Справа №766/9837/23
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

про продовження строку дії запобіжного заходу

26.04.2024 року м. Херсон

Херсонський міський суд Херсонської області колегіально судом в складі:

головуючого судді: ОСОБА_1

суддів: ОСОБА_2 , ОСОБА_3

за участю секретаря: ОСОБА_4

прокурора: ОСОБА_5

обвинуваченої: ОСОБА_6 (в режимі відеоконференції)

захисника: ОСОБА_7

під час відкритого судового засідання, з розгляду обвинувального акту у кримінальному провадженні, відомості про яке внесено до ЄРДР 01.05.2023 за №0000673 за обвинуваченням ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 111-2 КК України, -

в с т а н о в и в:

На розгляд до Херсонського міського суду Херсонської області надійшов обвинувальний акт у кримінальному провадженні, відомості про яке внесено до ЄРДР 01.05.2023 за №0000673 за обвинуваченням ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 111-2 КК України. Відносно ОСОБА_6 обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, який в останнє продовжено до 03 травня 2024 року.

Згідно вимог ч. 3 ст. 331 КПК України до спливу продовженого строку суд зобов`язаний повторно розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою, якщо судове провадження не було завершене до його спливу.

Від прокурора надійшло клопотання про продовження раніше обраного запобіжного заходу, у зв`язку з відсутністю підстав для його скасування або заміни, просив суд звернути увагу на обставину, що ризики, які існували на момент його обрання не зменшились, зокрема ОСОБА_6 вчинила особливо тяжкий злочин, за який законом передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк від десяти до дванадцяти років з позбавленням права обіймати посади чи займатися певною діяльністю на строк від десяти до п`ятнадцяти років та з конфіскацією майна або без такої, що може стати причиною для переховування від суду; знищення, схову або спотворення будь-якої із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на свідків у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином.

Від захисника ОСОБА_7 надійшло клопотання про зміну запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою на домашній арешт. Клопотання обґрунтовує тим, що обвинувачення ОСОБА_6 за ч.1 ст. 111-2 КК України є необґрунтованою та недоведеною стороною обвинувачення, оскільки ОСОБА_6 вчиняла дії, якій їй інкримінує сторона обвинувачення під впливом фізичного та психічного примусу, в стані крайньої необхідності, тобто для усунення небезпеки, що безпосередньо загрожувала їй та її неповнолітній дочці, та небезпека яка загрожувала їм в тій обстановці не можна було усунути іншими засобами, оскільки їй поступали загрози зі сторони осіб, що співпрацювали з представниками військової адміністрації держави-агресора. За весь час досудового розслідування обвинувачена не визнавала своєї вини в тому, що вона вчиняла умисні дії, спрямовані на допомогу державі агресору, а вказувала в свою чергу, що вона надавала корисну інформацію представникам Збройних Сил України. Крім того, матеріали кримінального провадження під час вивчення в судовому засіданні письмових доказів не доведено обвинувачення ОСОБА_6 . В матеріалах провадження відсутні будь-які документальні докази, того що обвинувачена була ознайомлена з незаконними розпорядженнями та наказами, а також відсутні будь-які документи (акти, відомості, довіреності, договори про матеріальну відповідальність) про те, що вона особисто отримувала грошові кошти у «рублях» та впроваджувала їх виплату працівникам лікарні, оскільки не була матеріально відповідальною особою. Клопотання прокурора містить формальне посилання на обставини, наведені у ст.177 КПК України, і їх перерахування. Обвинувачена не збирається переховуватися від суду, оскільки за весь час досудового слідства вона за першим викликом з`являлася до слідчого, також достеменно знаючи, що відносно неї в суді буде розглядатися клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою добровільно з`являлася до суду. Таким чином процесуальна ОСОБА_6 була належною і не свідчить про ухиляння від слідства і суду. На теперішній час обвинувачена має неповнолітню дитину, з якою проживала разом та утримувала, є матір`ю одиночкою, на теперішній час дитина перебуває у родичів та позбавлена материнського піклування, на момент затримання обвинувачена працювала в Херсонському краєзнавчому музеї, тобто є особою офіційно працевлаштованою. На час звернення до суду прокурором з клопотанням про продовження строку запобіжного заходу, сторона обвинувачення формально перерахувала ризики, передбачених ст.177 КПК України, прокурором не було надано достатнього обґрунтування існування ризиків ухилення обвинуваченої від суду та впливу на свідків з посиланням на конкретні докази його реального існування, знищення доказів, неналежного виконання покладених на ОСОБА_6 , як обвинуваченої у кримінальному провадженні в разі обрання судом їй більш м`якого виду запобіжного заходу ніж тримання під вартою, обов`язків. За таких обставин та з огляду на те, що ОСОБА_6 тривалий час, а саме з 29.09.2023 року знаходиться під вартою, та те, що стороною обвинувачення не доведено виправданості застосування продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, крім формального перерахування ризиків, передбачених ст.177 КПК України, та того, що остання вчиняла тяжкий злочин, за яке передбачене позбавлення волі на строк від 10 до 12 років, і не доведено, що менш суворі запобіжні заходи не можуть запобігти заявленим ризикам, просив суд обрати відносно ОСОБА_6 запобіжний захід у вигляді домашнього арешту.

Прокурор під час розгляду клопотання про продовження тримання під вартою підтримав, просив продовжити раніше обраний запобіжний захід, оскільки ризики, які мали місце на момент його обрання не зменшились. Просив відмовити у задоволенні клопотання захисника.

Захисник заперечував проти задоволення клопотання прокурора, вважав клопотання прокурора необґрунтованим, оскільки не доведено наявність на теперішній час ризиків, та те, що більш м`який запобіжний захід не буде достатнім для забезпечення виконання обвинуваченою процесуальних обов`язків. Просив задовольнити клопотання про зміну запобіжного заходу з підстав, викладених у ньому.

Обвинувачена ОСОБА_6 підтримала позицію захисника.

Вирішуючи заявлене прокурором клопотання про доцільність продовження щодо ОСОБА_6 терміну раніше обраного запобіжного заходу, враховуючи характер інкримінованого обвинуваченому кримінального правопорушення, мету і підстави застосування запобіжних заходів, визначені ст. 177 КПК України, заслухавши думку учасників судового засідання, суд вважає за необхідне клопотання прокурора задовольнити, виходячи з наступного.

Враховуючи вимоги ч. 3 ст. 199 КПК України, суд при вирішенні питання щодо доцільності подальшого тримання під вартою обвинуваченого, повинен враховувати зокрема таке: чи не зменшився заявлений ризик або чи не з`явилися нові ризики, які виправдовують тримання особи під вартою; встановити наявність обставин, які перешкоджають завершенню провадження до закінчення дії попередньої ухвали про тримання під вартою.

За матеріалами справи ОСОБА_6 обвинувачується у вчиненні особливо тяжкого злочину, за який законом передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк від десяти до дванадцяти років з позбавленням права обіймати посади чи займатися певною діяльністю на строк від десяти до п`ятнадцяти років та з конфіскацією майна або без такої.

З огляду на положення ч. 3 ст. 199 КПК України, вирішуючи вказане клопотання, суд враховує обставини, які свідчать про існування ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, зокрема, ОСОБА_6 може переховуватись від суду з метою уникнення покарання, так як усвідомлює, що санкція ч. 1 ст. 111-2 КК України передбачає покарання у вигляді позбавлення волі на строк від десяти до дванадцяти років; у разі застосування іншого запобіжного заходу, окрім як тримання під вартою, може знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; може незаконно впливати на свідків, у даному кримінальному провадженні, шляхом залякування, оскільки у зв`язку з врученням обвинуваченій копій матеріалів, остання володіє інформацією про місце проживання та іншими контактними даними вказаних осіб. Таким чином, ОСОБА_6 , перебуваючи не під вартою, може здійснювати вплив на вказаних осіб з метою зміни їх показів чи відмову від них; може перешкоджати кримінальному провадженню, шляхом невиконання або неналежного виконання обов`язків, покладених на неї як на обвинувачену у кримінальному провадженні в разі обрання йому більш м`якого виду запобіжного заходу, а також невиконання обов`язків шляхом неявки до суду. Крім того, ОСОБА_6 може перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, оскільки станом на теперішній час органом досудового розслідування не встановлено всіх осіб, причетних до вчинення зазначеного кримінального правопорушення, а отже, перебуваючи не під вартою, матиме можливість підтримувати зв`язок із такими особами, тим самим сприяти їх переховуванню від органів досудового розслідування та, як наслідок, ухилення від кримінальної відповідальності за вчинені ними кримінальні правопорушення.

Крім того, при вирішенні зазначеного клопотання суд бере до уваги в сукупності обставини, передбачені ст. 178 КПК України, а саме: тяжкість покарання, яке загрожує обвинуваченій у разі визнання її винуватою. Судом також враховуються вік та стан здоров`я обвинуваченої, які не перешкоджають подальшому утриманню в умовах ізоляції від суспільства, оскільки даних на підтвердження неможливості утримання обвинуваченої під вартою до суду не надходило, що дає можливість зробити висновок про те, що її здоров`я не перешкоджає перебуванню у місцях попереднього ув`язнення.

Отже, запобіжний захід був обґрунтовано застосований з урахуванням даних про особу обвинуваченого, тяжкості злочину, який йому інкримінується та інших обставин, з якими закон пов`язує можливість обрання такого запобіжного заходу, передбачених ст. ст. 176-178, 183, 193-194, 196 КПК України, оскільки вищевказане в своїй сукупності, вказує на наявність ризиків, які були підставами для обрання відносно обвинуваченої запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою і не перестали існувати, а тому застосування більш м`якого запобіжного заходу, не зможе запобігти ризикам її можливого впливу на свідків; можливість переховування від органу досудового розслідування та суду; можливості знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином.

Враховуючи вищевикладене, оцінивши у сукупності всі обставини, з метою запобігти спробам обвинуваченої ухилитися від суду, від виконання процесуальних дій, перешкодити встановленню істини у справі, забезпечити виконання нею процесуальних рішень, суд не знаходить підстав для зміни щодо обвинуваченою ОСОБА_6 запобіжного заходу на менш суворий, з урахуванням цілей п. 1 ст. 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, принципу правової визначеності, вважає доцільним, продовжити дію раніше обраного запобіжного заходу строком до 24 червня 2024 року.

Суд не знаходить підстав для задоволення клопотання захисника ОСОБА_7 про зміну запобіжного заходу тримання під вартою на домашній арешт щодо обвинуваченої ОСОБА_6 , оскільки зазначені в клопотанні прокурора ризики переважають дані обставини і виправдовують тримання її під вартою.

При цьому суд вважає, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не забезпечить належного виконання обвинуваченим процесуальних обов`язків та не зможе запобігти вказаним ризикам.

Керуючись ст. ст. 176-178, 183, 197, 199, 369, 371, 372, 376 КПК України, суд

п о с т а н о в и в:

Відмовити у задоволенні клопотання захисника ОСОБА_7 про зміну запобіжного заходу.

Задовольнити клопотання прокурора про продовження строку дії запобіжного заходу.

Продовжити строк «тримання під вартою» ОСОБА_6 до 24 червня 2024 року включно.

Ухвала може бути оскаржена обвинуваченою, її захисником, прокурором протягом 5 (п`яти) днів з дня її проголошення безпосередньо до Херсонського апеляційного суду.

Подання апеляційної скарги на ухвалу суду про продовження строку тримання під вартою, постановлену під час судового провадження в суді першої інстанції до ухвалення судового рішення по суті, зупиняє набрання нею законної сили, але не зупиняє її виконання, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Повний текст ухвали оголошено у приміщенні суду 26 квітня 2024 р. о 12:55 годині.

Головуючий: ОСОБА_1

Судді: ОСОБА_2

ОСОБА_3