Справа № 203/3103/24
Провадження № 1-кс/0203/1965/2024
УХВАЛА

25 червня 2024 року слідчий суддя Кіровського районного суду міста Дніпропетровська ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Дніпрі клопотання прокурора другого відділу процесуального керівництва ОСОБА_3 про арешт майна у кримінальному провадженні № 0000287 від 10.06.2024 року,

ВСТАНОВИВ:

20.06.2024 року до Кіровського районного суду м. Дніпропетровська звернувся прокурор з клопотанням про арешт майна у кримінальному провадженні № 0000287 від 10.06.2024 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України.

В обґрунтування вимог клопотання прокурор зазначив, що Третім слідчим відділом (з дислокацією у м. Дніпрі) Територіального управлінням Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Полтаві проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні за №0000287 від 10.06.2024, за ознаками кримінального правопорушення, передбачених ч. 3 ст. 368 КК України. Процесуальне керівництво у кримінальному провадженні здійснюється групою прокурорів Дніпропетровської обласної прокуратури.

Як зазначає прокурор, відповідно до наказу № 519 о/с від 17.05.2024 ОСОБА_4 призначений на посаду стршого дізнавача СД Дніпровського РУП ГУНП в Дніпропетровській області. Таким чином, перебуваючи на займаній посаді, ОСОБА_4 , відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 2 Закону України «Про державний захист працівників суду та правоохоронних органів», є працівником правоохоронного органу. Проте, ОСОБА_4 на початку червня 2024 року під час розмови з ОСОБА_5 висловив прохання надати йому неправомірну вигоду в сумі 1500 доларів США, або ж 60 000 гривень за вчинення, в інтересах ОСОБА_5 дій, з використанням наданої ОСОБА_4 влади, певних дій, а саме повернення авто Mercedes Vito, д.н.з. НОМЕР_1 та закриття кримінального провадження № 0000147. 17.06.2024 року близько 11 год. 50 хв. ОСОБА_4 за адресою: м. Дніпро, вул. Михайла Грушевського надав ОСОБА_5 підписати протокол допиту свідка та клопотання про повернення вилученого авто, після чого отримав другу частину неправомірної вигоди в розмірі 25000 грн за вчинення, в інтересах ОСОБА_5 дій, з використанням наданої ОСОБА_4 влади, а саме повернення авто Mercedes Vito, д.н.з. НОМЕР_1 та закриття кримінального провадження № 0000147.

17.06.2024 року об 12 год. 05 хв. ОСОБА_4 затримано в порядку ст. 208 КПК України.

18.06.2024 року ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченому ч. 3 ст. 368 КК України.

Як зазначає прокурор, відповідно до санкції частини 3 статті 368 КК України вчинення вказаного злочину карається позбавленням волі на строк від п`яти до десяти років з позбавленням права обіймати певні посади чи займатися певною діяльністю на строк до трьох років, з конфіскацією майна. В ході досудового розслідування встановлено, що у приватній власності ОСОБА_4 перебувають наступні об`єкти нерухомого майна, а саме: 1/3 спільної частки квартири за адресою:

АДРЕСА_1 зв`язку з вищевикладеним, прокурор просить суд:

- накласти арешт на об`єкт нерухомості квартири за адресою: АДРЕСА_1 , на праві спільної часткової власності належить ОСОБА_4 (РНОКПП НОМЕР_2 ), шляхом позбавлення права на відчуження, розпорядження та/або користування.

Відповідно до протоколу автоматичного визначення слідчого судді від 20.06.2024 року, судову справу № 203/3103/24, провадження № 1-кс/0203/1965/2024, було розподілено слідчому судді ОСОБА_6 , яка передана судді канцелярією суду 21.06.2024 року.

У судове засідання, прокурор не з`явився, проте до початку судового засідання подав клопотання про розгляд клопотання про арешт майна за його відсутності.

Відповідно до ч. 2 ст. 172 КПК України, клопотання про арешт майна розглянуто без повідомлення підозрюваного ОСОБА_4 , з метою забезпечення арешту майна.

Слідчий суддя на підставі частини 1 статті 172, частини 4 статті 107 Кримінального процесуального кодексу України розглянув клопотання прокурора за відсутності прокурора та без фіксування судового засідання технічними засобами.

Слідчий суддя, вивчивши доводи прокурора, викладені в клопотанні, та дослідивши матеріали клопотання, дійшов таких висновків.

Судом встановлено та матеріалами клопотання підтверджено, що, органами досудового слідства ведеться досудове розслідування по кримінальному провадженню № 0000287 від 10.06.2024 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України.

Відповідно до відомостей з Витягу з Єдиного реєстру досудових розслідувань, 10.06.2024 року до ЄРДР були внесені відомості за матеріалами правоохоронних, судових та контролюючих державних органів про виявлення фактів вчинення чи підготовки до вчинення кримінальних правопорушень за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України за фактом вимагання працівником правоохоронного органу Дніпропетровської області, який займає відповідальне становище від громадянина ОСОБА_7 неправомірної вигоди за повернення вилученого майна.

17.06.2024 року о 12 год. 05 хв. ОСОБА_4 затримано в порядку ст. 208 КПК України.

18.06.2024 року ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченому ч. 3 ст. 368 КК України.

Ухвалою слідчого судді від 19 червня 2024 року було застосовано до підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у виді тримання під вартою в Державній установі «Дніпровська установа виконання покарань (№4)» строком на 60 (шістдесят) днів, в межах строку досудового розслідування, тобто з 17.06.2024 року до 15.08.2024 року включно; одночасно визначено альтернативний запобіжний захід у виді застави, а саме у розмірі 20 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 60560,00 грн, та є достатньою для внесення її як застави; у разі звільнення ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з-під варти під заставу, покладено на нього строком на два місяці з дня внесення застави обов`язки.

Відповідно до інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта № 382693339 від 13.06.2024 року, квартира за адресою: АДРЕСА_1 належить на праві спільної часткової власності 1/3 частка ОСОБА_4 (РНОКПП НОМЕР_2 ), 1/3 частка ОСОБА_8 (РНОКПП НОМЕР_3 ), 1/3 частка ОСОБА_9 (РНОКПП НОМЕР_4 ).

Так, санкцією ч. 3 ст. 368 КК України визначено обов`язкове додаткове покарання конфіскація майна.

Відповідно до частин 1, 2 ст. 170 Кримінального процесуального кодексу України (далі КПК України) , арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження. Арешт майна допускається з метою забезпечення: збереження речових доказів; спеціальної конфіскації; конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Відповідно до ч. 11 ст. 170 КПК України, заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна.

Відповідно до ч. 4 ст. 173 КПК України, у разі задоволення клопотання слідчий суддя, суд застосовує найменш обтяжливий спосіб арешту майна. Слідчий суддя, суд зобов`язаний застосувати такий спосіб арешту майна, який не призведе до зупинення або надмірного обмеження правомірної підприємницької діяльності особи, або інших наслідків, які суттєво позначаються на інтересах інших осіб.

Відповідно до п. 4 ч. 5 ст. 173 КПК України, у разі задоволення клопотання слідчий суддя, суд постановляє ухвалу, в якій зазначає, зокрема, заборону, обмеження розпоряджатися або користуватися майном у разі їх передбачення та вказівку на таке майно.

Аналіз викладених вище норми КПК України, а також встановлених судом обставин кримінального провадження, того, що ОСОБА_4 було повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, за яке передбачене додаткове покарання у виді конфіскації майна, дає суду підстави для висновку про необхідність накладення арешту на належне йому майно, а саме: 1/3 частину квартири, із забороною розпоряджатися ним, з метою забезпечення конфіскації майна як додаткового виду покарання.

Водночас клопотання прокурора не підлягає задоволенню в частині вимог про накладення арешту на всю квартиру та про одночасне встановлення заборони розпоряджатися та користуватися квартирою. Оскільки нормативної вимоги щодо заборони одночасно і розпоряджатися, і користуватися арештованим майном вказана норма КПК України не містить. Окрім того, відповідно до ч. 4 ст. 173 цього Кодексу, слідчий суддя застосовує найменш обтяжливий спосіб арешту майна.

З огляду на викладене, слідчий суддя вважає за необхідне частково задовольнити клопотання прокурора про арешт майна.

Керуючись статтями 167, 168, 170, 171, 369-372 Кримінального процесуального кодексу України, слідчий суддя,

УХВАЛИВ:

Клопотання прокурора другого відділу процесуального керівництва ОСОБА_3 про арешт майна у кримінальному провадженні № 0000287 від 10.06.2024 року задовольнити частково.

Накласти арешт на 1/3 частку квартири, розташованої за адресою: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер майна: 10712753, яка належить на праві приватної спільної часткової власності ОСОБА_4 (РНОКПП НОМЕР_5 ), із забороною розпоряджатися вказаним майном.

У задоволенні іншої частини вимог клопотання відмовити.

Ухвала про арешт майна підлягає негайному виконанню.

Контроль за виконанням ухвали покласти на прокурора Дніпропетровської обласної прокуратури ОСОБА_3 .

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення та набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

Слідчий суддя ОСОБА_1