ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Справа № 522/1914/24
Провадження № 1-кп/522/1600/24
16 травня 2024 року місто Одеса
Приморський районний суд міста Одеси у складі:
Головуючого судді ОСОБА_1 ,
секретар судового засідання ОСОБА_2 ,
за участю сторін кримінального провадження:
прокурора ОСОБА_3 ,
захисника ОСОБА_4 ,
обвинуваченого ОСОБА_5 ,
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Сарата, Одеської області, громадянина України, одруженого, який має на своєму утриманні малолітнього сина, ІНФОРМАЦІЯ_2 , працюючого працівником комплексного прибирання ВД №4 ТОВ КК «Порто-Франко", зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 186 КК України,-
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , 03.12.2023р., приблизно о 16.50 год. перебував на кінцевій зупинці тролейбусного маршруту № 3 на розі вулиць Леонтовича та Лідерсовського бульвару в м. Одесі де помітив малолітнього ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 який разом з ним вийшов з тролейбуса вказаного маршруту.
При цьому ОСОБА_5 було достовірно відомо про те, що Указом Президента України та Верховного головнокомандувача Збройних сил України ОСОБА_7 від 24.02.2022 № 64/2022 та Законом України «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» від 24.02.2022 № 2102-ХІ введено воєнний стан на всій території України, дію якого, згідно із Законом України «Про затвердження Указу Президента України "Про продовження строку дії воєнного стану в Україні" від 08.11.2023 № 3429-IX, продовжено з 16.11.2023 строком на 90 діб, а про те, що до Кримінального кодексу України були внесені зміни щодо посилення кримінальної відповідальності за вчинення корисливих злочинів згідно із Законом України «Про внесення змін до Кримінального кодексу України щодо посилення відповідальності за мародерство» № 2117-ІХ від 03.03.2022 року.
Діючи з вказаною метою з корисливих мотиві та переслідуючи ціль незаконного особистого збагачення, дійшовши разом з ОСОБА_6 до будівлі Одеської міської гімназії №8 яка розташована за адресою: м. Одеса, вул. Велика Арнаутська, 5, ОСОБА_5 з метою полегшення заволодіння телефоном, попросив у ОСОБА_6 зателефонувати з його телефону. У той момент, коли малолітній ОСОБА_6 дістав телефон з кишені одежі вказаний телефон, ОСОБА_5 раптово для потерпілого, шляхом ривку вирвав телефон з руки ОСОБА_6 та втік від нього у напрямку вулиці Канатної в м. Одесі.
Умисні дії ОСОБА_5 , які виразились у відкритому викраденні чужого майна (грабіж), вчинені в умовах воєнного стану, кваліфіковані за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст. 186 КК України.
Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 свою вину у пред`явленому йому обвинуваченні визнав у повному обсязі, та пояснив суду, що дійсно при вказаних у обвинувальному акті час та місці, він з метою відкритого викрадення мобільного телефону попросив у ОСОБА_6 зателефонувати з його телефону та в той момент, коли потерпілий дістав телефон з кишені та надав йому у руки, він, отримавши можливість розпорядитися телефоном, раптово шляхом ривка вирвав телефон з руки потерпілого та втік від нього у напрямку вулиці Канатної в м. Одесі, завдавши малолітньому потерпілому ОСОБА_6 матеріального збитку на суму 10 000 грн., розпорядившись викраденим телефоном на власний розсуд, а саме продавши його за 1200 грн. на ринку з продажу вживаних мобільних телефонів який розташований на АДРЕСА_2 . Крім того, пояснив, що у подальшому йому стало відомо, що вкрав телефон у дитини свого знайомого, йому стало соромно. Він вибачився і відшкодував спричинену потерпілому майнову шкоду у повному обсязі шляхом грошової компенсації у розмірі 10 000 грн. У вчиненому щиро покаявся та просив суворого його не карати.
Оскільки в судовому засіданні обвинувачений повністю визнав свою провину в інкримінованому йому органом досудового розслідування кримінальному правопорушенні, погодився з кваліфікацією вчиненого ним діяння, а так само визнав всі фактичні обставини його вчинення, а прокурор не висловив жодних заперечень щодо встановлених обставин, суд, заслухавши думку учасників судового провадження, за відсутності їх заперечень та сумнівів у добровільності їх позицій, переконавшись у тому, що всі зазначені особи правильно розуміють зміст встановлених обставин, в порядку ст. 349 ч. 3 КПК України, визнав недоцільним дослідження доказів, щодо тих обставин, які ніким не оспорюються.
На підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені показами обвинуваченого, наданим ним безпосередньо в судовому засіданні, які відповідають всім фактичним обставинам інкримінованого ОСОБА_5 діяння і ніким не оспорюються, суд приходить до переконання, що діяння, які вчинене обвинуваченим дійсно мало місце, воно містять склад кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.186 КК України і ОСОБА_5 винуватий у його вчиненні, так як він здійснив відкрите викрадення чужого майна (грабіж), вчинене в умовах воєнного стану. .
Так, статтею 9 Конституції України визначено, що чинні міжнародні договори, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, є частиною національного законодавства України.
Відповідно до ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують Європейську конвенцію з прав людини та основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.
Відповідно до позиції, викладеної у рішенні ЄСПЛ «Скополла проти Італії» від 17.09.2009 року, складовими елементами принципу верховенства права є очікування від суду застосування до кожного злочинця такого покарання, яке законодавець вважає пропорційним.
Відповідно до ст. 65 КК України, при призначенні покарання суд повинен враховувати ступінь тяжкості скоєного кримінального правопорушення, особу винного та обставини, які пом`якшують та обтяжують покарання. Особі, що скоїла кримінальне правопорушення, повинно бути призначено покарання необхідне та достатнє для його виправлення та попередження скоєння нових кримінальних правопорушень.
Відповідно до положень ст. 66 КК України, обставиною, що пом`якшує покарання обвинуваченого ОСОБА_5 , суд визнає його щире каяття та добровільне відшкодування завданого збитку.
Відповідно до положень ст.67 КК України обставиною, що обтяжує покарання обвинуваченого ОСОБА_5 є вчинення кримінального правопорушення щодо малолітньої дитини.
При призначенні покарання ОСОБА_5 суд, відповідно до положень ст. 65 КК України враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, який відповідно до вимог ст. 12 КК України відноситься до категорії тяжких злочинів, данні про особу обвинуваченого, який раніше не судимий, одружений, має на своєму утриманні малолітнього сина, має постійне місце мешкання та роботи, де позитивно характеризується, відшкодував потерпілому завдану матеріальну шкоду, на обліку у лікаря нарколога та психіатра не перебуває.
Так, відповідно до п. 8 Постанови Пленуму Верховного суду України №7 «Про практику призначення судами кримінального покарання» від 24 жовтня 2003 року, відповідно до якого призначення основного покарання, нижчого від найнижчої межі, передбаченої законом за даний злочин, або перехід до іншого, більш м`якого виду основного покарання, або не призначення обов`язкового додаткового покарання (ст. 69 КК) може мати місце лише за наявності декількох (не менше двох) обставин, що пом`якшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого злочину, з урахуванням особи винного.
Згідно з роз`ясненнями, що містяться у п.1 вказаної Постанови Пленуму Верховного Суду України, при призначенні покарання суд в кожному випадку і щодо кожного засудженого, який визнається винним у вчиненні злочину, повинен дотримуватися вимог ст. 65 КК України, а саме: враховувати характер і ступінь суспільної небезпечності вчиненого злочину, особу засудженого та обставини справи, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, оскільки саме через останні реалізується принцип законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання. Призначене судом покарання повинно бути достатнім, для виправлення засуджених і попередження здійснення ними нових злочинів".
Слід враховувати, що відповідно до вимог ч. 2 ст. 50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами.
Призначаючи покарання обвинуваченому ОСОБА_5 , суд враховує особу обвинуваченого, який раніше не судимий, одружений, має на своєму утриманні малолітнього сина, ІНФОРМАЦІЯ_2 , працевлаштований, позитивно характеризується за місцем мешкання та роботи, пом`якшуючі обставини, зокрема його пост кримінальну поведінку, а саме те, що він щиро покаявся у вчиненому, відшкодував завдані збитки, відсутність з боку потерпілої сторони будь-яких претензій морального та матеріального характеру до обвинуваченого, а також прохання представника малолітнього потерпілого не карати суворо обвинуваченого, що істотно знижує ступень тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, а тому за таких обставин суд погоджується з позицією прокурора, захисника та обвинуваченого щодо можливості застосування ст.69 КК України.
Вищезазначені обставини пом`якшують покарання та істотно знижують ступень тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.186 КК України, а тому на підставі ст.69 КК України суд вважає за можливе призначати ОСОБА_5 , покарання нижче від найнижчої межі, встановленої ч. 4 ст.186 КК України, у виді позбавлення волі та звільнити обвинуваченого від реального його відбуття на підставі вимог ст. 75 КК України, якщо протягом встановленого іспитового строку, ОСОБА_5 не вчинить іншого кримінального правопорушення, оскільки саме таке покарання, на думку суду, буде найбільш необхідним і достатнім для його виправлення та попередження скоєння ним нових злочинів.
Крім того, суд вважає необхідним, у зв`язку із звільненням ОСОБА_5 від відбування покарання з випробуванням, на підставі вимог п. п. 1, 2 ч. 1 ст. 76 КК України, покласти на ОСОБА_5 наступні обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця свого проживання.
Долю речових доказів, в порядку ст. 100 КПК України, вирішити наступним чином:
- спортивні штани марки Puma синього кольору, з червоною полоскою, червону спортивну кофту з капюшоном, марки Puma, спортивну зимню куртку марки Adidas темно-синього кольору добровільно виданих ОСОБА_5 , а саме одягу в який він був одягнений 03.12.2023р. вважати повернутими належному власнику ОСОБА_5 .
На підставі викладеного, керуючись вимогами ст. ст.8, 9, 100, 349 368,370- 374,394 КПК України, суд, -
ОСОБА_5 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.186 КК України і призначити йому покарання, із застосуванням вимог статті 69 КК України, у виді 5-ти (п`яти) років позбавлення волі.
Відповідно до ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_5 від відбуття призначеного йому покарання у виді позбавлення волі з випробуванням, строком на 3 (три) роки.
На підставі п.п. 1, 2 ч. 1 ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_5 наступні обов`язки:
1)періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;
2)повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця свого проживання.
- спортивні штани марки Puma синього кольору, з червоною полоскою, червону спортивну кофту з капюшоном, марки Puma, спортивну зимню куртку марки Adidas темно-синього кольору добровільно виданих ОСОБА_5 , а саме одягу в який він був одягнений 03.12.2023р. вважати повернутими належному власнику ОСОБА_5
Вирок суду набирає законної сили після спливу тридцяти денного строку, встановленого ст. 395 КПК України для його оскарження. Подання апеляційної скарги на вирок суду зупиняє набрання ним законної сили та його виконання.

Вирок може бути оскаржений до Одеського апеляційного суду через Приморський районний суд м. Одеси протягом 30 (тридцяти) днів з моменту його проголошення, а обвинуваченим в той же строк з часу отримання вироку суду.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копія вироку в порядку ст. 376 КПК України негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору і не пізніше наступного дня після ухвалення надсилається учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні.

Суддя: ОСОБА_1

16.05.2024