Справа №211/2227/24 Провадження № 1-кп/211/416/24
В И Р О К

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 квітня 2024 року Довгинцівський районний суд міста Кривого Рогу Дніпропетровської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

секретар ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду в м. Кривий Ріг кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000344 від 14.03.2024 відносно:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця смт.Врадіївка, Врадіївського району, Миколаївської області, громадянина України, який має освіту 9 класів, неодружений, на утриманні малолітніх, неповнолітніх дітей та інших осіб не має, офіційно не працює, не зареєстрований, проживав за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимий,

обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України,

за участю сторін кримінального провадження: прокурора ОСОБА_4 , захисника ОСОБА_5 , обвинуваченого ОСОБА_6 ,

встановив:

24 лютого 2022 року, у зв`язку із військовою агресією російської федерації проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до пункту 20 частини першої статті 106 Конституції України, Закону України «Про правовий режим воєнного стану» згідно Указу Президента України «Про ведення воєнного стану в Україні» № 64/2022 в Україні введено воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб, який в подальшому неодноразово продовжувався відповідно до Закону та діяв на час вчинення вказаного нижче діяння:

ОСОБА_6 14 березня 2024 року приблизно в 16 годин 00 хвилин, перебуваючи в приміщенні «Автовокзалу», який розташований за адресою: АДРЕСА_2 познайомився з потерпілою ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , з якою почав спілкуватися.

Надалі, ОСОБА_7 попрямувала до вбиральні, яка знаходиться у вказаному приміщенні, на що ОСОБА_6 запропонував останній потримати її сумку, та остання погодилась.

14 березня 2024 року приблизно в 16 годин 00 хвилин ОСОБА_6 , перебуваючи в приміщенні «Автовокзалу» за адресою: АДРЕСА_2 , маючи злочинний намір направлений на таємне викрадення чужого майна та реалізуючи свій злочинний умисел, діючи в умовах воєнного стану, запровадженого на території України указом Президента України №64/2022 від 24.02.2022, з корисливих мотивів, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер і наслідки свого діяння у вигляді заподіяння майнової шкоди власнику майна та бажаючи їх настання, скориставшись відсутністю свідків та потерпілої, дістав із сумки потерпілої ОСОБА_8 мобільний телефон марки «TECNO POP 5» 2/32 GB ІМЕІ-1: НОМЕР_1 , ІМЕІ-2: НОМЕР_2 , блакитного кольору, вартість якого відповідно до судово-товарознавчої експертизи № 1485/24 від 19.03.2024 складає 2659 гривень 30 копійок, Power Bank марки TITANUM TPB-727S-B чорного кольору на 20000 mAh, вартість якого відповідно судово- товарознавчої експертизи №1485/24 від 19.03.2024 складає 770 гривень та грошові кошти в сумі 2000 гривень.

Після цього, ОСОБА_6 , залишив сумку потерпілої на лавочці перону «Автовокзалу», за адресою: АДРЕСА_2 та покинув місце вчинення кримінального правопорушення, спричинивши своїми умисними діями ОСОБА_7 майнового збитку на суму 5429 гривень 30 копійок.

На підставі викладеного, ОСОБА_6 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, а саме: таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене в умовах воєнного стану.

По кримінальному провадженню № 0000344 від 14.03.2024 між обвинуваченим ОСОБА_6 , його захисником ОСОБА_5 та прокурором ОСОБА_4 04.04.2024 року була укладена угода про визнання винуватості та скріплена підписами сторін.

Відповідно до п. 2 угоди підозрюваний ОСОБА_6 під час досудового розслідування повністю визнав свою винуватість у вчиненому кримінальному правопорушенні та зобов`язується беззастережно визнати обвинувачення в обсязі підозри у судовому провадженні.

Згідно із п. 4 угоди сторони погоджуються на призначення покарання ОСОБА_6 за ч.4 ст.185 КК України у вигляді 5 років позбавлення волі зі звільненням від відбування покарання з іспитовим строком на підставі ст. 75 КК України, з покладенням обов`язків, передбачених ст. 76 КК України.

Обвинуваченому, захиснику, прокурору судом роз`яснено наслідки укладення та затвердження зазначеної угоди згідно ч. 2 ст. 473 КПК України. У разі невиконання угоди про визнання винуватості відповідно до ст. 476 КПК України прокурор має право протягом встановлених строків давності притягнення до кримінальної відповідальності за вчинення відповідного кримінального правопорушення, звернутися до суду, який затвердив угоду з клопотанням про скасування вироку та судового розгляду кримінального провадження в загальному порядку.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_6 свою вину у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення визнав повністю, пояснив, що розуміє права, визначені ч.4 ст.474 КПК України, наслідки укладення та затвердження даної угоди, передбачені ч. 2 ст.473 КПК України, характер обвинувачення, вид і міру покарання, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди судом. Просить затвердити угоду про визнання винуватості, яку він уклав добровільно.

Захисник ОСОБА_5 проти затвердження угоди не заперечувала.

Прокурор просив затвердити угоду, укладену між ним та ОСОБА_6 , яку 04.04.2024 року вони підписали добровільно, йому зрозумілі наслідки укладання та затвердження зазначеної угоди, передбачені ст. 473 КПК України.

Від потерпілої ОСОБА_7 до суду надійшла заява про розгляд справи за її відсутності. Також надана заява про письмову згоду прокурору на укладення угоди про визнання винуватості.

Розглядаючи питання про затвердження угоди про визнання винуватості, суд виходить з такого.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 468 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим про визнання винуватості.

За умовами ч. 4 ст. 469 КПК України угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, нетяжких злочинів, тяжких злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам. Укладення угоди про визнання винуватості у кримінальному провадженні щодо кримінальних правопорушень, внаслідок яких шкода завдана державним чи суспільним інтересам або правам та інтересам окремих осіб, у яких беруть участь потерпілий або потерпілі, не допускається, крім випадків надання всіма потерпілими письмової згоди прокурору на укладення ними угоди.

Судом встановлено, що ОСОБА_6 обґрунтовано обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, яке згідно ст.12 КК України відноситься до тяжких злочинів.

У судовому засіданні встановлено, що обвинувачений беззаперечно визнав свою винуватість у вчиненні кримінального правопорушення за вказаних обставин; сторони добровільно уклали угоду про визнання винуватості, зміст якої відповідає вимогам ст. 472 КПК України, та розуміють наслідки затвердження такої угоди, передбачені ч. 2 ст. 473 КПК України. Вид та міра покарання, на яку обвинувачений погоджується, обрана з врахуванням загальних засад призначення покарань, передбачених ст.ст. 65-67 КК України. Судом не встановлено підстав для відмови в затвердженні угоди, визначених в ч. 7 ст. 474 КПК України.

Виходячи з викладеного, суд дійшов висновку про можливість затвердження угоди про визнання винуватості і призначення узгоджених сторонами виду і міри покарання.

На стадії досудового розслідування ухвалою слідчого судді від 15.03.2024 ОСОБА_6 був обраний запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів до 12.05.2024 року.

Судові витрати по справі відсутні.

Питання про речові докази вирішити в порядку ст.100 КПК України.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 100, 124, 368- 370, 373, 374, 472-475 КПК України, суд-

ухвалив:

затвердити угоду про визнання винуватості, укладену 04.04.2024 року між обвинуваченим ОСОБА_6 , захисником ОСОБА_5 та прокурором Криворізької східної окружної прокуратури ОСОБА_4 у кримінальному провадженні № 0000344 від 14.03.2024.

ОСОБА_3 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України та призначити йому узгоджену сторонами міру покарання у виді 5 (п`яти) років позбавлення волі.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_3 від відбування покарання з випробуванням, встановивши іспитовий строк 1 (один) рік, та покласти обов`язки, передбачені п.п. 1, 2 ч. 1 ст. 76 КК України, а саме: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи.

До набрання вироком законної сили запобіжний захід у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_6 - скасувати.

Звільнити ОСОБА_6 з-під варти негайно.

Початок іспитового строку рахувати з моменту проголошення вироку, тобто з 24 квітня 2024 року.

На підставі ч.5 ст.72 КК України, зарахувати ОСОБА_6 в строк відбування покарання у виді позбавлення волі, строк перебування під вартою з 14 березня 2024 року по 24 квітня 2024 року включно, з розрахунку один день попереднього ув`язнення за один день позбавлення волі.

Речові докази: мобільний телефон, що переданий на зберігання потерпілій ОСОБА_7 - вважати переданим за належністю.

Роз`яснити ОСОБА_6 , що умисне невиконання угоди є підставою для притягнення до відповідальності, встановленої законом.

Вирок на підставі угоди про визнання винуватості між прокурором та обвинуваченим може бути оскаржено до Дніпровського апеляційного суду протягом 30 днів з дня його проголошення в порядку, передбаченому ч. 4 ст. 394 КПК України.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого КПК України, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги, вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Копію вироку негайно вручити прокурору, обвинуваченому.

В умовах дії воєнного стану проголошена резолютивна частина вироку 24.04.2024 у порядку ч. 15 ст. 615 КПК України.

Суддя ОСОБА_1