ЧЕРКАСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-кп/821/386/24 Справа № 712/9055/22 Категорія: ст.537,539 КПК України Головуючий у І інстанції ОСОБА_1 Доповідач в апеляційній інстанції ОСОБА_2
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 травня 2024 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Черкаського апеляційного суду в складі:

головуючого судді ОСОБА_2

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4

секретаря судового засіданняОСОБА_5
за участі:
прокурораОСОБА_6

засудженого ОСОБА_7

адвоката ОСОБА_8

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Черкаси апеляційну скаргу адвоката ОСОБА_8 , яка діє в інтересах засудженого ОСОБА_7 , на ухвалу Соснівського районного суду м.Черкаси від 12 березня 2024 року про відмову у задоволенні клопотання адвоката ОСОБА_8 про звільнення ОСОБА_7 від відбування покарання з випробуванням, призначеного вироком Соснівського районного суду м.Черкаси від 14 листопада 2022 року, -

в с т а н о в и л а :

Адвокат ОСОБА_8 , яка діє в інтересах ОСОБА_7 , звернулася до Соснівського районного суду м.Черкаси із клопотанням про можливість звільнення ОСОБА_7 від відбування покарання з випробуванням, призначеного вироком Соснівського районного суду м.Черкаси від 14.11.2022.

12.03.2024 ухвалою Соснівського районного суду м.Черкаси відмовлено у задоволенні клопотання адвоката ОСОБА_8 , яка діє в інтересах засудженого ОСОБА_7 , про можливість звільнення останнього від відбування покарання з випробуванням, призначеного вироком Соснівського районного суду м.Черкаси від 14.11.2022.

Ухвалене рішення місцевий суд мотивував тим, що звільнення ОСОБА_7 від відбування покарання за вказаним вище вироком у зв`язку із закінченням іспитового строку є передчасним з огляду на те, що до ЄРДР внесено відомості №0002329 від 11.01.2024 щодо нього за підозрою у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст.190, ч.4 ст.185, ч.2 ст.361 КК України, тобто йому інкримінують вчинення кримінального правопорушення до закінчення іспитового терміну за вироком Соснівського районного суду м.Черкаси від 14.11.2022.

Не погоджуючись з ухвалою суду, адвокат ОСОБА_8 , яка діє в інтересах ОСОБА_7 , подала апеляційну скаргу в якій просила скасувати ухвалу Соснівського районного суду м. Чекраси від 12.03.2024 та винести нову, якою задовольнити клопотання та звільнити ОСОБА_7 від призначеного покарання з випробуванням після закінчення іспитового строку.

Апеляційні вимоги обґрунтувала тим, що відповідно до статті 165 Кримінального виконавчого кодексу України іспитовий строк обчислюється з моменту проголошення вироку суду. Після закінчення іспитового строку засуджений, який виконав покладені на нього обов`язки та не вчинив нового злочину, за поданням уповноваженого органу з питань пробації звільняється судом від призначеного йому покарання, нагляд припиняється і засуджений знімається з обліку в зазначеному органі. А тому іспитовий строк для ОСОБА_7 закінчився ще 14.11.2023, обвинувального вироку за вчинення ним в період іспитового строку кримінальних правопорушень, будь - яким судом не ухвалено, на підставі ч. 1 ст. 78 КК України, ч. 2 ст. 165 КВК України та п. 9 ч. 1 ст. 537, ч.1 ст.539 КПК України, засуджений звертається з відповідним клопотанням про звільнення від призначеного покарання за вироком Соснівського районного суду м.Черкаси від 14.11.2022 після закінчення іспитового строку.

Відповідно до положення ч. 1 ст. 62 Конституції України, ч. 1 ст. 17 Кримінального процесуального кодексу України, особа вважається невинуватою у вчиненні кримінального правопорушення і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено в законному порядку, і встановлено обвинувальним вироком суду, що набрав законної сили.

Апелянт зазначає, що на момент закінчення іспитового строку ОСОБА_7 не вчинив нове кримінальне правопорушення, а як передбачає ч. 1 ст. 78 КК України, після закінчення іспитового строку засуджений, який виконав покладені на нього обов`язки та не вчинив нового кримінального правопорушення (внесення даних по ЄРДР не є доказом вчинення кримінального правопорушення), звільняється судом від призначеного покарання.

Обвинувального вироку щодо ОСОБА_7 , який набрав законної сили, до суду першої інстанції надано не було.

Крім того, матеріали справи не містять даних щодо застосування застереження у виді письмового попередження про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням і направлення засудженого для відбування призначеного покарання відповідно до вимог ч.1 ст. 166 КВК України.

Зауважила, що прокурор не був позбавлений права, у відповідності до положень п. 8 ч. 1 ст. 537 та ч. 1 ст. 539 КПК України, у випадку наявних порушень щодо невиконання засудженим обов`язків, передбачених ст.76 КК України, звернутися до суду з клопотанням про направлення звільненого від покарання з випробуванням для відбування покарання, призначеного вироком.

Заслухавши суддю-доповідача, думку засудженого ОСОБА_7 та його захисника ОСОБА_8 , які підтримали вимоги апеляційної скарги та просили її задовольнити, думку прокурора ОСОБА_6 , яка заперечила щодо задоволення апеляційної скарги та просила залишити ухвалу суду першої інстанції без змін, вивчивши матеріали клопотання, та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку, що вона не підлягає до задоволення, виходячи з наступного.

Відповідно до ст. 370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим та вмотивованим.

Статтею 78 КК України регламентовані правові наслідки звільнення від відбування покарання з випробуванням, які полягають у тому, що після закінчення іспитового строку засуджений, який виконав покладені на нього обов`язки та не вчинив нового кримінального правопорушення, звільняється судом від призначеного йому покарання. У разі вчинення засудженим протягом іспитового строку нового кримінального правопорушення суд призначає йому покарання за правилами, передбаченими статтями 71, 72 цього Кодексу.

З огляду на положення ч.2 ст.165 КВК України, після закінчення іспитового строку засуджений, який виконав покладені на нього обов`язки та не вчинив нового злочину, за поданням уповноваженого органу з питань пробації звільняється судом від призначеного йому покарання, контроль за його поведінкою припиняється і засуджений знімається з обліку у зазначеному органі.

Виходячи зі змісту вказаних правових норм, підставою звільнення засудженого від відбування покарання з випробуванням є комплекс умов, дотримання яких свідчить про виконання засудженим вимог ст. 75 КК України та можливість застосування до нього положень ч. 1 ст.78 цього Кодексу.

Такими умовами є: закінчення іспитового строку, який визначений конкретними часовими межами, перебування засудженого протягом іспитового строку під контролем органів, зазначених в ч. 4 ст. 76 КК України, виконання засудженим покладених на нього вироком суду обов`язків, передбачених цією статтею, а також обов`язку не вчиняти протягом іспитового строку нового кримінального правопорушення.

Недотримання будь-якої із вищезазначених умов вказує на порушення засудженим положень ст. 75 КК України та не дає підстав для застосування ст. 78 цього Кодексу, навіть у разі закінчення визначеного судом терміну іспитового строку.

Матеріалами провадження встановлено, що вироком Соснівського районного суду м. Черкаси від 14.11.2022 в справі № 712/9055/22, ОСОБА_7 визнано винним та засуджено: за ч.3 ст. 190 КК України 3 роки 6 місяців позбавлення волі; за ч.1 ст.361 КК України 1 рік позбавлення волі з позбавленням права займати посади пов`язані з виконанням організаційно-розпорядчих функцій, а також посад, пов`язаних з матеріальною відповідальністю в органах, установах, організаціях державної влади та місцевого самоврядування на 1 рік.

Відповідно до ч. 1 ст. 70 КК України шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим остаточно призначено покарання ОСОБА_7 у вигляді 3 років 6 місяців позбавлення волі з позбавленням права займати посади пов`язані з виконанням організаційно-розпорядчих функцій, а також посад, пов`язаних з матеріальною відповідальністю в органах, установах, організаціях державної влади та місцевого самоврядування на 1 рік.

На підставіст.75 КК України ОСОБА_7 звільнено від відбування призначеного покарання, якщо він протягом 1 року не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього обов`язки.

На підставі ч.1 п. 1, 2, ч.3 п. 2 ст.76 КК України зобов`язано ОСОБА_7 не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації (кримінально-виконавчої інспекції); періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації (кримінально-виконавчої інспекції); повідомляти уповноважений орган з питань пробації (кримінально-виконавчої інспекції) про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Ухвалою Черкаського апеляційного суду від 22.02.2023 вирок Соснівського районного суду м. Черкаси від 14.11. 2022 щодо ОСОБА_7 - змінено в частині призначеного покарання, та ухвалено: «Вважати засудженим ОСОБА_7 за ч.3 ст. 190 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком на 3 роки 6 місяців; за ч. 1 ст. 361 КК України до покарання у виді обмеження волі строком на 2 роки.

На підставі ч. 1 ст. 70 КК України шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим визначити ОСОБА_7 покарання у виді позбавлення волі строком на 3 роки 6 місяців.

На підставі ст. 75 КК України ОСОБА_7 звільнити від відбування призначеного покарання з випробуванням з іспитовим строком на 1 рік.

На підставі п. п. 1,2 ч. 1, п. 2 ч. З ст. 76 КК України зобов`язати ОСОБА_7 не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації, періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

В решті - вирок суду залишити без змін».

Вирок Соснівського районного суду м.Черкаси від 14.11.2022 набрав чинності 22.02.2023.

Термін іспитового строку ОСОБА_7 збіг 14.11.2023.

Однак, суд першої інстанції встановив, що до ЄРДР внесено відомості №0002329 від 11.01.2024 щодо ОСОБА_7 за підозрою у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст.190, ч.4 ст.185, ч.2 ст.361 КК України, тобто йому інкримінують вчинення кримінальних правопорушень до закінчення іспитового терміну за вироком Соснівського районного суду м.Черкаси від 14.11.2022, та з цих підстав відмовив адвокату ОСОБА_8 , яка діє в інтересах засудженого ОСОБА_7 ,. в клопотанні про можливість звільнення ОСОБА_7 від відбування покарання з випробуванням, призначеного вироком Соснівського районного суду м.Черкаси від 14.11.2022, з чим погоджується колегія суддів.

Разом з тим, в судовому засіданні апеляційної інстанції встановлено, що Соснівським районним судом м.Черкаси розглянуто кримінальне провадження, внесене до ЄРДР за №0000099 від 10.01.2023, за обвинуваченням ОСОБА_7 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст.190, ч.1 ст.361 КК України, які скоєно в період іспитового строку за попереднім вироком суду, і 28.08.2023 судом постановлено обвинувальний вирок щодо ОСОБА_7 , який не вступив в закону силу у зв`язку з оскарженням його в апеляційній інстанції.

Із роз`яснень п. 10 постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 24.10.2003 року «Про практику призначення судами кримінального покарання», вбачається, що частиною 2 статті 75 КК України передбачено, що суд за наявності визначених законом підстав може ухвалити рішення про звільнення засудженого від відбування покарання з випробуванням, якщо він протягом іспитового строку не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього обов`язки. Виходячи з цих положень закону, а також зі змісту частини 3 статті 78 КК України, у разі вчинення особою під час іспитового строку нового злочину суди мають розцінювати це як порушення умов застосування статті 75 КК України про звільнення від відбування покарання з випробуванням і призначати покарання за сукупністю вироків на підставі статті 71 КК України. У таких випадках повторне звільнення від відбування покарання з випробуванням є неприпустимим.

При цьому, суд апеляційної інстанції зазначає, що вчинення засудженим протягом іспитового строку будь-якого ступеня тяжкості нового кримінального правопорушення визнається законом найсуттєвішим порушенням умов випробування.

Закон не пов`язує вказані правові наслідки з наявністю обвинувального вироку суду, тому відсутні порушення такої засади, як презумпція невинуватості.

Сам факт обвинувачення у вчиненні нового кримінального правопорушення пов`язується з іспитовим строком, встановленим судом, який обчислюється з моменту проголошення вироку суду.

Такі положення законодавства не суперечать вимогам ст. 62 Конституції України про те, що особа вважається невинуватою у вчиненні кримінального правопорушення і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено в законному порядку і встановлено обвинувальним вироком суду, оскільки лише у разі ухвалення обвинувального вироку за нове кримінальне правопорушення, суд зможе призначити засудженому покарання за правилами, передбаченими статтями 71, 72 КК України, як про це зазначається в ч. 3 ст. 78 КК України.

Системний аналіз закону та роз`яснення Пленуму Верховного Суду України свідчить про те, що вчинення особою під час іспитового строку нового злочину, суди повинні розцінювати як порушення умов застосування статті 75 КК України при звільненні від відбування покарання.

Тому з врахуванням вищевикладеного, колегія суддів зазначає, що на даний час є неможливим вирішення питання про звільнення засудженого ОСОБА_7 від призначеного йому покарання через закінчення іспитового строку.

Отже, колегія суддів вважає, що доводи апеляційної скарги адвоката ОСОБА_8 є безпідставними та непереконливими, такими, що не спростовують висновків суду першої інстанції, у зв`язку з чим апеляційна скарга не підлягає до задоволення, а ухвала суду першої інстанції має бути залишена без змін.

Керуючись ст. ст.404, 405, 407, 419, 537, 539 КПК України, колегія суддів, -

у х в а л и л а :

Ухвалу Соснівського районного суду м.Черкаси від 12 березня 2024 року про відмову у задоволенні клопотання адвоката ОСОБА_8 , яка діє в інтересах засудженого ОСОБА_7 , про звільнення ОСОБА_7 від відбування покарання з випробуванням, призначеного вироком Соснівського районного суду м.Черкаси від 14 листопада 2022 року, - залишити без змін, а апеляційну скаргу адвоката ОСОБА_8 - без задоволення.

Ухвала суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту її проголошення і оскарженню не підлягає.

Головуючий

Судді