Справа № 752/3103/23
Провадження № 1-кс/752/5085/23
У Х В А Л А

05.09.2023 року слідчий суддя Голосіївського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , з участю секретаря ОСОБА_2 , розглянувши клопотання адвоката ОСОБА_3 в інтересах підозрюваного ОСОБА_4 про скасування арешту майна у кримінальному проваденні № 0000110 від 08.11.2022 р. за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.321-1 КК України,

в с т а н о в и в:

адвокат ОСОБА_3 звернувся до суду в інтересах підозрюваного ОСОБА_4 про скасування арешту майна у кримінальному проваденні № 0000110 від 08.11.2022 р. за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.321-1 КК України, що був накладений на підставі ухвали слідчого судді Голосіївського районного суду м.Києва від 28.04.2023 року на майно, що вилучено під час проведення обшуку за адресою: АДРЕСА_1 .

Заявник, прокурор, слідчий в судове засідання не з`явились, про місце і час судового розгляду були повідомлені належним чином, однак їх неявка не перешкоджає судовому розгляду.

Дослідивши матеріали клопотання слідчий суддя приходить до наступних висновків.

Слідчим суддею встановлено, що СУ ГУ Національної поліції у місті Києві здійснюється досудове розслідування кримінального провадження № 0000110 від 08.11.2022 р. за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.321-1 КК України.

28.07.2023 р. слідчим суддею Голосіївського районного суду м.Києва накладено арешт що вилучено під час проведення обшуку за адресою: АДРЕСА_1 .

Відповідно до ч. 1 ст. 131 КПК України заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження.

Як зазначено в ч. 3 ст. 132 КПК України застосування заходів забезпечення кримінального провадження не допускається, якщо слідчий, дізнавач, прокурор не доведе, що: 1) існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для застосування заходів забезпечення кримінального провадження; 2) потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, про який ідеться в клопотанні слідчого, дізнавача, прокурора; 3) може бути виконане завдання, для виконання якого слідчий, дізнавач, прокурор звертається із клопотанням.

Відповідно до положень ст.170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існують достатні підстави вважати, що воно є предметом, засобом чи знаряддям вчинення злочину, доказом злочину, набуте злочинним шляхом, доходом від вчиненого злочину, отримане за рахунок доходів від вчиненого злочину або може бути конфісковане у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого чи юридичної особи, до якої може бути застосовано заходи кримінально-правового характеру, або може підлягати спеціальній конфіскації щодо третіх осіб, юридичної особи або для забезпечення цивільного позову. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

Метою арешту майна є забезпечення кримінального провадження, забезпечення цивільного позову у кримінальному провадженні, забезпечення конфіскації або спеціальної конфіскації. Арештованим може бути майно, яким володіє, користується чи розпоряджається підозрюваний, обвинувачений, засуджений, треті особи, юридична особа, до якої може бути застосовано заходи кримінально-правового характеру за рішенням, ухвалою суду, слідчого судді.

Згідно з ст.174 КПК України підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом.

Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Відповідно до статті 98 Кримінального процесуального кодексу України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Як вбачається зі змісту ухвали про накладення арешту на майно, метою застосування заходів забезпечення кримінального провадження було збереження тимчасово вилученого майна, що має ознаки речових доказів.

Оскільки досудове розслідування у кримінальному провадженні триває, обставини, які були підставою для застосування заходів забезпечення кримінального провадження, не відпали, слідчий суддя приходить до висновку, що клопотання заявника не підлягає задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 167, 170, 174, 369-372, 392-393, 395 КПК України, слідчий суддя

у х в а л и в:

у задоволенні клопотання адвоката ОСОБА_3 в інтересах підозрюваного ОСОБА_4 про скасування арешту майна у кримінальному проваденні № 0000110 від 08.11.2022 р. за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.321-1 КК України, відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя