання обвинуваченому, який є неповнолітнім, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, яке є тяжким злочином, наявність пом`якшуючих та наявність обтяжуючої покарання обставини, обставини справи, особу винного, який характеризується за місцем проживання та навчань позитивно, не судимий, визнав вину та запевнив, що усвідомив наслідки свого вчинку, виховувався у повній сім`ї, на обліку в нарколога і психіатра не перебуває, його майновий стан, а саме те, що обвинувачений навчається в ліцеї, його стан здоров`я, вік, рівень розвитку, ставлення до вчиненого діяння. Також суд враховує думку потерпілого, який не має до обвинуваченого претензій, просить обвинуваченого суворо не карати. А також, суд враховує досудову доповідь органу пробації, у висновку якої зазначено, що ризик вчинення ОСОБА_4 повторного кримінального правопорушення оцінюється як низький і його виправлення без позбавлення волі можливе.

З урахуванням викладеного, суд приходить до висновку про необхідність призначення ОСОБА_4 покарання в межах санкції ч.1 ст.121 КК у розмірі, наближеному до мінімального.

Відповідно до ст. 69 КК за наявності кількох обставин, що пом`якшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, з урахуванням особи винного суд може призначити основне покарання, нижче від найнижчої межі, встановленої в санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини цього Кодексу, або перейти до іншого, більш м`якого виду основного покарання, не зазначеного в санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини цього Кодексу за це кримінальне правопорушення.

Хоч в справі і наявні кілька пом`якшуючих покарання обставин, проте вони не є такими, що істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, відтак суд не вбачає підстав для застосування положень ст. 69 КК з огляду на те, що вчинено тяжкий злочин, наслідком якого є втрата органу в потерпілої особи, при цьому згідно з обставинами справи, обвинувачений умисно і цілеспрямовано наніс потерпілому спочатку три удари кулаком, а потім витягнув в приміщення коридору, де продовжив наносити ще три удари потерпілому, який не здійснював при цьому опору. Обставини, на які посилається сторона захисту, а також дані про особу обвинуваченого, як на підстави застосування ст. 69 КК, враховуються судом при визначення мінімального виду і розміру покарання.

Відповідно до ст.104 КК звільнення від відбування покарання з випробуванням застосовується до неповнолітніх відповідно до статей 75-78 цього Кодексу, з урахуванням положень, передбачених цією статтею. Враховуючи, відповідно до ст. 75 КК, тяжкість кримінального правопорушення, особу винного та інші обставини справи, суд дійшов висновку про можливість виправлення засудженого без відбування покарання з покладенням на нього на мінімальний строк обов`язків, визначених ч.1 ст. 76 КК - періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації та повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Оскільки обвинувачений в судовому засіданні попросив вибачення в потерпілого, покладати на нього такий обов`язок, запропонований в досудовій доповіді, не є доцільним.

Речовий доказ - медичну карту стаціонарного хворого потерплого ОСОБА_6 слід повернути останньому.

Керуючись ст.ст. 368, 371, 374 КПК України, суд

у х в а л и в:

ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.121 КК України та призначити йому покарання у виді п`яти років позбавлення волі.

На підставі ст.ст.75, 76, 104 КК України обвинуваченого ОСОБА_4 звільнити від відбування покарання з випробуванням, якщо він протягом 1 (одного) року не вчинить нового кримінального правопорушення і виконає покладені на нього обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти цей орган про зміну місця проживання, роботи та навчання.

Речові докази - медичну карту стаціонарного хворого потерплого ОСОБА_6 слід повернути останньому.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо її не буде подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Апеляційна скарга на вирок може бути подана до Волинського апеляційного суду через Старовижівський районний суд Волинської області протягом 30 днів з дня його проголошення.

Копію вироку вручити негайно після його проголошення обвинуваченому та прокурору, учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Суддя ОСОБА_1