Дата документу 21.05.2024Справа № 554/3275/24
Провадження № 1-кс/554/5657/2024
У Х В А Л А

20 травня 2024 року м. Полтава

Слідчий суддя Октябрського районного суду м. Полтави ОСОБА_1 , при секретарі судового засідання ОСОБА_2 , за участі прокурора ОСОБА_3 , слідчого ОСОБА_4 , захисника ОСОБА_5 , підозрюваного ОСОБА_6 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Полтаві клопотання старшого слідчого СВ Полтавського РУП ГУНП в Полтавській області ОСОБА_4 , погоджене прокурором Полтавської окружної прокуратури Полтавської області ОСОБА_3 , про примусове відібрання біологічних зразків у кримінальному провадженні № 0000051 від 12 січня 2024 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України,

в с т а н о в и в:

Слідчий, за погодженням з прокурором, звернувся до суду з вищезазначеним клопотанням, в якому просить зобов`язати підозрюваного ОСОБА_6 надати біологічні зразки (крові, слини та букального епітелію), а також відбитки пальців рук для проведення експертиз. В разі ненадання ОСОБА_6 вказаних біологічних зразків, а також відбитків пальців рук, просив надати дозвіл здійснити відібрання біологічних зразків (крові, слини та букального епітелію), а також відбитків пальців рук у громадянина ОСОБА_6 примусово, під час чого дозволити застосовувати заходи фізичного впливу, зокрема тримати за кінцівки, голову та тулуб до закінчення відібрання вище вказаних біологічних зразків та відбитків пальців рук. Для відібрання вищевказаних біологічних зразків та відбитків пальців рук залучити експертів імунологів, експертів цитологів Полтавського обласного бюро судово-медичних експертиз ДОЗ Полтавської ОДА, працівників сектору криміналістичного забезпечення Полтавського РУП ГУНП в Полтавській області, які мають відповідні навички та працівників поліції.

В обґрунтування клопотання зазначив, що СВ Полтавського РУП ГУНП в Полтавській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000051 від 12 січня 2024 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України.

Із змісту клопотання слідує, що протягом тривалого часу ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 та ОСОБА_6 , будучи знайомими, підтримували спілкування. В невстановлений досудовим розслідуванням час, ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 та ОСОБА_6 , маючи єдину мету на таємне викрадення чужого майна, домовившись попередньо, почали підшукувати домоволодіння потерпілих, з яких була б можливість здійснити крадіжку грошових коштів, особистих речей, тощо.

Реалізовуючи цю мету, ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 та ОСОБА_6 підшукали приватне домоволодіння подружжя ОСОБА_10 та ОСОБА_11 , що в АДРЕСА_1 . Для здійснення своєї злочинної діяльності вищевказані особи почали використовувати автомобіль Toyota Venza, д. н. з. НОМЕР_1 , який перебуває у постійному користування ОСОБА_7

28 березня 2024 року, в період часу з 09 до 10 години, ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 та ОСОБА_6 , діючи спільно, переслідуючи єдину мету, спрямовану на таємне викрадення майна ОСОБА_10 та ОСОБА_11 , на автомобілі Toyota Venza, д. н. з. НОМЕР_1 , прибули до лісового масиву в АДРЕСА_1 , де дотримуючись способів конспірації, почали вести спостереження за домоволодінням ОСОБА_10 та ОСОБА_11 , очікуючи, коли останні покинуть своє місце проживання.

Через деякий час ОСОБА_10 та ОСОБА_11 покинули своє домоволодіння. ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 та ОСОБА_6 почали діяти за раніше узгодженим планом та розподілом ролей для досягнення мети, направленої на таємне викрадення майна. Зокрема, ОСОБА_9 та ОСОБА_6 , дотримуючись умов конспірації, підбігли до в`їзних воріт домоволодіння АДРЕСА_2 . В цей час ОСОБА_9 переліз через паркан, після чого зсередини відчинив в`їзні ворота, через які зайшов ОСОБА_6 . Останні, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, діючи в умовах воєнного стану, незаконно прослідували через територію господарства АДРЕСА_3 за тим же провулком, де незаконно, через вхідні металопластикові двері, котрі були не замкнені проникли до останнього. Перебуваючи в будинку, ОСОБА_9 та ОСОБА_6 , таємно заволоділи наступними речами: банківська картка «Ощадбанк», грошовими коштами в сумі 2000 грн (4 купюри номіналом 500 грн), мобільним телефоном сенсорним чорного кольору марки «Самсунг» вартістю 4300 грн, пістолетом «Флобер» та сертифікатом до нього вартістю близько 3000 грн, два золотих браслети із плетінням типу «бісмарк» вартістю 40000 грн, флакон з парфумами об`ємом 50-75 мл фірми «LancomeTresorMidnightRose» вартістю близько 4000 грн, пара сережок зі срібла, у формі напівкілець вартістю близько 4000 тисяч грн, хрестики сріблястого кольору із вкрапленнями жовтого металу, із дрібними камінчиками розміром близько 3.5 см вартістю 1500 грн.

В свою чергу, ОСОБА_7 спільно з ОСОБА_8 , усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, діючи в умовах воєнного стану, залишилися в автомобілі Toyota Venza, д. н. з. НОМЕР_1 , з метою не розкриття їх незаконної діяльності, почали вести спостереження та слідувати на автомобілі можливими маршрутами під`їзду до будинку АДРЕСА_1 , щоб, у разі появи сторонніх осіб, завчасно попередити ОСОБА_9 та ОСОБА_6

ОСОБА_9 та ОСОБА_6 , таємно викравши майно потерпілих ОСОБА_10 та ОСОБА_11 , з місця скоєння злочину зникли та прослідували до раніше обумовленого місця, де на них вже на автомобілі чекали ОСОБА_7 та ОСОБА_8 . В подальшому, спільно, ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 та ОСОБА_6 , зберігаючи при собі викрадені речі, продовжуючи дотримуватися умов конспірації, на автомобілі Toyota Venza, д. н. з. НОМЕР_1 , прослідували до магазину «Маркетопт», що в АДРЕСА_4 .

Своїми умисними діями ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 та ОСОБА_6 заподіяли матеріальну шкоду ОСОБА_10 та ОСОБА_11 матеріальну шкоду на загальну суму 58800 грн.

В ході проведення досудового розслідування кримінального провадження ОСОБА_7 , ОСОБА_6 , ОСОБА_9 та ОСОБА_8 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України кожного.

Слідчий вказує, що в ході проведення слідства 28 березня 2024 року було проведено огляд території домоволодіння та будинку АДРЕСА_1 , під час якого було виявлено та вилучено запальничку червоного кольору та змиви з поверхні запираючих пристроїв, а тому виникла необхідність у проведенні судово-цитологічних та судово-імунологічних експертиз для встановлення кому саме належать сліди, так як у вчиненні правопорушення підозрюються чотири особи.

Крім того, в той же день проведено обшук в автомобілі Toyota Venza, д. н. з. НОМЕР_2 , в ході якого виявлено та вилучено кусачки, лом, балаклаву зеленого кольору, кепку 59 розміру, кепку чорна на застібці, в зв`язку з чим виникла необхідність у проведенні судово-цитологічних та судово-імунологічних експертиз з метою встановлення кому саме з названих підозрюваних належать сліди.

Із клопотання слідує, що 01 травня 2024 року в кримінальному провадженні винесена постанова про відібрання зразків крові, слини, букального епітелію у ОСОБА_6 для проведення експертиз, який після ознайомлення з нею відмовився добровільно надавати біологічні зразки крові, слини, букального епітелію, а також відбитки пальців рук.

Разом із тим, з метою проведення повного, всебічного та об`єктивного досудового розслідування необхідно встановитикому саме належать речі, вилучені в ході обшуку та сліди, виявлені на місці вчинення кримінального правопорушення, що можливо шляхом проведення відповідних експертиз, для виконання яких необхідно отримати біологічні зразки крові, слини та букального епітелію, а також відбитки пальців рук підозрюваного ОСОБА_6 .

Зазначені висновки експертних досліджень у подальшому при проведенні досудового розслідування та в разі направлення справи до суду можуть бути використані в якості доказів на доведення причетності підозрюваних до вказаного правопорушення.

З огляду на викладене, зважаючи на необхідність у отриманні біологічних зразків та відбитків пальців рук ОСОБА_6 , приймаючи до уваги, що останній відмовився від їх надання в добровільному порядку, слідчий просить надати дозвіл на відібрання в нього біологічних зразків (крові, слини та букального епітелію), а також відбитків пальців рук примусово.

В судовому засіданні слідчий ОСОБА_4 підтримав подане ним клопотання та просив його задовольнити з наведених у ньому мотивів.

Прокурор ОСОБА_3 просила задовольнити клопотання слідчого, наголосивши на тому, що отримання вищезазначених біологічних зразків та відбитків пальців рук у ОСОБА_6 необхідне стороні обвинувачення не для збирання доказів вини останнього, а для встановлення об`єктивної істини у справі.

Захисник підозрюваного адвокат ОСОБА_5 , в судовому засіданні категорично заперечував проти задоволення клопотання, зазначивши, що ОСОБА_6 відмовився від відібрання у нього біологічних зразків в зв`язку з грубим порушенням КПК України під час проведення обшуку в його домоволодінні без ухвали слідчого судді, а також не уповноваженими на проведення цієї слідчої дії особами, які не надали на вимогу сторони захисту постанову про створення групи слідчих, на чому неодноразово наголошував в своїх рішеннях Верховний Суд, а також доручення слідчого, з якого б вбачалось про законність участі у обшуку співробітників різних оперативних підрозділів. В зв`язку з цим стверджував, що всі здобуті речі, визнані в подальшому речовими доказами, в дійсності є очевидно недопустимими доказами, які суд не має враховувати під час постановлення вироку у справі. З-поміж іншого, клопотання слідчого про примусове відібрання примусових зразків вважав необґрунтованим та таким, що порушує основоположні права людини, про що ЄСПЛ неодноразово наголошував у своїх численних рішеннях стосовно заборони піддання людини медичним експериментам проти її волі. Зазначив, що слідчий звертаючись до слідчого судді з цим клопотанням намагається штучно створити докази обвинувачення без врахування рішення ЄСПЛ «Про плоди отруйного дерева», що на думку сторони захисту є неправильним, в зв`язку з чим просив відмовити в задоволенні клопотання слідчого.

Підозрюваний ОСОБА_6 повністю підтримав позицію свого захисника та в судовому засіданні наголосив на тому, що він категорично відмовляється від відібрання у нього біологічних зразків (крові, слини та букального епітелію), а також відбитків пальців рук.

Заслухавши думку учасників судового провадження, дослідивши клопотання й додані до нього матеріали, слідчий суддя приходить до такого висновку.

Відповідно до статті 2 КПК України завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Згідно статті 245 КПК України у разі необхідності отримання зразків для проведення експертизи вони відбираються стороною кримінального провадження, яка звернулася за проведенням експертизи або за клопотанням якої експертиза призначена слідчим суддею. У випадку, якщо проведення експертизи доручено судом, відібрання зразків для її проведення здійснюється судом або за його дорученням залученим спеціалістом.

Відбирання біологічних зразків у особи здійснюється за правилами, передбаченими статтею 241 цього Кодексу. У разі відмови особи добровільно надати біологічні зразки слідчий суддя, суд за клопотанням сторони кримінального провадження, що розглядається в порядку, передбаченому статтями 160-166 цього Кодексу, має право дозволити слідчому, прокурору (або зобов`язати їх, якщо клопотання було подано стороною захисту) здійснити відбирання біологічних зразків примусово.

Відповідно до ч. 2 ст. 241 КПК України перед початком освідування особі пропонується добровільно пройти освідування на підставі постанови дізнавача, слідчого, прокурора, а в разі її відмови освідування здійснюється примусово виключно на підставі постанови прокурора. У разі необхідності освідування здійснюється за участю судово-медичного експерта, лікаря або спеціаліста.

В узагальненні ВВСУ практики вирішення слідчими суддями питань, пов`язаних із слідчими (розшуковими) діями від 19 липня 2016 року, роз`яснено, що у статті 245 КПК України не визначено переліку осіб, у яких можуть бути відібрані зразки для експертизи. Разом з тим, системний підхід до тлумачення положень ст. ст. 245 і 163 КПК України (положення про тимчасовий доступ до речей і документів) дає підстави для висновку, що зразки для експертизи у кримінальному провадженні можуть бути відібрані у тієї особи, яка фактично володіє ними, незалежно від того, чи є ця особа стороною кримінального провадження.

За практикою Європейського суду з прав людини фізична недоторканість особи охоплюється поняттям «приватне життя», що охороняється статтею 8 Конвенції (рішення від 26 березня 1985 року у справі «Х та Y проти Нідерландів») і стосується найбільш інтимних аспектів приватного життя, а обов`язкове медичне втручання, навіть незначне, становить втручання у це право.

Європейський суд з прав людини у справі «CASE OF SAUNDERS v. UNITED KINGDOM» вузько розтлумачив право не свідчити проти себе, зазначивши, що це правило не поширюється на використання у кримінальному провадженні матеріалів, які можуть бути отримані від обвинуваченого під примусом, а також матеріалів, які існують незалежно від волі підозрюваного (зокрема, документи, отримані на підставі ордера, змушування дихати в алкогольно-респіраторну трубку, аналізи крові, сечі, зразки шкіри для аналізу ДНК).

З огляду на це, системний аналіз положень КПК України та окремих рішень ЄСПЛ, дозволяє зробити висновок про те, що фізична недоторканість особи охоплюється поняттям «приватне життя», що охороняється статтею 8 ЄКПЛ і стосується найбільш інтимних аспектів приватного життя, а обов`язкове медичне втручання, навіть незначне, становить втручання у це право (рішення у справі «Х та Y проти Нідерландів»), проте, такі втручання зазвичай є виправданими, відповідно до п. 2 ст. 8 ЄКПЛ, як необхідні для запобігання злочину («Тирадо Ортіс і Лосано Мартін»).

Біологічні зразки ЄСПЛ розглядаються як фізичні чи об`єктивні проби, що використовуються у криміналістичному аналізі і до яких не застосовується право не свідчити проти себе («PG и JH проти Сполученого Королівства»), проте, такі процедури не повинні досягати мінімального рівня жорстокості, за якого вони становили б порушення ст. 3 ЄКПЛ («Тирадо Ортіс і Лосано Мартін»). Щоб одержати такі матеріали, зазвичай підозрюваного просять пасивно витримати незначне порушення його фізичної цілісності або отримують матеріал, який виробляється в процесі природної життєдіяльності організму («Сондерз проти Сполученого Королівства», без завдання ризику для здоров`я («Яллох проти Німеччини»). Окрім того, за національним законодавством, право не свідчити проти себе розуміється як право особи не говорити нічого з приводу підозри чи обвинувачення проти неї, та відмовитися відповідати на запитання у будь-який момент, отже під час здійснення відбирання біологічних зразків для експертизи у примусовому порядку, особа може скористатися вищезазначеним правом, лише під час відбирання зразків голосу та почерку.

Викладені в рішеннях Європейського суду з прав людини висновки не означають того, що відібрання біологічних зразків у примусовому порядку в будь-якому разі суперечить Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, однак у кожному разі має перевірятись правомірність отриманих доказів. Конвенція про захист прав людини і основоположних свобод не забороняє застосування такої процедури, якщо вона здійснюється відповідно до Закону та є необхідною.

Біологічні зразки у особи можуть бути отримані поза її згодою лише тоді, коли метою відібрання таких зразків не є отримання доказів обвинувачення особи, яка надає такі зразки.

Отже, Європейський суд з прав людини допускає можливість здійснення примусового отримання зразків для дослідження, водночас регламентуючи чіткі умови та порядок здійснення такого втручання.

З системного аналізу наведених вище положень слідує, що обов`язковою передумовою для звернення сторони кримінального провадження із клопотання про примусове здійснення відібрання біологічних зразків є відмова особи надати дані зразки у добровільному порядку.

З наданих слідчим матеріалів вбачається, що підозрюваний ОСОБА_6 , ознайомившись 29 березня 2024 року з постановою слідчого від 28 березня 2024 року про відібрання в нього для проведення експертизи зразків у вигляді відбитків пальців рук, змивів з долонь рук, зрізів нігтьових пластин, букального епітелію, відмовився від їх надання, про що свідчить відповідний запис в цій постанові, зроблений останнім (а. с. 20 - 21).

Крім того, він же, після ознайомлення 01 травня 2024 року в присутності свого захисника ОСОБА_5 , з постановою слідчого про відібрання в нього біологічних зразків, зокрема крові, слини та букального епітелію, від їх надання в добровільному порядку також відмовився, що підтверджується його особистим записом в названій постанові: «Від надання зразків слини, крові та букального епітелію відмовляюсь в силу ст. 63 КУ» (а. с. 27 - 29).

Між іншим, і в судовому засіданні підозрюваний ОСОБА_6 з категоричністю підтвердив той факт, що він дійсно відмовляється від відібрання у нього біологічних зразків та відбитків пальців рук.

На підставі викладеного, зважаючи на те, що підозрюваний ОСОБА_6 , який фактично володіє біологічними зразками та відбитками пальців рук, дозвіл на примусове відібрання яких просить отримати слідчий, відмовився від їх надання в добровільному порядку, слідчий суддя приходить до висновку про наявність достатніх правових підстав вважати, що для проведення повного та об`єктивного досудового розслідування, зібрання доказів, існує необхідність у примусовому відібранні біологічних зразків (крові, слини та букального епітелію), а також відбитків пальців рук у підозрюваного ОСОБА_6 з метою проведення призначених у кримінальному провадженні судово-імунологічної та судово-цитологічної експертиз (а. с. 11 - 16).

При цьому слідчий суддя також враховує, що метою відібрання біологічних зразків у підозрюваного ОСОБА_6 поза його згодою, не є отримання доказів обвинувачення особи.

З огляду на викладене, слідчий суддя вважає, що наявні передбачені ч. 3 ст. 245 КПК України підстави для задоволення клопотання слідчого про примусове відібрання біологічних зразків у вигляді зразків крові, слини та букального епітелію, а також відбитків пальців рук у підозрюваного ОСОБА_6 для проведення названих судових експертиз у кримінальному провадженні.

Такий дозвіл у відповідності до вимог п. 7 ч. 1 ст. 164 КПК України слід надати на строк, який не може перевищувати одного місяця з дня постановлення цієї ухвали.

Водночас, з метою дотримання прав особи та належного відбору біологічних зразків (крові, слини та букального епітелію), а також відбитків пальців рук, такий відбір необхідно здійснювати із залученням відповідних експертів.

Питання ж про допустимість чи недопустимість отриманих в ході здійснення слідства доказів, зокрема протоколу обшуку та похідних від нього, на чому наголошував у своїй промові захисник підозрюваного, не є предметом розгляду слідчим суддею та по своїй суті виходить за межі повноважень слідчого судді при розгляді клопотання про примусове відібрання біологічних зразків. Належна оцінка наданим стороною обвинувачення доказам надається судом при розгляді справи по суті.

Керуючись ст. ст. 132, 160 - 166, 245, 372 КПК України, слідчий суддя,

у х в а л и в:

Клопотання слідчого задовольнити.

Надати старшому слідчому СВ Полтавського РУП ГУНП в Полтавській області ОСОБА_4 дозвіл здійснити відібрання біологічних зразків (крові, слини та букального епітелію), а також відбитків пальців рук у громадянина ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , примусово. Для відібрання вищевказаних біологічних зразків та відбитків пальців рук залучити експертів імунологів, експертів цитологів Полтавського обласного бюро судово-медичних експертиз ДОЗ Полтавської ОДА, працівників сектору криміналістичного забезпечення Полтавського РУП ГУНП в Полтавській області, які мають відповідні навички, та працівників поліції.

Відібрання біологічних зразків проводити з дотриманням вимог ст. ст. 241 і 245 КПК України.

Строк дії ухвали не може перевищувати одного місяця з дня її постановлення.

Ухвала остаточна та оскарженню не підлягає.

Повний текст ухвали складено 21 травня 2024 року о 17 годині.

Слідчий суддя ОСОБА_12