Провадження № 1-кп/953/552/24
В И Р О К

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 червня 2024 року м. Харків

Київський районний суд м. Харкова у складі:

головуючого - судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Харкові обвинувальний акт у кримінальному провадженні внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001851 від 14.08.2023 року за обвинуваченням:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Харкова, громадянина України, із повною середньою освітою, розлученого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , маючого на утриманні двох неповнолітніх дітей ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України,

за участю сторін кримінального провадження:

прокурора ОСОБА_6 ,

захисника адвоката ОСОБА_7 ,

обвинуваченого ОСОБА_3 ,

В С Т А Н О В И В:

13 серпня 2023 року близько 16 години 41 хвилина у ОСОБА_3 , який перебував у приміщенні АЗС ТОВ «ЄВРО СМАРТ ПАУЕР», яка працює під брендом БРСМ-нафта, що розташована за адресою: АДРЕСА_3 , раптово виник умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна. ОСОБА_3 , реалізуючи свій раптово виниклий умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна, діючи умисно, з корисливих мотивів, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки у виді заподіяння майнової шкоди потерпілому і свідомо бажаючи їх настання, в умовах воєнного стану, упевнившись, що за його діями ніхто не спостерігає та вони є непомітними для оточуючих, таємно викрав мобільний телефон ТМ «ZTE Blade A52 4/64 Gb Gray», вартість якого відповідно до висновку судової товарознавчої експертизи № 22342 від 16 серпня 2023 року становить 3989, 05 грн.

Після чого ОСОБА_3 покинув місце вчинення кримінального правопорушення з викраденим майном, обернувши його на свою користь та розпорядився викраденим майном на власний розсуд, чим спричинив ТОВ «ЄВРО СМАРТ ПАУЕР» матеріальну шкоду на вищевказану суму.

Суд вважає вказане обвинувачення доведеним та кваліфікує дії ОСОБА_3 за ч.4 ст.185 КК України, як таємне викрадення чужого майна - крадіжка, вчинена в умовах воєнного стану.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 свою вину у вчиненні інкримінованого йому злочину, передбаченого ч.4 ст.185 КК України, визнав частково, зазначив, що визнає, що його дії визначаються як крадіжка, однак заперечував факт того, що він планував здійснити крадіжку. По суті вчиненого повідомив, що 13 серпня 2023 року він заїхав на заправку БРСМ, що розташована за адресою: АДРЕСА_3 , щоб заправитись та обговорити з товаришем справи. Разом з ним вони заїхали на заправку, він замовив заправити авто, купив каву та вони пішли до стійки самообслуговування, де він поставив свій телефон на зарядку, де вже знаходився ще один телефон. Вони обговорювали свої справи. Пройшло 30-40 хвилин, після чого його по гучному зв`язку викликав заправник та сказав, що його машина заважає, що виявилось неправдою, оскільки вона була єдиною. Він переставив авто, запитав у заправника чому він грубо спілкується, почув у свій бік грубість. Він повернувся назад на заправку, сказав, що його настрій зіпсувався і йому потрібно їхати до замовника, вони зібрали свої речі, він звернув увагу, що в залі нікого немає, він подумав, що телефон забули, оскільки це місце самообслуговування відвідувачів. Будучи незадоволеним відношенням працівників до клієнтів, він вирішив, що передасть телефон особисто людині, яка його забула. Він забрав телефон, поклав його у сумку, поїхав до замовника, потім завіз продукти бабусі, після цього поїхав до дівчини. Ввечері розповів їй про події дня, потім зрозумів, що йому ніхто не телефонує, він взяв телефон, відкрив його, звернув увагу, що немає дзвінків, вирішив, що він сам зателефонує, зайшов у телефонну книгу, однак там не було жодного абонента, він відкрив слот, але там не було сім-картки, зрозумів, що він не зможе повернути телефон. ОСОБА_8 як йому його повернути, однак вже була комендантська година, і він би не встиг поїхати туди й назад на БРСМ. Наступний день у нього був повністю розписаний, він вирішив, що по дорозі на роботу він заїде у райвідділ, написав заяву тим же числом, розумів, що зранку у нього не буде часу цим займатись, оскільки о 8 годині йому треба вже було виїжджати на роботу. Зранку о 07:30 йому зателефонували, представилися з райвідділу, запропонували зустрітись, він погодився, однак запропонував зустрітись на наступний день, оскільки у нього був щільний графік. Коли він був в авто та виїжджав на роботу, йому ще раз надійшов дзвінок, наполягали на зустрічі в той день, зазначили, що він став свідком якогось злочину, на що він відповів, що якщо це з приводу телефону та знайшовся його власник він буде тільки радий, зараз їде у райвідділ, де він збирається віддати телефон. На що йому зазначили, що вони можуть зустрітись, вони сказали, що заїхали на АДРЕСА_4 , він зазначив, що поряд є заправка БРСМ, де вони можуть зустрітись. Коли він приїхав у нього питали чи телефонував до 102, він зазначив, що ні, пояснив чому. Працівники зазначили, що тут не можуть прийняти цей телефон, з працівником поліції поїхали до райвідділу, де він розповів про обставини. Шкодує про вчинене, оскільки він не припускав, що через його добрі наміри повернути телефон власнику, він стане крадієм. Наполягає на тому, що у нього не було ні матеріальної необхідності, ні наміру заволодіти телефоном для власних цілей. По суті визнає, що його дії були неправомірними, розуміє як повинен був діяти. Зазначив, що події відбулись приблизно о 16:00 16:45 годині. Телефон лежав на стойці самообслуговування за торговими стелажами, був приєднаний до зарядного пристрою, поряд поставив свій телефон на зарядку. Бачив телефон з початку прибуття, весь час, поки він знаходився на заправці, до телефону ніхто не підходив. Вони сиділи перед ним, брав у руки телефон випадково, оскільки йому потрібен був калькулятор, він натиснув кнопку, побачив, що то не його телефон, поклав його і взяв свій. Фактично телефон перебував у нього з 16:40 до 08:30 ранку. Вважав, що телефон буде розшукувати володілець. Під час судових дебатів зазначив, що наразі розуміє яку юридичну кваліфікацію мають його дії, наміру викрасти телефон він не мав, нажаль помилився, просив не позбавляти волі, надати можливість довести власне виправлення, коли брав телефон хотів принести користь, оскільки його обурило ставлення працівника заправки БРСМ, з яким у нього відбувся словесний конфлікт. Шкодує про скоєне.

Винуватість ОСОБА_3 у скоєнні інкримінованого злочину, передбаченого ч.4 ст.185 КК України за обставин, які викладені в обвинувальному акті, та встановлені під час судового розгляду, незважаючи на часткове визнання ним своєї вини, підтверджується зібраними та безпосередньо дослідженими судом у судовому засіданні доказами:

-показаннями свідка ОСОБА_9 , яка в судовому засіданні пояснила, що обвинувачений заправлявся на АЗС, все було добре, він заправився, залишив машину на другій колонці, сиділи в магазині, потім помічник оператора в мікрофон сказав, щоб прибрали машину з другої колонки, обвинувачений почав кричати та був незадоволеним. Потім зник робочий телефон, який стояв на зарядці, вони викликали поліцію. Зазначила, що подія відбулась влітку 2023 року в другій половині дня за адресою: АДРЕСА_3 . Телефон перебував у приміщенні АЗС на барній стійці, був там, бо були вільні розетки, там було 3 роз`єми, вона слідкувала за телефоном за годину до того як він приїхав. Виявила, що телефон зник після того, як обвинувачений покинув АЗС, вона побачила, що немає телефону і пішла дивитись камери, але на камерах була затримка 15 хвилин. Повідомила, що на той момент в телефоні не було сім-картки, оскільки телефон використовувався для видачі посилок нової пошти. Телефон на заправці з`явився приблизно в червні місяці 2023 року, вони видавали посилки нової пошти. Вказала, що на той момент в телефоні ніяких контактів не було, оскільки вона тільки встановила додаток нової пошти. Контакти могли бути внесені іншими операторами, які використовували телефон;

-показаннями свідка ОСОБА_10 , який в судовому засіданні пояснив, що подія відбулась влітку, в серпні 2023 року, приїхав обвинувачений на заправку, заправив авто і пішов розраховуватись, довго його не було, приїздили наступні клієнти та скаржились, пройшла десь година, він сказав по голосному зв`язку, щоб машину прибрали, прийшов обвинувачений і запитав кому заважає його машина, він відповів, що люди скаржаться, сказав, щоб він відігнав машину і може знаходитись в магазині скільки йому потрібно, на цьому вони попрощались. Про зникнення мобільного телефону дізнався пізніше, вже ввечері. Зазначив, що телефоном він не користувався, де його заряджали оператори теж не знає. Зазначив, що непорозуміння, конфлікту або сварки між ним та обвинуваченим не було.

Аналізуючи свідчення свідків, які були допитані під час судового розгляду, суд розцінює їх показання як правдиві, оскільки вони стабільні, узгоджуються між собою, перед допитом особи попереджались про кримінальну відповідальність за завідоме неправдиве показання. Крім того, свідчення свідків відповідають іншим доказам, а саме: даним протоколу огляду місця події, протоколів оглядів, іншим дослідженим в судовому засіданні доказам, які підтверджують винуватість ОСОБА_3 в скоєнні кримінального правопорушення при обставинах, визнаних судом встановленими, та викладених у вироку, а саме:

-даними, отриманими під час огляду місця події від 13.08.2023 року в ході якого проводилась фотофікасація, судом встановлено, що об`єктом огляду є приміщення АЗК «БРСМ», за адресою: АДРЕСА_3 , а саме стійка біля вікна. Посередині стійки знаходяться електричні розетки, в яких на момент огляду відсутні які-небудь прилади. Зі слів заявника, на момент вчинення крадіжки, в розетці на зарядці був підключений телефон службовий «ZTE», який належить АЗК «БРСМ». До протоколу долучено фотознімки, які досліджувались під час судового розгляду (а.с.55);

- заявою про добровільну видачу телефону від 14.08.2023, яка надана під час проведення огляду від 14.08.2023;

-даними протоколу огляду від 14.08.2024 в ході якого проводилась відеофікасація, відповідно до якого судом встановлено, що огляд проводиться у приміщенні службового кабінету № 216, під час огляду присутні поняті ОСОБА_11 , ОСОБА_12 та учасник огляду ОСОБА_3 . ІНФОРМАЦІЯ_1 який одягнений у футболку чорного кольору, шорти темного кольору та має сумку через плече. Під час огляду ОСОБА_3 було поставлено питання чи має він речі , які йому не належать, на що він відповів, що має та дістав із сумки мобільний телефон, який було оглянуто та встановлено: мобільний телефон ТМ «ZTE Blade A52 4/64 Gb Gray», IMEI 1: НОМЕР_1 , IMEI 2: НОМЕР_2 , s/n НОМЕР_3 , який у подальшому поміщено до конверту сірого кольору Національної поліції України. Також, ОСОБА_3 пояснив, що вказаний мобільний телефон він зняв із зарядки 13.08.2023, перебуваючи за адресою: АДРЕСА_3 у приміщенні заправки БРСМ та у подальшому хотів повернути володільцю. Зазначає, що у приміщенні заправки був присутній один чоловік, але йому довіряти мобільний телефон не став, тому поклав до сумки та поїхав додому. Вдома виявив відсутність сім-карти та написав заяву до поліції, щоб повернути його володільцю. На питання слідчого: чи зверталися ви до працівників заправки з питанням кому належить мобільний телефон, ОСОБА_3 пояснив, що не звертався, оскільки був у емоційному стані після розмови із працівником заправки. До протоколу долучено оглянутий компакт-диск, відеозапис якого відтворювався під час судового розгляду (а.с.59-62);

-даними ухвали Київського районого суду від 16.08.2023 року, відповідно до якої накладено арешт на майно, вилучене в ході огляду місця події 14 серпня 2023 року за адресою: АДРЕСА_5 , а саме: мобільний телефон ТМ «ZTE Blade A52 4/64 Gb Gray», імеі1: НОМЕР_1 , імеі2: НОМЕР_2 , що належить АЗК БРСМ, яка розташована за адресою: АДРЕСА_3 (а.с63-64);

-даними постанови про визнання речовими доказами від 14.08.2023 року, відповідно до якої мобільний телефон ТМ «ZTE Blade А52 4/64 Gb Gray», імеі І: НОМЕР_1 , імеі2 НОМЕР_2 визнано речовим доказом по кримінальному провадженню № 0001851 від 14.08.2023 (а.с.65);

-даними висновку експерта № 22342 від 16.08.2023, відповідно до якого ринкова вартість мобільного телефону ТМ «ZTE Blade А52 4/64 Gb Gray», імеі І: НОМЕР_1 , імеі2 НОМЕР_2 , зазначеного в постанові про призначення експертизи, станом на 13.08.2023 складає 3989 (три тисячі дев`ятсот вісімдесят дев`ять) гривень 05 копійок (а.с.66-71);

-даними заяви ОСОБА_13 про доручення до матеріалів справи диску з відеозаписами з камер спостереження за 13.08.2023 (а.с.73-74);

-даними постанови про визнання речовими доказами від 16.08.2023 року, відповідно до якої диск із відеозаписом з камер відеоспостереження з місця вчинення кримінального правопорушення автозаправки АЗК БРСМ, що розташована за адресою: АДРЕСА_3 , визнано речовим доказом по кримінальному провадженню № 0001851 від 14.08.2023 (а.с.75-76);

- даними протоколу огляду предмету від 18.08.2023, відповідно до якого судом встановлено, що об`єктом огляду є конверт бежевого кольору на якому маються написи: Національна поліції України СУ ГУНП в Харківській області. Фабула: 14.08.2023 за адресою: АДРЕСА_5 , було виявлено та вилучено у гр. ОСОБА_3 мобільний телефон ТМ ZТЕ темно-сірого кольору. Слідчий: ОСОБА_14 (підпис) Учасник: ОСОБА_3 (підпис) Поняті: ОСОБА_11 (підпис) ОСОБА_12 (підпис) ОСОБА_15 (підпис). Дата пакування: 14.08.2023 ЕРДР №0001851 від 14.08.2023. Далі при відкритті вищевказаного конверту ножицями встановлено, що в середині нього знаходиться мобільний телефон ТМ «ZTE», темно-сірого кольору. Екран чорного кольору, де у верхній частині екрану мається камера округлої форми. Далі, при огляді бамперу вищевказаного мобільного телефону вбачається напис «ZTE», липка стрічка на якій маються написи ТМ «ZTE» Blade А52 4/64 Gb імеі І: НОМЕР_1 , імеі2 НОМЕР_2 , S/N НОМЕР_3 . Також на вказаному мобільному телефоні мається штрих - код із цифрами НОМЕР_4 . У верхньому лівому куті маються камери у кількості 3-х штук, округлої форми. Ззовні мобільний телефон у технічно справному стані та без будь-яких пошкоджень. При включенні мобільного телефону вбачається дата та час 18 серпня, п`ятниця. Далі, при ввімкненні екрану та перейшовши у додаток «Контакти», було встановлено, що у даному додатку маються записи з номерами мобільних телефонів, а саме: адміністратор НОМЕР_5 , Виктор Заправка БРСМ Валентиновская (а.с. 86-88);

- даними протоколу огляду предмету від 04.09.2023, відповідно до якого судом встановлено, що об`єктом огляду є диск DVD -R 4.7 GB|120min, білого кольору із відеозаписом з камер відеоспостереження приміщення АЗС ТОВ «ЄВРО СМАРТ ПАУЕР», що розташований за адресою: АДРЕСА_6 . При відкритті вищезазначеного диску під назвою «ch05_ 3648» вбачається у лівому верхньому куті дата 14.08.2023 та час 08:37:00 год. У правому нижньому куті мається напис Самеrа 05. Відео у різнокольоровому форматі. Далі, на відео спостерігаємо територію автозаправки БРСМ, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_6 , де в цей час з правого боку від центрального входу до автозаправки та місця парковки, знаходиться стіл, за яким сидять четверо чоловіків спілкуються. При відкритті інших файлів, було встановлено, що вони не відрізняються від попереднього файлу. До протоколу долучено оглянутий компакт-диск, відеозапис якого відтворювався під час судового розгляду (а.с. 91-92);

- даними постанови про визнання речовими доказами від 04.09.2023 року, відповідно до якої диск із відеозаписом з камер відеоспостереження з автозаправки АЗК БРСМ, що розташована за адресою: АДРЕСА_6 визнано речовим доказом по кримінальному провадженню № 0001851 від 14.08.2023 (а.с.93);

-даними заяви ОСОБА_3 про повернення мобільного телефону, яка датована 13.08.2023 (а.с.94).

Відповідно до ч. 4 ст. 95 КПК України суд може обґрунтовувати свої висновки лише на показаннях, які він безпосередньо сприймав під час судового засідання або отриманих у порядку, передбаченому статтею 225 цього Кодексу. Суд не вправі обґрунтовувати судові рішення показаннями, наданими слідчому, прокурору, або посилатися на них.

Оцінивши покази свідків у сукупності з письмовими доказами слід зазначити, що всі вони викривають обвинуваченого ОСОБА_3 , які є логічними, послідовними та узгодженими між собою. Показання допитаних осіб узгоджуються між собою в частині встановлення фактичних обставин, які мали місце та дій,які були вчинені обвинуваченим.

Відповідно до ч.1 ст.84 КПК України доказами у кримінальному провадженні є фактичні дані, отримані у передбаченому цим Кодексом порядку, на підставі яких слідчий, прокурор, слідчий суддя і суд встановлюють наявність чи відсутність фактів та обставин, що мають значення для кримінального провадження та підлягають доказуванню.

В ході судового розгляду суд безпосередньо, всебічно та повно дослідив усі докази, що містяться в матеріалах кримінального провадження і встановив правильність збирання стороною обвинувачення та закріплення кожного з них, тому, виходячи з положень статті 86 КПК України, вважає їх допустимими.

Крім того, суд дійшов до висновку, що досліджені у судовому засіданні докази прямо підтверджують існування обставин, що підлягають доказуванню у даному кримінальному провадженні, тому є належними.

Таким чином, вказані докази досліджені судом є належними, допустимими, достовірними та такими, що у своїй сукупності підтверджують встановлені судом обставини скоєння ОСОБА_3 крадіжки у потерпілого ТОВ «ЄВРО СМАРТ ПАУЕР». Кваліфікація дій обвинуваченого за ч. 4 ст. 185 КК України є правильною.

У судовому засіданні обвинувачений зазначив, що він взяв телефон з метою передачі його володільцю, чекав поки власник сам вийде на зв`язок, коли зрозумів, що ніхто не телефонує, вирішив сам знайти володільця, однак через відсутність контактів не зміг цього зробити.

Посилання ОСОБА_3 на відсутність контактів у мобільному телефоні, заслуговують на увагу, оскільки вказане підтверджується відеозаписом огляду мобільного телефону від 14.08.2023, проте не спростовують наявності ознак складу кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст. 185 КК України в діянні ОСОБА_3 .

Він мав можливість перепитати свідка ОСОБА_9 , яка працювала касиром у приміщенні АЗС, що розташована за адресою: АДРЕСА_3 , однак ним відповідних дій вчинено не було. Крім того він, мав можливість повернутися ввечері не виявивши контактів у мобільному телефоні. Позицію обвинуваченого про бажання повернути телефон власнику суд не приймає до уваги, оскільки вона не знайшла свого підтвердження в ході судового розгляду, про це обвинувачений лише говорив, однак не надано докази про вчинення обвинуваченим будь-яких активних дій, які були направлені на відшукання власника мобільного телефону, до відділення поліції з відповідною заявою він також не звертався, повернув телефон лише після того, як йому зателефонували працівники поліції.

Згідно п. 2 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод , кожен, кого обвинувачено у вчиненні кримінального правопорушення, вважається невинуватим доти, доки його вину не буде доведено згідно закону.

У справі "Кобець проти України" від 14 лютого 2008 року, "Нечипорук і Йонкало проти України" від 21 квітня 2011 року Європейський суд з прав людини вказав на необхідність оцінювати докази, керуючись критерієм доведення "поза розумним сумнівом". Таке доведення має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою.

У рішенні від 11 квітня 2013 року у справі "Веренцов проти України" Європейський суду з прав людини вказав, що має братися до уваги якість доказів, включаючи те, чи не ставлять обставини, за яких вони були отримані, під сумнів їхню надійність та точність.

Обвинувальний вирок може бути постановлений судом лише в тому випадку, коли вина обвинуваченої особи доведена поза розумним сумнівом.

Cтандарт доведення «поза розумним сумнівом» означає, що сукупність обставин справи, встановлена під час судового розгляду, виключає будь-яке інше розумне пояснення події, яка є предметом судового розгляду, крім того, що інкримінований злочин був вчинений і обвинувачений є винним у вчиненні цього злочину. Наявність таких обставин, яким версія обвинувачення не може надати розумного пояснення або які свідчать про можливість іншої версії інкримінованої події, є підставою для розумного сумніву в доведеності вини особи. Для дотримання стандарту доведення поза розумним сумнівом недостатньо, щоб версія обвинувачення була лише більш вірогідною за версію захисту. Законодавець вимагає, щоб будь-який обґрунтований сумнів у тій версії події, яку надало обвинувачення, був спростований фактами, встановленими на підставі допустимих доказів, і єдина версія, якою розумна і безстороння людина може пояснити всю сукупність фактів, установлених у суді, - є та версія подій, яка дає підстави для визнання особи винною за пред`явленим обвинуваченням (постанови Касаційного кримінального суду Верховного Суду (ККС ВС) від 04.07.2018 у справі № 688/788/15-к, від 08.10.2019 у справі № 195/1563/16-к, від 21.01.2020 у справі № 754/17019/17, від 16.09.2020 у справі № 760/23459/17, від 02.12.2022 у справі № 758/1780/17, від 29.11.2022 у справі № 693/1546/14-к; від 05.12.2023 у справі № 286/330/19).

У даному кримінальному провадженні про направленість умислу обвинуваченого ОСОБА_3 на таємне викрадення - крадіжку, вчинену в умовах воєнного стану, переконливо свідчить сукупність всіх фактичних обставин вчиненого ним діяння.

Аналізуючи в сукупності надані суду та перевірені в судовому засіданні докази, які узгоджуються між собою, суд за вказаних обставин вважає доведеною винуватість ОСОБА_3 у таємному викраденні чужого майна - крадіжці, вчиненій в умовах воєнного стану, а його дії вірно кваліфікованими за ч. 4 ст. 185 КК України.

Призначаючи обвинуваченому покарання, суд враховує ступінь суспільної небезпечності вчиненого злочину, особу обвинуваченого та його відношення до скоєного, обставини справи, що пом`якшують та обтяжують покарання.

У відповідності до положень ст.65 КК України особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів, а згідно ст. 50 цього ж Кодексу покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого.

Відповідно до п.2 Постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 24 жовтня 2003 року «Про практику призначення судами кримінального покарання» висновки з усіх питань, пов`язаних із призначенням покарання, необхідно належним чином мотивувати у вироку. Суди повинні призначати покарання в межах, установлених санкцією статті Особливої частини КК, що передбачає відповідальність за вчинений злочин, із урахуванням ступеня тяжкості, обставин цього злочину, його наслідків і даних про особу. Судам належить обговорювати питання про призначення передбаченого законом менш суворого покарання - особам, які вперше вчинили злочини і тим, які щиро розкаялись у вчиненому, активно сприяли розкриттю злочину, відшкодували завдані збитки тощо. Коли санкція закону, за яким особу визнано винною, нарівні з позбавленням волі на певний строк, передбачає більш м`які види покарання, при постановленні вироку потрібно обговорювати питання про призначення покарання, не пов`язаного з позбавленням волі.

Обвинувачений ОСОБА_3 вчинив злочини, які відповідно до ч.4 ст. 12 КК України, є тяжким злочином, проте він вперше притягається до кримінальної відповідальності, на обліку у лікаря психіатра, нарколога не перебуває.

Обставинами, що пом`якшують покарання підсудного, у відповідності до вимог ч. 1 ст. 66 КК України, суд визнає наявність у ОСОБА_3 двох неповнолітніх дітей, має постійне місце проживання та реєстрацію, здійснює підприємницьку діяльність, позитивно характеризується за місцем проживання, не перебуває на обліках у лікарів нарколога та психіатра.

Обставин, у відповідності до вимог ч. 1 ст. 67 КК України, які обтяжують покарання судом не встановлено.

Призначаючи покарання ОСОБА_3 суд враховує ступінь тяжкості вчиненого ним злочину, який є тяжким злочином, критичну оцінку ним своєї протиправної поведінки, її осуді, бажанні виправити ситуацію, яка склалась та нести кримінальну відповідальність за вчинене, та те, що ОСОБА_3 має двох неповнолітніх дітей, здійснює підприємницьку діяльність, позитивно характеризується, на обліку у нарколога та психіатра не перебуває, вперше притягається до кримінальної відповідальності, позитивну поведінку обвинуваченого після вчинення злочину, виконання процесуальних обов`язків щодо явки до органу досудового розслідування та суду.

З урахуванням зазначених вище обставин справи та особи обвинуваченого, суд вважає, що необхідним і достатнім для обвинуваченого ОСОБА_3 покаранням, яке сприятиме його виправленню і запобігатиме вчиненню ним нових злочинів, є покарання в межах санкції ч.4 ст. 185 КК України у виді позбавлення волі із застосуванням ст. 75 КК України зі звільненням обвинуваченого від відбування покарання з випробуванням, поклавши на нього обов`язки, передбачені п. 1,2 ч.1 ст. 76 КК України.

Цивільний позов не заявлений.

Приписами ч. 2 ст. 124 КПК також установлено, що у разі ухвалення обвинувального вироку суд стягує з обвинуваченого на користь держави документально підтверджені витрати на залучення експерта.

Відповідно до ч. 4 ст. 174 КПК України, суд одночасно з ухваленням рішення, яким закінчується судовий розгляд, вирішує питання про скасування арешту майна.

Питання про долю речових доказів суд вважає за необхідне вирішити відповідно до положень ст. 100 КПК України.

На підставі викладеного, керуючись ст. 100, 124, 368, 370, 371, 373-374 КПК України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

ОСОБА_3 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, та призначити йому покарання у виді позбавлення волі на строк 5 (п`ять) років.

На підставі ст. 75 КК України звільнити обвинуваченого ОСОБА_3 від відбування призначеного судом покарання, якщо він протягом іспитового строку в 3 (три) роки не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього обов`язки.

Відповідно до п.1, п.2 ч. 1 ст. 76 КК України в продовж іспитового строку на ОСОБА_3 покласти обов`язки:

1) періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

2) повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Речові докази у кримінальному провадженні:

- DVD -R 4.7 GB|120min, білого кольору із відеозаписом з камер відеоспостереження приміщення АЗС ТОВ «ЄВРО СМАРТ ПАУЕР», що розташований за адресою: м. Харків, вул. Достатку, 19-А., та диск із відеозаписом з камер відеоспостереження з місця вчинення кримінального правопорушення автозаправки АЗК БРСМ, що розташована за адресою: АДРЕСА_3 , - залишити при матеріалах кримінального провадження;

- мобільний телефон ТМ «ZTE Blade А52 4/64 Gb Gray», імеі І: НОМЕР_1 , імеі2 НОМЕР_2 , який перебуває на відповідальному зберіганні представника потерпілого відповідно до долученої розписки залишити в користуванні АЗС ТОВ «ЄВРО СМАРТ ПАУЕР».

Арешт, накладений ухвалою слідчого судді Київського районного суду м. Харкова від 22.08.2023 року, на мобільний телефон ТМ «ZTE Blade А52 4/64 Gb Gray», імеі І: НОМЕР_1 , імеі2 НОМЕР_2 скасувати.

Вирок може бути оскаржений до Харківського апеляційного суду через Київський районний суд м. Харкова шляхом подачі апеляційної скарги протягом 30 днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення апеляційної інстанції.

Копію вироку вручити негайно після його проголошення обвинуваченому та прокурору.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

СУДДЯ: ОСОБА_1