Справа № 308/8982/24
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

28 травня 2024 року м. Ужгород

Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря ОСОБА_2 ,

розглянувши у спрощеному провадженні без проведення судового розгляду у судовому засіданні за відсутності учасників судового провадження матеріали кримінального провадження, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000012 від 28.01.2024, відносно:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, українця, уродженця с. Грушово Тячівського району Закарпатської області, який фактично проживає за адресою: АДРЕСА_1 , з середньою спеціальною освітою, непрацюючого, неодруженого, раніше судимого,

за обвинуваченням у вчиненні кримінального правопорушення (проступку), передбаченого ч. 1 ст. 190 КК України, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_3 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення (проступку), передбаченого ч. 1 ст. 190 КК України, тобто у заволодінні чужим майном шляхом обману (шахрайство).

27.01.2024, перебуваючи за адресою свого проживання, а саме: АДРЕСА_2 , у ОСОБА_3 виник протиправний умисел на заволодіння чужим майном шляхом обману, з метою особистого протиправного збагачення.

28.01.2024, приблизно о 08 год. 00 хв., ОСОБА_3 , з метою реалізації свого протиправного умислу, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх наслідки та свідомо бажаючи їх настання, діючи з прямим умислом, з корисливих мотивів, маючи на меті привласнити грошові кошти, не виконуючи взяті на себе зобов`язання, під час листування у соціальній месенджері «Телеграм», шляхом обману, який виразився у повідомленні неправдивих відомостей щодо продажу колекційної картки, заволодів перерахованими потерпілим ОСОБА_4 грошовими коштами в сумі 3500 грн., які потерпілим було перераховано на банківські карту за номером НОМЕР_1 , яка належить ОСОБА_5 .

Грошові кошти у сумі 3500 грн. потерпілий ОСОБА_6 , будучи введений ОСОБА_3 в оману щодо їх використання в якості оплати за колекційну карту, 28.01.2024, приблизно о 08 год. 58 хв., самостійно перерахував на банківську карту за номером НОМЕР_1 , яка належить ОСОБА_5 , зі своєї банківської картки за номером НОМЕР_2 , шляхом пересилання грошових коштів через мобільний застосунок інтернет-банкінгу «ПУМБ Online». Так, 28.01.2024, приблизно о 09 год. 23 хв., ОСОБА_3 , використовуючи банківську карту, яка належить ОСОБА_5 , за номером НОМЕР_1 , яку остання добровільно надала ОСОБА_3 , здійснює зняття грошових коштів у сумі 3500 грн. за адресою: м. Ужгород, пл. Кирила і Мефодія, банкомат CAUG0178.

Вказаними протиправними діями ОСОБА_3 завдав потерпілому ОСОБА_6 матеріальні збитки на загальну суму 3500 грн.

Таким чином, ОСОБА_3 , 28.01.2024 о 08 год. 58 хв., діючи з прямим умислом, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки та свідомо бажаючи їх настання, з метою особистого протиправного збагачення, з корисливих мотивів, шляхом обману щодо повідомлення неправдивих відомостей, заволодів перерахованими йому потерпілим ОСОБА_4 грошовими коштами у сумі 3500 грн., які потерпілим були перераховані на банківську карту за номером НОМЕР_1 , яка належить ОСОБА_5 , та якою тривалий час користувався ОСОБА_3 , та останній розпорядився даними коштами на власний розсуд, чим завдав потерпілому ОСОБА_6 матеріальні збитки на загальну суму 3500 грн.

Судом встановлено, що відповідно до положень ч. 2 ст. 302 КПК України обвинуваченому ОСОБА_3 у присутності його захисника ОСОБА_7 прокурором роз`яснено зміст встановлених досудовим розслідуванням обставин, а також те, що у разі надання згоди на розгляд обвинувального акта у спрощеному порядку він буде позбавлений права оскаржувати вирок в апеляційному порядку з підстав розгляду кримінального провадження за відсутності учасників судового провадження, не дослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені досудовим розслідуванням обставини, після чого ОСОБА_3 у заяві підтвердив роз`яснення йому вказаних положень та надав добровільну згоду на розгляд обвинувального акта у спрощеному провадженні.

При цьому до суду разом із обвинувальним актом подано заяву щодо визнання винуватості, згоди із встановленням досудовим розслідуванням обставинами, ознайомлення з обмеженням права на апеляційне оскарження та згоди на розгляд обвинувального акта у спрощеному провадженні, складена в присутності захисника.

До суду з обвинувальним актом направлено також заяву потерпілого ОСОБА_6 щодо згоди зі встановленими досудовим розслідуванням обставинами, ознайомлення з обмеженням права апеляційного оскарження, згідно з ч. 2 ст. 302 КПК України, і згоди з розглядом обвинувального акту в спрощеному провадженні.

В обвинувальному акті прокурором зазначено клопотання, в якому він просить розглянути обвинувальний акт у спрощеному порядку без проведення судового розгляду в судовому засіданні.

Враховуючи викладене, а також те, що ОСОБА_3 обвинувачується у вчиненні кримінального проступку, заяву останнього, в якій він зазначає, що не оспорює встановлені під час дізнання обставини і згоден з розглядом обвинувального акта у спрощеному порядку без його участі, відсутність сумнівів в добровільності такої позиції обвинуваченого, з урахуванням його та клопотання сторони обвинувачення, суд дійшов висновку, що обвинувальний акт може бути розглянутий в порядку, визначеному ст. ст. 381-382 КПК України.

При цьому, у відповідності до ч. 4 ст. 107 КПК України в разі, якщо відповідно до положень цього Кодексу судове провадження здійснюється судом за відсутності осіб, фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді не здійснюється.

Відповідно до ч. 2 ст. 382 КПК України вирок суду за результатами спрощеного провадження ухвалюється в порядку, визначеному КПК України, та повинен відповідати загальним вимогам до вироку суду. У вироку суду за результатами спрощеного провадження замість доказів на підтвердження встановлених судом обставин зазначаються встановлені органом досудового розслідування обставини, які не оспорюються учасниками судового провадження.

Таким чином, аналізуючи досліджені у справі докази та оцінюючи їх у сукупності, суд за вказаних обставин вважає доведеною винуватість обвинуваченого ОСОБА_3 у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення (проступку), і кваліфікує дії останнього за ч. 1 ст. 190 КК України, тобто заволодіння чужим майном шляхом обману (шахрайство).

Обставини, які обтяжують покарання ОСОБА_3 , судом не встановлено.

До обставин, які пом`якшують покарання, суд відносить щире каяття.

Відповідно до ч. 2 ст. 65 КК України особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень.

За положеннями ч. ч. 1, 2 ст. 50 КК України покарання є заходом примусу, що застосовується від імені держави за вироком суду до особи, визнаної винною у вчиненні кримінального правопорушення, і полягає в передбаченому законом обмеженні прав і свобод засудженого. Покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами.

Суд, відповідно до ст. 65 КК України, при призначенні обвинуваченому виду і міри покарання, бере до уваги характер та ступінь суспільної небезпеки вчиненого ним кримінального правопорушення, яке відповідно до ст. 12 КК України є кримінальним проступком, конкретні обставини кримінального провадження, наявність обставини, що пом`якшує покарання обвинуваченому, дані про особу ОСОБА_3 , зокрема те, що останній щиро розкаявся, раніше судимий. За таких обставин та за наявності альтернативної санкції, передбаченої ч. 1 ст. 190 КК України, суд прийшов до висновку, що обвинуваченому слід призначити покарання у виді штрафу в розмірі трьох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Суд вважає, що саме таке покарання буде достатнім, справедливим і необхідним для виправлення обвинуваченого та для запобігання вчинення кримінальних правопорушень як ним, так і іншими особами.

Цивільний позов у провадженні не заявлено.

Запобіжний захід обвинуваченому не обирався та підстав для його обрання до набрання вироком законної сили не встановлено.

Процесуальні витрати відсутні.

Долю речових доказів вирішити у відповідності до вимог ст. 100 КПК України.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 373, 374, 394 КПК України, суд -

У Х В А Л И В:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення (проступку), передбаченого ч. 1 ст. 190 КК України, та призначити йому покарання у виді штрафу в розмірі трьох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 51000 грн. (п`ятдесят одна тисяча гривень)00 коп.

Речові докази:

скріншот квитанції про перерахунок грошових коштів № НОМЕР_3 , скріншот повідомлення рахунку, на який перераховувалися грошові кошти, анкету-опитувальник клієнта фізичної особи на ОСОБА_5 , РНОКПП ОСОБА_5 , паспорт громадянина України ОСОБА_5 , виписку по карті № НОМЕР_1 , довідку про рух коштів, випуску по карті № НОМЕР_4 , довідку про рух коштів, які приєднано до матеріалів кримінального провадження, - залишити в матеріалах кримінального провадження.

Вирок може бути може бути оскаржений в апеляційному порядку до Закарпатського апеляційного суду через Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області протягом тридцяти днів з дня отримання його копії стороною кримінального провадження.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Оскарження вироку з підстав розгляду провадження за відсутності учасників судового провадження, недослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені досудовим розслідуванням обставини не допускається.

Суддя Ужгородського

міськрайонного суду

Закарпатської області ОСОБА_1