Придніпровський районний суд м.Черкаси
Справа № 711/1458/24
Номер провадження 1-кс/711/451/24
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 лютого 2024 року

м.Черкаси

Слідчий суддя Придніпровського районного суду м. Черкаси ОСОБА_1

при секретарі судових засідань: ОСОБА_2 ,

за участю:

прокурора ОСОБА_3 ,

слідчого ОСОБА_4 ,

підозрюваного ОСОБА_5 ,

захисника адвоката ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Придніпровського районного суду м. Черкаси, клопотання слідчого СУ ГУНП в Черкаській області ОСОБА_4 , погоджене прокурором відділу управління Черкаської обласної прокуратури ОСОБА_3 подане в рамках кримінального провадження №0000433 від 21.11.2023, за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ч.1 ст.115 КК України, про продовження строку застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, відносно:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Києва, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , українця, громадянина України, з середньою спеціальною освітою, офіційно неодруженого, на утриманні неповнолітніх дітей немає, офіційно не працевлаштований, раніше не судимого, який інвалідом будь якої групи, депутатом будь якого рівня, постраждалим внаслідок аварії на Чорнобильській АЕС, учасником ООС (АТО) не є,

підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч.1 ст.115 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

Слідчий СУ ГУНП в Черкаській області ОСОБА_4 , звернувся до Придніпровського районного суду м. Черкаси із клопотанням про продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в межах строку досудового розслідування, тобто до 23.03.2024.

В обґрунтування клопотання зазначено, що 18.11.2023, у нічний час доби, приблизно о 00 год.10 хв., більш точний час в ході досудового розслідування не встановлено, ОСОБА_5 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, знаходячись за адресою проживання свого батька ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , в приватному домоволодінні будинку АДРЕСА_2 , на ґрунті тривалих неприязних відносин, діючи умисно та цілеспрямовано, усвідомлюючи протиправність своїх дій та бажаючи їх настання, маючи на меті позбавлення життя іншої людини, взявши до рук сокиру, яка була наявна в домоволодінні потерпілого, розуміючи, що від таких дій може настати смерть, наніс численні удари обухом сокири в область голови ОСОБА_7 , що є життєво-важливим органом, чим заподіяв останньому, відповідно до лікарського свідоцтва про смерть № 110 від 22.11.2023, тілесні ушкодження у вигляді множинних переломів черепу та кісток обличчя, які, відповідно до «Правил судово-медичного визначення ступеню тяжкості тілесних ушкоджень», затверджених наказом Міністерства охорони здоров`я України № 6 від 17.01.1995, відноситься до категорії тяжких тілесних ушкоджень за ознакою небезпеки для життя. Після чого, ОСОБА_5 зв`язав ноги ОСОБА_7 мотузкою, залишивши його в безпорадному стані, оскільки останній після отриманих ушкоджень, не міг здійснювати які-небудь самостійні дії, внаслідок чого потерпілий помер на місці від отриманих травм, а ОСОБА_5 з місця вчинення злочину зник.

23.11.2023, ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України.

24.11.2023 ухвалою Придніпровського районного суду м. Черкаси підозрюваному ОСОБА_5 обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою терміном на 60 днів, тобто до 21 січня 2024 року, включно.

09.01.2024 постановою першого заступника Черкаської обласної прокуратури ОСОБА_8 , строк досудового розслідування у вказаному кримінальному провадженні продовжено до трьох місяців, тобто до 23.02.2024.

15.01.2024, ухвалою Придніпровського районного суду м. Черкаси підозрюваному ОСОБА_5 продовжено запобіжний захід у вигляді тримання під вартою до 23 лютого 2024 року, включно.

В подальшому ухвалою Придніпровського районного суду м. Черкаси строк досудового розслідування у вказаному кримінальному провадженні продовжено до чотирьох місяців, тобто до 23.03.2024.

Причетність ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 до інкримінованого йому злочину повністю підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами, а саме:

- протоколом огляду від 21.11.2023 за адресою: АДРЕСА_2 ;

- лікарським свідоцтвом про смерть Фараджа Юссефа № 110 від 22.11.2023;

- протоколом допиту свідка ОСОБА_9 від 21.11.2023;

- протоколом допиту свідка ОСОБА_10 від 21.11.2023;

- протоколом допиту свідка ОСОБА_11 від 21.11.2023;

- протоколом допиту свідка ОСОБА_12 від 21.11.2023;

- протоколом допиту свідка ОСОБА_13 від 21.11.2023;

- протоколом слідчого експерименту за участю свідка ОСОБА_9 від 22.11.2023;

- протоколом слідчого експерименту за участю свідка ОСОБА_12 від 22.11.2023;

- протоколом слідчого експерименту за участю свідка ОСОБА_11 від 22.11.2023;

- протоколом ОМП від 21.11.2024 в КНП «Канівська багатопрофільна лікарня»;

- протоколом огляду від 22.11.2023 за адресою: АДРЕСА_2 ;

- протоколом ОМП від 22.11.2023 за адресою: АДРЕСА_2 ;

- іншими матеріалами кримінального провадження.

Так, внаслідок складності вказаного кримінального провадження завершити досудове розслідування не представляється можливим, оскільки необхідно провести ряд слідчих та процесуальних дій, а саме отримати та долучити до матеріалів кримінального провадження наступні висновки призначених: чотирьох судово-медичних експертиз, виконання яких доручено Черкаському обласному бюро СМЕ, п`яти судових молекулярно-генетичних експертиз, проведення яких доручено ДНДЕКЦ МВС України та судово-психіатричної експертизи, виконання якої доручено експертам Черкаської філії ДУ «Інститут психіатрії, судово-психіатричної експертизи та моніторингу наркотиків Міністерства охорони здоров`я України»; після чого, проаналізувавши всі наявні докази в сукупності, вирішити питання по кінцевій кваліфікації неправомірних дій ОСОБА_5 та оголосити йому кінцеву підозру; з урахуванням зібраних у кримінальному провадженні доказів виконати вимоги ст.ст.290-293 КПК України.

Обставинами, що перешкоджали здійсненню цих слідчих та процесуальних дій раніше, є тривалість проведення експертних досліджень, їх кількість та складність, висновки яких є необхідними для прийняття об`єктивного рішення під час розгляду справи судом.

Без проведення зазначених слідчих та процесуальних дій, які здійснити раніше було неможливо, обвинувальний акт не може бути направлений у порядку ст.291 КПК України до суду, оскільки згідно з ч.2 ст.9 КПК України слідчий зобов`язаний всебічно, повно і неупереджено дослідити обставини кримінального провадження.

Проведення зазначених вище слідчих (розшукових) та процесуальних дій потребує додаткового часу, а їх результати мають значення для судового розгляду в процесі доказування.

Строк запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою застосованого відносно ОСОБА_5 закінчується 23.02.2024, але на даний час ризики передбачені п.п.1,2,3,4 ч.1 ст.177 КПК України не зменшилися та є достатні підстави вважати, що підозрюваний може переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду, незаконно впливати на свідків уданому кримінальному провадженні, з якими він знайомий та проживає в одному населеному пункті, знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, продовжити свою злочинну діяльність та вчинити інше кримінальне правопорушення.

Так, метою застосування запобіжного заходу, в тому числі й застосування виняткового запобіжного заходу тримання під вартою, у відповідності до ч.1 ст.177 КПК України, є забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам переховуватися від суду та вчинити інше кримінальне правопорушення.

Частиною 2 ст.177 КПК України визначено, що підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави суду вважати, що обвинувачений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

При вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, суд, у відповідності до ч.1 ст.178 КПК України, на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, що зокрема визначені у п.п.1 11 даної частини вказаної статті.

Приймаючи до уваги вище викладене, під час досудового слідства встановлено наявність ризиків, передбачених п.п.1, 2, 3, 4 ч.1 ст.177 КПК України, які на даний час не зменшились, а саме:

- ризик можливого переховування від органу досудового розслідування з підстав тяжкості покарання, що загрожує, також узгоджується і з позицією Європейського суду з прав людини, відповідно до якої суворість покарання, яке може бути призначено, є належним елементом, обґрунтовується тим, що ОСОБА_5 в разі зміни обраного запобіжного заходу на більш м`який, що не пов`язаний із триманням під вартою, усвідомлюючи, що він підозрюється у скоєнні особливо тяжкого злочину, за який передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від семи до п`ятнадцяти років, матиме реальну можливість переховуватися від органу досудового розслідування та суду чи змінити місце проживання. Окрім цього, слід врахувати, що підозрюваний ОСОБА_5 офіційно непрацюючий, а тому не маючи жодного джерела доходів, перебуваючи на волі, може не з`являтися до слідчих органів та/або суду, виїхати на заробітки, окрім цього, тісними соціальними зв`язками не пов`язаний, офіційно неодружений, малолітніх дітей на утриманні не має;

- ризик незаконного впливу на свідків у даному кримінальному провадженні обґрунтовується тим, що всі свідки є близькими друзями підозрюваного ОСОБА_5 , які проживають у сусідньому населеному пункті, також серед свідків є мати підозрюваного та сестра, з якими він проживав до моменту обрання йому запобіжного заходу, у зв`язку з чим, останній матиме реальну можливість здійснювати незаконний вплив на свідків, шляхом вмовлянь, погроз чи шантажу, з метою зміни раніше наданих ними показань на його користь чи відмови від надання показань, з метою уникнення кримінальної відповідальності;

- також, може перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, шляхом зловживання процесуальними правами, що може виражатись у неявці за викликами до слідчого та прокурора, з метою затягування досудового розслідування;

- крім того, ОСОБА_5 , усвідомлюючи, що відносно нього здійснюється досудове розслідування (кримінальне переслідування) за вчинення особливо тяжкого злочину, перебуваючи на волі, може знищити речові докази, які слідством наразі не виявлені.

Зважаючи на характер вчиненого злочину, а саме при яких обставинах, з якою жорстокістю, зухвалістю та цинізмом було скоєно вбивство ОСОБА_7 , сторона обвинувачення, вважає, що більш м`який запобіжний захід не забезпечить належної поведінки підозрюваного ОСОБА_5 .

Щодо стану здоров`я підозрюваного ОСОБА_5 , відповідно до наявних медичних довідок, останній може утримуватися в СІЗО.

Таким чином, в обґрунтування продовження застосування запобіжного заходу щодо ОСОБА_5 покладається необхідність запобігання спробам переховування від органів досудового розслідування та/або суду; незаконному впливу на свідків у цьому ж кримінальному провадженні; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; перешкоджання кримінальному провадженню іншим чином; запобігати спробам продовжити свої злочинні наміри, або вчинити інше кримінальне правопорушення, враховуючи на негативні характеристики з боку сусідів, які допитані як свідки у даному кримінальному провадженні.

Також, слід врахувати наявні обставини, передбачені ст. 178 КПК України, а саме: вагомість наявних доказів про причетність підозрюваного до вчинення інкримінованого кримінального правопорушення, яке відносяться до категорії особливо тяжкого злочину, та тягне за собою покарання у виді позбавлення волі строком від 7 до 15 років.

Вищевказані обставини в сукупності підтверджують те, що на сьогоднішній час ризики, що визначені у п.п.1, 2 3, 4, 5 ст.177 КПК України наявні.

Враховуючи викладене, встановлені обставини кримінального провадження, особи підозрюваного, свідчить про недостатність застосування до нього більш м`якого запобіжного заходу, а саме особистого зобов`язання, особистої поруки оскільки такі запобіжні заходи не забезпечать гарантій його належної процесуальної поведінки.

Домашній арешт також, на думку слідства, не може бути застосований до підозрюваного, так як він має реєстрацію в іншому населеному пункті та фактично проживав разом матір`ю та сестрою, які є свідками у даному провадженні, у зв`язку з чим може безпосередньо впливати на дачу від останніх неправдивих показів або зміну уже наданих під час досудового розслідування.

При цьому, слід звернути увагу, що особливості подій кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_5 , свідчать, що ступінь ризику продовження протиправної поведінки підозрюваного створює істотну загрозу іншим членам суспільства. Обставини подій свідчать про наявність з його боку недостатньої відповідальності до загрози настання певних наслідків, що обумовлює необхідність ізоляції підозрюваного від інших членів суспільства.

Окрім цього, на даний час на виконанні перебуває судово-психіатрична експертиза, на вирішення якої поставлені питання, чи може підозрюваний усвідомлювати свої дії та керувати ними, чи потребує поміщення у спеціальний лікувальний заклад з надання психіатричної допомоги з метою обов`язкового лікування та запобігання суспільно-небезпечних дій. Враховуючи, що на даний час не встановлено, чи за своїм психічним станом підозрюваний може нести загрозу суспільству та чи підлягає обов`язковому лікуванню, орган досудового розслідування вважає необхідним продовжити строк перебування ОСОБА_5 в умовах СІЗО.

Докази, які зібрані органом досудового розслідування, у своїй сукупності свідчать про об`єктивність обґрунтованості підозри ОСОБА_5 у вчиненні злочину проти життя та здоров`я особи.

Системний аналіз законодавства свідчить, що рішенням про застосування запобіжного заходу суд повинен забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів. Визначення таких прав, як підкреслює Європейський суд з прав людини, вимагає від суду більшої суворості в оцінці цінностей суспільства.

Таким чином, підстави для зміни запобіжного заходу підозрюваному ОСОБА_5 відсутні, а тому у відповідності до п.3 ч.1 ст.194 КПК України інший, більш м`який запобіжний захід, не буде достатнім для запобігання вказаним ризикам, а його вік, стан здоров`я не перешкоджають перебувати під вартою.

В судовому засіданні прокурор ОСОБА_3 та слідчий ОСОБА_4 підтримали клопотання та просили його задовольнити, посилаючись на обставини викладені у ньому. Додатково прокурор пояснив, що ОСОБА_14 підозрюється у вчиненні умисного вбивства, про що були внесені відомості до ЄРДР. З моменту обрання підозрюваному ОСОБА_15 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, ризики переховування, впливу на свідків та перешкоджання іншим шляхом у розслідуванні кримінального провадження продовжують існувати та не змінилися.

Адвокат ОСОБА_6 та підозрюваний ОСОБА_5 не заперечували проти задоволення клопотання на даній стадії провадження.

Слідчий суддя, вислухавши прокурора, слідчого, захисника та підозрюваного, вивчивши надані сторонами докази приходить до наступних висновків.

Згідно ст.2 КПК України, завданням кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Відповідно до ч.1 ст.183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.

Відповідно до п.4 ч.2 ст.183 КПК України запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчинені злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.

Статтею 177 КПК України визначені мета та підстави застосування запобіжних заходів.

Так, відповідно до ч.1 ст.177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Підставами для застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті (ч.2 ст.177 КПК України).

Відповідно до ч.ч.1, 2 ст.194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про:

1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення;

2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор;

3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Слідчий суддя, суд зобов`язаний постановити ухвалу про відмову в застосуванні запобіжного заходу, якщо під час розгляду клопотання прокурор не доведе наявність всіх обставин, передбачених частиною першою цієї статті.

Судом встановлено, що органом досудового розслідування ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.115 КК України, санкція якого передбачає покарання у вигляді позбавлення волі на строк від семи до п`ятнадцяти років.

Згідно положень ст.12 КК України вказане кримінальне правопорушення відноситься до категорії особливо тяжких злочинів.

23.11.2023 ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.115 КК України вбивство, тобто умисне протиправне заподіяння смерті іншій людині.

Поняття «обґрунтована підозра» не визначене у національному законодавстві та зважаючи на положення, закріплені у ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», слідчий суддя враховує позицію Європейського суду з прав людини, відображену зокрема у пункті 175 рішення від 21 квітня 2011 року у справі «Нечипорук і Йонкало проти України», відповідно до якої термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення.

Аналіз змісту наданих органом досудового розслідування до матеріалів клопотання та досліджених в судовому засіданні доказів в їх сукупності та з огляду на їх вагомість та взаємозв`язок, дають достатньо підстав вважати, що ОСОБА_5 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.115 КК України, за яке передбачається покарання у вигляді позбавлення волі.

Відповідно до вимог ч.3 ст.5 Конвенції (правова позиція ЄСПЛ, викладена у п.60 рішення від 6 листопада 2008 року у справі «Єлоєв проти України») після спливу певного проміжку часу (досудового розслідування, судового розгляду) навіть обґрунтована підозра у вчиненні злочину не може бути єдиним виправданням тримання під вартою підозрюваного, обвинуваченого, а тому слідчому судді, суду у разі задоволення клопотання про обрання або продовження терміну застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою необхідно чітко зазначити у судовому рішенні про наявність іншої підстави (підстав) або ризику, що передбачені ч.1 ст.177 КПК України.

24.11.2023 ухвалою Придніпровського районного суду м. Черкаси підозрюваному ОСОБА_5 обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою терміном на 60 днів, тобто до 21 січня 2024 року, включно.

09.01.2024 постановою першого заступника Черкаської обласної прокуратури ОСОБА_8 , строк досудового розслідування у вказаному кримінальному провадженні продовжено до трьох місяців, тобто до 23.02.2024.

15.01.2024 ухвалою Придніпровського районного суду м. Черкаси підозрюваному ОСОБА_5 продовжено строк застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою в межах строку досудового розслідування, тобто до 23 лютого 2024 року, включно.

20.02.2024 ухвалою Придніпровського районного суду м. Черкаси строк досудового розслідування у даному кримінальному проваджені продовжено до чотирьох місяців, тобто до 23.03.2024 включно.

Причетність ОСОБА_5 до інкримінованого йому злочину повністю підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами, а саме:протоколом огляду від 21.11.2023 за адресою: АДРЕСА_2 ; лікарським свідоцтвом про смерть Фараджа Юссефа № 110 від 22.11.2023; протоколом допиту свідка ОСОБА_9 від 21.11.2023; протоколом допиту свідка ОСОБА_10 від 21.11.2023; протоколом допиту свідка ОСОБА_11 від 21.11.2023; протоколом допиту свідка ОСОБА_12 від 21.11.2023; протоколом допиту свідка ОСОБА_13 від 21.11.2023; протоколом слідчого експерименту за участю свідка ОСОБА_9 від 22.11.2023; протоколом слідчого експерименту за участю свідка ОСОБА_12 від 22.11.2023; протоколом слідчого експерименту за участю свідка ОСОБА_11 від 22.11.2023; протоколом ОМП від 21.11.2024 в КНП «Канівська багатопрофільна лікарня»; протоколом огляду від 22.11.2023 за адресою: АДРЕСА_2 ; протоколом ОМП від 22.11.2023 за адресою: АДРЕСА_2 ; іншими матеріалами кримінального провадження.

Разом з тим, слід наголосити, що слідчий суддя не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд при розгляді кримінального провадження по суті, тобто не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для встановлення вини чи її відсутності у фізичної або юридичної особи за вчинення злочину, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів визначити, що причетність тієї чи іншої особи до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування щодо неї заходів забезпечення кримінального провадження.

Таким чином, на думку слідчого судді, надані стороною обвинувачення докази переконали б неупередженого спостерігача в тому, що підозрюваний обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.115 КК України.

Підставою для застосування до ОСОБА_5 запобіжного заходу, а також його продовження слугувала наявність обґрунтованої підозри у вчиненні кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатньо підстав вважати, що підозрюваний ОСОБА_5 може здійснити дії, передбачені п.1, 2, 3, 4 ч.1 ст.177 КПК України, а зокрема: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на свідків у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином.

Метою для застосування до підозрюваного ОСОБА_5 запобіжного заходу є забезпечення виконання покладених на нього процесуальних обов`язків.

Слідчий суддя вважає цілком обґрунтованими доводи прокурора та слідчого щодо наявності ризику переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду, який обґрунтований тим, що ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні особливо тяжкого злочину, за який передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк від семи до п`ятнадцяти років, у зв`язку з цим останній усвідомлюючи суворість покарання, передбаченого за інкриміновані правопорушення, у разі необрання запобіжного заходу матиме реальну можливість змінити місце проживання, переховуватися від органу досудового розслідування та суду (п.1 ч.1 ст.177 КПК України).

Також, слідчий суддя вважає встановленим та доведеним існування ризику, передбаченого п.2 ч.1 ст.177 КПК України, а саме: ОСОБА_5 , усвідомлюючи, що відносно нього здійснюється досудове розслідування (кримінальне переслідування) за вчинення особливо тяжкого злочину, перебуваючи на волі, може знищити речові докази, а саме інші знаряддя злочину, на які вказують свідки (газовий/перцевий балон, дерев`яні ніжки від табурета) і які на даний час слідством не встановлені. При цьому взято до уваги, що він має реальну можливість здійснити дані дії, так як проживає через пару будинків від місця вчинення кримінального правопорушення.

Крім того, ризик незаконного впливу на свідків, у цьому ж кримінальному провадженні, в тому числі осіб, які були присутні під час проведення слідчих дій за участю ОСОБА_5 , обґрунтовується тим, що всі свідки є односельчанами ОСОБА_5 , одним із свідків є мати підозрюваного, у зв`язку з чим, останній матиме реальну можливість здійснювати незаконний вплив на свідків, шляхом вмовлянь, погроз чи шантажу, з метою зміни раніше наданих ними показань на його користь чи відмови від надання показань, з метою уникнення кримінальної відповідальності (п.3 ч.1 ст.177 КПК України).

Також, слідчий суддя вважає встановленим та доведеним існування ризику, передбаченого п.4 ч.1 ст.177 КПК України, а саме: перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, шляхом зловживання процесуальними правами, що може виражатись у неявці за викликами до слідчого та прокурора, з метою затягування досудового розслідування, а також мати реальну можливість на початковій стадії досудового розслідування вільного доступу до місця вчинення кримінального правопорушення.

Ризики, передбачені ч.1 ст.177 КПК України, які встановлені ухвалою слідчого судді від 24.11.2023 про обрання підозрюваному ОСОБА_5 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, а також підтвердженні під час вирішення питання про продовження строку застосування такого запобіжного заходу, що відображено в ухвалі слідчого судді від 15.01.2024 року, не зменшилися та продовжують існувати і на даний час.

У розумінні практики Європейського суду з прав людини тяжкість обвинувачення не є самостійною підставою для утримання особи під вартою, проте таке обвинувачення у сукупності з іншими обставинами збільшує ризик втечі настільки, що його неможливо відвернути, не узявши особу під варту. У справі «Ілійков проти Болгарії» № 33977/96 від 26 липня 2001 року ЄСПЛ зазначив, що суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування або повторного вчинення злочинів.

За таких обставин, слідчий суддя вважає, що задля забезпечення виконання підозрюваним своїх процесуальних обов`язків та запобігання, встановленим в судовому засіданні ризикам, передбаченим ст.177 КПК України, є неможливим застосування до нього таких запобіжних заходів як особисте зобов`язання, порука чи домашній арешт та застосування застави.

Крім того, на думку слідчого судді, відсутні як обставини, так і підстави вважати, що за станом здоров`я чи з інших обставин, підозрюваний не може утримуватися під вартою.

Враховуючи дані про особу підозрюваного, особливості його життєдіяльності, вагомість доказів на підтвердження обґрунтованості підозри на даній стадії досудового розслідування, обставини кримінальних правопорушень (спосіб, місце, час вчинення, тяжкість наслідків, тощо), суспільну небезпеку інкримінованого органом досудового розслідування злочину вчиненого проти життя та здоров`я людини, слідчий суддя вважає, що єдиним запобіжним заходом, спроможним досягнути мети його застосування в кримінальному провадженні є тримання під вартою.

З урахуванням положень ч.4 ст.183 КПК України, оскільки вчинено кримінальне правопорушення, що спричинило смерть людини, слідчий суддя вважає за необхідне при продовженні строку застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою не визначати підозрюваному ОСОБА_5 розмір застави.

Між тим, слід звернути увагу, що метою застосування запобіжного заходу є не карна функція, а забезпечувальна, тобто до підозрюваного має бути застосований такий вид запобіжного заходу, який би в повній мірі забезпечив запобіганню ризиків, передбачених ст.177 КПК України і встановлених в судовому засіданні, а також, відповідав засадам гарантування основоположних прав людини на свободу та особисту недоторканність, що передбачає недопущення ув`язнення особи до засудження її компетентним судом, тобто, постановлення обвинувального вироку (пп.«а» п.1 ст.5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод).

Під час розгляду клопотання про продовження строку запобіжного заходу до підозрюваного ОСОБА_16 враховуються особа підозрюваного, його вік, стан здоров`я, ризики які існують, тяжкість злочину в якому підозрюється ОСОБА_5 , незначний строк, на який продовжується запобіжний захід, а також належно оцінено погодження сторони захисту із застосуванням виняткового запобіжного заходу, тому, слідчий суддя приходить до висновку про необхідність продовження строку застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою до підозрюваного в межах строку досудового розслідування, тобто до 23.03.2024 включно.

Керуючись ст.ст.110, 131, 132, 176-178, 183, 186, 193, 194, 196, 197, 369-372 КПК України,-

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання слідчого СУ ГУНП в Черкаській області ОСОБА_4 , погоджене прокурором відділу управління Черкаської обласної прокуратури ОСОБА_3 подане в рамках кримінального провадження №0000433 від 21.11.2023, за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ч.1 ст.115 КК України задовольнити.

Продовжити підозрюваному ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, в межах строку досудового розслідування, тобто до 23.03.2024, включно.

Ухвала підлягає до негайного виконання, але може бути оскаржена в апеляційному порядку до Черкаського апеляційного суду протягом 5 днів з дня її проголошення.

Слідчий суддя: ОСОБА_1

Повний текст ухвали виготовлено та проголошено 22.02.2024.