УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"19" лютого 2024 р. Справа № 608/2052/23

Провадження № 1-кп/596/59/2024

Гусятинський районний суд Тернопільської області в складі колегії суддів:

головуючої судді ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_4 ,

прокурора ОСОБА_5 ,

обвинувачених ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 ,

захисників адвокатів ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 ,

розглянувши в відкритому підготовчому засіданні в селищі Гусятин в залі судових засідань Гусятинського районного суду Тернопільської області в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду з використанням власних технічних засобів та під час трансляції з приміщень Тернопільського міськрайонного суду, Тальнінського районного суду Черкаської області, Державної установи «Чортківська установа виконання покарань (№26)», клопотання прокурора Тернопільської обласної прокуратури ОСОБА_5 про продовження строку тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , обвинуваченого ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , клопотання захисника обвинуваченого ОСОБА_6 адвоката ОСОБА_9 про застосування запобіжного заходу,

у кримінальному провадженні № 0000351, внесеному в Єдиний реєстр досудових розслідувань 26 жовтня 2022 року відносно ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , обвинувачених у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.190 Кримінального кодексу України,

В С Т А Н О В И В:

20.11.2023 року до провадження Гусятинського районного суду надійшов обвинувальний акт у кримінальному провадженні №0000351, внесеному в Єдиний реєстр досудових розслідувань 26 жовтня 2022 року відносно ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , обвинувачених у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.190 Кримінального кодексу України.

16.02.2024 прокурор Тернопільської обласної прокуратури ОСОБА_5 звернувся з клопотаннями про продовження строку тримання під вартою ОСОБА_6 , ОСОБА_7 .

В обгрунтування клопотань посилається на те, що досудовим розслідуванням встановлено, що ОСОБА_6 , відбуваючи покарання за вчинення умисних злочинів належних висновків не зробив та свідомо вирішив вчиняти кримінальні правопорушення, пов`язані із незаконним заволодінням чужим майном, шляхом обману (шахрайство).

Усвідомлюючи, що самостійно реалізувати свій злочинний умисел він не взмозі та маючи намір здійснювати такі діяння протягом тривалого періоду часу, спланував досягнути поставленої мети за рахунок створення і керування стійким злочинним угрупованням, до складу якого в травні 2022 року, ОСОБА_6 залучив ОСОБА_7 який разом з ним відбував покарання в одній камері Державної установи «Чортківська установа виконання покарань (№26)» та знайому ОСОБА_8 , яким повідомив про свої злочинні наміри, довівши до їх відома деталі злочинного плану. Останні, бажаючи незаконно отримувати власну матеріальну вигоду, керуючись корисливим мотивом, прийняли пропозицію ОСОБА_6 та надали свою добровільну згоду на участь у організованій злочинній групі, діяльність якої спрямовувалася на заволодінням чужим майном, шляхом обману (шахрайство).

Всі зазначені особи, з метою досягнення єдиної мети - незаконного отримання прибутку, об`єднаних єдиним планом із розподілом функцій учасників групи, спрямованих на досягнення цього плану, відомого всім учасникам групи добровільно та свідомо увійшли до складу організованої групи, усвідомлюючи наслідки своїх протиправних дій, зорганізувавшись у стійке об`єднання для вчинення особливо тяжких корисливих злочинів, пов`язаних із заволодінням чужим майном, шляхом обману (шахрайство).

Так, ОСОБА_7 за вказівкою ОСОБА_6 , перебуваючи з останнім в одній камері Державної установи «Чортківська установа виконання покарань (№26)», за допомогою заздалегідь придбаних мобільних телефонів здійснював дзвінки до потерпілих та проводив з ними телефонні розмови, під час яких запевняв останніх в правдивості своїх намірів з надання послуг з перевезень та продажу товарів, вводячи їх в оману. В ході чого ОСОБА_7 переконував замовника перерахувати певну суму грошових коштів на вказану ним банківську платіжну карту, яку забезпечувала ОСОБА_8 , аргументуючи це тим, що необхідно оплатити завдаток або заплатити за паливо. При цьому, створюючи видимість виконання своїх зобов`язань перед замовниками, вів з ними спілкування від імені водія чи керівника фірми. Впевнившись, що грошові кошти потерпілими перераховані на вказану ним банківську платіжну карту, переривав розмови та на зв`язок із потерпілими більше не виходив, а грошові кошти, отримані злочинним шляхом учасники організованої групи використовували на власні потреби.

Підставами продовження застосованого щодо ОСОБА_6 , ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою є те, що вони обґрунтовано обвинувачуються у вчиненні в складі організованої групи злочинів, передбачених ч. 4 ст. 190 КК України (Стаття 190 із змінами, внесеними згідно із Законами № 270-VI від 15.04.2008, № 2617-VIII від 22.11.2018), а також встановлені обставини, які виправдовують даний запобіжний захід і підтверджують наявністю зазначених ризиків.

Звертаючись до суду із клопотаннями про продовження строку тримання під вартою ОСОБА_6 , ОСОБА_7 прокурор посилається на наявність ризиків, передбачених п.п.1,3,5 ч.1 ст. 177 КПК України, які виправдовують тримання ОСОБА_6 , ОСОБА_7 під вартою, а саме: 1) переховуватися від суду; 2) незаконно впливати на свідків, потерпілих, обвинувачених у цьому кримінальному провадженні, 3)вчинити інше кримінальне правопорушення.

В обґрунтування вказаних ризиків прокурор зазначив, що ОСОБА_6 , ОСОБА_7 обґрунтовано обвинувачуються у вчиненні особливо тяжких злочинів, за які законом передбачено покарання у виді виключно позбавлення волі, на строк до 12 років, з конфіскацією майна. Тому, усвідомлюючи тяжкість вчинених злочинів та розмір покарання, яке їм загрожує, вони можуть умисно переховуватись від суду як на території України так і поза її межами з метою уникнення від відповідальності.

Також, на думку прокурора, ОСОБА_6 , ОСОБА_7 особисто або через третіх осіб може незаконно впливати на свідків, потерпілих та обвинувачених у даному кримінальному провадженні з метою ненадання ними показів чи надання показів в його користь.

При вирішенні питання про продовження строку тримання ОСОБА_12 під вартою, прокурор просив врахувати вагомість наявних доказів про вчинення ОСОБА_6 кримінального правопорушення; його роль як організатора у вчиненні інкримінованих йому злочинів, тяжкість покарання, що загрожує обвинуваченому, у разі визнання його винуватим; відсутність міцних соціальних зв`язків ОСОБА_6 в місці його постійного проживання, наявність непогашених судимостей за умисні корисливі злочини та продовження злочинної діяльності з місць позбавлення волі.

При вирішенні питання про продовження строку тримання ОСОБА_7 під вартою, прокурор просив врахувати вагомість наявних доказів про вчинення ОСОБА_7 кримінального правопорушення; його роль як виконавця у вчиненні цих злочинів, тяжкість покарання, що загрожує обвинуваченому, у разі визнання його винуватим; відсутність міцних соціальних зв`язків ОСОБА_7 в місці його постійного проживання, наявність непогашених судимостей за умисні корисливі злочини та продовження злочинної діяльності з місць позбавлення волі.

На переконання прокурора, викладене дає беззаперечні підстави вважати, що інші більш м`які запобіжні заходи не зможуть забезпечити досягнення мети їх застосування та запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України. Крім того, встановлені в ході досудового розслідування та відображені у клопотанні обставини вчинення кримінального правопорушення дають обґрунтовані підстави вважати, що стосовно обвинувачених ОСОБА_6 , ОСОБА_7 необхідним є продовження строку тримання під вартою із врахуванням заявлених ризиків, які не зменшилися.

В підготовчому засіданні прокурор ОСОБА_5 підтримав подані клопотання.

Обвинувачений ОСОБА_7 , захисник обвинуваченого адвокат ОСОБА_11 не заперечували щодо продовження обвинуваченому запобіжного заходу.

Під час розгляду клопотань обвинувачений ОСОБА_6 , захисник адвокат ОСОБА_9 у судовому засіданні заперечували щодо задоволення клопотання прокурора. Захисник ОСОБА_9 додатково звернула увагу на те, що обвинувачений ОСОБА_6 утримується під вартою незаконно. Об`єктивних даних щодо можливості обвинуваченим переховуватись від суду, впливати на учасників кримінального провадження або продовжити вчиняти інші правопорушення стороною обвинувачення при розгляді клопотання не доведено. В порушення ст. 184 КПК України, прокурором на обґрунтування цих доводів і ризиків до клопотання не надано доказів.

Крім цього сторона захисту наголошує, що в обвинуваченого ОСОБА_6 наявні стійкі соціальні зв`язки. Обвинувачений підтримує зв`язок зі своїми рідними, має постійне місце проживання з матір`ю.

Просить відмовити в задоволенні клопотання про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, застосувавши до обвинуваченого цілодобовий домашній арешт.

Також вважає необхідним вирішити колегією суддів питання щодо розгляду клопотання прокурора з врахуванням ухвали Тернопільського апеляційного суду від 14.11.2023.

Колегія суддів, заслухавши думку сторін кримінального провадження, дослідивши доводи клопотань прокурора та захисника, дійшла до наступних висновків.

Судом встановлено, що ухвалою слідчого судді Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 12.07.2023 (Справа №607/12384/23), до підозрюваного ОСОБА_6 застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою до 23 год. 59 хв. 08.09.2023. Взято підозрюваного під варту в залі суду негайно. Одночасно, для забезпечення виконання ОСОБА_6 обов`язків, визначених КПК України, визначено заставу 200 (двісті) розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 536800 (п`ятсот тридцять шість тисяч вісімсот) гривень, яка може бути внесена як самим підозрюваним, так і іншою фізичною або юридичною особою (заставодавцем) на наступний депозитний рахунок: код отримувача (код за ЄДРПОУ) 26198838; Банк отримувача ДКСУ м. Київ; код банку отримувача (МФО) 820172; рахунок отримувача UA0003454; призначення платежу: застава за ОСОБА_4 у справі №607/12384/23, згідно ухвали слідчого судді Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 12.07.2023. У разі внесення застави покладено на підозрюваного обов`язки, передбачені ч.5 ст.194 КПК України.

Ухвалою Чортківського районного суду Тернопільської області від 07.09.2023, обвинуваченому продовжено строк дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою на 60 днів.

Ухвалою слідчого судді Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 30.12.2023, в порядку ч.4 ст.176 КПК України, продовжено строк тримання під вартою щодо обвинуваченого ОСОБА_6 до 00 год. 00. хв. 27 лютого 2024 року. У задоволенні клопотань сторони захисту про застосування відносно ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту - відмовлено.

Ухвалою слідчого судді Чортківського районного суду Тернопільської області від 10.04.2023 (справа №608/2015/22) до підозрюваного ОСОБА_7 застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою із визначеннями застави. В розмірі 60 (шістдесяти) розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб в сумі 161040 (сто шістдесят одна тисяча триста сорок ). У разі внесення застави покладено на підозрюваного обов`язки, передбачені ст.194 КПК України.

Строк дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо ОСОБА_7 продовжувався ухвалами слідчих суддів Тернопільського міськрайонного суду від 02.06.2023, від 19.07.2023 та ухвалою Чортківського районного суду Тернопільської області від 07.09.2023.

Ухвалою слідчого судді Тернопільського міськрайонного суду від 29.12.2023, в порядку ч.4 ст.176 КПК України, продовжено строк тримання під вартою щодо обвинуваченого ОСОБА_7 до 23 год. 59 хв. 24 лютого 2024 року, з визначенням розміру застави у межах шістдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що складає 161 040 (сто шістдесят одна тисяча сорок) грн.

Ухвалою Чортківського районного суду Тернопільської області від 02.11.2023, визначено вважати продовженим раніше обраний запобіжний захід щодо обвинувачених ОСОБА_6 , ОСОБА_7 до вирішення відповідного питання судом, але не більше як на два місяці, тобто до 31.12.2023.

Ухвалою Тернопільського апеляційного суду від 14.11.2023, ухвалу Чортківського районного суду від 02.11.2023 в частині, що стосується обвинуваченого ОСОБА_6 скасовано, постановлено направити матеріали в частині, що стосується ОСОБА_6 в суд першої інстанції для прийняття рішення у відповідності з вимогами КПК України.

Відповідно до положень ч.3 ст.315 КПК під час підготовчого судового засідання суд за клопотанням учасників судового провадження має право обрати, змінити чи скасувати заходи забезпечення кримінального провадження, в тому числі запобіжний захід, обраний щодо обвинуваченого. Під час розгляду таких клопотань суд додержується правил, передбачених розд.ІІ КПК.

Вирішення питання судом щодо запобіжного заходу відбувається в порядку, передбаченому главою 18 КПК України.

Метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання ризикам, зазначеним у п. п. 1-5 ч.1 ст.177 КПК України.

Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені ч.1 ст.177 КПК України.

Клопотання про продовження строку тримання під вартою, крім відомостей, зазначених у статті 184 цього Кодексу, повинно містити виклад обставин, які свідчать про те, що заявлені ризики не зменшились або з`явилися нові ризики, які виправдовують тримання особи під вартою.

Як встановлено із матеріалів клопотання, ОСОБА_6 , ОСОБА_7 обвинувачуються у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 190 КК України, за яке можливе призначення покарання у виді позбавлення волі від п`яти до дванадцяти років з конфіскацією майна, що відповідає законодавчо передбаченим підставам (п. 5 ч. 2 ст. 183 КПК України) для розгляду клопотання про обрання (продовження) запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Кримінальне провадження знаходиться на стадії судового провадження, зокрема підготовчого провадження, метою якого відповідно до глави 27 КПК України є вирішення питань, пов`язаних з підготовкою до судового розгляду.

В свою чергу, метою судового розгляду відповідно до глави 28 КПК України є встановлення «поза розумним сумнівом» винуватості або невинуватості особи у зазначеному прокурором в обвинувальному акті кримінальному правопорушенні за наслідками безпосереднього дослідження і оцінки доказів судом, що виключає можливість оцінки судом на час розгляду клопотання про продовження строку дії запобіжного заходу обґрунтованості підозри у розумінні п. 175 рішення Європейського суду з прав людини «Нечипорук і Йонкало проти України» та інших рішень Європейського суду з прав людини (рішення у справах «Мюррей проти Об`єднаного Королівства» і «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства»).

Разом з тим, оцінці судом на зазначеній стадії кримінального провадження підлягають характер та тяжкість кримінального правопорушення, а також критерії, визначені у статті 178 КПК України, та ризики, передбачені пунктами 1-5 частини 1 статті 177 КПК України і які встановлені ухвалою слідчого судді при обранні запобіжного заходу.

Таким чином, вирішуючи питання продовження строку тримання особи під вартою, колегія суддів має встановити існування ризиків неправомірної процесуальної поведінки такої особи та можливість запобігти цим ризикам шляхом застосування менш суворого запобіжного заходу.

В ході розгляду даного клопотання колегія суддів дійшла висновку, що ризики, зокрема, передбачені п.1,3,5 ч.1 т. 177 КПК України, встановлені при вирішенні питання про застосування до ОСОБА_6 , ОСОБА_7 запобіжного заходу та продовження строку його дії, не зменшились, продовжують існувати, та у судовому засіданні прокурором доведено наявність обставин, які виправдовують подальше тримання обвинувачених під вартою.

Так, з урахуванням змісту та обсягу обвинувачення, яке інкриміноване обвинуваченим, а саме вчинення кримінального правопорушення, покарання за яке передбачає позбавлення волі на строк до дванадцяти років, при цьому, вказаний злочин відповідно до ст.12 КК України, класифікується як особливо тяжкий, те, що обвинувачені ОСОБА_6 , ОСОБА_7 неодноразово засуджені до покарань у виді позбавлення волі за умисні корисливі злочини, мають непогашені судимості, не працюють, не мають законного заробітку, що свідчить про слабку міцність соціальних зв`язків обвинувачених в місцях їхнього проживання.

Колегія суддів вважає, що ці обставини можуть спонукати їх до вчинення спроби ухилитися від суду, з метою уникнення кримінальної відповідальності.

У той же час, не може залишатися поза увагою суду, що Указом Президента України №64/2022 на території України починаючи з 24.02.2022 введено воєнний стан. Відповідно до п. 8 роз`яснень, наданих Верховним Судом у листі від 03.03.2022 № 1/0/2-22 «Щодо окремих питань здійснення кримінального провадження в умовах воєнного стану», зазначено, що оцінюючи ризики, які обґрунтовують доцільність застосування запобіжних заходів загалом та тримання під вартою зокрема, суд керується всіма наявними матеріалами клопотання про застосування (продовження) запобіжного заходу. Водночас як відповідний ризик суди мають ураховувати запровадження воєнного стану та збройну агресію.

Враховуючи наведене, суд обґрунтовано приходить до висновку, що ОСОБА_6 , ОСОБА_7 можуть переховуватись від суду. Крім того, доведеним є те, що на теперішній час, ризик переховування обвинувачених від суду не зменшився, не втратив свою актуальність та продовжує існувати.

На переконання колегії суддів ризик впливу на свідків, потерпілих та обвинувачену теж продовжує існувати, враховуючи, що згідно з передбаченою КПК України процедурою отримання свідчень від осіб, які є свідками, потерпілими у кримінальному провадженні, суд може обґрунтовувати свої висновки лише на свідченнях, які він безпосередньо сприймав під час судового засідання або отриманих у порядку, передбаченому статтею 225 КПК України, тобто допитаних на стадії досудового розслідування слідчим суддею. Суд не вправі обґрунтовувати судові рішення показаннями, наданими слідчому, прокурору, або посилатися на них (частина 4 статті 95 КПК України).

За таких обставин ризик впливу на свідків (потерпілих) існує не лише на початковому етапі кримінального провадження при зібранні доказів, а й на стадії судового розгляду до моменту безпосереднього отримання судом свідчень від свідків та дослідження їх судом.

Водночас, суд враховує, що наразі кримінальне провадження перебуває на стадії судового провадження, стороні захисту в порядку ст. 290 КПК України відкриті матеріали кримінального провадження, у тому числі протоколи допиту свідків, потерпілих з наданими показаннями, тому існує ймовірність того, що обвинувачені можуть впливати на них з метою спонукання до ненадання показань, перекручування або спотворення обставин, які їм достовірно відомі, для того щоб він зміг уникнути кримінальної відповідальності або ж мінімізувати її.

Таким чином, є підстави вважати про обґрунтовану наявність ризику, передбаченого п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України, тобто можливості обвинувачених ОСОБА_6 , ОСОБА_7 незаконно впливати на свідків, потерпілих, обвинувачену у цьому кримінальному провадженні, який жодним чином також не зменшився і вказане виправдовує тримання обвинувачених під вартою.

Також колегія суддів суд вважає доведеним і ризик, передбачений п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме можливість вчинити інше кримінальне правопорушення.

Як встановлено, обвинувачений ОСОБА_6 раніше неодноразово судимий за вчинення злочинів проти власності, має непогашені судимості, на даний час відбуває покарання в ДУ «Чортківська установа виконання покарань №26» за вироком Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 16.04.2021 за ч. 3 ст. 185 КК України, обґрунтовано обвинувачується у вчиненні багатоепізодного особливо тяжкого злочину, що є підставами вважати, що він може продовжувати вчиняти нові злочини. Крім цього, ОСОБА_6 не працює, немає постійного законного заробітку, що свідчить про слабку міцність соціальних зв`язків підозрюваного в місці його проживання.

Обвинувачений ОСОБА_7 раніше неодноразово судимий за вчинення злочинів проти власності, має непогашені судимості, обґрунтовано обвинувачується у вчиненні багатоепізодного особливо тяжкого злочину, що є підставами вважати, що він може продовжувати нові злочини. Крім цього, ОСОБА_7 не працює, немає постійного законного заробітку, в нього на утриманні неповнолітні особи чи особи похилого віку не перебувають, що свідчить про слабку міцність соціальних зв`язків підозрюваного в місці його проживання.

Встановлені обставини свідчать про те, що обвинувачені ОСОБА_6 , ОСОБА_7 схильні до вчинення нових злочинів і можуть продовжити злочинну діяльність, а цим доводиться ризик, передбачений п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Судом також враховано наявність обставин, які відповідно до вимог ст.178 КПК України, повинні враховуватись при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, зокрема, вік обвинувачених, їх репутацію, наявність судимостей, майновий стан, міцність соціальних зв`язків, наявність утриманців. Відомостей, які б вказували на неможливість утримування обвинувачених під вартою, на даний час не здобуто.

Враховуючи надані захистом характеризуючі матеріали стосовно обвинуваченого ОСОБА_6 , встановлену наявність ризиків, передбачених п.п.1,3, 5 ч.1 ст.177 КПК України, які дають підстави вважати, що обвинувачений ОСОБА_6 може переховуватися від суду, впливати на свідків, потерпілих, обвинувачену, вчинити інше кримінальне правопорушення, суд приходить до висновку про неможливість запобігання вказаним ризикам шляхом застосування більш м`яких запобіжних заходів, та вважає обґрунтованою необхідність у продовженні обвинуваченому ОСОБА_6 строку тримання під вартою.

Застосування до ОСОБА_6 запобіжного заходу вигляді домашнього арешту не зменшить до прийнятного рівня зазначених ризиків, оскільки не дасть можливості здійснювати дієвий контроль за його поведінкою та потенційними спробами впливати на свідків, потерпілих чи уникати правосуддя, продовжити вчиняти інші кримінальні правопорушення.

З врахуванням наведеного в задоволенні клопотання сторони захисту про зміну запобіжного заходу на цілодобовий домашній арешт слід відмовити.

Враховуючи наведені обставини, які повинні враховуватись при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, встановлену наявність ризиків, передбачених п.п.1,3, 5 ч.1 ст.177 КПК України, які дають підстави вважати, що обвинувачений ОСОБА_7 може переховуватися від суду, впливати на свідків, потерпілих, обвинувачених, вчинити інше кримінальне правопорушення, суд приходить до висновку про неможливість запобігання вказаним ризикам шляхом застосування більш м`яких запобіжних заходів, та вважає обґрунтованою необхідність у продовженні і обвинуваченому ОСОБА_7 строку тримання під вартою.

На переконання колегії суддів, обрані відносно ОСОБА_6 , ОСОБА_7 запобіжні заходи, з урахуванням їх тривалості, не виходять за межі розумного строку, відповідають характеру і тяжкості кримінального правопорушення, в якому вони обвинувачуються, не надають можливості вчинення іншого кримінального правопорушення, впливу на учасників кримінального провадження чи продовження кримінального правопорушення, ризики щодо цього є дійсними та триваючими, а більш м`яка міра запобіжного заходу не забезпечить належну процесуальну поведінку обвинувачених.

Таким чином, встановлення ризиків, передбачених статтею 177 КПК України, які не зменшилися та відсутність інших, більш м`яких запобіжних заходів, які зможуть їм запобігти, виправдовує подальше тримання обвинувачених під вартою, а тому стосовно них необхідним і обґрунтованим є продовження тримання під вартою з можливістю внесення застави, визначеної відповідно до ухвали слідчого судді Чортківського районного суду Тернопільської області від 10 квітня 2023 року (608/2015/22), ухвали слідчого судді Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 12 липня 2023 року (№607/12384/23)..

Твердження захисника адвоката ОСОБА_9 про необхідність розгляду колегією суддів Гусятинського районного суду клопотання прокурора щодо продовження строку тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_6 від 01.11.2023 з врахуванням ухвали колегії суддів Тернопільського апеляційного суду від 14.11.2023, якою скасовано ухвалу Чортківського районного суду від 2.11.2023 в частині, що стосується обвинуваченого ОСОБА_6 , колегія суддів не приймає до уваги, оскільки зазначене клопотання прокурора вирішено слідчим суддею Тернопільського міськрайонного суду, що підтверджується ухвалою слідчого судді від 30.12.2023 (справа №607/25541/23).

Як встановлено, ухвала слідчого судді в справі №607/25541/23 набрала законної сили на підставі ухвали колегії суддів Тернопільського апеляційного суду від 15.01.2024.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.2,7,177-178, 182, 193-197, 199, 314-315, 372, 376,392-395 КПК України, колегія суддів,

П О С Т А Н О В И Л А :

У задоволенні клопотання захисника обвинуваченого ОСОБА_6 адвоката ОСОБА_9 про застосування запобіжного заходу ОСОБА_6 , відмовити.

Клопотання прокурора відділу нагляду за додержанням законів органами, які ведуть боротьбу з організованою злочинністю управління нагляду за додержанням законів Національною поліцією України та органами, які ведуть боротьбу з організованою та транснаціональною злочинністю Тернопільської обласної прокуратури ОСОБА_5 про продовження строку тримання під вартою ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , задовольнити.

Продовжити обвинуваченому ОСОБА_6 строк тримання під вартою на 60 (шістдесят) днів, тобто до 19 квітня 2024 року, з можливістю внесення застави, визначеної відповідно до ухвали слідчого судді Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 12 липня 2023 року (№607/12384/23).

Клопотання прокурора відділу нагляду за додержанням законів органами, які ведуть боротьбу з організованою злочинністю управління нагляду за додержанням законів Національною поліцією України та органами, які ведуть боротьбу з організованою та транснаціональною злочинністю Тернопільської обласної прокуратури ОСОБА_5 про продовження строку тримання під вартою ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , задовольнити.

Продовжити обвинуваченому ОСОБА_7 строк тримання під вартою на 60 (шістдесят) днів, тобто до 19 квітня 2024 року, з можливістю внесення застави, визначеної відповідно до ухвали слідчого судді Чортківського районного суду Тернопільської області від 10 квітня 2023 року (№608/2015/22).

Копію ухвали направити обвинуваченим, захисникам, прокурору негайно після її оголошення, а також в ДУ «Чортківська установа виконання покарань(№26)», для виконання.

Ухвала підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Тернопільського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Для особи, яка перебуває під вартою, строк подачі апеляційної скарги обчислюється з моменту вручення їй копії ухвали.

Головуючий суддя: ОСОБА_1

Суддя: ОСОБА_2

Суддя: ОСОБА_3