Справа №295/4679/24
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29.03.2024 року м. Житомир

Слідчий суддя Богунського районного суду м. Житомира ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участю: обвинуваченого ОСОБА_3 , захисника ОСОБА_4 розглянув у відкритому судовому засіданні клопотання адвоката ОСОБА_4 , яка діє в інтересах обвинуваченого ОСОБА_3 , про звільнення особи з-під варти, -

ВСТАНОВИВ:

До провадженя слідчого судді Богунського районного суду м. Житомира надійшла заява адвоката ОСОБА_4 , яка діє в інтересах обвинуваченого ОСОБА_3 , про звільнення особи з-під варти.

У заяві вказано, що вироком Слов`янського міськрайонного суду Донецької області від 21.09.2021 року у справі № 243/8566/10, який не набрав законної сили, ОСОБА_3 визнано невинуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 257 КК України, та виправдано у зв`язку з недоведеністю в діяннях ОСОБА_3 складу кримінального правопорушення. ОСОБА_3 визнано винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3, 4, 5 ст. 27 ч. 4 ст. 187 КК України, призначено покарання у виді позбавлення волі строком на 8 років 6 місяців із конфіскацією майна.

Початок строку відбування покарання ОСОБА_3 ухвалено обчислювати з дня набрання вироком законної сили, зарахувавши ОСОБА_3 на підставі ч.5 ст. 72 КК України у строк покарання строк попереднього ув`язненя з 22.09.3019 року з розрахунку 1 день попереднього ув`язнення дорівнює 1 дню позбавлення волі.

Обраний відносно ОСОБА_3 запобіжний захід у виді тримання під вартою залишено без змін.

Адвокат зауважує, що строк запобіжного заходу, застосованого до обвинуваченого, було визначено 28.08.2021 року ухвалою Слов`янського міськрайонного суду Донецької області по справі до 26.10.2021 року включно.

На данний час ОСОБА_3 без судового рішення, яке набрало законної сили, утримується в ДУ «Житомирська УВП (№8).

З огляду на відповідні обставини, адвокат просить постановити ухвалу, якою негайно звільнити з-під варти ОСОБА_3 .

В судовому засіданні адвокат підтримала клопотання, просила задовольнити. Додала, що з часу закінчення строку дії ухвали про продовження строку тримання під вартою апеляційним судом фактично не проведено жодного судового засідання, що, у свою чергу, позбавляє можливості вирішувати питання в межах заходів кримінального забезпечення.

Обвинувачений просив задовольнити клопотання.

Слідчим суддею встановлено наступні обставини.

При розгляді матеріалів кримінального правлення № 30001516 від 23.08.2015 року за обвинуваченням ОСОБА_3 за ст. 257, ч.4 ст. 187 КК України, ОСОБА_5 за ст. 257, ч.4 ст. 187, ч.1 ст. 263 КК України, ОСОБА_6 за ст. 257, ч.4 ст. 187 КК України, ОСОБА_7 за ст. 257, ч.4 ст. 187 КК України ухвалою Слов`янського міськрайонного суду Донецької області від 28.08.2021 року відносно обвинувачених, зокрема ОСОБА_3 , вирішено питання щодо продовження дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою на 60 днів, тобто до 26.10.2021 року.

Вироком Слов`янського міськрайонного суду Донецької області від 21.09.2021 року у справі № 243/8566/10 ОСОБА_3 визнано невинуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 257 КК України, та виправдано у зв`язку з недоведеністю в діяннях ОСОБА_3 складу відповідного кримінального правопорушення. Особу визнано винуватою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3, 4, 5 ст. 27 ч. 4 ст. 187 КК України, призначено покарання у виді позбавлення волі строком на 8 років 6 місяців із конфіскацією майна.

Ухвалою Дніпровського апеляційного суду відкрито апеляційне провадження, розгляд справи за апеляційними скаргами призначено на 11.04.2024 року.

На час розгляду клопотання час ОСОБА_3 утримується в ДУ «Житомирська УВП (№8).

Відповідно до ч.ч. 1-3 ст. 206 КПК України кожен слідчий суддя суду, в межах територіальної юрисдикції якого знаходиться особа, яка тримається під вартою, має право постановити ухвалу, якою зобов`язати будь-який орган державної влади чи службову особу забезпечити додержання прав такої особи.

Якщо слідчий суддя отримує з будь-яких джерел відомості, які створюють обґрунтовану підозру, що в межах територіальної юрисдикції суду знаходиться особа, позбавлена свободи за відсутності судового рішення, яке набрало законної сили, або не звільнена з-під варти після внесення застави в установленому цим Кодексом порядку, він зобов`язаний постановити ухвалу, якою має зобов`язати будь-який орган державної влади чи службову особу, під вартою яких тримається особа, негайно доставити цю особу до слідчого судді для з`ясування підстав позбавлення свободи.

Слідчий суддя зобов`язаний звільнити позбавлену свободи особу, якщо орган державної влади чи службова особа, під вартою яких тримається ця особа, не надасть судове рішення, яке набрало законної сили, або не доведе наявність інших правових підстав для позбавлення особи свободи.

З матеріалів поданого клопотання слідує, що вироком Слов`янського міськрайонного суду Донецької області від 21.09.2021 року ОСОБА_3 визнано винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3, 4, 5 ст. 27 ч. 4 ст. 187 КК України, призначено покарання у виді позбавлення волі строком на 8 років 6 місяців із конфіскацією майна.

Згідно вироку обраний відносно ОСОБА_3 запобіжний захід у виді тримання під вартою залишено без змін до набрання вироком законної сили.

Отже, зі змістовного аналізу вироку Слов`янського міськрайонного суду Донецької області від 21.09.2021 року вбачається, що обвинувачений ОСОБА_3 утримується під вартою на підставі судового рішення, яке у частині продовження строку запобіжного заходу підлягає до негайного виконання (ст. 205 КПК України).

Відповідно до ч. 1 ст. 400 КПК України, подання апеляційної скарги на вирок або ухвалу суду зупиняє набрання ними законної сили та їх виконання, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно з ч. 3 ст. 26 КПК України, слідчий суддя, суд у кримінальному провадженні вирішують лише ті питання, що винесені на їх розгляд сторонами та віднесені до їх повноважень цим Кодексом.

За змістом п. 18 ч. 1 ст. 3 КПК України слідчим суддею є суддя суду першої інстанції, до повноважень якого належить здійснення у порядку, передбаченому цим Кодексом, судового контролю за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні.

Під час кримінального провадження слідчий суддя зобов`язаний неухильно додержуватися вимог Конституції України, цього Кодексу, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, вимог інших актів законодавства (ч. 1 ст. 9 КПК України).

Загальні обов`язки слідчого судді щодо захисту прав людини передбачені статтею 206 КПК України.

За змістом статтей 533-535 КПК України вирок, який набрав законної сили, обов`язковий для осіб, які беруть участь у кримінальному провадженні, а також для усіх фізичних та юридичних осіб, органів державної влади та органів місцевого самоврядування, їх службових осіб, і підлягає виконанню на всій території України. Судове рішення, яке набрало законної сили або яке належить виконати негайно, підлягає безумовному виконанню. Судове рішення, що набрало законної сили, якщо інше не передбачено цим Кодексом, звертається до виконання не пізніш як через три дні з дня набрання ним законної сили або повернення матеріалів кримінального провадження до суду першої інстанції із суду апеляційної чи касаційної інстанції.

Процесуальні питання, пов`язані з виконанням судових рішень у кримінальному провадженні, вирішує суддя суду першої інстанції одноособово, якщо інше не передбачено цим Кодексом.

Аналіз приписів наведених статтей КПК України свідчить про те, що повноваження слідчого судді поширюються переважно лише на стадію досудового розслідування в кримінальному провадженні і лише у певних випадках, прямо передбачених нормативним актом, наприклад статтею 102 КВК України, слідчий суддя може вирішувати окремі питання, пов`язані із виконанням судового рішення.

За існування вироку суду першої інстанції щодо ОСОБА_3 слід дійти до висновку про неможливість задоволення указаної скарги захисника в порядку ст. 206 КПК України.

За даних обставин слідчий суддя не наділений повноваженнями на вирішення поставлених у клопотанні захисником в порядку ст.206 КПК України питань по суті, оскільки аналіз наведених вище правових норм свідчить про те, що положення ст. 206 КПК України не можуть бути застосовані до питань, які підлягають розгляду в іншому порядку та на інших стадіях провадження, зокрема пов`язаних із переглядом судових рішень.

Керуючись ст. 206 КПК України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні клопотання про звільнення особи з-під варти відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Повний текст ухвали буде виготовлено 02.04.2024 року.

Слідчий судя: ОСОБА_1