ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 лютого 2024 року м. Рівне

Рівненський міський суд Рівненської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

потерпілого ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_5 ,

захисника ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань кримінальне провадження, що внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0002802 від 30.09.2023, про обвинувачення ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Рівне, громадянина України, з середньою освітою, неодруженого, не працюючого, зареєстрованого та фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

у вчиненні злочину, передбаченого ч.4 ст.185 КК України,

В С Т А Н О В И В:

29 вересня 2023 року, о 17 год. 13 хв., ОСОБА_5 , перебуваючи на території ТзОВ «Радема», що за адресою: м. Рівне, вул. Млинівська, 3, маючи умисел на таємне викрадення чужого майна, з корисливих мотивів, в умовах воєнного стану, введеного Указом Президента України від 24.02.2022 №64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні» та затвердженого Законом України від 24.02.2022 №2102-ІХ, який в подальшому продовжено, з метою власного матеріального збагачення, скориставшись відсутністю спостереження за ним з боку потерпілого та інших осіб, шляхом вільного доступу, перебуваючи на законних підставах в салоні автомобіля марки «Volkswagen Crafter», д.н.з. НОМЕР_1 , червоного кольору, таємно викрав належні потерпілому ОСОБА_4 грошові кошти у сумі 99 870 грн., чим завдав останньому майнову шкоду у вказаному розмірі.

ОСОБА_5 інкримінується таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно, в умовах воєнного стану, тобто вчинення злочину, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 вину в інкримінованому йому злочині, передбаченому ч. 4 ст. 185 КК України, визнав повністю та не оспорюючи фактичних обставин, місця та часу події, про які зазначено в обвинувальному акті, показав, що дійсно викрав грошові кошти, підтвердивши їх суму. У вчиненому щиро розкаявся, суму збитків не оспорює, просив суд його суворо не карати.

Потерпілий ОСОБА_4 в судовому засіданні підтвердив факт крадіжки за обставин, які викладені в обвинувальному акті, суму завданих збитків.

Суд, у відповідності до вимог ч. 3 ст. 349 КПК України, з`ясувавши правильність розуміння учасниками судового провадження зміст обставин, викладених в обвинувальному акті, які ніким не оспорюються, не маючи сумніву у добровільності їх позицій, а також роз`яснивши їм, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку, визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин кримінального провадження, які ніким не оспорюються.

При цьому, суд досліджує лише обставини кваліфікації дій обвинуваченого за кваліфікуючою ознакою повторність.

Відповідно до ст. 32 КК України повторністю кримінальних правопорушень визнається вчинення двох або більше кримінальних правопорушень, передбачених тією самою статтею або частиною статті Особливої частини цього Кодексу.

З вимоги ДІАП НП України вбачається, що ОСОБА_5 до кримінальної відповідальності не притягувався та раніше не судимий (а.к.п. 99).

Статтею 337 КПК України визначено, що судовий розгляд проводиться лише стосовно особи, якій висунуте обвинувачення, і лише в межах висунутого обвинувачення відповідно до обвинувального акта, крім випадків, передбачених цією статтею. З метою ухвалення справедливого судового рішення та захисту прав людини і її основоположних свобод суд має право вийти за межі висунутого обвинувачення, зазначеного в обвинувальному акті, лише в частині зміни правової кваліфікації кримінального правопорушення, якщо це покращує становище особи, стосовно якої здійснюється кримінальне провадження.

Враховуючи викладене, суд вважає за необхідне виключити з формулювання обвинувачення ОСОБА_5 за ч. 4 ст. 185 КК України кваліфікуючу ознаку «повторність».

З огляду на наведене та у світлі формулювання обвинувачення, визнаного судом доведеним, суд кваліфікує дії ОСОБА_5 за ч. 4 ст. 185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене в умовах воєнного стану.

У відповідності до вимог ст.ст. 50, 65 КК України, при призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_5 , суд враховує ступінь тяжкості вчиненого ним злочину, який відповідно до вимог ст. 12 КК України, відноситься до категорії тяжкого, дані про його особу та обставини справи, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Обставиною, що пом`якшує покарання обвинуваченого ОСОБА_5 у відповідності до ст. 66 КК України, суд визнає щире каяття, оскільки така обставина підтверджена в ході розгляду кримінального провадження.

Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_5 , суд не вбачає.

Водночас, призначаючи покарання обвинуваченому ОСОБА_5 , суд враховує інформацію про його стан здоров`я, який не перебуває на обліку у лікарів нарколога і психіатра та за допомогою до них не звертався, вину визнав повністю, щиро розкаявся у вчиненому, наявність пом`якшуючих покарання обставин та відсутність обставин, що обтяжують покарання, суд вважає, що його виправлення та перевиховання можливе без ізоляції від суспільства та призначає покарання, в межах санкції ч. 4 ст. 185 КК України у виді позбавлення волі на певний строк, із застосуванням ст. 75 КК України та покладенням обов`язків, визначених ст. 76 КК України.

Суд вважає, що дане покарання буде необхідним і достатнім для виправлення та перевиховання обвинуваченого ОСОБА_5 та попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень.

Цивільний позов не заявлено.

Судові витрати відсутні.

Запобіжний захід стосовно ОСОБА_5 не застосовувався, підстави для його застосування - відсутні.

Відповідно до ч. 4 ст. 174 КПК України суд одночасно з ухваленням судового рішення, яким закінчується судовий розгляд, вирішує питання про скасування арешту майна.

Питання про речові докази суд вирішує відповідно до вимог ст. 100 КПК України.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 100, 174, 366-368, 371, 374, 376 Кримінального процесуального кодексу України, суд,

У Х В А Л И В:

Визнати винним ОСОБА_5 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України і призначити йому покарання у виді позбавлення волі на строк 5 (п`ять) років.

На підставі ст.ст. 75, 76 КК України звільнити ОСОБА_5 від відбування призначеного покарання у виді позбавлення волі з випробуванням, якщо він протягом іспитового строку тривалістю 1 (один) рік, не вчинить нового кримінального правопорушення і виконає покладені на нього обов`язки, а саме: періодично з`являтись для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання; не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Цивільний позов по справі не заявлено.

Судові витрати відсутні.

Арешт, накладений ухвалою слідчого судді Рівненського міського суду Рівненської області від 04.10.2023 на майно, скасувати.

Речові докази: - записи з камер відео спостереження від 29.09.2023, які розташовані на території приватної власності ТОВ «Радема», що за адресою: м. Рівне, вул. Млинівська, 3 та записані на оптичний диск зберігати при матеріалах кримінального провадження; - мобільний телефон марки «Iphone 8», який поміщено до спеціального сейф пакету «Національна поліція України» PSP2321010 та передано на відповідальне зберігання до кімнати речових доказів Рівненського РУП ГУНП в Рівненській області повернути ОСОБА_5 ; - 3 сліди папілярних узорів пальців руки, які поміщено до спеціального сейф-пакету НПУ №KIV1117005 та передано на відповідальне зберігання до кімнати речових доказів Рівненського РУП ГУНП в Рівненській області знищити; - грошові кошти в сумі 62 176 гривень, які поміщено до спеціального сейф-пакету «Національна поліція України» PSP2196588 та передано на відповідальне зберігання відділенню АТ КБ «ПриватБанк», що за адресою: м. Рівне, вул. А. Грушевського, 42А повернути ОСОБА_4 .

Запобіжний захід стосовно ОСОБА_5 не застосовувався, підстави для його застосування - відсутні.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Вирок суду може бути оскаржений учасниками судового провадження до Рівненського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги через Рівненський міський суд Рівненської області протягом 30 (тридцяти) днів з дня його проголошення.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Суддя Рівненського міського суду ОСОБА_1