Справа №:755/2279/24
Провадження №: 1-кс/755/592/24
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"19" лютого 2024 р. м.Київ

Слідчий суддя Дніпровського районного суду м.Києва ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участю прокурора ОСОБА_3 , адвоката ОСОБА_4 , розглянувши в режимі відеоконференції клопотання старшого слідчого 3 відділу слідчого управління Головного управління Служби безпеки України в Автономній Республіці Крим капітана юстиції ОСОБА_5 у кримінальному проваджені №0000090 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.5 ст.111-1 КК України про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо підозрюваної ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м.Євпаторія АР Крим, громадянки України, зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимої,-

ВСТАНОВИВ:

Старший слідчий 3 відділу слідчого управління Головного управління Служби безпеки України в Автономній Республіці Крим капітана юстиції ОСОБА_5 , за погодженням з процесуальним керівником у кримінальному провадженні прокурором відділу нагляду за додерженням законів регіональним органом безпеки та процесуального керівництва і публічного обвинувачення у кримінальних провадження щодо злочинів, вчинених в умовах збройного конфлікту прокуратури АР Крим та міста Севастополя ОСОБА_3 , звернувся до суду в рамках кримінального провадження №0000090 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.5 ст.111-1 КК України з клопотанням про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо підозрюваної ОСОБА_6 , яка підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.5 ст.111-1 КК України.

Згідно мотивів клопотання, органом досудового розслідування встановлено, що у період 19-22 лютого 2014 року, Російська, Федерація (далі - РФ), використовуючи загострення політико соціальної напруженості в Україні, як привід для вторгнення на її суверенну територію, в порушення міжнародно-правових норм, у т.ч. Договору про дружбу, співпрацю та партнерство між Україною та Російською Федерацією (ратифікований Законом України № 13/98-ВР від 14.01.1998 та Федеральним Законом РФ № 42-ФЗ від 02.03.1999), Конституції України, із застосуванням кадрових військових підрозділів своїх збройних сил а також підконтрольних уряду РФ проросійських політичних та інших організацій та об`єднань, вчинила захоплення адміністративних будівель органів державної влади України в Автономній Республіці Крим, блокування українських військових частин, а також організацію і проведення незаконного «референдуму щодо самовизначення Криму» на території АР Крим, із заздалегідь відомим та підконтрольним РФ результатом, який в подальшому став формальною підставою для прийняття незаконного рішення про включення до складу РФ території АР Крим і міста Севастополя на правах суб`єктів Федерації.

Таким чином, з 20.02.2014 року РФ як держава-агресор, здійснила окупацію території України - півострова Крим із застосуванням збройних сил, військових підрозділів та парамілітарних утворень.

З метою реалізації політики окупації та остаточного приєднання тимчасово окупованої території АР Крим та м. Севастополь до складу РФ, а також придушення спротиву проукраїнського населення Криму, вищим керівництвом РФ було прийнято низку «законів та підзаконних нормативних актів», якими незаконно створено так звані судові, правоохоронні органи та органи місцевого самоврядування Республіки Крим.

В подальшому 24 лютого 2022 року, у зв`язку з відкритим військовим вторгненням РФ в Україну, на підставі пропозиції Ради національної безпеки

і оборони України, відповідно до пункту 20 частини першої статті 106 Конституції України, Закону України «Про правовий режим воєнного стану» Президент України видав Указ № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні», затвердженого Законом України «Про введення військового стану в Україні» №2002-ІХ від 24.02.2022 та строк дії якого продовжувався відповідними Указами Президента до теперішнього часу.

Так, громадянка України, ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , будучи уродженкою міста Євпаторія АР Крим, маючи стійкий, виниклий за невстановлених досудовим розслідуванням обставин умисел, усвідомлюючи суспільну небезпеку своїх дій, діючи умисно, всупереч інтересам держави Україна, її суверенітету й територіальній цілісності, добровільно зайняла посаду, пов`язану з виконанням організаційно-розпорядчих функцій у незаконних органах влади, створених на тимчасово окупованій території України - Автономній Республіці Крим (ТОТУ АР Крим).

Також, ОСОБА_6 з 2014 року активно сприяла та сприяє окупаційній владі РФ на ТОТУ АР Крим і обіймала різні керівні посади у незаконно створених державних органах півострову. Зокрема з січня 2017 року по вересень 2020 року остання, маючи достатній рівень освіти, спеціальних знань і життєвого досвіду для усвідомлення фактів анексії АР Крим з боку РФ, з власної ініціативи, добровільно вирішила особисто взяти участь в утворенні та функціонуванні на території АР Крим системи незаконних органів самоврядування та для цього обіймала посаду т.зв. «Начальника управления имущественных отношений муниципального казенного учереждения департамента развития муниципальной собственности Администрации города Симферополя Республики Крым», а також з вересня 2020 місяця по червень місяць 2022 обіймала посаду т.зв «Заместитель министра имущественных и земельных отношений Республики Крым».

Реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на добровільне зайняття посади, пов`язаної з виконанням організаційно-розпорядчих функцій, ОСОБА_6 , усвідомлюючи протиправний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно-небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, всупереч врегульованим чинним законодавством України суспільним відносинам у сфері національної безпеки України, перебуваючи на ТОТУ АР Крим, за власною згодою, згідно з т.зв. «Распоряжением Председателя Совета министров Республики Крым от 01 июля 2022 года № 176-рп «О ОСОБА_6 », з 01.07.2022 була призначена на посаду т.зв. «Первого заместителя министра имущественных и земельных отношений Республики Крым», чим виконала всі необхідні дії, направленні на доведення свого злочинного умислу до кінця та де і на даний час здійснює свою протиправну діяльність шляхом виконання організаційно-розпорядчих функцій та ведення пропагандистської політики серед населення окупованої території.

Тобто, вказані обставини означають те, що ОСОБА_6 добровільно прийняла на себе обов`язки, пов`язані з діяльністю незаконних органів влади на ТОТУ АР Крим, всупереч законодавству України, та на неї було покладено ряд функцій по реалізації політики незаконно створених на ТОТ АР Крим органів влади, що спрямована на виконання спеціальних функцій та завдань т.зв. «органы исполнительной власти».

В свою чергу, діяльність ОСОБА_6 на посаді т.зв. «Первого заместителя министра имущественных и земельных отношений Республики Крым», в контексті реалізації наданих її повноважень, активно висвітлювалася в соціальних мережах, зокрема на інформаційних ресурсах т.зв «Республики Крым», при цьому ОСОБА_6 в силу наявної освіти та життєвого досвіду достеменно розуміла протиправність своїх дій, однак здійснювала та продовжує здійснювати сприяння реалізації політики окупаційної, влади РФ на території АР Крим, що свідчить про наявність у останьої прямого умислу та про добровільність її дій.

Таким чином, громадянка України ОСОБА_6 ІНФОРМАЦІЯ_1 , підозрюється у вчиненні злочину, передбаченого ч. 5 ст. 111 1 КК України - колабораційна діяльність, тобто добровільне зайняття громадянином України посади, пов`язаної з виконанням організаційно-розпорядчих функцій у незаконних органах.

За вказаним фактом 17.04.2023 року було розпочато кримінальне провадження №0000090 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.5 ст.111-1 КК України, про що внесено відповідні відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань.

10.11.2023 року в рамках даного кримінального провадження було складено письмове повідомлення про підозру ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.5 ст.111-1 КК України.

10.11.2023 року у зв`язку з тим, що ОСОБА_6 знаходиться на тимчасово окупованій території АР Крим, письмове повідомлення про підозру останній було вручено у спосіб передбачений КПК України, тобто шляхом опублікування повідомлення про підозру в газеті «Урядовий кур`єр» (№226 (7624) від 10.11.2023 року) та на офіційному веб-сайті Офісу Генерального прокурора (протокол огляду від 13.11.2023 року).

Крім того, в обґрунтування клопотання слідчий посилається на те, що ОСОБА_6 на офіційну поштову скриньку так званого «Министерства имущественных и земельных отношений Республики Крым», де працює ОСОБА_6 було направлено сканкопію повного тексту повідомлення про підозру, лист з відповідним повідомленням та повістки про виклик до слідчого для проведення слідчих і процесуальних дій на 14.11.2023 року, 15.11.2023 року та 16.11.2023 року року (протокол огляду від 13.11.2023 року).

Також, згідно мотивів клопотання, слідством на даний час встановлено, що підозрювана ОСОБА_6 переховується від органів досудового розслідування на тимчасово окупованій території АР Крим, з метою ухилення від кримінальної відповідальності, що підтверджується матеріалами оперативного підрозділу: відповідь на доручення за вих. № 76/14/91-2080 від 19.04.2023 року.

Разом з тим, згідно відповіді заступника керівника Офісу Президента України ОСОБА_7 вбачається, що ОСОБА_6 не зверталась до Комісії при Президентові України з питань громадянства у встановленому порядку.

У зв`язку з тим, що підозрювана переховується від органів досудового розслідування з метою ухилення від кримінальної відповідальності і її місцезнаходження невідоме, 17.11.2023 року ОСОБА_6 було оголошено у розшук.

17.11.2023 року начальником слідчого управління Головного управління СБ України в АР Крим підполковником юстиції ОСОБА_8 винесено постанову про зупинення досудового розслідування у кримінальному провадженні №0000090 на підставі п.2 ч.1 ст.280 КПК України.

29.01.2024 року старшим слідчим 3 відділу слідчого управління Головного управління СБ України в АР Крим капітана юстиції ОСОБА_5 постановлено постанову про відновлення досудового розслідування у кримінальному провадженні №0000090 на підставі ч.1 ст.282 КПК України.

Поряд з цим, мотивуючи клопотання слідчий зазначає, що відповідно до вимог ч.6 ст.176 КПК України під час дії воєнного стану до осіб, які підозрюються або обвинувачуються у вчиненні злочинів, передбачених статтями 109-114-1, 258-258-5, 260, 261, 437-442 КК України, за наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, застосовується запобіжний захід, визначений пунктом 5 частини першої цієї статті.

Вищезазначене на думку слідства підтверджує наявність ризику, передбаченого п.1 ч.1 ст.177 КК України, а саме: підозрювана може переховуватись від органу досудового розслідування та суду.

Також, згідно клопотання слідчий посилається на те, що ОСОБА_6 , використовуючи знайомство та різноманітну залежність від неї свідків у даному провадженні, перебування значної частини свідків на окупованій російською федерацією частині території України може здійснювати на них вплив, у тому числі і у способи, небезпечні для життя і здоров`я, з метою зміни, спотворення їх показань чи відмови від дачі показань, що підтверджує наявність ризику, передбаченого п.3 ч.1 ст.177 КК України, а саме: підозрювана може незаконно впливати на свідків.

Вказані обставини, а також те, що ОСОБА_6 у провадженні господарської діяльності у взаємодії з державою-агресором, незаконними органами влади, створеними на тимчасово окупованій території, у тому числі окупаційною адміністрацією держави-агресора (злочин, який, відповідно до ст. 12 КК України є тяжким злочином за який передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк від 5 до 10 років), вказують на думку слідства на наявність ризиків, передбачених п.п. 1, 3 і 5 ч. 1 ст. 177 КПК України та свідчать про те, що вона переховується від органів досудового розслідування та суду, може незаконно впливати на свідків чи продовжувати вчинення злочину, у якому підозрюється, а також іншим чином перешкоджати кримінальному провадженню.

А тому, згідно мотивів клопотання, з урахуванням неможливості запобігання вищенаведеним ризикам у інший спосіб, ніж обрання стосовно підозрюваної ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, підстав для застосування більш м`якого запобіжного заходу щодо підозрюваної ОСОБА_6 орган досудового розслідування не вбачає.

В судовому засіданні прокурор вказане клопотання підтримав в повному обсязі та просив суд задовольнити його з наведених мотивів, обгурнтовуючи клопотання прокурор посилається на те, що підозрювана ОСОБА_6 вчинила кримінальне правопорушення, передбачене ч.5 ст.111-1 КК України, за яке законом передбачене покарання від 5 до 10 років позбавлення волі, з позбавленням права обіймати певні посади або займатися певною діяльністю на строк від десяти до п`ятнадцяти років та з конфіскацією майна або без такої, а тому існують ризики, передбачені п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України. Разом з тим, прокурор зазначив, що підозрювана ОСОБА_6 переховується від органів досудового розслідування на тимчасово окупованій території АР Крим, з метою ухилення від кримінальної відповідальності.

Захисник підозрюваної ОСОБА_6 - адвокат ОСОБА_4 в судовому засіданні заперечував проти задоволення клопотання, посилаючись на порушення прав його підзахисної ОСОБА_6 та просив суд відмовити в задоволенні клопотання слідчого.

Підозрювана ОСОБА_6 у судове засідання не з`явилась. Викликалась шляхом публікації судової повістки у загальнодержавному засобі масової інформації - газеті «Урядовий кур`єр» та на офіційному веб-сайті Офісу Генерального прокурора та на сайті Дніпровського районного суду міста Києва.

А тому, згідно положень ч.8 ст.135 КПК України, підозрювана ОСОБА_6 вважається особою, яка належним чином повідомлена про виклик.

Вивчивши клопотання, додані до нього документи, якими слідчий обґрунтовує доводи клопотання, вислухавши вищенаведені пояснення прокурора, який підтримав клопотання з мотивів викладених у клопотанні та вказав відповідні доводи в судовому засіданні, вислухавши вищенаведені пояснення захисника, слідчий суддя приходить до наступного.

Так, 17.04.2023 року було розпочато кримінальне провадження №0000090 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.5 ст.111-1 КК України, про що внесено відомості до ЄРДР.

Також, судом встановлено, що згідно постанови в.о. Генерального прокурора ОСОБА_9 від 24.05.2023 року, підслідність кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000090 від 17.04.2023 року, за підозрою ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.5 ст. 111-1 КК України визначено за слідчими ГУ СБУ в Автономній Республіці Крим.

Відповідно до положень ч. 1 ст. 184 КПК України, клопотання слідчого, прокурора про застосування запобіжного заходу подається до місцевого загального суду, в межах територіальної юрисдикції якого знаходиться орган досудового розслідування, а в кримінальних провадженнях щодо кримінальних правопорушень, віднесених до підсудності Вищого антикорупційного суду, - до Вищого антикорупційного суду, і повинно містити: 1) короткий виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, в якому підозрюється або обвинувачується особа; 2) правову кваліфікацію кримінального правопорушення із зазначенням статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність; 3) виклад обставин, що дають підстави підозрювати, обвинувачувати особу у вчиненні кримінального правопорушення, і посилання на матеріали, що підтверджують ці обставини; 4) посилання на один або кілька ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу; 5) виклад обставин, на підставі яких слідчий, прокурор дійшов висновку про наявність одного або кількох ризиків, зазначених у його клопотанні, і посилання на матеріали, що підтверджують ці обставини; 6) обґрунтування неможливості запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні, шляхом застосування більш м`яких запобіжних заходів; 7) обґрунтування необхідності покладення на підозрюваного, обвинуваченого конкретних обов`язків, передбачених частиною п`ятою статті 194 цього Кодексу.

Як вбачається з долученої до матеріалів клопотання виписки з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, слідче управління Головного управління Служби безпеки України в Автономній Республіці Крим знаходиться за адресою: вул. Юрія Поправки, 14-А, м. Київ (а. 153), що свідчить про звернення з даним клопотанням за правилами підсудності, відповідно до вимог КПК України, до належного суду.

Відповідно до вимог ч.1 ст.42 КПК України, підозрюваним є особа, якій у порядку, передбаченому статтями 276-279 цього Кодексу, повідомлено про підозру, особа, яка затримана за підозрою у вчиненні кримінального правопорушення, або особа, щодо якої складено повідомлення про підозру, однак його не вручено їй внаслідок не встановлення місцезнаходження особи, проте вжито заходів для вручення у спосіб, передбачений цим Кодексом для вручення повідомлень.

Відповідно до вимог ч.8 ст.135 КПК України, повістка про виклик особи, стосовно якої існують достатні підстави вважати, що така особа виїхала та/або перебуває на тимчасово окупованій території України, території держави, визнаної Верховною Радою України державою-агресором, у випадку обґрунтованої неможливості вручення їй такої повістки згідно з частинами першою, другою, четвертою - сьомою цієї статті, публікується в засобах масової інформації загальнодержавної сфери розповсюдження та на офіційному веб-сайті Офісу Генерального прокурора.

Особа, зазначена в абзаці першому цієї частини, вважається такою, яка належним чином повідомлена про виклик, з моменту опублікування повістки про її виклик у засобах масової інформації загальнодержавної сфери розповсюдження та на офіційному веб-сайті Офісу Генерального прокурора.

У випадку наявності в особи, зазначеної в абзаці першому цієї частини, захисника (захисників) копія повістки про її виклик надсилається захиснику (захисникам).

10.11.2023 року складено та погоджено повідомлення про підозру ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.5 ст.111-1 КК України.

Як вбачається з долучених до клопотання матеріалів кримінального провадження, слідчим вживались заходи для вручення у спосіб, передбачений КПК України, вищезазначеного повідомлення про підозру.

Захиснику ОСОБА_4 було вручено повідомлення про підозру 16.11.2023 року.

Разом з тим, органом досудового розслідування у загальнодержавному засобі масової інформації - газеті «Урядовий кур`єр» 10.11.2023 року (№226 (7624)), та на офіційному сайті Офісу Генерального прокурора 10.11.2023 року розміщувались повідомлення про підозру та повістки про виклик ОСОБА_6 на 14.11.2023 року, 15.11.2023 року та 16.11.2023 року для проведення за її участю необхідних слідчих та процесуальних дій у кримінальному провадженні, однак ОСОБА_6 на вказані виклики не з`явилась, причини неявки не повідомила.

Постановою від 17.11.2023 року у кримінальному провадженні №0000090 від 17.04.2023 року ОСОБА_6 було оголошено в розшук.

17.11.2023 року начальником слідчого управління Головного управління СБ України в АР Крим підполковником юстиції ОСОБА_8 винесено постанову про зупинення досудового розслідування у кримінальному провадженні №0000090 на підставі п.2 ч.1 ст.280 КПК України.

29.01.2024 року старшим слідчим 3 відділу слідчого управління Головного управління СБ України в АР Крим капітана юстиції ОСОБА_5 постановлено постанову про відновлення досудового розслідування у кримінальному провадженні №0000090 на підставі ч.1 ст.282 КПК України

Відповідно до вимог ч. 6 ст. 193 КПК України, слідчий суддя, суд розглядає клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та може обрати такий запобіжний захід за відсутності підозрюваного, обвинуваченого лише у разі доведення прокурором наявності підстав, передбачених статтею 177 цього Кодексу, а також наявності достатніх підстав вважати, що підозрюваний, обвинувачений виїхав та/або перебуває на тимчасово окупованій території України, території держави, визнаної Верховною Радою України державою-агресором, та/або оголошений у міжнародний розшук. У такому разі після затримання особи і не пізніш як через сорок вісім годин з часу її доставки до місця кримінального провадження слідчий суддя, суд за участю підозрюваного, обвинуваченого розглядає питання про застосування обраного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою або його зміну на більш м`який запобіжний захід, про що постановляє ухвалу.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 177 КПК України підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

Вимога розумної підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно зв`язують підозрюваного з певним злочином і вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення звинувачення, що у даному випадку стороною обвинувачення дотримано, оскільки наявні, на цей час докази у провадженні об`єктивно пов`язують підозрюваного з цим злочином, тобто виправдовують необхідність подальшого розслідування у цьому провадженні з метою дотримання завдань КПК України визначених ст. 2.

Дослідженням матеріалів по розгляду клопотання, згідно висновків зроблених органом досудового розслідування щодо ОСОБА_6 будь-яких даних необґрунтованих чи недопустимих судом не встановлено.

Виходячи з поняття «обґрунтована підозра», приведеного в п. 175 рішення Європейського суду з прав людини від 21 квітня 2011 року у справі «Нечипорук і Йонкало проти України», обґрунтована підозра означає, що існують факти і інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення.

При цьому, обставини здійснення підозрюваним конкретних дій та доведеність його вини, потребують перевірки та оцінки у сукупності з іншими доказами у кримінальному провадженні під час подальшого досудового розслідування, що не виключає можливості обрання підозрюваному запобіжного заходу.

Такий висновок цілком узгоджується із правовими позиціями, наведеними у рішеннях Європейського суду з прав людини. Зокрема, у справі «Мюррей проти Сполученого Королівства» № 14310/88 від 23.10.1994 суд зазначив, що «факти, які є причиною виникнення підозри не повинні бути такими ж переконливими, як і ті, що є необхідними для обґрунтування вироку чи й просто висунення обвинувачення, черга якого надходить на наступній стадії процесу кримінального розслідування».

Наведені в клопотанні обставини та додані до нього документи, якими слідчий мотивує клопотання, свідчать про наявність обставин, які дають підстави підозрювати ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.5 ст.111-1 КК України, що підтверджується на даному етапі розслідування достатньою сукупністю даних, які наведені у клопотанні та містяться в долучених до клопотання документах, зокрема: в даних повідомлення про вчинення протиправного діяння та рапорті оперативного співробітника ГУ СБУ в АР Крим, з якого вбачається, що ОСОБА_6 , після окупації Кримського півострову у 2014 року активно сприяла та сприяє окупаційній владі РФ на ТОТУ АР Крим і обіймала різні керівні посади у незаконно створених державних органах півострову; відповіддю Департаменту з питань громадянства, паспортизації та реєстрації Державної міграційної служби від 19.07.2023; відповіддю Офісу Президента України від 11.05.2023; відповіддю Головного сервісного центру МВС України від 07.07.2023; відповіддю Державної судової адміністрації від 28.06.2023; протоколом огляду (вебсайт так званого «Правительства Республики Крым») від 25.04.2023; протоколом огляду (вебсайт так званого «Министрества имущественных и земельных отношений Республики Крым») від 29.06.2023; висновком експерта від 25.09.2023 № 489/1 після проведення судової портретної експертизи, іншими матеріалами кримінального провадження у їх сукупності.

Разом з тим, слідчий суддя також вважає доведеними наявність ризиків, передбачених п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, оскільки ОСОБА_6 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, яке відповідно до ст. 12 КК України є тяжким злочином та за яке передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк п`яти до десяти років, з позбавленням права обіймати певні посади або займатися певною діяльністю на строк від десяти до п`ятнадцяти років та з конфіскацією майна або без такої, на виклики слідчого, прокурора та суду не з`являється, наразі переховується від органів досудового розслідування, використовуючи знайомство та залежність від неї свідків у даному кримінальному провадженні, які перебувають на тимчасово окупованій російською федерацією частині території України, ОСОБА_6 може здійснювати на них вплив, у тому числі і у способи, небезпечні для життя і здоров`я, з метою зміни, спотворення їх показань чи відмови від дачі показань, а також може продовжувати вчиняти інші кримінальні правопорушення, в тому числі іншим чином перешкоджати кримінальному провадженню.

А тому, слідчий суддя приходить до висновку про наявність правових підстав, з якими закон пов`язує можливість вирішення питання про обрання особі запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою в порядку ч. 6 ст. 193 КПК України.

Крім того, розглядаючи дане клопотання, слідчий суддя ваховує положення ч.6 ст.176 КПК України, якими встановлено, що під час дії воєнного стану до осіб, які підозрюються або обвинувачуються у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених статтями 109-114-2, 258-258-6, 260, 261, 437-442 Кримінального кодексу України, за наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, застосовується запобіжний захід, визначений пунктом 5 частини першої цієї статті.

Відповідно до вимог п.5 ч.1 ст.176 КПК України, таким запобіжним заходом є тримання під вартою.

У разі постановлення слідчим суддею, судом ухвали про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно підозрюваного, обвинуваченого на підставі частини шостої статті 193 цього Кодексу строк дії такої ухвали не зазначається. (ч. 4 ст. 197 КПК України)

Згідно абзацу 2 ч.4 ст.183 КПК України, при обранні запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно підозрюваного, обвинуваченого, який оголошений у міжнародний розшук, та/або який виїхав, та/або перебуває на тимчасово окупованій території України, території держави, визнаної Верховною Радою України державою-агресором, розмір застави не визначається.

На підставі викладеного, слідчий суддя приходить до висновку про необхідність задоволення клопотання слідчого про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою підозрюваній ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в порядку ч. 6 ст. 193 КПК України.

За таких обставин, керуючись вимогами ст.ст.131, 132, 176-178, 183, 193, 194, 309, 310 КПК України, слідчий суддя,-

УХВАЛИВ:

Клопотання старшого слідчого 3 відділу слідчого управління Головного управління Служби безпеки України в Автономній Республіці Крим капітана юстиції ОСОБА_5 у кримінальному проваджені №0000090 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.5 ст.111-1 КК України про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо підозрюваної ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м.Євпаторія АР Крим, громадянки України, зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимої - задовольнити.

Обрати підозрюваній ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ,запобіжний захід у виді тримання під вартою, без визначення суми застави, в порядку ч. 6 ст. 193 КПК України.

Після затримання особи і не пізніш як через сорок вісім годин з часу її доставки до місця кримінального провадження слідчий суддя за участю підозрюваного розглядає питання про застосування обраного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою або його зміну на більш м`який запобіжний захід, про що постановляє ухвалу.

Ухвала підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Київського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя