314/1318/21
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 квітня 2024 року м. Запоріжжя

Шевченківський районний суд м. Запоріжжя у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

захисника ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду кримінальні провадження № 0000060 від 23.02.2021 року, № 0000060 від 27.01.2022 року, № 0000576 від 07.09.2023 року по обвинуваченню:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Запоріжжя, громадянина України, який отримав спеціальну освіту, не працевлаштований, не одружений, який проживає без зареєстрації за адресою: АДРЕСА_1 , раніше засудженого:

19.10.2005 р. Шевченківським районним судом м.Запоріжжя за ч.2 ст.185, ч.1 ст.263, ч.2 ст.307 КК України до покарання у вигляді 5 років позбавлення волі, на підставі ст.75 КК України звільнений від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком 3 роки;

23.05.2007 р. Шевченківським районним судом м.Запоріжжя за ч.2 ст.185, ч.3 ст.185, ч.2 ст.186, ч.2 ст.190, ч.1 ст.263, ч.2 ст.309 КК України до 5 років 6 місяців позбавлення волі, звільнений 31.03.2010 р. умовно-достроково на 1 рік 9 місяців;

13.12.2010 р. Ленінським районним судом м.Запоріжжя за ч.2 ст.185, ч.3 ст.185, ч.1 ст.263, ст.71 КК України до 3 років 6 місяців позбавлення волі;

21.07.2011 р. Хортицьким районним судом м.Запоріжжя за ч.2 ст.185, ч.4 ст.70 КК України до 4 років 1 місяця позбавлення волі;

25.04.2014 р. Вільнянським районним судом Запорізької області за ст.391, ст.71 КК України до 1 року 7 місяців позбавлення волі, звільнений 31.03.2015 р. по відбуттю строку покарання;

28.01.2021 р. Оріхівським районним судом Запорізької області за ч.2 ст.185, ч.3 ст.185, ст.70 КК України до 3 років позбавлення волі,

у вчиненні злочинів, передбачених ч.2 ст.185, ч.1 ст.246, ч.4 ст.246 КК України,

ВСТАНОВИВ:

21.01.2021 приблизно о 14.00 год. ОСОБА_5 , маючи умисел на таємне викрадення чужого майна, з корисливих мотивів, з метою особистого збагачення, діючи повторно, знаходячись за запрошенням власниці на території домоволодіння, розташованого за адресою: АДРЕСА_2 , що належить на праві власності ОСОБА_6 , користуючись відсутністю контролю з боку власника прослідував до приміщення сараю, звідки шляхом вільного доступу, таємно, повторно, з корисливих мотивів, викрав корову породи українська степова червоної масті, віком 5 років, масою 350 кг та піврічне теля української степової породи червоної масті вагою 100 кг, вартість яких, згідно висновку експерта № 854 від 05.03.2021, складає 20 250,00 грн.

В подальшому ОСОБА_5 , усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, не маючи на те законних підстав, розпорядився вищевказаним викраденим майном на власний розсуд, тим самим завдав потерпілій ОСОБА_6 матеріальну шкоду на зазначену суму.

Крім того, 26.01.2022 р., в обідній час доби, ОСОБА_5 , маючи умисел направлений на незаконну порубку дерев, прийшов до лісосмуги, яка розташована між АДРЕСА_3 . Знаходячись на вищевказаній ділянці місцевості, ОСОБА_5 , усвідомлюючи, що своїми діями спричиняє шкоду довкіллю, з метою заготівлі дров для особистих потреб, незаконно, порушуючи порядок спеціального використання лісових ресурсів, затверджений Постановою КМУ від 23.05.2007 № 761, без відповідного дозволу, не маючи лісорубного квитка (ордера) на здійснення порубки дерев, діючи з прямим умислом, з корисливих мотивів, зрізав за допомогою бензопили марки «ЗЕНИТ», 7 (сім) сироростучих (живих) дерев породи «Клен», які не перебувають у комунальній чи приватній власності та відповідно до законодавства, вони перебувають у державній власності України, що призвело до припинення росту дерев. При цьому шляхом спилювання повністю відокремив дерева від кореня, відрізав гілля, які залишав на місці події, розпиляв зрубані дерева на колоди, які завантажив до автомобіля Mercedes-Benz 814 D з державним номером НОМЕР_1 та планував в подальшому перевезти їх до місця проживання.

Після чого ОСОБА_5 був помічений працівниками поліції.

Своїми незаконними діями, відповідно до висновку судової інженерно-економічної та екологічної експертизи № СЕ-19/108-23/609-ЕЛ, ОСОБА_5 випиляв 7 (сім) сироростучих (живих) дерева породи «Клен», а саме: 1 дерево породи Клен діаметром від 14,1-18 см, вартістю 903,76 гривень за одне дерево, на загальну суму 903,76 грн.; 3 дерева породи Клен діаметром від 18,1-22 см кожне, вартістю 1855,08 гривень за одне дерево, на загальну суму 5565,24 грн.; 1 дерево породи Клен діаметром від 26,1-30 см, вартістю 5137,16 грн. за одне дерево, на загальну суму 5137,16 грн.; 1 дерево породи Клен діаметром від 34,1-38 см, вартістю 8775,98 грн. за одне дерево, на загальну суму 8775,98 грн.; 1 дерево породи Клен діаметром від 38,1-42 см, вартістю 10778,52 грн. за одне дерево, на загальну суму 10778,52 грн.

Всього ОСОБА_5 випиляв 7 (сім) сироростучих (живих) дерев породи «Клен» на загальну суму 31160,66 грн., чим заподіяв істотну шкоду інтересам держави в особі Комишуваської територіальної громади.

Також, 07.09.2023 р. о 12.00 год. ОСОБА_5 , маючи умисел направлений на незаконну порубку дерев, прийшов до лісосмуги, яка розташована між селами Дуднікове та Новоіванівка Комишуваської ТГ Запорізького району Запорізької області. Знаходячись на вищевказаній ділянці місцевості, ОСОБА_5 , усвідомлюючи, що своїми діями спричиняє шкоду довкіллю, з метою заготівлі дров для особистих потреб, незаконно, порушуючи порядок спеціального використання лісових ресурсів, затверджений Постановою КМУ від 23.05.2007 № 761, без відповідного дозволу, не маючи лісорубного квитка (ордера) на здійснення порубки дерев, діючи з прямим умислом, з корисливих мотивів, повторно, зрізав за допомогою бензопили марки «Sturm» Moto mix 2Т в корпусі жовто-синього кольору, потужністю 4 кВт, 9 (дев`ять) сироростучих (живих) дерев породи «Ясен», які не перебувають у комунальній чи приватній власності та відповідно до законодавства, вони перебувають у державній власності України, що призвело до припинення росту дерев. При цьому шляхом спилювання повністю відокремив дерева від кореня, відрізав гілля, які залишив на місці події, розпиляв зрубані дерева на колоди, які залишив на місці та планував в подальшому забрати їх до місця проживання. В процесі порубки дерев, ОСОБА_5 був помічений спеціалістами міжрегіонального ІНФОРМАЦІЯ_2 , які в свою чергу повідомили до поліції.

Своїми незаконними діями, відповідно до висновку експерта № СЕ-19/108-23/16221-ФХЕД від 24.10.2023 ОСОБА_5 здійснив порубку 9 (дев`яти) сироростучих (живих) дерев породи «Ясен», а саме: 3 дерева діаметром від 26,1-30 см кожне, вартістю 6503,61 грн. за одне дерево на загальну суму 19510,83 грн.; 2 дерева діаметром від 30,1-34 см кожне, вартістю 8725,77 грн. за одне дерево, на загальну суму 17451,54 грн.; 1 дерево діаметром від 34,1-38 см, вартістю 11110,39 грн. за одне дерево, на загальну суму 11110,39 грн.; 2 дерева діаметром від 42,1-46 см кожне, вартістю 16186,85 грн. за одне дерево, на загальну суму 32373,05 грн.; 1 дерево діаметром від 46,1-50 см, вартістю 18722,05 грн. за одне дерево, на загальну суму 18722,05 грн.

Всього здійснив порубку 9 (дев`яти) сироростучих (живих) дерев породи «ясен» на загальну суму 99168,51 грн., чим заподіяв тяжкі наслідки інтересам держави в особі Комишуваської сільської територіальної громади.

В судовому засіданні обвинувачений вину у вчиненні інкримінованих йому злочинів визнав у повному обсязі. ОСОБА_5 пояснив, що в 2021 р. з сараю, розташованого за адресою: АДРЕСА_2 , викрав корову та теля, які належали потерпілій ОСОБА_6 .

Крім того, в січні 2022 р. у лісосмузі, яка розташована між АДРЕСА_3 , та в вересні 2023 р. у лісосмузі, що розташована між АДРЕСА_4 , за допомогою бензопил здійснив порубку дерев у кількості, що зазначена в обвинувальних актах. Злочин вчинив, оскільки не мав чим опалювати житло. У вчинених злочинах розкаявся.

Вислухавши думку учасників судового розгляду, приймаючи до уваги, що обвинувачений не оспорював фактичних обставин справи, кваліфікацію кримінальних правопорушень за ч.2 ст.185, ч.1 ст.246, ч.4 ст.246 КК України, судом встановлено, що обвинувачений вірно розуміє зміст обставин справи, відсутні сумніви в добровільності його позиції, тобто визнання ним вини не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, суд в порядку ч.3 ст.349 КПК України визнав недоцільним дослідження доказів щодо обставин, які ніким не оспорювалися, і обмежився допитом ОСОБА_5 та дослідженням матеріалів, що характеризують його особу.

Суд кваліфікує дії ОСОБА_5 за ч.2 ст.185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно; за ч.1 ст.246 КК України, як незаконна порубка дерев у захисних лісових насадженнях, що заподіяла істотну шкоду; за ч.4 ст.246 КК України, як незаконна порубка дерев у захисних насадженнях, вчинена повторно, що спричинила тяжкі наслідки.

Призначаючи покарання обвинуваченому у відповідності до ст.65 КК України, суд враховує ступінь тяжкості вчинених злочинів (згідно ст.12 КК України нетяжкі та тяжкий злочини), конкретні обставини їх вчинення, дані про особу обвинуваченого, обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання.

Так обвинувачений офіційно не працевлаштований, не має постійного місця проживання, на обліку у лікаря-нарколога не перебуває, раніше неодноразово притягався до кримінальної відповідальності, не одружений.

Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого, судом не встановлено.

Обставиною, що пом`якшує покарання, суд визнає щире каяття у вчиненні кримінальних правопорушень.

Відповідно до ст.ст. 50, 65 КК України, покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами. Виходячи із вказаних вимог закону особі, яка вчинила злочин, має бути призначено покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.

Виходячи з вказаної мети й принципів справедливості, співмірності та індивідуалізації, покарання повинно бути адекватним характеру вчинених дій, їх небезпечності та даним про особу винного.

Враховуючи вищенаведене, суд дійшов висновку, що необхідним та достатнім задля досягнення цілей кримінального покарання та убезпечення суспільства від можливих протиправних посягань обвинуваченого, необхідно призначити покарання ОСОБА_5 у вигляді позбавлення волі.

На переконання суду, відсутні підстави для звільнення обвинуваченого від відбування покарання, за вчинення злочинів, з випробуванням, виходячи з того, що обвинувачений раніше був засуджений, вчинив низку злочинів за нетривалий проміжок часу, що явно свідчить про небажання ОСОБА_5 ставати на шлях виправлення.

З урахуванням обставин справи та даних про особу, суд вважає, що виправлення ОСОБА_5 можливе лише в умовах ізоляції його від суспільства з призначенням покарання в межах санкцій статей КК України.

Згідно роз`яснень, викладених у п. 25 постанови Пленуму ВСУ № 7 «Про практику призначення судами кримінального покарання», коли після постановлення вироку у справі буде встановлено, що засуджений винен ще в кількох злочинах, одні з яких вчинено до, а інші - після постановлення першого вироку, покарання за останнім за часом вироком призначається із застосуванням як ст.70, так і ст.71 КК: спочатку за правилами ч.1 ст.70 КК за сукупністю злочинів, вчинених до постановлення першого вироку; після цього за правилами ч.4 ст.70 КК; потім за сукупністю злочинів, вчинених після постановлення першого вироку; і остаточно за сукупністю вироків.

Таким чином, при призначенні покарання ОСОБА_5 слід застосувати положення ч.4 ст.70 КК України (за епізодом від 21.02.2021 р.) та положення ст.71 КК України (за епізодами від 26.01.2022 р. та від 07.09.2023 р.) і врахувати покарання, призначене за вироком Оріхівського районного суду Запорізької області від 28.01.2021 р.

На підставі ст.122, 124 КПК України, суд стягує з обвинуваченого на користь держави документально підтверджені витрати на проведення експертиз в сумі 10266,72 грн.

При вирішенні цивільного позову, заявленого потерпілою ОСОБА_6 та представниками Комишуваської селищної ради про відшкодування матеріальної шкоди, суд виходить з наступного.

Право особи, якій кримінальним правопорушення або іншим суспільно небезпечним діянням завдано майнової або моральної шкоди, пред`явити цивільний позов до підозрюваного, обвинуваченого, визначено ст.128 КПК України.

Майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала (ч.1 ст.1166 ЦК України).

Ч.1,2 ст.22 ЦК України визначено, що особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки) (п.1 ч.2).

Заслухавши цивільного відповідача, який визнав позовні вимоги, оцінивши у сукупності всі надані на обґрунтування цивільних позовів докази, якими, зокрема, є і висновки експертиз, суд задовольняє вимоги ОСОБА_6 та Комишуваської СР про відшкодування матеріальної шкоди в розмірі, що заявлений ними до стягнення.

Відносно обвинуваченого ОСОБА_5 , під час досудового розслідування був обраний запобіжний захід у виді тримання під вартою, строк дії якого судом продовжений до 13.04.2024 р. включно.

Оскільки в матеріалах кримінального провадження не міститься даних, які б свідчили про відсутність або зміну ризиків, що виправдовують обрання відносно обвинуваченого найбільш суворого запобіжного заходу, на думку суду, такий запобіжний захід до набрання вироком законної сили є необхідним для забезпечення належної процесуальної поведінки обвинуваченого, а строк відбування покарання необхідно рахувати із дня фактичного затримання 20.12.2023 р.

Питання щодо речових доказів суд вирішує у відповідності до вимог ст.100 КПК України.

Керуючись ст.ст.368, 374, 392 КПК України, суд -

У Х В А Л И В:

Визнати винуватим ОСОБА_5 у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.185 КК України і призначити йому покарання у виді 2 (двох) років позбавлення волі.

На підставі ст.70 ч.4 КК України шляхом поглинення менш суворого покарання, призначеного за даним вироком, більш суворим покаранням, призначеним вироком Оріхівського районного суду Запорізької області від 28.01.2021 року, остаточно, за сукупністю злочинів, призначити покарання ОСОБА_5 у виді позбавлення волі строком на 3 (три) роки.

Визнати винуватим ОСОБА_5 у вчиненні злочинів, передбачених ч.1 ст.246 КК України, ч.4 ст.246 КК Україниі призначити йому покарання:

за ч.1 ст.246 КК України у виді 2 (двох) років позбавлення волі;

за ч.4 ст.246 КК України у виді 5 (п`яти) років позбавлення волі.

На підставі ч.1 ст.70 КК України призначити ОСОБА_5 покарання за сукупністю злочинів, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим у виді 5 (п`яти) років позбавлення волі.

На підставі ст.71 КК України частково приєднати невідбуту частину покарання за попереднім вироком Оріхівського районного суду Запорізької області від 28.01.2021 р. та остаточно за сукупністю вироків призначити покарання у виді 5 (п`яти) років 3 місяців позбавлення волі.

Строк відбуття покарання ОСОБА_5 рахувати з 20 грудня 2023 року.

До набрання вироком законної сили запобіжний захід відносно обвинуваченого ОСОБА_5 у вигляді тримання під вартою, залишити без змін.

Стягнути з ОСОБА_5 в дохід держави витрати, пов`язані із залученням експертів, в сумі 10266,72 грн.

Стягнути з ОСОБА_5 на користь ОСОБА_6 майнову шкоду в сумі 15 000 гривень.

Стягнути з ОСОБА_5 на користь Комишуваської селищної ради Запорізького району Запорізької області майнову шкоду 31 160,66 гривень.

Стягнути з ОСОБА_5 на користь Комишуваської селищної ради Запорізького району Запорізької області майнову шкоду 99168,51 гривень.

Вирок може бути оскаржений до Запорізького апеляційного суду через Шевченківський районний суд м. Запоріжжя шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів після його проголошення, а обвинуваченим, який тримається під вартою, -у той же строк після отримання копії вироку.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого цим Кодексом, якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Головуючий суддя ОСОБА_1