Справа №487/7426/23
Провадження №1-кп/487/428/24
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13.05.2024 Заводський районний суд м. Миколаєва у складі: головуючого судді ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання - ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Миколаєва кримінальне провадження №0000115 від 03.04.2023 за обвинуваченням:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Миколаєва, українця, громадянина України, з неповною вищою освітою, працюючого не офіційно, розлученого, зареєстрованого за та проживаючого адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого

у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст. 309 КК України

за участю сторін кримінального провадження:

зі сторони обвинувачення прокурора ОСОБА_4 ,

зі сторони захисту обвинуваченого ОСОБА_3 , захисника ОСОБА_5

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_3 , діючи в супереч Закону України «Про наркотичні засоби, психотропні речовини і прекурсори», який визначає правові та організаційні засади державної політики щодо обігу в Україні наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів, встановлює порядок державного контролю, повноваження органів виконавчої влади, права та обов`язки фізичних та юридичних осіб у сфері обігу наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів та Постанови Кабінету Міністрів України №770 від 06.05.2000, із наступними змінами, якою PVP (1-феніл-2-піролідин-1-іл-пентал-1-он) віднесено до психотропних речовин, що знаходяться у незаконному обігу (список №1 таблиці №2 постанови), вчинив кримінальне правопорушення, пов`язане із незаконним обігом психотропних речовин, а саме особливо небезпечної психотропної речовини PVP.

Згідно з Таблицею №2 невеликих, великих та особливо великих розмірів психотропних речовин, що знаходяться у незаконному обігу, затвердженою, наказом Міністерства охорони здоров`я України №188 від 01.08.2000, розмір психотропної речовини PVP від 0,15 до 1,5 г тягне за собою кримінальну відповідальність і відноситься до невеликих розмірів.

Так, у невстановлений під час судового розгляду дату, час та місце, у невстановлений під час судового розгляду особи, ОСОБА_3 незаконно придбав наркотичну речовину, а саме: особливо небезпечну психотропну речовину PVP, яку в подальшому незаконно зберігав при собі для власного вживання без мети подальшого збуту до вилучення працівниками поліції.

03.04.2023 в період часу з 17:10 по 17:35 години під час затримання працівниками поліції в порядку ст.. 298-2 КПК України за адресою: АДРЕСА_2 , у ОСОБА_3 було виявлено та вилученого особливо небезпечну психотропну речовину, обіг якої заборонено PVP, загальною вагою 0,3635 г.

Вказану особливо небезпечну психотропну речовину ОСОБА_3 незаконно зберігав при собі для особистого вживання без мети незаконного збуту.

Таким чином, ОСОБА_3 вчинив кримінальний проступок, передбачений ч.1 ст. 309 КК України, тобто незаконне зберігання психотропних речовин або їх аналогів без мети збуту.

12.10.2023 в даному кримінальному провадженні між прокурором Окружної прокуратури м. Миколаєва ОСОБА_4 та обвинуваченим ОСОБА_3 в порядку, передбаченому ст.ст. 468, 469, 472 КПК України, укладено угоду про визнання винуватості.

Відповідно до даної угоди прокурор Окружної прокуратури м. Миколаєва ОСОБА_4 , який на підставі ст. 37 КПК України надані повноваження прокурора у кримінальному провадженні №0000115 від 03.04.2023 і обвинувачений ОСОБА_3 , за участю його захисника ОСОБА_5 дійшли згоди, щодо формулювання підозри, всіх істотних для даного кримінального провадження обставин та правової кваліфікації дій ОСОБА_3 .

Також, сторонами угоди визначене узгоджене ними покарання, яке ОСОБА_3 повинен понести за вчинення кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст. 309 КК України у вигляді штрафу у розмірі 1000 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що складає 17000 грн.

В угоді передбачені наслідки укладення та затвердження угоди про визнання винуватості, встановлені ст. 473 КПК України та наслідки її невиконання.

Розглядаючи в порядку п. 1 ч.3 ст. 314 КПК України питання про можливість затвердження угоди про визнання винуватості, суд виходить з наступного:

Відповідно до п. 1 ст. 468 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим про визнання винуватості.

Згідно ч.4 ст. 469 КПК України угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, нетяжких злочинів та тяжких злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 вказав, що він цілком розуміє характер обвинувачення та повністю визнає свою вину у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України. Крім того зазначив, що розуміє надані йому законом права, розуміє наслідки укладення та затвердження угоди про визнання винуватості, визначені ст. 473 ч. 2 КПК України, наслідки її не виконання, передбачені ст. 476 КПК України, згоден з видом покарання, який до нього буде застосований в результаті затвердження угоди про визнання винуватості та наполягає на затверджені угоди.

Суд, переконався, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді та дійшов висновку про наявність всіх правових підстав для затвердження цієї угоди.

Отже, ОСОБА_3 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 309 КК України, яке відповідно до ст. 12 КК України, віднесено до кримінальних проступків.

З огляду на викладене, з урахуванням визнання ОСОБА_3 вини у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення в повному обсязі, а також враховуючи ступеня тяжкості вчиненого кримінального проступку, конкретних обставин його вчинення, наслідків вчиненого, даних про особу обвинуваченого, який раніше не судимий, на психіатричному та наркологічному обліку не перебуває, неодружений, дітей є на утриманні немає, працює не офіційно, щире розкаявся, суд дійшов висновку про можливість укладення угоди про визнання винуватості між прокурором і обвинуваченим ОСОБА_3 і призначення останньому узгодженої сторонами міри покарання за ч.1 ст. 309 КК України, в межах санкції інкримінованої статті, у вигляді штрафу у розмірі 1000 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що складає 17000 грн.

Питання щодо речових доказів вирішити відповідно до ст. 100 КПК України.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь держави процесуальні витрати за проведення судової експертизи №СЕ19/115-23/4866-НЗПРАП від 21.09.2023 в розмірі 1195 грн.

Керуючись ст. ст. 369-374 КПК України, суд

УХВАЛИВ:

Затвердити угоду при визнання винуватості від 12.10.2023, укладену між прокурором Окружної прокуратури м. Миколаєва ОСОБА_4 та обвинуваченим ОСОБА_3 у кримінальному провадженні №0000115 від 03.04.2023 за обвинуваченням ОСОБА_3 у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст. 309 КК України.

ОСОБА_3 визнати винуватим у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст. 309 КК України та призначити йому покарання у вигляді штрафу у розмірі 1000 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що складає 17000 грн.

Речові докази: особливо небезпечну психотропну речовину PVP, масою 0,19996 г і 0,2088 г у двох полімерних зіп-пакетах, які упаковані в спеціальний полімерний сейф-пакет НПУ № WAR 0013161, який зберігається в камері зберігання речових доказів Миколаївського РУП ГУНП в Миколаївській області знищити;

оптичний диск DVD - R Media 4/7 Gb 16X 120 min залишити зберігатися в матеріалах кримінального провадження.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь держави процесуальні витрати за проведення судової експертизи в розмірі 1195 грн.

Вирок може бути оскаржений з підстав, передбачених ч.4 ст. 394 КПК України, до Миколаївського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Обмеження права оскарження вироку визначені ч.2 ст. 473 КПК України.

Суддя: ОСОБА_1