ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13.02.2024 Справа №607/14680/23 Провадження №1-кп/607/524/2024

м. Тернопіль

Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області

в складі: головуючого судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000116 від 04 липня 2023 року про обвинувачення

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Тернопіль, українця, громадянина України, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , з середньою спеціальною освітою, не одруженого, не працюючого, судимого:

-17.07.2023 Тернопільським міськрайонним судом Тернопільської області за ч. 4 ст. 407 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 4 роки, звільненого від відбування покарання з випробуванням з встановленням іспитового строку 3 роки, з покладенням обов`язків передбачених ст. 76 КК України, -

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.125 КК України,

за участю прокурора ОСОБА_4

обвинуваченого ОСОБА_3

В С Т А Н О В И В:

04.07.2023, близько 06.30 год, у обвинуваченого ОСОБА_3 , який в той час перебував в приміщенні квартири АДРЕСА_2 , виник словесний конфлікт із співмешканкою ОСОБА_5 , в ході якого у ОСОБА_3 , виник умисел спрямований на спричинення останній тілесних ушкоджень.

Реалізуючи свій умисел, обвинувачений ОСОБА_3 , 04.07.2023, близько 06.30 год, перебуваючи в приміщенні квартири АДРЕСА_2 , на ґрунті особистих неприязних

відносин, в ході словесного конфлікту із потерпілою ОСОБА_5 , усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно-небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, умисно, тримаючи в правій руці мобільний телефон, кинув ним у ділянку чола зліва потерпілій ОСОБА_5 , після того, підійшовши до неї, правою рукою схопив її за шию ззаду та стиснув. У подальшому, коли потерпіла сіла на стілець, обвинувачений ОСОБА_3 підійшов до неї та наніс їй декілька ударів в ділянку голови, Після цього, обвинувачений ОСОБА_3 лівою рукою схопив за ліву молочну залозу ОСОБА_5 стиснувши її.

Надалі, продовжуючи свої протиправні дії, обвинувачений ОСОБА_3 правою рукою схопив за праве плече потерпілої ОСОБА_5 та лівою частиною тіла кинув її до дверного відкосу, після того, своєю лівою рукою схопив її за третій палець правої руки та вивернув його в неприроднє положення. Після цього, тримаючи в правій руці взуття, обвинувачений ОСОБА_3 кинув ним в праву ногу ОСОБА_5 .

Внаслідок протиправних дій обвинуваченого ОСОБА_3 потерпілій ОСОБА_5 спричинено тілесні ушкодження у вигляді синця лобової ділянки голови зліва, бокової поверхні шиї зліва, передньої і задньої поверхонь грудей справа і зліва, лівої молочної залози, боковій поверхні живота зліва, поперекової ділянки зліва, обох плечах, правого передпліччя, 3-го пальця правої кисті, правої гомілки, які за ступенем тяжкості належать до легких тілесних ушкоджень.

Вказаними діями, обвинувачений ОСОБА_3 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 125 КК України, тобто умисне легке тілесне ушкодження.

Допитаний під час судового розгляду обвинувачений ОСОБА_3 свою вину у вчиненні інкримінованого йому кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст.125 КК України, визнав повністю та підтвердив зазначені в обвинувальному акті обставини, пояснив, що із потерпілою у справі співмешканкою ОСОБА_5 вранці 04.07.2023 у них виник словесний конфлікт в ході якого він спричинив останній тілесні ушкодження. Зокрема перебуваючи в приміщенні квартири АДРЕСА_2 він кинув мобільний телефон у ділянку чола зліва потерпілій ОСОБА_5 , після чого правою рукою схопив її за шию ззаду та стиснув. У подальшому, коли потерпіла сіла на стілець він підійшов та наніс їй декілька ударів в ділянку голови, схопив рукою за ліву молочну залозу ОСОБА_5 та стиснувши її, а також схопив рукою за праве плече потерпілої ОСОБА_5 та лівою частиною тіла кинув її до дверного відкосу, після того, своєю лівою рукою схопив її за третій палець правої руки та вивернув його. Після цього, тримаючи в правій руці взуття, кинув ним в праву ногу потерпілої. У вчиненому щиро розкаюється, просить його суворо не карати.

Обвинувачений ОСОБА_3 визнавши свою винуватість у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України, за обставин, викладених у обвинувальному акті, повністю погодилася зі всіма зібраними в процесі досудового розслідування доказами, що її підтверджують, відмовився від їх дослідження під час судового розгляду.

Суд, з`ясувавши думку учасників судового розгляду щодо визначення обсягу доказів, що підлягають дослідженню та порядку їх дослідження, згідно ч. 3 ст. 349 КПК України визнав недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин кримінального провадження, які ніким не оспорюються, з`ясувавши при цьому, чи правильно розуміють обвинувачений та інші учасники судового провадження зміст цих обставин, чи немає сумнівів у добровільності та істинності їх позиції, а також роз`яснив їм, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оспорювати ці фактичні обставини у апеляційному порядку.

Таким чином, суд приходить до переконання про доведеність винуватості ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення та кваліфікує його дії за ч. 1 ст. 125 КК України, тобто умисне легке тілесне ушкодження.

При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_3 суд відповідно до вимог ст.ст. 50, 65 КК України враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, яке відноситься до кримінальних проступків, особу винного, його вік, сімейний стан та стан здоров`я, наявність постійного зареєстрованого місця проживання. Також, думку потерпілого, яка не заявляла цивільного позову та наявність у неї майнових претензій до обвинуваченого; обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання, зокрема до обставин, що пом`якшують покарання, суд відносить щире каяття обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення. Обставиною, яка обтяжує покарання обвинуваченого ОСОБА_3 є вчинення кримінального правопорушення щодо особи, з якою винний перебував у близьких відносинах.

Суд приймає до уваги те, що покарання є заходом примусу, від імені держави за вироком суду до особи, визнаної винною у вчиненні кримінального правопорушення і полягає в передбаченому законом обмеженні прав і свобод засудженого, має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими так і іншими особами.

На підставі наведеного суд приходить до висновку, що обвинуваченому ОСОБА_3 слід призначити покарання у межах санкції статті обвинувачення, а саме у виді штрафу, яке буде необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень.

При призначенні покарання ОСОБА_3 суд враховує і те, що вироком Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 17.07.2023 року (справа № 607/9603/23) його засуджено за ч. 4 ст. 307 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 4 роки та на підставі ст. 75 КК України звільнено від відбування покарання з випробуванням з встановленням іспитового строку терміном на 3 роки. Кримінальні правопорушення у даній справі вчинені до постановлення вироку суду від 17.07.2023.

Як убачається з постанови Верховного Суду від 27.03.2018 року у справі № 754/2749/17, коли особа, щодо якої було застосовано звільнення від відбування покарання з випробуванням, вчинила до постановлення першого вироку інший злочин, за який вона засуджується до покарання, що належить відбувати реально, або звільняється від відбування покарання з випробуванням, застосування принципів поглинення, часткового чи повного складання призначених покарань не допускається. За таких умов кожний вирок виконується самостійно. За вказаних обставин, на підставі ч.4 ст.70 КК України, за сукупністю кримінальних правопорушень, за правилами ст.72 КК України, вирок Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 17.07.2023 (справа №607/9603/23), суд вважає, підлягає самостійному виконанню.

На підставі наведеного та керуючись ст.ст. 370, 374 КПК України, суд

У Х В А Л И В:

ОСОБА_3 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.125 КК України, та призначити йому за даним кримінальним правопорушенням покарання у виді штрафу в дохід держави у розмірі 50 (п`ятдесяти) неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 850 (вісімсот п`ятдесят) грн.

На підставі ч.4 ст.70 КК України, за сукупністю кримінальних правопорушень, вирок Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 17.07.2023 (справа №607/9603/23) виконувати самостійно.

Вирок може бути оскаржений до Тернопільського апеляційного суду через Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області протягом 30 днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо її не подано. У разі її подання вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

Копія вироку не пізніше наступного дня після ухвалення надсилається учаснику судового провадження, який не був присутнім у судовому засіданні.

Головуючий суддяОСОБА_1