Провадження №1-в/127/248/24
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 квітня 2024 року м. Вінниця

Вінницький міський суд Вінницької області в складі:

головуючого судді: ОСОБА_1 ,

за участю:

секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

представника ДУ «Вінницька ВК (№ 86)» ОСОБА_4 ,

засудженого ОСОБА_5 , захисника ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду №22 в режимі відеоконференції в м. Вінниці клопотання захисника ОСОБА_6 в інтересах засудженого ОСОБА_5 про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання,

ВСТАНОВИВ:

До Вінницького міського суду Вінницької області надійшло клопотання захисника ОСОБА_6 в інтересах засудженого ОСОБА_5 про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання.

Клопотання мотивовано тим, що засуджений ОСОБА_5 на виконанні не має виконавчих листів про стягнення боргу, має стійкі соціальні зв`язки, одружений, є батьком чотирьох доньок, у відношенні до засуджених неконфліктний, вину у скоєному усвідомив, глибоко кається. За період відбування покарання в місцях позбавлення волі за зразкову поведінку та сумлінне ставлення до праці має три заохочення та два дисциплінарні стягнення.

Захисник ОСОБА_6 в судовому засіданні подане до суду клопотання підтримала, також значила, що ОСОБА_5 відбув 2/3 строку покарання, працевлаштований в установі, має три заохочення, підтримує стійкі соціальні зв`язки з родиною, тому просила суд задовольнити клопотання та звільнити його умовно-достроково від подальшого відбування покарання.

Засуджений ОСОБА_5 повідомив, що за час відбування покарання має три заохочення, працював в установі електриком, має два порушення за те що продовжував виконувати роботу електрика, хоча такої професії в установі немає, але з даними порушення він не згоден, тому що не вчиняв їх. Також, зазначив, що на даний час працевлаштований в цеху. Просив суд задовольнити клопотання захисника та звільнити його від подальшого відбування покарання.

Представник ДУ «Вінницька ВК (№86)» ОСОБА_4 заперечував з приводу задоволення клопотання захисника, оскільки засуджений на даний час характеризується негативно, тому комісією установи було прийнято рішення про відмову йому в умовно-достроковому звільненні, так як він не довів своє виправлення.

Прокурор ОСОБА_3 зазначив, що засуджений раніше неодноразово судимий, за період відбування покарання характеризується посередньо, до колонії прибув у 2021 році, а працювати почав лише у 2023 та в сукупності працював лише три місяці, тому просив відмовити в задоволенні клопотання.

Заслухавши пояснення захисника та засудженого, думку прокурора та представника ДУ «Вінницька ВК (№86)», дослідивши матеріали клопотання та матеріали особової справи на засудженого, суд дійшов наступного висновку.

У відповідності до ч. 1, 2 ст. 81 КК України, до осіб, що відбувають покарання у виді виправних робіт, службових обмежень для військовослужбовців, обмеження волі, тримання в дисциплінарному батальйоні військовослужбовців або позбавлення волі, може бути застосоване умовно-дострокове звільнення від відбування покарання. Особу може бути умовно-достроково звільнено повністю або частково і від відбування додаткового покарання. Умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване, якщо засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення.

Умовно дострокове звільнення від відбування покарання за змістом ст. 81 КК України є правом, а не обов`язком суду.

Згідно роз`яснень, які містяться в п. 1 постанови Пленуму Верховного суду України №2 від 26.04.2002 року «Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну невідбутої частини покарання більш м`яким», умовно-дострокове звільнення осіб від відбування покарання має надзвичайно важливе значення для виправлення засуджених та запобігання вчиненню нових злочинів, тобто для досягнення мети, передбаченої ст. 50 Кримінального кодексу України.

При цьому, однією із найважливіших підстав для застосування умовно-дострокового звільнення від відбування покарання на підставі ст. 81 КК України, є виправлення засудженого, яке він довів своєю сумлінною поведінкою і ставленням до праці.

Вирішальне значення має саме активна діяльність засудженого, який своєю поведінкою, системою вчинків доводить, що виправився і заслуговує на умовно-дострокове звільнення. Висновок суду про виправлення особи повинен базуватися на всебічному врахуванні даних про її поведінку за весь період відбування покарання, а не за час, що безпосередньо передував вирішенню питання про звільнення, ставленні засудженого до вчиненого злочину.

Доцільність і необхідність умовно-дострокового звільнення викликана тим, що до моменту звільнення мета покарання в основному досягнута, а саме: особа виправилася і немає необхідності в подальшому відбуванні покарання.

Згідно п. 2 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну невідбутої частини покарання більш м`яким» №2 від 26.04.2002 року визначено, що умовно-дострокове звільнення від покарання можливе лише після повного і всебічного вивчення даних про особу засудженого і переконання в тому, що він сумлінною поведінкою, ставленням до праці та навчання довів своє виправлення. Матеріали про умовно дострокове звільнення, які подають органи, що відають виконанням покарання мають відображати процес виправлення засудженого на протязі всього періоду відбування ним покарання, у зв`язку з чим орган має надати дані про попередні судимості, відшкодування матеріальних збитків та витяг із рішення спостережної ради.

Тобто, умовно-достроковому звільненню підлягають ті засуджені, які протягом всього, а не певного періоду часу, сумлінною поведінкою і ставленням до праці довели своє виправлення і для цього дані беруться в їх сукупності.

Судом встановлено, що ОСОБА_5 відбуває покарання призначене вироком Жмеринського міськрайонного суду Вінницької області від 01.10.2021 за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України, із застосуванням ч. 4 ст. 70 КК України, у виді шести років позбавлення волі.

Відповідно до характеристики ОСОБА_5 прибув до ДУ «Вінницької ВК №86» 20.12.2021, рішенням комісії установи, протокол №1 від 02.01.2024, йому було відмовлено в умовно-достроковому звільненні, як особі, яка не довела свого виправлення. Засуджений повторно вчинив кримінальне правопорушення за яке наразі відбуває покарання, в місцях позбавлення волі перебував понад десять років, вперше вчинивши кримінальне правопорушення у п`ятнадцять років. У виробничій майстерні та на роботах із господарського обслуговування установи не працевлаштований за власним бажанням. Легко дратується, в залежності від ситуації може вчиняти дії, пов`язані з погрозами або насильством, висловлює свою точку зору проявляючи агресію, втрачає контроль над емоціями та поведінкою у випадках, коли не вдається отримати бажане. Соціально-корисливі зв`язки з рідними підтримує, шляхом побачень та отримання посилок та передач. За період відбування покарання в установі характеризується негативно, за злісне порушення встановленого порядку притягувався до дисциплінарної відповідальності, адміністрацією установи заохочувався три рази.

Згідно з програмою оцінки ризиків рівень ймовірного вчинення повторного кримінального правопорушення середній, ризик ймовірної небезпеки для суспільства середній.

Відповідно до довідки головного бухгалтера від 08.02.2024 засуджений ОСОБА_5 за період відбування покарання в державній установі «Вінницька виправна колонія (№86)» працював у березні, квітні та червні 2023 року.

Умовно достроковому звільненню підлягають ті засуджені, які протягом всього часу відбування покарання своєю сумлінною поведінкою і ставленням до праці довели своє виправлення і для цього дані беруться в їх сукупності.

Разом із тим матеріали справи не містять достатніх даних про те, що засуджений довів своє виправлення, оскільки він раніше вже неодноразово судимий починаючи з 1992 року, двічі був звільнений умовно-достроково від подальшого відбування покарання, однак належних висновків для себе не зробив та знову вчинив кримінальне правопорушення, за яке був засуджений та наразі відбуває покарання.

Судом враховано, що відповідно до матеріалів особової справи ОСОБА_5 за весь час відбування покарання працював лише три місяці та отримував заробітну плату.

Враховуючи викладене, а також те, що засуджений ОСОБА_5 неодноразово судимий, однак знову вчинив нове кримінальне правопорушення, в установі не працевлаштований за власним бажанням, характеризується негативно, не готовий змінювати своє життя після звільнення, допускає порушення умов відбування покарання, не виконує заходи індивідуального плану соціально-виховної роботи, тому в сукупності дані обставини свідчить про відсутність у ОСОБА_5 сформованої правослухняної поведінки та не доведення ним свого виправлення, в зв`язку з чим слід відмовити в задоволенні клопотання захисника про його умовно - дострокове звільнення.

Керуючись ст. ст. 537, 539 КПК України, ст. 81 КК України, суд -

УХВАЛИВ:

В задоволенні клопотання захисника ОСОБА_6 в інтересах засудженого ОСОБА_5 про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до Вінницького апеляційного суду через Вінницький міський суд Вінницької області протягом семи днів з дня її оголошення, а засудженим, який знаходиться під вартою в той же строк, з дня отримання копії ухвали.

Копію ухвали вручити засудженому та прокурору.

Суддя: ОСОБА_1