Справа № 369/7941/24
Провадження № 1-кс/369/1680/24
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09.05.2024 м. Київ

Слідчий суддя Києво-Святошинського районного суду Київської області ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , розглянувши у закритому судовому засіданні в м. Києві клопотання прокурора Києво-Святошинської окружної прокуратури Київської області ОСОБА_3 , про дозвіл на затримання з метою приводу підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з метою його приводу для участі в розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, за матеріалами кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000486 від 23.10.2014, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 260, ч. 1 ст. 263 КК України,-

ВСТАНОВИЛА:

У травні 2024 року до Києво-Святошинського районного суду Київської області надійшло клопотання прокурора Києво-Святошинської окружної прокуратури Київської області ОСОБА_3 , про дозвіл на затримання з метою приводу підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з метою його приводу для участі в розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, за матеріалами кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000486 від 23.10.2014, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 260, ч. 1 ст. 263 КК України.

Клопотання обґрунтоване тим, що слідчим відділом Бучанського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Київській області здійснюється досудове розслідування кримінального правопорушення зареєстрованого 23.10.2014 до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000486, за підозрою ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 260, ч. 1 ст. 263 Кримінального кодексу України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що на початку січня 2014 року, більш точну дату з`ясувати не представилось можливим, невстановлені особи за попередньо змовою, маючи намір відкрито протистояти державній владі України, створили на території Луганської області не передбачені законами України збройні воєнізовані формування, з метою вчинення тяжких та особливо тяжких кримінальних правопорушень, а саме заволодіння окремими територіями та їх утримання, захоплення адміністративних будівель, заволодіння автотранспортом, скоєння розбійних нападів, знищення живої сили супротивника та його матеріальних коштів, з використанням вогнепальної зброї, вибухових речовин та іншої зброї, блокування доріг та інших транспортних комунікації, тощо.

3 початку створення не передбачених законами України збройних воєнізованих формувань, невстановлені особи, у підконтрольних їм містах Луганської області проводили роботу, пов`язану з набором особового складу воєнізованого збройного формування, проводили навчально-тренувальну підготовку з особовим складом, та визначили функції та дії кожної особи, яка входила до їх структурних підрозділів, з метою реалізації їх злочинних цілей.

Досудовим слідством встановлено, що ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у період з січня по жовтень 2014 року, перебуваючи на території України, здійснював матеріальне сприяння діяльності будучи учасником незаконного збройного формування, діяльність якого спрямована на вчинення вибухів, підпалів, насильства над особами, знищення матеріальних об`єктів та інших дій, тобто вчинив злочин, передбачений ч. 3 ст. 260 КК України.

Будучи обізнаним про мету та цілі незаконних збройних формувань, які направлені проти існування держави Україна, ОСОБА_4 в період з січня по жовтень 2014 року підтримував сталі контакти з керівниками їх розвідувально-диверсійних груп («Беркут», ОСОБА_5 , «Бетмен», «Вікінг»), які діють на території східного регіону України та їх підлеглими, організовував постачання на територію, яка підконтрольна бойовикам, найманців для ведення бойових дій проти сил Збройних Сил України, військової техніки (броньовані автомобілі «Тигр») для використання останніми у своїй незаконній діяльності.

Так, зокрема, 21-22 жовтня 2014 року ОСОБА_4 у АДРЕСА_1 , у ході телефонних розмов з невстановленими досудовим розслідуванням особами підтвердив, що у минулому організовував перетин через державний кордон України з території Російської Федерації з м. Свердловська (РФ) найманців (танкістів), їх зустріч та розташування на території Луганської області для подальшого протистояння та ведення бойових дій.

Також цього ж дня, в ході телефонної розмови ОСОБА_4 підтвердив, що вже вирішив (у минулому) питання з приводу поставки десяти танків на окуповану території Луганської області, тобто до початку фактичного існування терористичної організації ЛНР.

Враховуючи викладене, ОСОБА_4 підозрюється в постачанні зброї, боєприпасів та військової техніки учасникам незаконних збройних формувань не передбачених законом, тобто у вчиненні злочину, передбаченого ч.3 ст.260 КК України.

Крім того, у ході здійснення оперативно-розшукової діяльності співробітниками Департаменту контррозвідки СБ України (далі ДКР СБ України) встановлено, що у жовтні 2014 року громадянин України ОСОБА_4 зберігав за місцем свого проживання та носив при собі бойові припаси, без передбаченого законом дозволу.

Так, 23.10.2014, з метою припинення злочинної діяльності ОСОБА_4 співробітниками ДКР СБ України здійснено виїзд до адреси його фактичного проживання АДРЕСА_1 , де біля будинку АДРЕСА_2 , розташованого на вищевказаній вулиці, було припинено протиправну діяльність останнього.

Надалі, під час здійснення огляду місця події у ОСОБА_4 , серед іншого, в кишені верхнього одягу виявлено та вилучено корпус та запал ручної гранати «РГД-5», а також 7 патронів калібру 5.45х39 мм.

Крім того, у ході огляду фактичного місця проживання ОСОБА_4 виявлено та вилучено реактивний протитанковий гранатомет та 15 патронів калібру 5.45х39 мм.

Відповідно до висновків експертів Українського науково-дослідного інституту спеціальної техніки та судових експертиз СБ України №147/6-228/5 від 14.11.2014, 153/6 від 26.11.2014, 148/6 від 24.11.2014, 154/6 від 12.11.2014, вилучені у ОСОБА_4 під час огляду місця події та за місцем фактичного проживання предмети, а саме корпус та запал ручної гранати «РГД-5», реактивний протитанковий гранатомет та 22 патрони калібру 5.45?39 мм. є вогнепальною зброєю та боєприпасами.

У вчиненні вищевказаних кримінальних правопорушень підозрюється ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженець села Трьохізбенка Слов`яносербського району Луганської області, останнє відоме місцеперебування якого: АДРЕСА_1 .

Враховуючи викладене, а також те, що місце перебування підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , органу досудового розслідування не відоме, за місцем проживання та реєстрації останній не з`являється, що свідчить про те, що вище вказана особа переховуються від органу досудового розслідування з метою уникнення в подальшому кримінальної відповідальності.

Зважаючи на вищевикладене, орган досудового розслідування дійшов висновку про те, що підозрюваний ОСОБА_4 , усвідомлюючи обов`язки підозрюваного які на нього покладені, свідомо не з`являючись на виклики слідчого перешкоджає проведенню досудового розслідування.

Крім того, в ході досудового розслідування слідчим було проведено огляд інтернет-ресурсу « ІНФОРМАЦІЯ_3 » за посиланням: ІНФОРМАЦІЯ_4 де було виявлено інформацію, що громадянин ОСОБА_4 обміняний в 2014 році згідно Мінських домовленостей. Таким чином у органу досудового розслідування існують об`єктивні підстави вважати що ОСОБА_4 на даний момент може продовжити займатись кримінально-протиправною діяльністю на тимчасово непідконтрольних Україні територіях або поза її межами.

Приймаючи до уваги те, що ОСОБА_4 за місцем свого проживання відсутій, останній з метою уникнення кримінальної відповідальності переховується від слідства і тим самим перешкоджає встановленню істини по справі та проведенню всіх необхідних процесуальних дій, а також те, що всі необхідні та можливі слідчі (розшукові) й інші процесуальні дії, які можливо провести за його відсутності проведені, керуючись ст. 40, ч. 2 ст. 280 КПК України, слідчим за погодженням з прокурором було зупинено досудове розслідування у зв`язку з оголошенням в розшук підозрюваного.

В ході проведення досудового розслідування було отримано ухвалу про дозвіл на затримання громадянина ОСОБА_4 , однак остання втратила термін дії, у зв`язку з чим у органу досудового розслідування виникла об`єктивна необхідність в отриманні нової ухвали про дозвіл на затримання з метою приводу підозрюваного.

Враховуючи вище викладене прокурор просила надати дозвіл на затримання підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця села Трьохізбенка Слов`яносербського району Луганської області, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого, з метою його приводу для участі в розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Прокурор в судове засідання не з`явилася, про день, час та місце розгляду клопотання повідомлена належним чином, просила розглядати справу без її участі.

Судом встановлено, що слідчим відділом Бучанського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Київській області здійснюється досудове розслідування кримінального правопорушення зареєстрованого 23.10.2014 до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000486, за підозрою ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 260, ч. 1 ст. 263 Кримінального кодексу України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що на початку січня 2014 року, більш точну дату з`ясувати не представилось можливим, невстановлені особи за попередньо змовою, маючи намір відкрито протистояти державній владі України, створили на території Луганської області не передбачені законами України збройні воєнізовані формування, з метою вчинення тяжких та особливо тяжких кримінальних правопорушень, а саме заволодіння окремими територіями та їх утримання, захоплення адміністративних будівель, заволодіння автотранспортом, скоєння розбійних нападів, знищення живої сили супротивника та його матеріальних коштів, з використанням вогнепальної зброї, вибухових речовин та іншої зброї, блокування доріг та інших транспортних комунікації, тощо.

3 початку створення не передбачених законами України збройних воєнізованих формувань, невстановлені особи, у підконтрольних їм містах Луганської області проводили роботу, пов`язану з набором особового складу воєнізованого збройного формування, проводили навчально-тренувальну підготовку з особовим складом, та визначили функції та дії кожної особи, яка входила до їх структурних підрозділів, з метою реалізації їх злочинних цілей.

Досудовим слідством встановлено, що ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у період з січня по жовтень 2014 року, перебуваючи на території України, здійснював матеріальне сприяння діяльності будучи учасником незаконного збройного формування, діяльність якого спрямована на вчинення вибухів, підпалів, насильства над особами, знищення матеріальних об`єктів та інших дій, тобто вчинив злочин, передбачений ч. 3 ст. 260 КК України.

Будучи обізнаним про мету та цілі незаконних збройних формувань, які направлені проти існування держави Україна, ОСОБА_4 в період з січня по жовтень 2014 року підтримував сталі контакти з керівниками їх розвідувально-диверсійних груп («Беркут», ОСОБА_5 , «Бетмен», «Вікінг»), які діють на території східного регіону України та їх підлеглими, організовував постачання на територію, яка підконтрольна бойовикам, найманців для ведення бойових дій проти сил Збройних Сил України, військової техніки (броньовані автомобілі «Тигр») для використання останніми у своїй незаконній діяльності.

Так, зокрема, 21-22 жовтня 2014 року ОСОБА_4 у АДРЕСА_1 , у ході телефонних розмов з невстановленими досудовим розслідуванням особами підтвердив, що у минулому організовував перетин через державний кордон України з території Російської Федерації з м. Свердловська (РФ) найманців (танкістів), їх зустріч та розташування на території Луганської області для подальшого протистояння та ведення бойових дій.

Також цього ж дня, в ході телефонної розмови ОСОБА_4 підтвердив, що вже вирішив (у минулому) питання з приводу поставки десяти танків на окуповану території Луганської області, тобто до початку фактичного існування терористичної організації ЛНР.

Враховуючи викладене, ОСОБА_4 підозрюється в постачанні зброї, боєприпасів та військової техніки учасникам незаконних збройних формувань не передбачених законом, тобто у вчиненні злочину, передбаченого ч.3 ст.260 КК України.

Крім того, у ході здійснення оперативно-розшукової діяльності співробітниками Департаменту контррозвідки СБ України (далі ДКР СБ України) встановлено, що у жовтні 2014 року громадянин України ОСОБА_4 зберігав за місцем свого проживання та носив при собі бойові припаси, без передбаченого законом дозволу.

Так, 23.10.2014, з метою припинення злочинної діяльності ОСОБА_4 співробітниками ДКР СБ України здійснено виїзд до адреси його фактичного проживання АДРЕСА_1 , де біля будинку АДРЕСА_2 , розташованого на вищевказаній вулиці, було припинено протиправну діяльність останнього.

Надалі, під час здійснення огляду місця події у ОСОБА_4 , серед іншого, в кишені верхнього одягу виявлено та вилучено корпус та запал ручної гранати «РГД-5», а також 7 патронів калібру 5.45х39 мм.

Крім того, у ході огляду фактичного місця проживання ОСОБА_4 виявлено та вилучено реактивний протитанковий гранатомет та 15 патронів калібру 5.45х39 мм.

Відповідно до висновків експертів Українського науково-дослідного інституту спеціальної техніки та судових експертиз СБ України №147/6-228/5 від 14.11.2014, 153/6 від 26.11.2014, 148/6 від 24.11.2014, 154/6 від 12.11.2014, вилучені у ОСОБА_4 під час огляду місця події та за місцем фактичного проживання предмети, а саме корпус та запал ручної гранати «РГД-5», реактивний протитанковий гранатомет та 22 патрони калібру 5.45?39 мм. є вогнепальною зброєю та боєприпасами.

У вчиненні вищевказаних кримінальних правопорушень підозрюється ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженець села Трьохізбенка Слов`яносербського району Луганської області, останнє відоме місцеперебування якого: АДРЕСА_1 .

Враховуючи викладене, а також те, що місце перебування підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , органу досудового розслідування не відоме, за місцем проживання та реєстрації останній не з`являється, що свідчить про те, що вище вказана особа переховуються від органу досудового розслідування з метою уникнення в подальшому кримінальної відповідальності.

Підозрюваний ОСОБА_4 , усвідомлюючи обов`язки підозрюваного які на нього покладені, свідомо не з`являючись на виклики слідчого перешкоджає проведенню досудового розслідування.

Крім того, в ході досудового розслідування слідчим було проведено огляд інтернет-ресурсу « ІНФОРМАЦІЯ_3 » за посиланням: ІНФОРМАЦІЯ_4 де було виявлено інформацію, що громадянин ОСОБА_4 обміняний в 2014 році згідно Мінських домовленостей. Таким чином у органу досудового розслідування існують об`єктивні підстави вважати що ОСОБА_4 на даний момент може продовжити займатись кримінально-протиправною діяльністю на тимчасово непідконтрольних Україні територіях або поза її межами.

Приймаючи до уваги те, що ОСОБА_4 за місцем свого проживання відсутій, останній з метою уникнення кримінальної відповідальності переховується від слідства і тим самим перешкоджає встановленню істини по справі та проведенню всіх необхідних процесуальних дій, а також те, що всі необхідні та можливі слідчі (розшукові) й інші процесуальні дії, які можливо провести за його відсутності проведені, керуючись ст. 40, ч. 2 ст. 280 КПК України, слідчим за погодженням з прокурором було зупинено досудове розслідування у зв`язку з оголошенням в розшук підозрюваного.

В ході проведення досудового розслідування було отримано ухвалу про дозвіл на затримання громадянина ОСОБА_4 , однак остання втратила термін дії, у зв`язку з чим у органу досудового розслідування виникла об`єктивна необхідність в отриманні нової ухвали про дозвіл на затримання з метою приводу підозрюваного.

Відповідно до ст. 188 КПК України прокурор, слідчий за погодженням з прокурором має право звернутися із клопотанням про дозвіл на затримання підозрюваного, обвинуваченого з метою його приводу для участі в розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Це клопотання може бути подане:

1) одночасно з поданням клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою або зміни іншого запобіжного заходу на тримання під вартою;

2) після подання клопотання про застосування запобіжного заходу і до прибуття підозрюваного, обвинуваченого до суду на підставі судового виклику;

3) після неприбуття підозрюваного, обвинуваченого за судовим викликом для участі в розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою і відсутності у слідчого судді, суду на початок судового засідання відомостей про поважні причини, що перешкоджають його своєчасному прибуттю.

Згідно ст. 189 КПК України слідчий суддя, суд не має права відмовити в розгляді клопотання про дозвіл на затримання з метою приводу підозрюваного, обвинуваченого, навіть якщо існують підстави для затримання без ухвали суду про затримання з метою приводу.

Клопотання про дозвіл на затримання підозрюваного, обвинуваченого з метою приводу розглядається слідчим суддею, судом негайно після одержання цього клопотання.

Слідчий суддя, суд відмовляє у наданні дозволу на затримання підозрюваного, обвинуваченого з метою його приводу, якщо прокурор не доведе, що зазначені у клопотанні про застосування запобіжного заходу обставини вказують на наявність підстав для тримання під вартою підозрюваного, обвинуваченого, а також є достатні підстави вважати, що:

1)підозрюваний, обвинувачений переховується від органів досудового розслідування чи суду;

2)незаконно впливати на потерпілого, свідків у цьому кримінальному провадженні;

3)вчинити інше кримінальне правопорушення;

На даний час місцезнаходження підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , невідоме, що свідчить про існування ризику, передбаченого п.1 ч.1 ст.177 КПК України, оскільки він переховується від органів досудового розслідування та суду.

Відповідно до ч.1 ст.188 КПК України, слідчий за погодженням з прокурором має право звернутися з клопотанням про дозвіл на затримання з метою приводу для забезпечення участі у розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Прокурором об`єктивно підтверджено наявність ризику, передбаченого ч. 1 ст. 177 КПК України, який дає достатні підстави вважати, що підозрюваний може переховуватися від органів досудового розслідування та суду.

Так, слідчий суддя дослідивши матеріали клопотання, долучені до нього документи, за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин провадження, керуючись законом, оцінюючи кожний доказ, що наявний у провадженні, лише щодо пред`явленої підозри, з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку вважає, що наявні у провадженні докази, передбачені параграфами 3-5 Глави 4 КПК України (показання, речові докази і документи та інші) свідчать про обґрунтованість підозри підозрюваного у вчиненні кримінальних правопорушень, оскільки підтверджують існування фактів та інформації, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що підозрюваний, міг вчинити ці правопорушення, що прямо узгоджується з позицією Європейського суду з прав людини, відображеною у пункті 175 рішення від 21 квітня 2011р. у справі «Нечипорук і Йонкало проти України», відповідно до якої «термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення (рішення у справі «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» від 30 серпня 1990р., п. 32, Series A, N 182), те що вимога розумної підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно зв`язують підозрюваного з певним злочином і вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення звинувачення (рішення у справі «Мюррей проти Об`єднаного Королівства» від 28 жовтня 1994р., «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» від 30 серпня 1990р.).

Таким чином, оскільки на даний час місце перебування підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , досудовому слідству невідомо, обставини клопотання свідчать про переховування від органів досудового розслідування підозрюваного, який може в подальшому ухилятися від органів досудового слідства та суду, у зв`язку із викладеним прокурор звернувся до слідчого судді із клопотанням в порядку ст.188 КПК України, про надання дозволу на затримання підозрюваного з метою приводу для забезпечення участі у розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

З наведеного вбачається необхідність у наданні дозволу на затримання підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з метою його приводу для участі в розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, оскільки є реальні відомості про те, що останній переховується від органів досудового розслідування чи суду.

Керуючись ст. ст.176-179, 184, 186, 189, 190, 376 КПК України, слідчий суддя -

ПОСТАНОВИЛА:

Клопотання прокурора Києво-Святошинської окружної прокуратури Київської області ОСОБА_3 , про дозвіл на затримання з метою приводу підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з метою його приводу для участі в розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, за матеріалами кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000486 від 23.10.2014, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 260, ч. 1 ст. 263 КК України, задовольнити.

Надати дозвіл на затримання підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця села Трьохізбенка Слов`яносербського району Луганської області, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого, з метою його приводу до суду для участі у розгляді клопотання про застосування відносно нього запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Ухвала про затримання з метою приводу втрачає законну силу з моменту приводу підозрюваного, обвинуваченого до суду; закінчення строку дії ухвали, зазначеного в ній, або закінчення шести місяців із дати постановлення ухвали, у якій не зазначено строку її дії; відкликання ухвали прокурором.

Відповідно до ст. 191 КПК України затримана на підставі ухвали слідчого судді, суду особа не пізніше 36 (тридцяти шести) годин з моменту затримання повинна бути звільнена або доставлена до слідчого судді, суду, який постановив ухвалу про дозвіл на затримання з метою приводу. Службова особа, яка на підставі ухвали слідчого судді, суду про дозвіл на затримання затримала особу, зобов`язана негайно вручити їй копію зазначеної ухвали. Уповноважена службова особа (особа, якій законом надане право здійснювати затримання), яка затримала особу на підставі ухвали слідчого судді, суду про дозвіл на затримання або у якої під вартою тримається особа, щодо якої діє ухвала про дозвіл на затримання, негайно повідомляє про це слідчого, прокурора.

Строк дії ухвали 6 місяців.

Ухвала підлягає негайному виконанню після її проголошення.

Ухвала про дозвіл на затримання оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя: ОСОБА_1