ЧЕРКАСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-кп/821/371/24 Справа № 711/9649/23 Категорія: ч.2 ст.289 КК УкраїниГоловуючий у І інстанції ОСОБА_1 Доповідач в апеляційній інстанції ОСОБА_2
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 червня 2024 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Черкаського апеляційного суду в складі:

головуючого судді ОСОБА_2

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4

з участю секретаряОСОБА_5

прокурораОСОБА_6

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Черкаси кримінальне провадження за апеляційною скаргою обвинуваченої ОСОБА_7 на вирок Придніпровського районного суду м.Черкаси від 14 лютого 2024 року, яким

ОСОБА_7

ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженку с. Воронівка, Черкаського району, Черкаської області, українку, громадянку України, з середньою спеціальною освітою, офіційно непрацюючу, має на утриманні малолітнього сина ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , малолітню доньку ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , інвалідом, учасником ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській ЧАЕС, депутатом, учасником бойових дій не являється, зареєстровану та проживаючу за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судиму: 08.05.2023 Соснівським районним судом м. Черкаси за ч. 4 ст. 185 КК України до 5 років позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України звільнена від відбування покарання з іспитовим строком на 1 рік,

визнано ОСОБА_7 винною у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.289 КК України, та призначено їй покарання у вигляді 5 років позбавлення волі, без конфіскації майна.

На підставі ч.1 ст.71 КК України за сукупністю вироків до покарання, призначеного за новим вироком, частково приєднано не відбуту частину покарання за попереднім вироком вироком Соснівського районного суду м.Черкаси від 08.05.2023 року за ч. 4 ст. 185 КК України і остаточно призначено покарання у вигляді позбавлення волі на строк 5 років 1 місяць, без конфіскації майна.

Строк відбуття покарання ОСОБА_7 рахується з моменту фактичного затримання.

Запобіжний захід ОСОБА_7 у вигляді цілодобового домашнього арешту залишити без змін до вступу вироку в законну силу.

Стягнуто із ОСОБА_7 в дохід держави процесуальні витрати при проведенні експертизи у розмірі 1434 гривні.

в с т а н о в и л а :

Згідно вироку районного суду ОСОБА_7 визнана винуватою та засуджена за те, що вона близько 09 год. 00 хв. 09.11.2023 року, більш точного часу не встановлено, будучи особою, раніше судимою за корисливий злочин, передбачений ч. 4 ст. 185 КК України, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, повторно, керуючись корисливим мотивом, спрямованим на незаконне заволодіння транспортним засобом, повідомивши неправдиву інформацію щодо наявності у останньої права власності на автомобіль, звернувшись за допомогою до ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , впевнившись, що її дії залишаться невикритими, без дозволу власника, з метою реалізації свого злочинного наміру, підійшла разом із ОСОБА_10 та ОСОБА_11 до автомобіля Mitsubishi Space Wagon, № шасі НОМЕР_1 , зеленого кольору, 1992 року випуску, д.н.з. НОМЕР_2 , який був припаркований навпроти будинку за адресою: АДРЕСА_2 , та який на праві власності належить ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , та шляхом буксирування, перемістила транспортний засіб від будинку за адресою: АДРЕСА_2 до пункту прийому металобрухту, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_3 .

Не погоджуючись із рішенням місцевого суду, в своїй апеляційній скарзі обвинувачена ОСОБА_7 просить вирок суду змінити в частині призначеного покарання за ч.2 ст.289 КК України, застосувати вимоги ст.69 КК України та призначити покарання у виді 1 року позбавлення волі без конфіскації майна. Згідно ч.1 ст.71 КК України за сукупністю вироків до покарання призначеного за новим вироком частково приєднати невідбуту частину покарання за попереднім вироком Слоснівського районного суду Черкаської області від 08.05.2023 на строк 1 рік 1 місяць без конфіскації майна.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги зазначає, що суд не визнав обставиною, що пом`якшує покарання добровільне відшкодування завданого збитку та усунення заподіяної шкоди. Крім того обвинувачена має на утриманні двох малолітніх дітей 2016 та 2011 року народження, які проживають разом з нею та потребують постійного материнського догляду і виховання. Обставини, що обтяжують покарання відсутні, тому вважає, що є всі підстави для застосування вимог ст.69 КК України.

Заслухавши доповідь судді, міркування прокурора, яка просила вирок суду залишити без змін, а апеляційну скаргу без задоволення, вивчивши матеріали кримінального провадження та перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що вона не підлягає до задоволення виходячи з наступного.

Відповідно до ст.370 КПК України, вирок суду повинен бути законним та обґрунтованим. Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтуються на всебічному, повному і об`єктивному розгляді всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом. Ці вимоги закону місцевим судом виконані в повному обсязі.

Дії ОСОБА_7 кваліфіковані вірно за ч. 2 ст. 289 КК України, як незаконне заволодіння транспортним засобом, вчинене повторно.

Враховуючи ту обставину, що в апеляційній скарзі обвинуваченої ОСОБА_13 не оспорюється висновок про доведеність винуватості та кваліфікації її дій, яка винуватість визнала в повному обсязі, а висновки суду відповідають фактичним обставинам справи і підтверджується наведеними у вироку доказами, які судом досліджені в порядку ст.349 КПК України, тому колегія суддів не проводить детальний їх аналіз в цій частині та відповідно до вимог ст.404 КПК України перевіряє вирок суду лише в межах апеляційної скарги.

Порушень кримінального процесуального закону під час встановлення фактичних обставин вчинення злочину, які могли б істотно вплинути на висновки суду про винуватість обвинуваченої та кваліфікацію її дій, перевіркою матеріалів справи не виявлено.

Колегія суддів вважає безпідставними доводи апеляційної скарги про пом`якшення призначеного Олійник покарання з огляду на наступне.

Відповідно до ст. 50 КК покарання є заходом примусу, що застосовується від імені держави за вироком суду до особи, визнаної винною у вчиненні злочину, і полягає в передбаченому законом обмеженні прав і свобод засудженого. Покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого, а також запобіганню вчиненню нових злочинів як засудженим, так і іншими особами.

Відповідно до вимог ст. 65 КК особі, яка вчинила злочин, має бути призначено покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження вчинення нових злочинів.

Виходячи з указаної мети й принципів справедливості, співмірності та індивідуалізації, покарання повинно бути адекватним характеру вчинених дій, їх небезпечності та даним про особу винного, які підлягають обов`язковому врахуванню. Під час вибору покарання мають значення обставини, які його пом`якшують і обтяжують, відповідно до положень статей 66, 67 КК.

При призначенні покарання, місцевий суд дотримався вимог ст.50, 65, 66, 67 КК України та врахував Постанову Пленуму Верховного Суду України №7 від 24.10.2003 року «Про практику призначення судами кримінального покарання», а саме дані про особу обвинуваченої, її вік, стан здоров`я, поведінку, яка вчинила тяжкий злочини в період іспитового строку, вину визнала повністю, що свідчить про її відношення до скоєного, вчинила один епізод злочинної діяльності, на спеціальних обліках не перебуває, обставини, що пом`якшують покарання щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину, відсутність обставин, що обтяжує покарання, а тому в межах санкції ч.2 ст.2895 КК України із застосуванням положень ст.71 КК України призначив покарання 5 років 1 місяць позбавлення волі без конфіскації майна, яке є необхідним та достатнім для виправлення та попередження вчинення нею нових кримінальних правопорушень, при цьому суд першої інстанції призначив остаточне покарання в мінімальному розмірі з урахуванням положень ст.71 КК України.

Обвинувачена ОСОБА_7 в апеляційній скарзі вказує на пом`якшуючи покарання обставини: добровільне відшкодування шкоди та знаходження на її утриманні двох малолітніх дітей, які на її думку слугують підставою для призначення положень ст.69 КК України.

Згідно з вимогами ч. 1 ст. 69 КК України за наявності декількох обставин, що пом`якшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого злочину, з урахуванням особи винного суд, умотивувавши своє рішення, може призначити основне покарання, нижче від найнижчої межі, встановленої у санкції статті Особливої частини цього кодексу, або перейти до іншого, більш м`якого виду основного покарання, не зазначеного в санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини цього Кодексу за цей злочин.

Як роз`яснено у п. 8 постанови Пленуму Верховного Суду

України від 24 жовтня 2003 р. N 7 "Про практику призначення судами кримінального покарання" (зі змінами, внесеними згідно з постановою від 10 грудня 2004 р. N 18 згідно зі ст. 69 КК призначення основного покарання, нижчого від найнижчої межі, передбаченої законом за вчинений злочин, може мати місце лише за наявності кількох (не менше двох) обставин, що пом`якшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості цього злочину, з урахуванням особи винного.

Під час апеляційного розгляду не встановлено додаткових обставин, які пом`якшують покарання ОСОБА_7 , ніж ті, які вже були враховані судом першої інстанції.

Вилучення транспортного засобу працівниками поліції, яким незаконно заволоділа обвинувачена, не свідчить про її добровільне відшкодування шкоди.

Наявність на утриманні ОСОБА_7 двох малолітніх дітей, в даному випадку, не зменшує її суспільної небезпеки вчиненого кримінального правопорушення.

Крім того колегія суддів зауважує, що як встановлено матеріалами кримінального провадження ОСОБА_7 08 травня 2023 року вироком Соснівського районного суду м.Черкаси була засуджена за ч.4 ст.185 КК України до 5 років позбавлення волі. На підставі ст.75 КК України звільнена від відбування покарання з випробуванням на 1 рік.

Кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст.289 КК України за яке вона засуджена оскаржуваним вироком ОСОБА_7 вчинила 09.11.2023, тобто в період іспитового строку, таким чином остання порушила умови застосування ст.75 КК України про звільнення від відбування покарання з випробуванням.

Місцевий суд урахувавши вимоги ч.1 ст.71 КК України призначив покарання за сукупністю вироків, частково приєднавши до призначеного покарання невідбуту частину покарання за попереднім вироком Соснівського районного суду м.Черкаси від 08.05.2023 та остаточно призначив ОСОБА_7 5 років 1 місяць позбавлення волі.

Остаточне покарання за сукупністю вироків, крім випадків, коли воно визначається шляхом поглинення одного покарання іншим, призначеним у максимальному розмірі, має бути більшим від покарання, призначеного за нове кримінальне правопорушення, а також від невідбутої частини покарання за попереднім вироком.

Враховуючи ту обставину, що за попереднім вироком ( від 08.05.2023) Олійник було засуджено до покарання у вигляді 5 років позбавлення волі, тому остаточне покарання за оскаржуваним вироком має бути більше ніж розмір покарання за попереднім вироком, тобто більше 5 років позбавлення волі.

На підставі вищенаведеного, враховуючи положення ч.1 ст.71 КК України суд першої інстанції призначив ОСОБА_7 мінімальне покарання у вигляді 5 років 1 місяць позбавлення волі, тому навіть застосування положень ст.69 КК України не вплине на розмір остаточного покарання.

Отже врахувавши вищевикладене, відсутні підстави для пом`якшення Олійник покарання, а саме призначення їй покарання із застосуванням положень ст.69 КК України.

Місцевий суд правильно застосував кримінальний закон і як наслідок прийняв законне та обґрунтоване рішення щодо визначення виду та розміру призначеного Олійник покарання.

Конституційний Суд України у Рішенні від 02.11.2004 № 15-рп/2004 зазначив, що: «Окремим виявом справедливості є питання відповідності покарання вчиненому злочину; категорія справедливості передбачає, що покарання за злочин повинно бути домірним злочину. Справедливе застосування норм права - є передусім недискримінаційний підхід, неупередженість. Це означає не тільки те, що передбачений законом склад злочину та рамки покарання відповідатимуть один одному, а й те, що покарання має перебувати у справедливому співвідношенні із тяжкістю та обставинами скоєного і особою винного. Адекватність покарання ступеню тяжкості злочину випливає з принципу правової держави, із суті конституційних прав та свобод людини і громадянина, зокрема права на свободу, які не можуть бути обмежені, крім випадків, передбачених Конституцією України».

Згідно ст.404 КПК України, вирок суду першої інстанції перевіряється апеляційним судом в межах апеляційної скарги.

Істотних порушень вимог кримінального процесуального кодексу, які були б підставою для зміни вироку при розгляді справи колегією суддів не встановлено, тому апеляційну скаргу обвинуваченої слід залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін.

Крім того колегія суддів вважає за необхідне запропонувати суду першої інстанції виправити описку допущену у вироці.

В оскарженому рішенні, суд першої інстанції вказує на необхідність призначити ОСОБА_7 остаточне покарання на підставі ч.1 ст.71 КК України за сукупністю вироків і частково приєднує невідбуте покарання за вироком Соснівського районного суду м.Черкаси від 05 травня 2023, яким ОСОБА_7 не засуджувалась.

Відповідно до витребуваної копії судового рішення, ОСОБА_7 була засуджена вироком Соснівського районного суду м.Черкаси від 08 травня 2023 року за ч.4 ст.185 КК України до 5 років позбавлення волі. На підставі ст.75 КК України ОСОБА_7 звільнена від відбування покарання з випробуванням на 1 рік.

Таким чином дану обставину, суд апеляційної інстанції вважає опискою, а саме зазначення дати вироку Соснівського районного суду м.Черкаси від 05 травня 2023, яку необхідно виправити суду першої інстанції в порядку ст. 379 КПК України та правильним вважати 08 травня 2023 року.

З урахуванням викладеного, керуючись статтями 404, 405, ч.1 п.1 ст. 407, 418, 419 КПК України, колегія суддів судової палати, -

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу обвинуваченої ОСОБА_7 залишити без задоволення.

Вирок Придніпровського районного суду м.Черкаси від 14 лютого 2024 року стосовно ОСОБА_7 - залишити без змін.

Запропонувати суду першої інстанції в порядку ст.379 КПК України виправити у вступній, мотивувальній та резолютивній частинах вироку описку в частині зазначення дати вироку Соснівського районного суду м.Черкаси, який врахований при призначенні покарання на підставі ч.1 ст.71 КК України.

Ухвала може бути оскаржена до Верховного Суду протягом трьох місяців з дня проголошення.

Головуючий-суддя

Судді -