Номер провадження 1-кп/754/688/24
Справа№754/2855/24
Вирок

Іменем України

07 березня 2024 року

Деснянський районний суд м.Києва в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві кримінальне провадження № 0000031 від 07 січня 2024 року відносно

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Києва, українця, громадянина України, з середньою освітою, офіційно непрацевлаштованого, розлученого, маючого на утриманні двох неповнолітніх дітей 2006 та 2008 років народження, зареєстрованого та проживаючого в АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

по обвинуваченню у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 185, ч. 1 ст. 357 КК України,

за участю сторони обвинувачення - прокурора ОСОБА_4 ,

сторони захисту - обвинуваченого ОСОБА_3 ,

потерпілої - ОСОБА_5 ,

ВСТАНОВИВ :

Обвинувачений ОСОБА_3 30 грудня 2023 року приблизно об 11 год. 27 хв., в умовах воєнного стану, який введено з 05 год. 30 хв. 24 лютого 2022 року Указом Президента України від 24 лютого 2022 року № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні» та який неодноразово продовжувався, останній раз Указом Президента України від 06 листопада 2023 року № 734/2023 до 14 лютого 2024 року, перебуваючи за адресою: м. Київ, пр. Червоної Калини, 15, знайшов у щілині зчитувача карток банкомату банківську картку № НОМЕР_1 з безконтактною технологією проведення платежів, емітовану АТ «РАЙФФАЙЗЕН БАНК», як засіб доступу до банківського рахунку № НОМЕР_2 на ім`я ОСОБА_5 , на рахунку якої знаходились грошові кошти та яку остання забула у щілині зчитувача карток банкомату АТ КБ «Приватбанк» за адресою: м. Київ, пр. Червоної Калини, 15.

В подальшому, обвинувачений ОСОБА_3 , усвідомлюючи, що банківська картка є засобом доступу до банківського рахунку, а наявні на банківському рахунку кошти є чужою власністю, маючи умисел спрямований на викрадення банківської картки, яка відповідно до ст. 1 Закону України «Про інформацію», п.п. 1.4, 1.14, 1.27, 1.31 ст. 1, п. 15.2 ст. 15 Закону України « Про платіжні системи та переказ коштів в Україні», ч. 4 ст. 51 Закону України «Про банки та банківську діяльність», відповідно до примітки ст. 358 КК України є офіційним документом, оскільки містить зафіксовану на матеріальному носієві інформацію, яка підтверджує та посвідчує певні факти, які здатні спричинити наслідки правового характеру та видана повноважною особою юридичної особи з дотриманням визначеної законом форми та містить передбачені законом реквізити, усвідомлюючи протиправність своїх дій та бажаючи настання суспільно-небезпечних наслідків, маючи на меті подальше використання цієї картки у власних злочинних корисливих цілях, а саме для заволодіння коштами, взяв із щілини зчитувача карток банкомату банківську картку № НОМЕР_1 , емітовану АТ «РАЙФФАЙЗЕН БАНК», як засіб доступу до банківського рахунку № НОМЕР_2 на ім`я ОСОБА_5 , та разом з нею залишив місце вчинення кримінального правопорушення, позбавивши таким чином ОСОБА_5 можливості використовувати зазначену картку за призначенням, тобто умисно викрав офіційний документ з корисливих мотивів, а саме з метою подальшого заволодіння грошовими коштами наявними на банківському рахунку.

Крім того, обвинувачений ОСОБА_3 , маючи злочинний умисел, направлений на таємне викрадення грошових коштів, наявних на банківському рахунку, до якого видана банківська картка № НОМЕР_1 , діючи умисно, в умовах воєнного стану, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи та бажаючи настання суспільно небезпечних наслідків, переслідуючи мету незаконно збагатитись за рахунок чужого майна, 30 грудня 2023 року, близько 13 год. 00 хв. ввів в оману свого знайомого ОСОБА_6 , якому надав недостовірну інформацію щодо джерела походження вказаної банківської картки.

Після чого ОСОБА_6 на прохання обвинуваченого ОСОБА_3 , разом з останнім, у період часу з 13 год. 41 хв. по 14 год. 48 хв., а в подальшому сам обвинувачений ОСОБА_3 , використовуючи банківську картку № НОМЕР_1 , яка є засобом доступу до банківського рахунку № НОМЕР_2 , емітована АТ «РАЙФФАЙЗЕН БАНК» на ім`я ОСОБА_5 , не володіючи інформацією про персональний ідентифікаційний номер платіжної карти (пін-код), встановлений на ній для ідентифікації спеціального платіжного засобу під час здійснення операцій з їх використання, без дозволу держателя спеціального платіжного засобу або уповноваженої особи, обвинувачений ОСОБА_3 розуміючи, що його протиправні дії є таємними для оточуючих, таємно викрав з вказаного банківського рахунку грошові кошти, а саме: знаходячись у приміщенні супермаркету «АТБ» за адресою: м. Київ, вул. Архітектора Ніколаєва, 7, о 13 год. 41 хв. в сумі 373 грн. 46 коп., знаходячись у приміщенні супермаркету «Еко-маркет», розташованого за адресою: м. Київ, пр. Червоної Калини, 17, о 14 год. 34 хв. у сумі 262 грн. 93 коп., знаходячись у приміщенні магазину «Червоний маркет», розташованого за адресою: м. Київ, пр. Червоної Калини, 17, о 14 год. 48 хв. у сумі 299 грн. 90 коп. та о 18 год. 18 хв. у сумі 40 грн. 96 коп., знаходячись у приміщенні магазину «Червоний маркет», розташованого за адресою: м. Київ, пр. Червоної Калини, 26 о 20 год. 05 хв. у сумі 49 грн. 99 коп., знаходячись у приміщенні супермаркету «Новус» за адресою: м. Київ, вул. Сержа Лифаря, 13, о 20 год. 27 хв. у сумі 99 грн. 98 коп., якими розпорядився на власний розсуд шляхом безконтактного розрахунку за товари через POS-термінали у вказаних установах.

Усього, шляхом реалізації свого злочинного умислу, направленого на таємне викрадення з банківського рахунку грошових коштів, в умовах воєнного стану, обвинувачений ОСОБА_3 спричинив потерпілій ОСОБА_5 майнову шкоду на загальну суму 1127 грн. 22 коп.

Суд дійшов висновку про доведеність вини обвинуваченого ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 357 КК України, а саме у викраденні офіційного документа з корисливих мотивів, та у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, а саме у таємному викраденні чужого майна (крадіжка), вчиненому в умовах воєнного стану.

Обвинувачений ОСОБА_3 в суді свою вину у вчиненні кримінальних правопорушень визнав, фактичні обставини справи, кваліфікацію кримінальних правопорушень не оспорював, щиро розкаявся та показав суду, що 30 грудня 2023 року приблизно об 11 год. 30 хв. в щілині банкомату «ПриватБанк», що знаходиться по пр. Червоної Калини в м. Києві, знайшов банківську картку, не вчинив жодних дій щодо її повернення, взяв указану банківську картку та почав зберігати її при собі. Того ж дня, приблизно о 13 год. разом зі своїм знайомим ОСОБА_7 пішов до супермаркету «АТБ», що по вул. Ніколаєва, 7 в м. Києві, де ОСОБА_8 , який не знав що банківська картка йому не належить, розрахувався за товар нею в магазині. Після чого вони разом пішли до супермаркету «Еко-маркет», що по пр.Червоної Калини, 17 в м. Києві, де придбали цигарки, розрахувавшись неналежною йому карткою. Також того ж дня, в магазині «Червоний маркет», що по пр. Червоної Калини, 17 в м. Києві, він придбав машинку для стрижки, розрахувавшись неналежною йому карткою. В подальшому машинку здав до ломбарду. Також двічі розраховувався банківською карткою в магазині «Червоний маркет» та «Новус», купуючи різні товари. Всього було придбано товару на суму близько 1127 грн. В подальшому розраховуватись карткою не зміг. 09 січня 2024 року його особу було встановлено працівниками поліції, а банківську картку вилучено. Ним було відшкодовано потерпілій завдану матеріальну шкоду в повному обсязі.

За згодою сторін, згідно ч. 3 ст. 349 КПК України судом було визнано недоцільним дослідження доказів, зібраних в ході досудового розслідування стосовно фактичних обставин справи, оскільки обвинувачений та інші учасники судового розгляду правильно розуміють зміст цих обставин, немає сумнівів у добровільності та істинності їх позиції, а також фактичні обставини справи ніким не оспорюються.

При цьому судом сторонам було роз`яснено, що в цьому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку. Тому суд обмежив дослідження фактичних обставин справи допитом обвинуваченого та дослідженням таких матеріалів кримінального провадження, що характеризують особу обвинуваченого.

Дії обвинуваченого ОСОБА_3 суд кваліфікує за ч. 1 ст. 357 КК України, як викрадення офіційного документа з корисливих мотивів, та за ч. 4 ст. 185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене в умовах воєнного стану.

Обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченого, суд відповідно до ст. 66 КК України, визнає щире каяття у скоєному, добровільне відшкодування завданого збитку.

Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого, судом не встановлено.

При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_3 суд враховує ступінь тяжкості вчинених ним кримінальних правопорушень, конкретні обставини вчинення кримінальних правопорушень, особу винного, який раніше не судимий, офіційно непрацевлаштований, на обліках у лікарів нарколога та психіатра не перебуває, та обирає йому покарання за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 357 КК України, у виді обмеження волі, за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України у виді позбавлення волі, та остаточне покарання призначає на підставі ст. 70 КК України за сукупністю кримінальних правопорушень, шляхом поглинення менш менш суворого покарання більш суворим, у виді позбавлення волі.

Однак враховуючи особу винного, який має визначене місце проживання, за яким характеризується позитивно, наявність на утриманні двох неповнолітніх дітей, щире каяття у скоєному, відсутність обставин, що обтяжують його покарання, обставини скоєного кримінального правопорушення, ставлення обвинуваченого до скоєного, відшкодування завданої потерпілій шкоди, думку потерпілої, суд приходить до висновку, що виправлення обвинуваченого можливе без відбування покарання, але в умовах нагляду за його поведінкою уповноваженим органом з питань пробації за місцем його проживання, а тому на підставі ст. 75 КК України звільняє його від відбування покарання з випробуванням з покладенням обов`язків, передбачених п.п. 1,2 ч.1, п. 2 ч. 3 ст. 76 КК України, оскільки саме таке покарання буде необхідним і достатнім для його виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень.

Цивільний позов у кримінальному провадженні не пред`являвся.

Питання з речовими доказами суд вирішує в порядку ст. 100 КПК України.

Процесуальні витрати у кримінальному провадженні відсутні.

Заходи забезпечення у кримінальному провадженні не застосовувались.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.368, 371, 373, 374 КПК України, суд,

ЗАСУДИВ :

ОСОБА_3 визнати винуватим у пред`явленому обвинуваченні за ч. 1 ст. 357, ч. 4 ст. 185 КК України та призначити йому покарання:

-за ч. 1 ст. 357 КК України у виді 1 (одного) року обмеження волі;

-за ч. 4 ст. 185 КК України у виді 5 (п`яти) років позбавлення волі.

На підставі ст. 70 КК України за сукупністю кримінальних правопорушень призначити ОСОБА_3 остаточне покарання шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим у виді 5 (п`яти) років позбавлення волі.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_3 від відбування покарання з випробуванням, встановивши іспитовий строк терміном 1 (один) рік.

На підставі ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_3 обов`язки:

1/ періодично з`являтись для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

2/ повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання;

3/ не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Речові докази у кримінальному провадженні:

-сім DVD-R дисків з відеозаписами з камер відеоспостереження - зберігати в матеріалах кримінального провадження;

-банківську картку АТ «Райффайзен Банк» № НОМЕР_1 , передану на відповідальне зберігання потерпілій ОСОБА_5 , залишити останній за належністю.

Вирок може бути оскаржений з підстав, передбачених ст. 394 КПК України, до Київського апеляційного суду через Деснянський районний суд м. Києва шляхом подачі апеляції протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не було скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Копію вироку негайно після проголошення вручити обвинуваченому і прокурору.

Головуючий