ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 лютого 2024 року м.Кривий Ріг

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Дніпровського апеляційного суду у складі:

головуючого судді ОСОБА_2

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_5

прокурора ОСОБА_6

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції апеляційну скаргу адвоката ОСОБА_7 , який діє в інтересах ТОВ «Техіновація» та ОСОБА_8 , на ухвалу слідчого судді Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 04.01.2024 року про арешт майна, -

УСТАНОВИЛА:

Короткий зміст оскарженого судового рішення та встановлені фактичні обставини

В провадженні СВ ВП № 1 Краматорського РУП ГУ НП в Донецькій області перебуває кримінальне провадження № 0001892 від 26.12.2023 р. за ч. 2 ст. 240 КК України.

Ухвалою слідчого судді Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 04.01.2024 року задоволено клопотання слідчого та накладено арешт в кримінальному провадженні № 0001892 від 26.12.2023 р. за ч. 2 ст. 240 КК України на тимчасово вилучене в ході огляду місця події майно, а саме автомобіль «DAF», р.н. НОМЕР_1 , завантажений вугіллям.

Вимоги апеляційної скарги та узагальнені доводи особи, яка її подала

На вказану ухвалу слідчого судді адвокат ОСОБА_7 , який діє в інтересах ТОВ «Техіновація» та ОСОБА_8 , подав апеляційну скаргу, в якій вказує, що ухвала слідчого судді незаконна та підлягає скасуванню. Зауважує, що вилучений автомобіль та вугілля в ньому фактично належать ТОВ «Техіновація», яке має дозвіл на видобування корисних копалин. Звертає увагу, що слідчий суддя в порушення вимог процесуального закону провів розгляд клопотання без участі власника майна. Вказує, що відсутні правові підстави для арешту вилученого майна. Просить поновити строк на апеляційне оскарження, ухвалу слідчого судді скасувати та постановити нову, якою у задоволенні клопотання відмовити.

Позиції учасників судового провадження

Адвокат ОСОБА_7 подав до суду апеляційної інстанції заяву, в якій просить провести апеляційний розгляд за відсутності апелянта, підтримав апеляційну скаргу.

Прокурор заперечував проти задоволення апеляційної скарги.

Мотиви суду

Заслухавши суддю-доповідача, учасників судового розгляду, перевіривши надані матеріали та апеляційні доводи, колегія суддів вважає, що слід поновити строк на апеляційне оскарження, апеляційну скаргу слід залишити без задоволення виходячи з такого.

Оскільки адвокат ОСОБА_7 , який діє в інтересах ТОВ «Техіновація» та ОСОБА_8 , не був присутнім під час ухвалення оскаржуваного рішення та отримав його копію значно пізніше, колегія суддів вважає за необхідне поновити строк на апеляційне оскарження ухвали слідчого судді.

На підставі ст. 404 КПК України суд апеляційної інстанції перевіряє судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційних скарг.

Згідно ст. 370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до ст. 94 цього Кодексу. Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.

При вирішенні питання про арешт майна для прийняття законного, обґрунтованого та справедливого рішення, слідчий суддя, відповідно до вимог ст.ст. 94, 132, 173 КПК України, повинен враховувати: правову підставу для арешту майна; можливість використання майна, як доказу, у кримінальному провадженні або застосування щодо нього спеціальної конфіскації; наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення; розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою; розумність та співрозмірність обмеження прав власності завданням кримінального провадження, а також наслідки арешту майна для підозрюваного, третіх осіб.

Вказаним вимогам закону оскаржувана ухвала слідчого судді відповідає.

З наданих судом першої інстанції матеріалів вбачається, що в провадженні СВ ВП № 1 Краматорського РУП ГУ НП в Донецькій області перебуває кримінальне провадження № 0001892 від 26.12.2023 р. за ч. 2 ст. 240 КК України.

В ході огляду місця події встановлено, що транспортний засіб «DAF», д.н.з. НОМЕР_1 фактично зберігає на собі сліди злочину, у зв`язку з чим слідчим прийнято рішення про вилучення вказаного транспортного засобу в ході огляду місця події.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.

За правилами ч. 3 ст. 170 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Відповідно до положень ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Постановою слідчого від 26.12.2023 року вилучене майно - транспортний засіб та вугілля в ньому визнані речовим доказом в кримінальному провадженні № 0001892 від 26.12.2023 р. за ч. 2 ст. 240 КК України.

Враховуючи, що вугілля, наявне в кузові транспортного засобу є ймовірним предметом протиправної діяльності, а автомобіль, в кузові якого перебуває вугілля є засобом вчинення кримінального правопорушення та в подальшому може бути вилучений в порядку спеціальної конфіскації, колегія суддів погоджується з висновком слідчого судді про наявність правових підстав для накладення арешту на вищевказані речові докази.

Колегія суддів вважає, що слідчим суддею було враховано наслідки арешту майна, розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження, що передбачено ч. 2 ст. 173 КПК України, тому необхідність накладення арешту на вказане майно на час розгляду клопотання була обґрунтована та доцільна.

Що стосується доводів апелянта про належність вугілля, яке перебувало у кузові автомобіля, компанії ТОВ «Техіновація» колегія суддів зазначає про таке. Як вбачається з матеріалів провадження та доданих до апеляційної скарги документів працівниками поліції фактично зупинено автомобіль, який знаходиться в користуванні ТОВ «Техіновація», в кузові якого перебувало вугілля. При цьому були відсутні документи, які підтверджують походження даних корисних копалин, що потенційно може вказувати на позазаконний обіг вугілля. Після проведення експертного дослідження та встановлення групи приналежності вугілля до категорії, на яку ТОВ «Техіновація» має спеціальний дозвіл, залежно від висновку експерта буде прийнято остаточне рішення в даному кримінальному провадженні.

За таких обставин, адвокатом ОСОБА_7 не наведено правових підстав, які б свідчили про законність транспортування вугілля на автомобілі вищевказаного підприємства.

Що стосується доводів апеляційної скарги про порушення, допущені під час розгляду клопотання слідчим суддею, а саме порушення ч. 2 ст. 172 КПК України, колегія суддів вважає, що вказане порушення не є таким, що істотно впливає на законність прийнятого рішення.

Враховуючи викладене, колегія суддів не вбачає підстав для задоволення апеляційної скарги та скасування оскаржуваної ухвали про арешт майна.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 170, 404, 407, 422 КПК України, колегія суддів, -

ПОСТАНОВИЛА:

Поновити адвокату ОСОБА_7 , який діє в інтересах ТОВ «Техіновація» та ОСОБА_8 , строк на апеляційне оскарження ухвали слідчого судді Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 04.01.2024 року про арешт майна.

Апеляційну скаргу адвоката ОСОБА_7 , який діє в інтересах ТОВ «Техіновація» та ОСОБА_8 , залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 04.01.2024 року про арешт майна залишити без змін.

Судді: