ДЗЕРЖИНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД МІСТА КРИВОГО РОГУ
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
В И Р О К

іменем України

Справа № 210/3043/24

Провадження № 1-кп/210/533/24

28 травня 2024 року

Дзержинський районний суд міста Кривого Рогу Дніпропетровської області в складі:

головуючого-судді: ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судових засідань: ОСОБА_2 ,

розглянувши у спрощеному порядку в залі Дзержинського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000222 від 20 травня 2024 року, за обвинуваченням:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , місце народження: м. Комсомольське, Старобешівського району, Донецької області, громадянки України, маючої середню освіту, офіційно не працюючої, не заміжньої, не маючої на утриманні малолітніх, неповнолітніх дітей, та інших непрацездатних осіб, зареєстрованої та проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 , в силу положень ст.89 КК України вважається такою, що раніше не судима,

у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ст.126 ч.1 КК України, -

В С Т А Н О В И В:

Досудовим розслідуванням встановлено, що 19 травня 2024 року, приблизно о 15:00 годині, ОСОБА_3 знаходилась на зупинці громадського транспорту біля буд. №10 по вул. Соборності в Металургійному районі м. Кривого Рогу Дніпропетровської області , де також перебувала потерпіла ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Під час спілкування, між ОСОБА_4 та ОСОБА_3 , на ґрунті раптово виниклих особистих неприязних відносин, виник словесний конфлікт, внаслідок чого у останньої виник умисел, спрямований на завдання побоїв, з метою завдання фізичного болю ОСОБА_4 .

Реалізуючи свій протиправний умисел, ОСОБА_3 , стоячи обличчям до правого боку ОСОБА_4 , на відстані приблизно витягнутої руки, долонею правої руки штовхнула потерпілу в тулуб, в область живота з правої сторони, після чого знову долонею правої руки штовхнула потерпілу в праве плече, від чого потерпіла зробила крок назад.

Продовжуючи свої протиправні дії, ОСОБА_3 , стоячи обличчям до ОСОБА_4 , долонею правої руки нанесла один удар по обличчю потерпілої в область лівої шоки.

Таким чином, своїми протиправними діями, ОСОБА_3 завдала потерпілій ОСОБА_4 побоїв, які завдали фізичного болю і не спричинили тілесних ушкоджень.

Дії ОСОБА_3 кваліфіковано за ст.126 ч.1 КК України, за ознаками умисного завдання побоїв, які завдали фізичного болю і не спричинили тілесних ушкоджень.

Частиною 2 ст.382 КПК України визначено, що суд розглядає обвинувальний акт щодо вчинення кримінального проступку без проведення судового розгляду в судовому засіданні за відсутності учасників судового провадження, якщо обвинувачений не оспорює встановлені під час дізнання обставини і згоден з розглядом обвинувального акта.

Від прокурора Криворізької південної окружної прокуратури ОСОБА_5 надійшло клопотання, в якому зазначено, що враховуючи те, що підозрювана ОСОБА_3 , беззаперечно визнала свою винуватість, не оспорює встановлені досудовим розслідуванням обставини, і вона згодна з розглядом обвинувального акта за її відсутності, у зв`язку із чим клопоче про розгляд обвинувального акту відносно останньої у спрощеному порядку без проведення судового розгляду в судовому засіданні.

Обвинувачена ОСОБА_3 , яка була представлена захисником адвокатом ОСОБА_6 , надала письмову заяву, в якій зазначає, що свою вину у вчиненні кримінального проступку вона беззастережно визнає в повному обсязі, згодна із встановленими досудовим розслідуванням обставинами вчинення кримінального проступку.

Також, у вказаній заяві зазначає, що їй роз`яснено та зрозуміло зміст встановлених досудовим розслідуванням обставин, а також про її обізнаність у тому, що у разі надання згоди на розгляд обвинувального акта у спрощеному порядку вона буде позбавлена права оскаржувати вирок в апеляційному порядку з підстав розгляду провадження за відсутності учасників судового провадження, недослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені досудовим розслідуванням обставини.

Потерпілою ОСОБА_4 також надано письмову заяву про розгляд обвинувального акту у спрощеному провадженні.

У відповідності до частини 4 ст.107 КПК України в разі, якщо відповідно до положень цього Кодексу судове провадження здійснюється судом за відсутності осіб, фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді не здійснюється.

Органом досудового розслідування встановлено обставини вчинення кримінального проступку.

ОСОБА_3 в поданій заяві зазначені обставини не оспорює, згодна із встановленими досудовим розслідуванням обставинами, свою вину у вчиненні вказаного кримінального проступку беззастережно визнає в повному обсязі, її позиція є добровільною та не є наслідком будь-якого примусу.

Суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, дійшов висновку, що під час розгляду обвинувального акту матеріалами провадження підтверджено факт скоєння ОСОБА_3 кримінального проступку, дії обвинуваченої вірно кваліфіковані за ст.126 ч.1 КК України.

Згідно з частини 2 ст.65 КК України особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень. Більш суворий вид покарання з числа передбачених за вчинене кримінальне правопорушення призначається лише у разі, якщо менш суворий вид покарання буде недостатній для виправлення особи та попередження вчинення нею нових кримінальних правопорушень. Виходячи із принципів справедливості, співмірності та індивідуалізації - покарання має бути адекватним (відповідним) характеру вчинених дій, їх небезпечності та даним про особу.

При призначенні покарання обвинуваченій, згідно з вимогами статей 65-67 КК України та роз`ясненнями постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 24 жовтня 2003 року «Про практику призначення судами кримінального покарання» (з наступними змінами), суд з додержанням принципів законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання, враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, яке, відповідно до ст.12 КК України відноситься до кримінальних проступків, винну особу, яка в силу положень ст.89 КК України вважається такою, що раніше не судима, офіційно не працює, не заміжня, не має на утриманні малолітніх, неповнолітніх дітей, та інших непрацездатних осіб, на обліку у лікаря-психіатра та лікаря-нарколога не перебувала та не перебуває, характеризується позитивно.

На підставі ст.66 КК України як обставиною, що пом`якшує покарання обвинуваченій, суд враховує щире каяття обвинуваченої у вчиненому.

Обставин, згідно з положеннями статті 67 КК України, що обтяжують покарання обвинуваченій, судом не встановлено.

З урахуванням характеру і ступеня суспільної небезпеки скоєного кримінального проступку, даних про особу обвинуваченої, а також інших обставин кримінального провадження в їх сукупності, суд визнає необхідним та достатнім для виправлення обвинуваченої і попередження вчинення нею нових кримінальних правопорушень призначення їй покарання у виді громадських робіт.

Дане покарання, виходячи з принципів законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації, буде необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченої та попередження вчиненню нею нових кримінальних правопорушень. Крім того, призначення такого покарання буде відповідати принципу необхідності і достатності для виправлення обвинуваченої і є дотриманням судом принципів «рівних можливостей» та «справедливого судового розгляду», встановлених ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року та не суперечить практиці Європейського Суду з прав людини та нормам кримінального законодавства України.

Матеріальні збитки відносно потерпілої відсутні. Цивільний позов не заявлено. Право потерпілій на його пред`явлення роз`яснено.

Судові витрати на залучення експертів та речові докази у кримінальному провадженні відсутні.

Запобіжний захід не обирався.

Керуючись ст.ст.374, 381-382, 394, 424, 473, 475 КПК України, суд, -

У Х В А Л И В:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винною у пред`явленому обвинуваченні і призначити їй покарання за ст.126 ч.1 КК України, у виді 60 (шістдесяти) годин громадських робіт.

Запобіжний захід відповідно до видів, передбачених ст.131 КПК України не обирався.

Матеріали кримінального провадження за №0000222 від 20 травня 2024 року, в одному томі, залишити при обвинувальному акті, справа №210/3043/24, провадження №1-кп/210/533/24.

У відповідності до частини 1 статті 394 КПК України вирок суду першої інстанції, ухвалений за результатами спрощеного провадження в порядку, передбаченому статями 381 та 382 цього Кодексу, не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав розгляду провадження за відсутності учасників судового провадження, недослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені досудовим розслідуванням обставини.

Вирок може бути оскаржено до Дніпровського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги через Дзержинський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області протягом 30 діб з дня його проголошення, а засудженою в той же строк з часу отримання копії вироку.

Суддя: ОСОБА_1