Справа № 274/4717/24
Провадження №1-кп/0274/697/24
ВИРОК

Іменем України

26.06.2024 м.Бердичів

Бердичівський міськрайонний суд Житомирської області в складі:

головуючої судді ОСОБА_1 ,

секретаря судових засідань ОСОБА_2 ,

за участю прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 ,

розглянувши у підготовчому судовому засіданні в залі суду кримінальне провадження, відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000407 від 20.04.2024, відносно:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Попасна Луганської області, громадянина України, освіта середня спеціальні, працюючого ТОВ "М`ясовита" пакувальник, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимий,

який обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.185 КК України,

в с т а н о в и в:

Згідно обвинувального акту встановлено, що 13.04.2024 близько 06.00 год ОСОБА_4 , перебуваючи поруч з будинком АДРЕСА_2 , помітив на узбіччі дороги мобільний телефон марки «РОСО» моделі «С40 ( НОМЕР_1) 4/64GB» в корпусі чорного кольору, який того ж дня за невстановлених органом досудового розслідування обставин був втрачений потерпілою ОСОБА_6 .

В цей же день, час, місці та за вказаних обставин у ОСОБА_4 виник умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна, а саме мобільного телефону марки «РОСО» моделі «С40 ( НОМЕР_1) 4/64GB» в корпусі чорного кольору, що належить ОСОБА_6 .

Реалізуючи свій умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна, ОСОБА_4 в цей самий день, час та місці, діючи умисно, керуючись корисливим мотивом, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, переконавшись, що за його діями ніхто зі сторонніх осіб не спостерігає, в період дії воєнного стану, запровадженого на території України Указом Президента України № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні» від 24.02.2022, шляхом вільного доступу таємно викрав мобільний телефон марки «РОСО» моделі «С40 ( НОМЕР_1) 4/64GB», імеі1: НОМЕР_2 , імеі2: НОМЕР_3 в корпусі чорного кольору, споряджений сім-картою оператора «ІНФОРМАЦІЯ_3» НОМЕР_4 в силіконовому чохлі сірого кольору, які для потерпілої матеріальної цінності не становлять, вартістю 3088 грн. 00 коп., чим завдав ОСОБА_6 майнової шкоди на вказану суму.

В подальшому ОСОБА_4 жодних дій, спрямованих на пошук власника вказаного мобільного телефону, а також дій, спрямованих на повернення викраденого майна власнику, не вчинив, місце вчинення злочину залишив та викраденим майном розпорядився на власний розсуд.

Таким чином, ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні таємного викрадення чужого майна (крадіжка), вчиненого в умовах воєнного стану, тобто у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України.

27 травня 2024 між прокурором Бердичівської окружної прокуратури ОСОБА_3 та підозрюваним ОСОБА_4 укладено угоду про визнання винуватості, відповідно до вимог ст. 472 КПК України.

Згідно з даною угодою прокурор ОСОБА_3 та підозрюваний ОСОБА_4 , з участю захисника ОСОБА_5 , дійшли згоди щодо правової кваліфікації дій обвинуваченого за ч.4 ст.185 КК України, істотних для даного кримінального провадження обставин, обвинувачений беззастережно визнав свою винуватість у зазначеному вище діянні.

Також вказаною угодою визначено покарання, яке повинен понести ОСОБА_4 , а саме, у виді позбавлення волі строком на 5 (п`ять) років.

Крім того, прокурор вважає за можливе та погоджується на застосування до ОСОБА_4 ст. 75 КК України та звільнити його від відбування призначеного покарання з випробуванням із встановленням іспитового строку та покладенням обов`язків, визначених ст.76 КК України.

В угоді передбачені наслідки укладення та затвердження угоди про визнання винуватості, встановлені статтею 473 КПК України, та наслідки її невиконання.

Розглядаючи питання про затвердження угоди про визнання винуватості, суд виходить з наступного.

Відповідно ст. 468 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим про визнання винуватості.

Згідно ст. 469 КПК України, угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості, тяжких злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам при наданні згоди потерпілим на укладення такої угоди.

Згідно ч.3 ст. 314 КПК України, в підготовчому судовому засіданні суд має право прийняти рішення про затвердження угоди або відмовити в затвердженні угоди та повернути кримінальне провадження прокурору для продовження досудового розслідування в порядку, передбаченому статтями 468-475 цього Кодексу.

Прокурор у судовому засіданні дану угоду про визнання винуватості підтримала. Також зазначила, що зміст угоди відповідає вимогам ст. 472 КПК України, та вважала за можливе її затвердити.

У підготовчому судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 підтвердив те, що він визнає винуватість у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.185 КК України. Він добровільно уклав угоду про визнання винуватості. Примус або погрози до нього не застосовувалися.

Захисник підтримала дану угоду, просила її затвердити.

Потерпіла ОСОБА_6 не з`явилася, до суду надала заяву про розгляд справи у її відсутність. Притензій матеріального та морального харатеру до обвинуваченого не має.

Судом встановлено, що ОСОБА_4 обґрунтовано обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.184 КК України, яке згідно ст. 12 КК України, є тяжким злочином.

При цьому судом з`ясовано, що ОСОБА_4 , цілком розуміє права визначені абз. 1, 4 п. 1 ч. 4 ст. 474 КПК України, наслідки укладення та затвердження даної угоди, передбачені ч. 2 ст. 473 КПК України, характер обвинувачення, вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди судом.

Суд переконався, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.

Також судом встановлено, що умови даної угоди відповідають вимогам Кримінального процесуального Кодексу України та Кримінального Кодексу України.

Виходячи з викладеного, враховуючи характеризуючи дані обвинуваченого ОСОБА_4 а саме; визнання вини, щире каяття, відсутність обставин, які обтяжують покарання підозрюваного, передбачені ст. 67 КК України, суд дійшов висновку про можливість затвердження угоди про визнання винуватості між прокурором Бердичівської окружної прокуратури ОСОБА_3 та підозрюваним ОСОБА_4 та призначення підозрюваному узгодженої сторонами міри покарання.

У відповідності дост. 174 ч. 4 КПК Українисуд одночасно з ухваленням судового рішення, яким закінчується судовий розгляд, вирішує питання про скасування арешту майна.

Запобіжний захід обвинуваченому не обирався, тому суд не вбачає підстав для його обрання.

Процесуальні витрати за проведення експертизи по справі, відповідно до ст.124 КПК України, підлягають стягненню з обвинуваченого.

Питання щодо речових доказів підлягає вирішенню на підставі ст.100 КПК України.

Керуючись ст. ст. 373, 374, 472, 473, 474, 475 КПК України, суд

у х в а л и в:

Затвердити угоду від 27 травня 2024 про визнання винуватості, укладену між прокурором Бердичівської окружної прокуратури ОСОБА_3 та підозрюваним ОСОБА_4 , за участю захисника ОСОБА_5 .

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.185КК України.

Призначити ОСОБА_4 узгоджене сторонами покарання за ч. 4 ст. 185 КК України у виді 5 (п`яти) років позбавлення волі.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування призначеного покарання, якщо він протягом іспитового строку тривалістю 1 (один) рік не вчинить нового кримінального правопорушення і виконає покладені на нього обов`язки.

На підставі ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_4 наступні обов`язки:

- періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь держави судові витрати за проведення судової експертизи в сумі 1514 (одна тисяча п`ятсот чотирнадцять) грн 56 коп.

Речовий доказ, після набрання вироком законної сили, а саме: мобільний телефон марки "РОСО" модель «С40 ( НОМЕР_1) 4/64GB» в корпусі чорного кольору, який згідно розписки потерпілої ОСОБА_6 їй повернуто - залишити потерпілій.

Вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав, передбачених статтею 394 КПК України, до Житомирського апеляційного суду через Бердичівський міськрайонний суд Житомирської області шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з моменту його проголошення.

Суддя ОСОБА_1