ЧУГУЇВСЬКИЙ МІСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
__________________________________________________________________________
Справа № 636/1859/24 Провадження № 1-кп/636/845/24
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11 квітня 2024 року Чугуївський міський суд Харківської області

у складі: головуючого судді ОСОБА_1 ,

розглянувши в спрощеному провадженні за відсутності учасників судового провадження, без проведення судового розгляду в судовому засіданні, обвинувальний акт у кримінальному провадженні № 0000085, яке внесене 12.01.2023 до Єдиного реєстру досудових розслідувань, відносно обвинуваченої

ОСОБА_2 , яка народилась ІНФОРМАЦІЯ_1 у м. Вовчанськ, Харківської області, українки, громадянки України, непрацюючої, раніше не судимої, зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_1 та фактично проживаючої за адресою: АДРЕСА_2 ,

у вчиненні кримінального правопорушення - проступку, передбаченого ч. 2 ст. 111-1 КК України, -

в с т а н о в и в:

До суду надійшов обвинувальний акт щодо вчинення ОСОБА_2 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 111-1 КК України.

До обвинувального акту додані: заява підозрюваної, складена в присутності захисника, щодо визнання своєї винуватості, згоди із встановленими досудовим розслідуванням обставинами, ознайомлення з обмеженням права апеляційного оскарження та згоди з розглядом обвинувального акту у спрощеному провадженні; розписка підозрюваної та захисника про отримання копій обвинувального акту та реєстру матеріалів досудового розслідування; матеріали досудового розслідування, в тому числі документи, які засвідчують беззаперечне визнання підозрюваною своєї винуватості.

В ході досудового розслідування встановлено, що 24 серпня 1991 року Верховною Радою Української Радянської Соціалістичної Республіки схвалено «Акт проголошення незалежності України», яким урочисто проголошено незалежність України та створення самостійної української держави - України. У преамбулі Декларації про державний суверенітет України від 16 липня 1990 року вказано, що Верховна Рада Української Радянської Соціалістичної Республіки проголошує державний суверенітет України як верховенство, самостійність, повноту і неподільність влади Республіки в межах її території та незалежність і рівноправність у зовнішніх зносинах. Відповідно до розділу У Декларації, територія України в існуючих кордонах є недоторканною і не може бути змінена та використана без її згоди.

Положеннями статей 1 та 2 Конституції України визначено, що Україна є суверенною і незалежною, демократичною, соціальною, правовою, унітарною державою, суверенітет України поширюється на всю її територію, яка в межах існуючого кордону є цілісною і недоторканною.

Перебування на території України підрозділів збройних сил інших держав з порушенням процедури, визначеної Конституцією України та законами України, Гаазькими конвенціями 1907 року, IV Женевською конвенцією 1949 року, а також всупереч Меморандуму про гарантії безпеки у зв`язку з приєднанням України до Договору про нерозповсюдження ядерної зброї 1994 року, Договору про дружбу, співробітництво і партнерство між Україною і Російською Федерацією 1997 року та іншим міжнародно-правовим актами, є окупацією частини території суверенної держави Україна та міжнародним протиправним діянням з усіма наслідками, передбаченими міжнародним правом.

Всупереч вказаним нормам Президент російської федерації (далі - рф) ОСОБА_3 , а також інші невстановлені на цей час представники влади рф, діючи всупереч вимогам пунктам 1, 2 Меморандуму про гарантії безпеки у зв`язку з приєднанням України до Договору про нерозповсюдження ядерної зброї від 05.12.1994, принципам Заключного акту Наради з безпеки та співробітництва в Європі від 01.08.1975 та вимогам ч. 4 ст. 2 Статуту ООН і Декларації Генеральної Асамблеї ООН від 09.12.1981 №36/103, від 16.12.1970 №2734 (XXV), від 21.12.1965 №2131 (XX), від 14.12.1974 №3314 (XXIX), спланували, підготували і розв`язали воєнний конфлікт проти України, а саме віддали наказ на вторгнення підрозділів збройних сил рф (далі - зс рф) на територію України.

Так, 24.02.2022 на виконання вищевказаного наказу військовослужбовці зс рф із застосуванням зброї незаконно вторглись на територію України через державні кордони України в АР Крим, Донецькій, Луганській, Харківській, Херсонській, Миколаївській, Сумській, Чернігівській, інших областях та здійснили збройний напад на державні органи, органи місцевого самоврядування, підприємства, установи, організації, військові частини, інші об`єкти, які мають важливе народногосподарське чи оборонне значення, житлові масиви та інші цивільні об`єкти та здійснили окупацію частини території України, чим вчинили дії з метою зміни меж території та державного кордону України на порушення порядку, встановленого Конституцією України, що продовжується по теперішній час та призводить до загибелі значної кількості людей та інших тяжких наслідків.

Указом Президента України від 24.02.2022 № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні», затвердженим Законом України від 24.02.2022 №2102-ІХ, у зв`язку з військовою агресією рф проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до пункту 20 частини першої статті 106 Конституції України, Закону України «Про правовий режим воєнного стану», в Україні введено воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб» та у подальшому продовжено його дію.

Постановою Верховної Ради України «Про Звернення Верховної Ради України до Організації Об`єднаних Націй, Європейського Парламенту, Парламентської Асамблеї Ради Європи, Парламентської Асамблеї НАТО, Парламентської Асамблеї ОБСЄ, Парламентської Асамблеї ГУАМ, національних парламентів держав світу про визнання рф державою - агресором» від 27.01-20 І 5 № 129-УІІІ, рф визнано державою-агресором, що всебічно підтримує тероризм та блокує діяльність Ради Безпеки ООН, чим ставить під загрозу міжнародний НОМЕР_1 і безпеку.

Після незаконного вторгнення на територію України зс рф та фактичної окупації міста Вовчанськ Чугуївського району Харківської області ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , починаючи з початку червня 2022 року, перебуваючи на тимчасово окупованій території, а саме у м. Вовчанськ Чугуївського району Харківської області, де у останньої виник кримінально протиправний умисел, направлений на добровільне зайняття громадянином України посади, не пов`язаної з виконанням організаційно-розпорядчих або адміністративно-господарських функцій, у незаконних органах влади, створених на тимчасово окупованій території, у тому числі в окупаційній адміністрації держави-агресора.

Так, з початку червня 2022 року ОСОБА_2 , діючи умисно, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, добровільно надала згоду представникам окупаційної адміністрації рф щодо пропозиції на зайняття посади, не пов`язаної з виконанням організаційно-розпорядчих функцій у незаконному органі влади, створеному на тимчасово окупованій території м. Вовчанськ, Чугуївського району, Харківської області, а саме: на добровільне зайняття посади головного спеціаліста юридичного відділу військово-цивільної адміністрації м. Вовчанськ. У подальшому ОСОБА_2 , продовжуючи реалізацію свого кримінального протиправного умислу, за погодженням з окупаційною адміністрацією здійснювала заходи, направлені на перевірку документації окупаційної військово-цивільної адміністрації та відповідність її законодавству державі агресору та підтримувала всі умови затвердження російськими окупаційними військами.

Отже, ОСОБА_2 , усвідомлюючи суспільно - небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно - небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, маючи прямий умисел на вчинення дій, спрямованих на колабораційну діяльність з країною - агресором - рф, в порушення вимог ст. ст. 1, 2, 65, 68 Конституції України, з метою ослаблення національних інтересів України, сприяння рф та її представникам у порушенні суверенітету України та тимчасовій окупації України, створення в суспільстві думки про виправданість та легітимність дій представників влади і службових осіб зс рф щодо вторгнення та окупації території суверенної держави України, діючи умисно та протиправно, добровільно зайняла посаду, яка не пов`язана з виконанням організаційно-розпорядчих або адміністративно-господарських функцій, у незаконних органах влади, створених на тимчасово окупованій території, у тому числі в окупаційній адміністрації держави-агресора.

Вказані дії ОСОБА_2 органом досудового розслідування кваліфіковані за ч. 2 ст. 111-1 КК України, тобто добровільне зайняття громадянином України посади, не пов`язаної з виконанням організаційно-розпорядчих або адміністративно-господарських функцій, у незаконних органах влади, створених на тимчасово окупованій території, у тому числі в окупаційній адміністрації держави-агресора.

Докази на підтвердження встановлених судом обставин суд не досліджував у відповідності до вимог ч. 2 ст. 382 КПК України.

Приймаючи до уваги викладене, суд умисні дії ОСОБА_2 кваліфікує за ч. 2 ст. 111-1 КК України як добровільне зайняття громадянином України посади, не пов`язаної з виконанням організаційно-розпорядчих або адміністративно-господарських функцій, у незаконних органах влади, створених на тимчасово окупованій території, у тому числі в окупаційній адміністрації держави-агресора.

Викладені судом обставини, встановлені органом досудового розслідування, не оспорюються учасниками судового провадження, під час досудового розслідування підозрювана ОСОБА_2 беззаперечно визнала свою винуватість, не оспорює встановлені досудовим розслідуванням обставини і згодна з розглядом обвинувального акту за її відсутності. Підозрювана ознайомлений з обмеженням права на апеляційне оскарження з підстав розгляду провадження за відсутності учасників судового провадження, недослідженням доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені досудовим розслідуванням обставини.

При призначенні покарання ОСОБА_2 суд бере до уваги ступінь суспільної небезпеки вчиненого кримінального правопорушення, яке у відповідності до ст. 12 КК України є кримінальним проступком, враховує відомості про особу обвинуваченої: раніше не судима, одружена, на обліку у лікаря нарколога та лікаря-психіатра не перебуває, за місцем проживання характеризується посередньо.

Обставиною, яка пом`якшує покарання, передбаченою статтею 66 КК України і встановленою органом досудового розслідування, суд визнає щире каяття та активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення.

Обставин, які обтяжують покарання, передбачених ст. 67 КК України, досудовим розслідуванням не встановлено.

Беручи до уваги вказані обставини в їх сукупності, а також враховуючи дані про особу, враховуючи, що особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень, з урахуванням особи винної, принципів законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання, спрямованих на виправлення, виховання та соціальну реабілітацію засудженої, суд дійшов висновку про доцільність призначення обвинуваченій покарання за ч. 2 ст. 111-1 КК України в межах санкції даної частини статті у вигляді заборони обіймати певні посади або займатися певною діяльністю без конфіскації майна, оскільки саме таке покарання, на думку суду, є справедливим, а також необхідним і достатнім для її виправлення та попередження вчинення нею нового злочину.

Кримінальним правопорушення матеріальної шкоди не завдано. Речові докази відсутні. Витрати на залучення експертів відсутні.

Запобіжний захід до обвинуваченої ОСОБА_2 не обирався та підстав його обрання суд не вбачає.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 368-371, 373, 374, 376 КПК України, суд, -

У Х В А Л И В:

ОСОБА_2 , яка народилась ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винною у вчиненні кримінального правопорушення (проступку), передбаченого ч. 2 ст. 111-1 КК України, та призначити їй покарання у вигляді позбавлення права обіймати посади в органах державної влади, державного управління, місцевого самоврядування та займатися діяльністю, пов`язану із наданням публічних послуг, строком строком на 10 (десять) років без конфіскації майна.

Запобіжний захід ОСОБА_2 до набрання вироком законної сили не обирати.

На вирок може бути подана апеляційна скарга до Харківського апеляційного суду через Чугуївський міський суд Харківської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення, крім підстав розгляду провадження за відсутності учасників згідно ч. 2 ст. 302 КПК України.

Відповідно до положень ч. 1 ст. 394 КПК України вирок суду першої інстанції, ухвалений за результатами спрощеного провадження в порядку, передбаченому ст. ст. 381, 382 цього Кодексу, не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав розгляду провадження за відсутності учасників судового провадження, не дослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені досудовим розслідуванням обставини.

Копію вироку за результатами розгляду обвинувального акту щодо вчинення кримінального проступку не пізніше дня, наступного за днем його ухвалення, надіслати учасникам судового провадження.

Якщо вирок було ухвалено без виклику особи, яка його оскаржує, в порядку, передбаченому ст. 382 цього Кодексу, то строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не буде подано. У разі подання апеляційної скарги вирок суду, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя