ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 лютого 2024 року м. Одеса

Малиновський районний суд міста Одеси у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

за участю прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду кримінальне провадження №521/27409/23 щодо:

ОСОБА_5 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в с. Гонорівка Піщанського району Вінницької області, громадянина України, із неповною середньою освітою, не працюючого, не одруженого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , та проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого,

обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 185, ч. 4 ст. 185 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

15.09.2023 близько 12 годині, ОСОБА_6 , перебуваючи в підвальному приміщенні до якого є вільний доступ та яке розташоване в під`їзді №1 п`ятиповерхового будинку АДРЕСА_3 , реалізуючи свій злочинний умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна, в умовах воєнного стану, який відповідно до Указу Президента України №64/2022 від 24.02.2022 та Закону України «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» №2102-ХІ від 24.02.2022 введено на всій території України строком на 30 діб, який неодноразово продовжувався в установленому законом порядку, а на момент вчинення кримінального правопорушення Указом Президента України №-51/2023 від 26.07.2023, затвердженого Законом України «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні» №30275-IX від 27.07.2023, продовжено строк дії воєнного стану в Україні з 18 серпня 2023 року строком на 90 діб, визначив предметом свого злочинного посягання майно, що належить ОСОБА_7 .

Реалізуючи свій злочинний умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна, переконавшись, що його дії є непомітними для сторонніх осіб, діючи в умовах воєнного стану, умисно, з корисливих мотивів, з метою особистого збагачення, шляхом вільного доступу, усвідомлюючи суспільно небезпечний та протиправний характер своїх дій, ОСОБА_6 взявши до рук кутову шліфувальну машину марки «Makita GA 5030» з насадкою у вигляді металевої щітки вартістю 2597 (дві тисячі п`ятсот дев`яносто сім) гривень, яка належить потерпілому ОСОБА_7 виніс її до під`їзду та вийшов з нею за межі території вказаного будинку, після чого з місця скоєння злочину зник, отримавши можливість розпорядитись викраденим майном на власний розсуд.

Через деякий час, який обраховується хвилинами, ОСОБА_6 , продовжуючи реалізовувати свій злочинний умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна, переконавшись, що його дії є непомітними для сторонніх осіб, діючи в умовах воєнного стану, повторно, умисно, з корисливих мотивів, з метою особистого збагачення, усвідомлюючи суспільно небезпечний та протиправний характер своїх дій, повернувся до підвальному приміщенні до якого є вільний доступ та яке розташоване в під`їзді №1 п`ятиповерхового будинку АДРЕСА_3 , де взяв електропаяльник для сплаву пластикових труб марки «SUPER-EGO SOCKET 75- 110», червоного кольору вартістю 2500 (дві тисячі п`ятсот) гривень, який належить потерпілому ОСОБА_7 , виніс його до під`їзду та вийшов з ним за межі території вказаного будинку, після чого, з місця скоєння злочину зник, отримавши можливість розпорядитись викраденим майном на власний розсуд.

Допитаний у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_6 свою вину в скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України визнав повністю, підтвердив вищевикладені обставини та заявив про щире каяття у вчиненому. При цьому, обвинувачений надав пояснення, які повністю співвідносяться з обставинами, викладеними у обвинувальному акті.

Роз`яснивши учасникам процесу положення ч. 3 ст. 349 КПК України, суд визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються. При цьому судом встановлено, що обвинувачений правильно розуміє зміст цих обставин, у суду відсутні будь-які сумніви у добровільності та істинності позиції обвинуваченого щодо визнання вини.

Таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене ОСОБА_6 в умовах воєнного стану, суд кваліфікує за ч. 4 ст. 185 КК України.

Таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене ОСОБА_6 в умовах воєнного стану, повторно, суд кваліфікує за ч. 4 ст. 185 КК України.

Судом був прийнятий до розгляду цивільний позов потерпілого ОСОБА_7 до ОСОБА_6 про відшкодування матеріальної шкоди, заподіяної кримінальним правопорушенням у сумі 5097 гривень 00 копійок.

В обґрунтування позовних вимог потерпілий зазначив, що внаслідок скоєної у нього крадіжки, він поніс матеріальну шкоду на зазначену суму.

Цивільний відповідач ОСОБА_6 позовні вимоги потерпілого ОСОБА_7 визнав повністю.

При розгляді питання про наявність причинного зв`язку між неправомірними діями відповідача та понесеною позивачем матеріальною шкодою, суд керується положеннями п. 1, 2 п.п.1, п. 3 ст. 22 ЦК України, відповідно до яких, особа, якій спричинені збитки, має право на їх відшкодування у повному обсязі.

Згідно із вимогами статті 1166 ЦК України, майнова шкода, яка спричинена фізичній або юридичній особі неправомірними діями, відшкодовується особою, яка її спричинила у повному обсязі.

В судовому засіданні підстави позову та вина обвинуваченого у заподіянні майнової шкоди ОСОБА_7 доведена повністю.

Враховуючи викладене, відповідно до вимог ст. 127 КПК України, суд вважає необхідним стягнути з ОСОБА_6 на користь ОСОБА_7 суму спричиненої матеріальної шкоди у розмірі 5097 гривень.

При призначенні покарання ОСОБА_6 суд керується загальними принципами призначення покарання, зазначеними в ст. 50, 65 КК України.

Суд визнає пом`якшуючими покарання обставинами щире каяття обвинуваченого, активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення, часткове відшкодування заподіяної шкоди.

Обставин, що обтяжують покарання ОСОБА_6 , судом не встановлено.

Призначаючи покарання ОСОБА_6 , суд також приймає до уваги, що злочин, хоча і був вчинений обвинуваченим під час дії в України воєнного стану, проте був вчинений без використання умов воєнного стану (викрадення чужого майна, вчинене щодо осіб, які переміщуються у більш безпечні регіони України, викрадення майна осіб, які тимчасово залишили житло без контролю для укриття в безпечному місці, викрадення майна у районі проведення активних бойових дій тощо).

Крім того, суд бере до уваги те, що обвинувачений вчинив кримінальне правопорушення вперше.

Враховуючи ступінь суспільної небезпеки вчиненого ОСОБА_6 кримінального правопорушення, наведених даних про особу обвинуваченого та інших обставин справи в їх сукупності, наявність обставин, що пом`якшує покарання та відсутність обставин, що обтяжують покарання, суд приходить до висновку, що виправлення ОСОБА_6 можливо без ізоляції від суспільства, у зв`язку із чим, вважає можливим застосувати до нього покарання у вигляді позбавлення волі з іспитовим строком.

Згідно зі ст. 124 КПК України, процесуальні витрати у кримінальному провадженні у розмірі 1434 гривень 00 копійок за проведення експертних досліджень підлягають стягненню з обвинуваченого ОСОБА_6 на користь держави.

Долю речових доказів суд вирішує у відповідності до ст. 100 КПК України.

Керуючись ст.ст. 369-374 КПК України, суд

УХВАЛИВ:

ОСОБА_5 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, на підставі якої призначити йому покарання у вигляді 5 років позбавлення волі.

Згідно зі ст. 75 КК України, звільнити ОСОБА_5 від відбування покарання з випробуванням, якщо він протягом 3 років не вчинить нового кримінального правопорушення та виконає покладені на нього обов`язки.

У відповідності до п. 1 ч. 1 ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_5 наступні обов`язки:

1) періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

2) повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Контроль над поведінкою ОСОБА_5 покласти на органи з питань пробації за місцем проживання обвинуваченого.

Арешт, накладений ухвалою слідчого судді Малиновського районного суду міста Одеси від 09.10.2023, - скасувати.

Речові докази, а саме:

- кейс з насадками у кількості 3-х штук, в якому зберігався викрадений електропаяльник для сплаву пластикових труб марки «SUPER-EGO SOCKET 75- 110», червоного кольору, - вважати повернутим потерпілому ОСОБА_8 ;

- шліфувальну машину марки «Makita GA 5030» з насадкою у вигляді металевої щітки, - вважати повернутими за належністю власнику.

Стягнути з обвинуваченого ОСОБА_5 на користь держави судові витрати за проведення експертизи у сумі 1434 гривень.

Цивільний позов потерпілого ОСОБА_9 до ОСОБА_5 , задовольнити повністю.

Стягнути з ОСОБА_5 на користь ОСОБА_9 суму спричиненої матеріальної шкоди у розмірі 5097 гривень 00 копійок.

На вирок може бути подана сторонами апеляція в Одеській апеляційний суд через Малиновський районний суд міста Одеси протягом тридцяти діб від дня його проголошення.

Судове рішення суду першої інстанції не може бути оскаржене в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювались під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до положень частини третьої статті 349 КПК України.

Копія вироку підлягає негайному врученню обвинуваченому та прокурору.

Головуючий: Дмитро ПЕРЕДЕРКО