Провадження №1-кп/127/389/22
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 квітня 2024 року м. Вінниця

Вінницький міський суд Вінницької області

в складі: головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю: секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 ,

третьої особи, щодо майна якої вирішується питання про арешт ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судового засідання в приміщені суду в м. Вінниці, кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 307 КК України, відомості про яке внесено 16 березня 2022 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000282,-

В С Т А Н О В И В :

У провадженні Вінницького міського суду Вінницької області перебуває кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України

Адвокат ОСОБА_5 (діючи в інтересах ОСОБА_7 на підставі договору правничої (правової) допомоги від 06.06.2023) надіслав на адресу суду клопотання в якому просив суд скасувати арешт майна третьої особи, яка не є учасником кримінального провадження, накладений ухвалою слідчого судді Вінницького міського суду Вінницької області від 21.03.202 у справі №127/6295/22, а саме на транспортний засіб «Audi A5», д.н.з. НОМЕР_1 ; та повернути власнику або уповноваженій особі.

Клопотання мотивовано тим, що слідчим в обґрунтування необхідності арешту майна третьої особи при розслідуванні кримінального провадження в клопотанні зазначалось про те, що вказаний автомобіль був обшуканий слідчим без дозволу слідчого судді і за результатами такого обшуку слідчим не виявлено речей, які б стосувались обставин розслідування кримінального провадження. Проте, автомобіль визнаний речовим доказом у кримінальному провадженні та нібито має значення доказу тих обставин та подій, які інкримінуються ОСОБА_4 .

Відповідно до ст. 41 Конституції України, кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом.

Згідно зі ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.

Згідно ст. 98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об 'єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок^ вчинення кримінального правопорушення.

Проте, ані в клопотанні про накладення арешту на майно, ані в ухвалі слідчого судді про арешт майна третьої особи не зазначені ознаки речових доказів, відповідно до ст. 98 КПК України, які дають правові підстави вважати їх саме речовими доказами у кримінальному провадженні №0000282.

Таким чином в кримінальному провадженні відсутні правові підстави, які б виправдовували подальше втручання держави у правомірне володіння ОСОБА_7 належним йому майном на підставі зазначених обставин, у зв`язку з чим, адвокат просить суд скасувати арешт майна фізичної (третьої) особи, яка не є учасником кримінального провадження, накладений ухвалою слідчого судді Вінницького міського суду Вінницької області ОСОБА_8 від 21.03.2022 у справі №127/6295/22, а саме: автомобіль марки «AUDI А5», д.н.з. НОМЕР_1 , VIN: НОМЕР_2 та повернути його власнику або уповноваженій ним особі.

Адвокат ОСОБА_5 у судовому засіданні клопотання підтримав з підстав викладених в ньому та просив суд його задовольнити.

Третя особа, щодо майна якої вирішується питання про арешт ОСОБА_6 у судовому засіданні клопотання підтримала та просила суд його задовольнити.

Обвинувачений ОСОБА_4 у судовому засіданні клопотання підтримав та просив суд його задовольнити.

Прокурор ОСОБА_3 у судовому засіданні не заперечував щодо задоволення клопотання.

Заслухавши думку учасників процесу, дослідивши матеріали кримінального провадження, суд дійшов наступного висновку.

Так, згідно постанови про визнання предмету речовим доказом та передачу на зберігання від 16.03.2022, вбачається, що автомобіль марки «AUDI А5», д.н.з. НОМЕР_1 , свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу «Audi A5», д.н.з. НОМЕР_1 та ключі до нього, визнано речовим доказом у кримінальному провадженні №0000282, опечатано та поміщено на територію Вінницького РУП ГУНП у Вінницькій області.

Ухвалою слідчого судді Вінницького міського суду Вінницької області ОСОБА_8 від 21.03.2022 (Справа №127/6295/22) накладено арешт на майно, а саме: автомобіль марки «AUDI А5», д.н.з. НОМЕР_1 , свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу «Audi A5», д.н.з. НОМЕР_1 та ключі до нього.

Відповідно до оглянутого в судовому засіданні речового доказу, а саме: свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу «Audi A5», д.н.з. НОМЕР_1 , вбачається, що власником вказаного транспортного засобу являється ОСОБА_7 .

Таким чином, з вищенаведених обставин справи слідує, що речовий доказ у кримінальному провадженні №0000282, а саме: транспортний засіб «Audi A5», д.н.з. НОМЕР_1 , на праві власності належить ОСОБА_7 . Проте, вищевказаним майном останній не може розпорядитись, у зв`язку з накладенням на нього ухвалою слідчого судді Вінницького міського суду Вінницької області від 21.03.2022 арешту, що порушує його право на розпорядження особистою власністю.

Положеннями ч. 1, ч. 2 ст. 170 КПК України встановлено, що арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом кримінального правопорушення, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.

Згідно з ч. 1 ст. 174 КПК України підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом.

Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Заявник, обґрунтовуючи клопотання про зняття арешту майна, зазначає, що в кримінальному провадженні відсутні правові підстави, які б виправдовували подальше втручання держави у правомірне володіння ОСОБА_7 належним йому майном на підставі зазначених обставин, у зв`язку з чим, просить скасувати арешт майна на автомобіль марки «AUDI А5», д.н.з. НОМЕР_1 , та повернути його власнику або уповноваженій ним особі.

З досліджених під час розгляду клопотання матеріалів кримінального провадження №0000282 вбачається, що станом на день розгляду вказаного клопотання із долучених до матеріалів кримінального провадження доказів не вбачається, що автомобіль марки «AUDI А5», д.н.з. НОМЕР_1 , являвся знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберіг на собі його сліди або містить інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час судового розгляду кримінального провадження.

З поміж іншого судом також було встановлено, що речові докази у кримінальному провадженні, які на праві власності належать ОСОБА_7 , а саме: автомобіль марки «Audi A5», д.н.з. НОМЕР_1 поміщено на арешт майданчик, а свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу «Audi A5», д.н.з. НОМЕР_1 та ключі до нього передано до камери зберігання речових доказів Вінницького РУП ГУНП у Вінницькій області.

В силу ст. 41 Конституції України, ст. 1 протоколу № 1 до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожна фізична та юридична особа має право володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений свого майна інакше, ніж на користь суспільства і на умовах, передбачених Законом або загальними принципами міжнародного права.

Відповідно до ст. 13 Конституції України «держава забезпечує захист прав усіх суб`єктів права власності». Кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, і ніхто не може бути протиправне позбавлений права власності (ст. 41 Конституції України).

Відповідно до ч. 5 ст. 9 КПК України кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.

Статтею 1 Протоколу № 1 до Конвенції про захист прав і основоположних свобод встановлено, що кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном, ніхто не може бути позбавлений свого майна, інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом або загальними принципами міжнародного права.

У своїх висновках ЄСПЛ неодноразово нагадував, що перша та найважливіша вимога статті 1 Протоколу 1 полягає в тому, що будь-яке втручання публічної влади в право на мирне володіння майном має бути законним. Суд наголошує на необхідності підтримання «справедливої рівноваги» між загальним інтересом суспільства та захистом основних прав конкретної особи. Необхідну рівновагу не буде забезпечено, якщо відповідна особа несе «особистий і надмірний тягар».

Однією із загальних засад кримінального провадження, визначених п. 21 ч. 1 ст. 7 КПК України, є розумність строків. Відповідно до ст. 28 КПК України під час кримінального провадження кожна процесуальна дія або процесуальне рішення повинні бути виконані або прийняті в розумні строки. Розумними вважаються строки, що є об`єктивно необхідними для виконання процесуальних дій та прийняття процесуальних рішень. Розумні строки не можуть перевищувати передбачені цим Кодексом строки виконання окремих процесуальних дій або прийняття окремих процесуальних рішень.

Згідно з ч. 1 ст. 100 КПК України речовий доказ, який був наданий стороні кримінального провадження або нею вилучений, повинен бути якнайшвидше повернутий володільцю.

Аналізуючи викладені обставини, суд приходить до висновку про те, що накладений ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області від 21.03.2022 (Справа №127/6295/22) арешт на майно, а саме: автомобіль марки «Audi A5», д.н.з. НОМЕР_1 ; свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу «Audi A5», д.н.з. НОМЕР_1 та ключі до нього, перешкоджає власнику ОСОБА_7 володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, а очевидна істотна причина для утримання цього майна державою відсутня.

Враховуючи викладене, наслідки арешту майна розумність та співрозмірність обмеження права володіння майном завданням кримінального провадження, суд дійшов висновку про відсутність у кримінальному провадженні даних, які б виправдовували подальше втручання у володіння майном третьої особи, щодо майна якої вирішується питання про арешт ОСОБА_7 , та вважає доведеним заявником, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба, що відповідно до ч. 1 ст. 174 КПК України є підставою для скасування арешту майна.

За встановлених обставин, відсутності в необхідності утримання автомобіля як речового доказу, скасування арешту з вказаного майна не створить будь-яких перешкод для подальшого судового розгляду кримінального провадження.

Таким чином наявні правові підстави до задоволення клопотання про скасування арешту з вказаного майна.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 100, 174, 372 КПК України, суд -

У Х В А Л И В :

Клопотання адвоката ОСОБА_5 , задовольнити.

Арешт накладений ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області від 21.03.2022 (№127/6295/22) на майно, а саме: автомобіль марки «Audi A5», д.н.з. НОМЕР_1 ; свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу «Audi A5», д.н.з. НОМЕР_1 та ключі до нього, які поміщено до спец пакету НПУ SUD 1061846, скасувати.

Речовий доказ у кримінальному провадженні, а саме: автомобіль марки «Audi A5», д.н.з. НОМЕР_1 ; свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу «Audi A5», д.н.з. НОМЕР_1 та ключі до нього, які поміщено до спец пакету НПУ SUD 1061846, повернути за належністю ОСОБА_7 .

Ухвала може бути оскаржена до Вінницького апеляційного суду протягом семи діб з дня її проголошення.

Суддя: