Житомирський апеляційний суд
Справа №274/257/24 Головуючий у 1-й інст. ОСОБА_1
Категорія ст. 422 КПК України Доповідач ОСОБА_2
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 лютого 2024 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Житомирського апеляційного суду у складі:

головуючого судді: ОСОБА_2

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4

з участю

секретаря: ОСОБА_5

власника майна: ОСОБА_6

прокурора: ОСОБА_7

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Житомирі апеляційну скаргу прокурора Бердичівської окружної прокуратури ОСОБА_8 на ухвалу слідчого судді Бердичівського міськрайонного суду Житомирської області від 22 січня 2024 року, якою відмовлено в задоволенні клопотання слідчого про накладення арешту на майно у кримінальному провадженні №0000001,

ВСТАНОВИЛА:

Вказаною ухвалою слідчого судді було відмовлено в задоволенні клопотання слідчого про накладення арешту на майно вилучене під час обшуку 17.01.2024 року у ОСОБА_6 , а саме мобільного телефону «TECNO SPARK 7», ІМЕН: НОМЕР_1 , ІМЕІ2: НОМЕР_2 .

Прийняте рішення слідчий суддя мотивував тим, що у клопотанні слідчий не вказав конкретних відомостей, які б свідчили, що у вилученому в ОСОБА_6 мобільному телефоні містяться будь-які відомості, які стосуються кримінального провадження. При цьому, слідчий мав доступ до цього мобільного телефону та міг провести його огляд.

Також, слідчий суддя взяв до уваги, що накладення арешту на мобільний телефон особи, яка не є підозрюваною у даному кримінальному провадженні, без наявності доказів, що вилучений мобільний телефон дійсно відповідає критеріям визначеним ст. 98 КПК України, не виправдовує таке втручання у права та інтереси власника тимчасово вилученого майна.

В апеляційній скарзі прокурор ОСОБА_8 просить скасувати ухвалу слідчого судді та постановити нову ухвалу, якою задовольнити клопотання слідчого про накладення арешту на майно.

Стверджує, що 18.01.2024 року мобільний телефон «TECNO SPARK 7» визнано речовим доказом.

Вказує, що 22.01.2024 року призначено судову комп`ютерно-технічну експертизу, з метою дослідження вказаного мобільного телефону.

Зазначає, що слідчим у якості додатку до клопотання про накладення арешту на майно долучено копію постанови про визнання вилученого мобільного пристрою речовим доказом у кримінальному провадженні в порядку ст. 98 КПК України. Вказана постанова виносилась слідчим, зокрема, у зв`язку із встановленням (фіксацією під безперервний відеозапис) під час обшуку факту наявності на вказаному мобільному пристрої слідів та інших відомостей, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження (знову ж таки йдеться про фотознімки документів, що стосуються предмету договорів з капітального ремонту доріг та про спілкування (переписки) між ОСОБА_6 та ОСОБА_9 , а також третіми особами, з приводу укладення та виконання робіт з капітального ремонту автодоріг на перерахованих вище вулицях). При цьому оцінку належності та допустимості доказів на стадії досудового розслідування у кримінальному провадженні надають слідчий та прокурор.

Заслухавши доповідача, пояснення прокурора, який підтримав апеляційну скаргу, заперечення власника майна на апеляційну скаргу, перевіривши матеріали провадження відповідно до вимог ст. 404 КПК України, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Згідно з вимогами ч. 1ст. 370 КПК України, судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.

Розглядаючи клопотання про накладення арешту на майно, в порядку статей 170-173 КПК України, для прийняття законного та обґрунтованого рішення, слідчий суддя повинен з`ясувати всі обставини, які передбачають підстави для арешту майна або відмови у задоволенні клопотання про арешт майна.

При застосуванні заходів забезпечення кримінального провадження слідчий суддя повинен діяти у відповідності до вимог КПК України та судовою процедурою гарантувати дотримання прав, свобод та законних інтересів осіб, умов, за яких жодна особа не була б піддана необґрунтованому процесуальному обмеженню.

Положенням ч.1 ст.131 КПК України передбачено, що одним із заходів забезпечення кримінального провадження є арешт майна.

Відповідно до ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.

Як вбачається з матеріалів кримінального провадження, СВ Бердичівським РВП ГУНП в Житомирській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000001 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 191 КК України.

Відповідно до витягу із ЄРДР у кримінальному провадженні № 0000001: на адресу Бердичівської окружної прокуратури надійшли матеріали УСБУ в Житомирській області, відповідно до яких упродовж 25.10.2023-18.12.2023 службові особи Вчорайшенської сільської ради Бердичівського району, зловживаючи своїм службовим становищем, в період дії воєнного стану, під час виконання робіт з капітального ремонту автомобільних доріг по вулиці Першотравнева в с. Шпичинці Бердичівського району, вулиці Перемоги в с. Роставиця Бердичівського району, вулиць Лісової та Жарки в с. Бистріївка Бердичівського району, привласнили кошти на суму 716 тис. грн. (а.п.5).

11.01.2024 слідчим суддею Бердичівського міськрайонного суду Житомирської області надано дозвіл на проведення обшуку за місцем проживання ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за адресою: АДРЕСА_1 , з метою відшукання знаряддя кримінального правопорушення та майна, яке було здобуте у результаті його вчинення, у вигляді оригіналів документів щодо проведення робіт з капітального ремонту автомобільних доріг по вулиці Першотравнева в с. Шпичинці Бердичівського району, вулиці Перемоги в с. Роставиця Бердичівського району, вулиць Лісової та Жарки в с. Бистріївка Бердичівського району (договори на виконання вказаних робіт, додаткові угоди до вказаних договорів, акти виконаних робіт, та інших додатків до вказаних договорів), чорнових записів, що стосуються укладення вказаних договорів та їх виконання, документів, що містять листування з ПСП Батьківщина та ФОП ОСОБА_10 , тендерної документації, платіжних доручень щодо оплати за виконанні роботи, актів огляду та інших документів, що стосується вищевказаних робіт, а також документів (не менше 15), що містять вільні зразки підпису, почерку ОСОБА_6 , які необхідні для проведення судових експертиз, печатки ФОП ОСОБА_10 , банківських карток, а також комп`ютерної техніки ОСОБА_6 , її мобільних пристроїв, з метою їх огляду.

17.01.2024 слідчим СВ Бердичівського РВП ГУНП в Житомирській області на підставі ухвали слідчого судді Бердичівського міськрайонного суду Житомирської області від 11.01.2024 проведено обшук у ОСОБА_6 за адресою: АДРЕСА_1 , у ході якого у ОСОБА_6 вилучено належний їй мобільний телефон «TECNO SPARK 7» IMEI 1: НОМЕР_1 , IMEI 2: НОМЕР_2 без сім карти, який упаковано до пакету №WAR 1172769.

Відповідно до ч.1 ст. 167 КПК України, тимчасовим вилученням майна є фактичне позбавлення підозрюваного або осіб, у володінні яких перебуває це майно, можливості володіти, користуватись та розпоряджатись певним його майном до вирішення питання про арешт майна або його повернення, або його спеціальну конфіскацію в порядку встановленому законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 173 КПК України слідчий суддя, відмовляє в задоволенні клопотання про арешт майна якщо особа, яка його подала не доведе необхідність арешту, а також наявність ризиків, передбачених абзацом другим частини першої статті 170 КПК України.

Відповідно до вимог ч.2 ст. 168 КПК України, тимчасове вилучення електронних інформаційних систем або їх частин, мобільних терміналів систем зв`язку для вивчення фізичних властивостей, які мають значення для кримінального провадження, здійснюється лише у разі, якщо вони безпосередньо зазначені в ухвалі суду.

Забороняється тимчасове вилучення електронних інформаційних систем або їх частин, мобільних терміналів систем зв`язку, крім випадків, коли їх надання разом з інформацією, що на них міститься, є необхідною умовою проведення експертного дослідження, або якщо такі об`єкти отримані в результаті вчинення кримінального правопорушення чи є засобом або знаряддям його вчинення, а також якщо доступ до них обмежується їх власником, володільцем або утримувачем чи пов`язаний з подоланням системи логічного захисту.

У разі необхідності слідчий чи прокурор виготовляє за допомогою технічних, програмно-технічних засобів, апаратно-програмних комплексів копії інформації, що міститься в інформаційних (автоматизованих) системах, електронних комунікаційних системах, інформаційно-комунікаційних системах, комп`ютерних системах, їх невід`ємних частинах. Копіювання такої інформації здійснюється із залученням спеціаліста.

На вимогу володільця особа, яка здійснює тимчасове вилучення комп`ютерних систем або їх частин, залишає йому копії інформації з таких комп`ютерних систем або їх частин (за наявності технічної можливості здійснення копіювання) з використанням матеріальних носіїв володільця комп`ютерних систем або їх частин. Копії інформації з комп`ютерних систем або їх частин, які вилучаються, виготовляються з використанням технічних засобів, програмно-технічних засобів, апаратно-програмних комплексів володільця із залученням спеціаліста.

Відповідно до вимог ч.6 ст.236 КПК України, слідчий, прокурор під час проведення обшуку має право відкривати закриті приміщення, сховища, речі, долати системи логічного захисту, якщо особа, присутня при обшуку, відмовляється їх відкрити чи зняти (деактивувати) систему логічного захисту або обшук здійснюється за відсутності осіб, зазначених у частині третій цієї статті.

Якщо під час обшуку слідчий, прокурор виявив доступ чи можливість доступу до комп`ютерних систем або їх частин, мобільних терміналів систем зв`язку, для виявлення яких не надано дозвіл на проведення обшуку, але щодо яких є достатні підстави вважати, що інформація, що на них міститься, має значення для встановлення обставин у кримінальному провадженні, прокурор, слідчий має право здійснити пошук, виявлення та фіксацію комп`ютерних даних, що на них міститься, на місці проведення обшуку.

Особи, які володіють інформацією про зміст комп`ютерних даних та особливості функціонування комп`ютерних систем або їх частин, мобільних терміналів систем зв`язку, можуть повідомити про це слідчого, прокурора під час здійснення обшуку, відомості про що вносяться до протоколу обшуку.

Крім того, слідчий мав доступ до мобільного телефону та міг провести його огляд на місці та скопіювати інформацію яка має відношення до кримінального провадження на інший носій на що і був наданий дозвіл суду, жодних перешкод йому не чинилося, що не заперечується і стороною обвинувачення.

За таких обставин колегія суддів погоджується з висновками слідчого судді, що не доведено правових підстав для накладення арешту на майно, оскільки при звернені із клопотанням про обшук слідчий просив дозвіл на відшукання мобільного телефону для його огляду, однак без дозволу суду, що є обов`язковим та його вилучив.

Істотних порушень кримінального процесуального закону, які б давали підстави для скасування ухвали слідчого судді про, що вказує в апеляційній скарзі прокурор, колегія суддів не знаходить.

Керуючись ст.ст. 376, 404, 405, 407, 422 КПК України, колегія суддів,-

п о с т а н о в и л а:

Апеляційну скаргу прокурора Бердичівської окружної прокуратури ОСОБА_8 залишити без задоволення, а ухвалу слідчого судді Бердичівського міськрайонного суду Житомирської області від 22 січня 2024 року, якою відмовлено в задоволенні клопотання слідчого про накладення арешту на майно у кримінальному провадженні №0000001- без змін.

Ухвала набирає законної сили після її проголошення та оскарженню не підлягає.

Судді: