Справа № 357/6423/24
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

03 липня 2024 року Білоцерківський міськрайонний суд Київської області в складі:

головуючий суддя - ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинувачених ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ,

захисника адвоката ОСОБА_6 ,

розглянувши в м. Біла Церква, у відкритому підготовчому засіданні, (1) угоду про визнання винуватості, яка укладена 02 липня 2024 року між прокурором Білоцерківської окружної прокуратури Київської області ОСОБА_3 та обвинуваченим ОСОБА_5 , за участю захисника ОСОБА_6 , за згодою представника потерпілого Маловільшанської об`єднаної територіальної громади ОСОБА_7 ; (2) угоду про визнання винуватості, яка укладена 02 липня 2024 року між прокурором Білоцерківської окружної прокуратури Київської області ОСОБА_3 та обвинуваченим ОСОБА_4 , за участю захисника ОСОБА_6 , за згодою представника потерпілого Маловільшанської об`єднаної територіальної громади ОСОБА_7 , -

у кримінальному провадженні № 0001578, яке внесене до ЄРДР 26 квітня 2024 року стосовно:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Єсіль, Казахстан, громадянина України, із середньою освітою, розлученого, непрацюючого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

а також:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця села Гостра Могила, громадянина України, із середньою освітою, розлученого, непрацюючого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_2 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_3 , раніше не судимого,

за ознаками кримінального правопорушення - злочину, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України (далі угода (-и) про визнання винуватості),

учасники кримінального провадження та інші учасники судового провадження:

прокурор ОСОБА_3 ,

потерпілий Маловільшанська об`єднана територіальна громада,

представник потерпілого ОСОБА_7 ,

обвинувачені ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ,

захисник адвокат ОСОБА_6 , установив таке.

Формулювання обвинувачення та статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність, яка передбачає кримінальне правопорушення, у вчиненні якого обвинувачувалася особа.

ОСОБА_4 обвинувачувався у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, тобто в таємному викраденні чужого майна (крадіжка), поєднаному із проникненням в інше приміщення, вчиненому за попередньою змовою групою осіб, в умовах воєнного стану, за таких фактичних обставин.

Указом Президента України № 64/2022 від 24 лютого 2022 року «Про введення воєнного стану в Україні» на території України введено воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб, та після його затвердження Законом України № 2102-IX від 24 лютого 2022 року «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» цей Указ набрав чинності, у зв`язку з чим в Україні відповідно до ст. 1 Закону України «Про оборону України» та ст. 1 Закону України «Про правовий режим воєнного стану» розпочався воєнний стан, який неодноразово продовжувався та діє до теперішнього часу.

Однак, в жовтні 2023 року в обідній час (точної дати та часу в ході досудового розслідування не встановлено) ОСОБА_4 за попередньою змовою з ОСОБА_5 переслідуючи корисливий мотив, маючи єдиний умисел на незаконне збагачення за рахунок чужого майна, з метою вчинення крадіжки, таємно від оточуючих, через відчиненні двері проникли до приміщення колишнього дитячого садка « ІНФОРМАЦІЯ_3 », що знаходяться за адресою: АДРЕСА_4 , яке перебуває на балансі АДРЕСА_2 , де в приміщенні колишнього дитячого садка виявили чавунні батареї на десять секцій.

Реалізуючи свій протиправний умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна, ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , перебуваючи у вказаному місці та у вказаний час, діючи умисно, за попередньою змовою групою осіб, в умовах воєнного стану, з корисливих мотивів, з метою незаконного збагачення за рахунок чужого майна, таємно від оточуючих, скориставшись тим що за їх діями ніхто не спостерігає, усвідомлюючи незаконний характер своїх дій, зі стін відламали та викрали чотири чавунних батареї на десять секцій, вартістю 550 гривень 00 копійок кожна, загальною вартістю 2200 гривень 00 копійок, належних Маловільшенській об`єднаній територіальній громаді.

В подальшому ОСОБА_4 та ОСОБА_5 залишили місце вчинення злочину, викраденим майном розпорядились на власний розсуд, чим спричинили Маловільшанській об`єднаній територіальній громаді (ЄДРПОУ НОМЕР_1 ) майнової шкоди на суму 2200 гривень 00 копійок.

ОСОБА_5 обвинувачувався у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, тобто в таємному викраденні чужого майна (крадіжка), поєднаному із проникненням в інше приміщення, вчиненому за попередньою змовою групою осіб, в умовах воєнного стану, за таких фактичних обставин.

Указом Президента України № 64/2022 від 24 лютого 2022 року «Про введення воєнного стану в Україні» на території України введено воєнний стан із 05 год 30 хв 24 лютого 2022 року строком на 30 діб, та після його затвердження Законом України № 2102-IX від 24 лютого 2022 року «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» цей Указ набрав чинності, у зв`язку з чим в Україні відповідно до ст. 1 Закону України «Про оборону України» та ст. 1 Закону України «Про правовий режим воєнного стану» розпочався воєнний стан, який неодноразово продовжувався та діє по теперішній час.

Однак, в жовтні 2023 року в обідній час (точної дати та часу в ході досудового розслідування не встановлено) ОСОБА_5 за попередньою змовою з ОСОБА_4 переслідуючи корисливий мотив, маючи єдиний умисел на незаконне збагачення за рахунок чужого майна, з метою вчинення крадіжки, таємно від оточуючих, через відчиненні двері проникли до приміщення колишнього дитячого садка « ІНФОРМАЦІЯ_3 », що знаходяться за адресою: АДРЕСА_4 , яке перебувають на балансі АДРЕСА_2 , де в приміщенні колишнього дитячого садка виявили чавунні батареї на десять секцій.

Реалізуючи свій протиправний умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна, ОСОБА_5 та ОСОБА_4 , перебуваючи у вказаному місці та у вказаний час, діючи умисно, за попередньою змовою групою осіб, в умовах воєнного стану, з корисливих мотивів, з метою незаконного збагачення за рахунок чужого майна, таємно від оточуючих, скориставшись тим що за їх діями ніхто не спостерігає, усвідомлюючи незаконний характер своїх дій, зі стін відламали та викрали чотири чавунних батареї на десять секцій, вартістю 550 гривень 00 копійок кожна, загальною вартістю 2200 гривень 00 копійок, належних Маловільшенській об`єднаній територіальній громаді.

В подальшому ОСОБА_5 та ОСОБА_4 залишили місце вчинення злочину, викраденим майном розпорядились на власний розсуд, чим спричинили Маловільшанській об`єднаній територіальній громаді (ЄДРПОУ НОМЕР_1 ) майнової шкоди на суму 2200 гривень 00 копійок.

Відомості про укладену угоду, її реквізити, зміст та визначена міра покарання.

Згідно з наданими угодами про визнання винуватості, сторони повністю погодилися з формулюванням фактичних обставин кримінального правопорушення та його правовою кваліфікацією за ч. 4 ст. 185 КК України.

Обвинувачений ОСОБА_4 повністю визнає свою винуватість у вчиненні кримінального правопорушення і зобов`язався беззастережно визнати в судовому засіданні обвинувачення в обсязі обвинувачення.

Обвинувачений ОСОБА_5 повністю визнає свою винуватість у вчиненні кримінального правопорушення і зобов`язався беззастережно визнати в судовому засіданні обвинувачення в обсязі обвинувачення.

Сторони погодились на призначення обвинуваченому ОСОБА_4 покарання, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України у виді позбавлення волі на строк 5 (п`ять) років, а також на звільнення ОСОБА_4 на підставі ст. 75 КК України, з випробуванням з іспитовим строком та покладенням обов`язків передбачених ст. 76 КК України.

Сторони погодились на призначення обвинуваченому ОСОБА_5 покарання, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України у виді позбавлення волі на строк 5 (п`ять) років, а також на звільнення ОСОБА_5 на підставі ст. 75 КК України, з випробуванням з іспитовим строком та покладенням обов`язків передбачених ст. 76 КК України.

Мотиви, з яких суд виходив при вирішенні питання про відповідність угоди вимогам цього Кодексу та закону і ухваленні вироку, та положення закону, якими він керувався.

Згідно із п. 1 ч. 4 ст. 469 КПК України, угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у кримінальному провадженні щодо кримінальних проступків, нетяжких злочинів, тяжких злочинів.

Відповідно до ст. 12 КК України, кримінальне правопорушення, передбачене ч. 4 ст. 185 КК України є тяжким злочином.

Відповідно до абз. 5 ч. 4 ст. 469 КПК України, представник потерпілого надав прокурору згоду на укладення обох угод про визнання винуватості.

Отже, у кримінальному провадженні № 0001578, яке внесене до ЄРДР 26 квітня 2024 року стосовно: ОСОБА_5 , а також: ОСОБА_4 , за ознаками кримінального правопорушення - злочину, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, може бути укладена угода про визнання винуватості.

Суд вважає, що обидві угоди про визнання винуватості містять усі необхідні відомості, які передбачені ст. 472 КПК України.

Суд переконався, що їх укладення було добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз, наслідком обіцянок тощо та обвинуваченим роз`яснені наслідки укладення та затвердження угод, передбачені ст. 473 КПК України.

У судовому засіданні, ОСОБА_5 беззаперечно визнав свою винуватість у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, а також засвідчив, що він цілком розуміє що: має право на справедливий судовий розгляд, під час якого сторона обвинувачення зобов`язана довести кожну обставину щодо кримінального правопорушення, у вчиненні якого його обвинувачують; характер обвинувачення; вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди судом.

У судовому засіданні, ОСОБА_4 беззаперечно визнав свою винуватість у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, а також засвідчив, що він цілком розуміє що: має право на справедливий судовий розгляд, під час якого сторона обвинувачення зобов`язана довести кожну обставину щодо кримінального правопорушення, у вчиненні якого його обвинувачують; характер обвинувачення; вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди судом.

Суд зазначає, що надані угоди про визнання винуватості, відповідають вимогам КПК України та закону, адже дії ОСОБА_5 та ОСОБА_4 кваліфіковані правильно за ч. 4 ст. 185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), поєднане із проникненням в інше приміщення, вчинене за попередньою змовою групою осіб, в умовах воєнного стану.

Погоджене ОСОБА_5 покарання відповідає вимогам Загальної та Особливої частин КК України, з огляду на ступінь тяжкості вчиненого ОСОБА_5 кримінального правопорушення, обставини, які пом`якшують покарання, а саме: щире каяття та активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення, відсутність обставин, які обтяжують покарання, дані про його особу, зазначені у вступній частині вироку, а також враховуючи те, що він медичну допомогу у лікаря-психіатра та лікаря-нарколога не отримує, не перебуває на обліку військовозобов`язаних.

Погоджене ОСОБА_4 покарання відповідає вимогам Загальної та Особливої частин КК України, з огляду на ступінь тяжкості вчиненого ОСОБА_4 кримінального правопорушення, обставини, які пом`якшують покарання, а саме: щире каяття та активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення, відсутність обставин, які обтяжують покарання, дані про його особу, зазначені у вступній частині вироку, а також враховуючи те, що він медичну допомогу у лікаря-психіатра та лікаря-нарколога не отримує, перебуває на обліку військовозобов`язаних.

Судом встановлено, що обидві угоди про визнання винуватості, відповідають інтересам суспільства, які полягають в забезпеченні швидшого судового провадження, викритті більшої кількості кримінальних правопорушень або інших більш тяжких кримінальних правопорушень.

Суд вважає, що їх умови не порушують права, свободи чи інтереси сторін або інших осіб.

Обвинувачений ОСОБА_4 виконав взяті на себе зобов`язання, а саме повністю визнав свою винуватість.

Обвинувачений ОСОБА_5 виконав взяті на себе зобов`язання, а саме повністю визнав свою винуватість.

Фактичних обставин, які свідчать про відсутність підстав для визнання винуватості, судом не установлено.

Отже, суд вважає, що наявні умови для її затвердження.

Відповідно до ч. 5 ст. 65 КК України, ??у випадку затвердження вироком угоди про примирення або про визнання вини суд призначає покарання, узгоджене сторонами угоди.

Отже, суд призначає обвинуваченому ОСОБА_5 узгоджене в угоді про визнання винуватості покарання у виді позбавлення волі на строк 5 (п`ять) років.

Отже, суд призначає обвинуваченому ОСОБА_4 узгоджене в угоді про визнання винуватості покарання у виді позбавлення волі на строк 5 (п`ять) років.

Відповідно до ч. 2 ст. 75 КК України, суд приймає рішення про звільнення від відбування покарання з випробуванням у випадку затвердження угоди про примирення або про визнання вини, якщо сторонами угоди узгоджено покарання у виді виправних робіт, службового обмеження для військовослужбовців, обмеження волі, позбавлення волі на строк не більше п`яти років, а також узгоджено звільнення від відбування покарання з випробуванням.

Отже, оскільки сторони угоди про визнання винуватості, узгодили обвинуваченому ОСОБА_5 звільнення від відбування покарання, суд вважає за можливе застосувати до нього положення ч. 2 ст. 75 КК України та, з огляду на установлені дані про його особу, відсутність претензій з боку потерпілого, ставлення до вчиненого кримінального правопорушення, наявність двох пом`якшуючих покарання обставин, вважає за необхідне звільнити його від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком 1 (один) рік та покласти на нього обов`язки, визначені в ч. 1 та п. 2 ч. 3 ст. 76 КК України.

Своєю чергою, оскільки сторони угоди про визнання винуватості, узгодили обвинуваченому ОСОБА_4 звільнення від відбування покарання, суд вважає за можливе застосувати до нього положення ч. 2 ст. 75 КК України та, з огляду на установлені дані про його особу, відсутність претензій з боку потерпілого, ставлення до вчиненого кримінального правопорушення, наявність двох пом`якшуючих покарання обставин, вважає за необхідне звільнити його від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком 1 (один) рік та покласти на нього обов`язки, визначені в ч. 1 та п. 2 ч. 3 ст. 76 КК України.

Мотиви ухвалення інших рішень щодо питань, які вирішуються судом при ухваленні вироку, та положення закону, якими керувався суд.

Підстав, передбачених ч. 2 ст. 177 КПК України для застосування до обвинувачених запобіжних заходів, судом не встановлено, оскільки у порядку ст. 331 КПК України, від прокурора клопотань про це не надходило.

Керуючись ст. 100, 177, 331, 368, 374, 392, 395, 475, 532 КПК України, суд

У Х В А Л И В:

затвердити угоду про визнання винуватості, яка укладена 02 липня 2024 року між прокурором Білоцерківської окружної прокуратури Київської області ОСОБА_3 та обвинуваченим ОСОБА_5 , за участю захисника ОСОБА_6 , за згодою представника потерпілого Маловільшанської об`єднаної територіальної громади ОСОБА_7 .

Визнати ОСОБА_5 винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України та призначити йому покарання у виді позбавлення волі на строк 5 (п`ять) років.

Згідно із ч. 2 ст. 75 КК України, звільнити ОСОБА_5 від відбування покарання з випробуванням, якщо він протягом іспитового строку не вчинить нового кримінального правопорушення і виконає покладені на нього обов`язки.

Установити ОСОБА_5 іспитовий строк тривалістю 1 (один) рік.

На підставі ч. 1 ст. 76 КК України, зобов`язати ОСОБА_5 , виконувати такі обов`язки:

1) періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

2) повідомляти уповноважений орган з питання пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання;

3) не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Іспитовий строк обчислювати з 03 липня 2024 року.

Затвердити угоду про визнання винуватості, яка укладена 02 липня 2024 року між прокурором Білоцерківської окружної прокуратури Київської області ОСОБА_3 та обвинуваченим ОСОБА_4 , за участю захисника ОСОБА_6 , за згодою представника потерпілого Маловільшанської об`єднаної територіальної громади ОСОБА_7 .

Визнати ОСОБА_4 винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України та призначити йому покарання у виді позбавлення волі на строк 5 (п`ять) років.

Згідно із ч. 2 ст. 75 КК України, звільнити ОСОБА_4 від відбування покарання з випробуванням, якщо він протягом іспитового строку не вчинить нового кримінального правопорушення і виконає покладені на нього обов`язки.

Установити ОСОБА_4 іспитовий строк тривалістю 1 (один) рік.

На підставі ч. 1 ст. 76 КК України, зобов`язати ОСОБА_4 , виконувати такі обов`язки:

1) періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

2) повідомляти уповноважений орган з питання пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання;

3) не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Іспитовий строк обчислювати з 03 липня 2024 року.

Вирок може бути оскаржений до Київського апеляційного суду, через Білоцерківський міськрайонний суд Київської області, протягом тридцяти днів з дня його оголошення, з обмеженнями передбаченими ст. 394, 424 КПК України.

Вирок набирає законної сили у порядку визначеному ст. 532 КПК України.

Копію вироку негайно вручити прокурору та обвинуваченому.

Суддя

Білоцерківського міськрайонного суду Ірина ДУБАНОВСЬКА

Київської області