Справа № 331/2590/24
Провадження № 1-кс/331/849/2024
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

02 травня 2024 року м. Запоріжжя

Слідчий суддя Жовтневого районного суду м. Запоріжжя ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участі прокурора ОСОБА_3 , захисника ОСОБА_4 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Запоріжжі клопотання старшого слідчого в ОВС 1-го відділення слідчого відділу Управління Служби безпеки України в Запорізькій області майор юстиції ОСОБА_5 , про здійснення спеціального досудового розслідування у кримінальному провадженні № 0000661, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань від 22.04.2024 за підозрою ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 7 ст. 111-1 КК України,

В С Т А Н О В И В:

Слідчий звернувся до слідчого судді з клопотанням про здійснення спеціального досудового розслідування у кримінальному провадженні № 0000661, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань від 22.04.2024 за підозрою ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 7 ст. 111-1 КК України.

В обґрунтування клопотання зазначено, що Слідчим відділом УСБУ в Запорізькій області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000661, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань від 22.04.2024 за підозрою ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 7 ст. 111-1 КК України.

09.01.2023 слідчим відділом УСБУ в Запорізькій області внесено відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000050 за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 111-1 КК України.

15.05.2023 слідчим відділом УСБУ в Запорізькій області внесено відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000794 за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 7 ст. 111-1 КК України.

29.05.2023 слідчим слідчого відділу УСБУ в Запорізькій області у кримінальному провадженні за № 0000050 від 09.01.2023 змінено правову кваліфікацію з кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 111-1 КК України на кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 28 ч. 5 ст. 111-1 КК України.

20.06.2023 прокурором групи прокурорів, який здійснює процесуальне керівництво у кримінальних провадженнях матеріали досудових розслідувань № 0000050 від 09.01.2023 та № 0000878 від 31.05.2023 об`єднано в одне кримінальне провадження під № 0000050 від 09.01.2023.

23.06.2023 прокурором групи прокурорів, який здійснює процесуальне керівництво у кримінальних провадженнях матеріали досудових розслідувань № 0000050 від 09.01.2023 та № 0000794 від 15.05.2023 об`єднано в одне кримінальне провадження під № 0000050 від 09.01.2023.

10.04.2024 слідчим слідчого відділу УСБУ в Запорізькій області за погодженням із процесуальним керівником у кримінальному провадженні - прокурором відділу Запорізької обласної прокуратури у кримінальному провадженні № 0000050 від 09.01.2023 складено, та відповідно до вимог ст.ст. 111, 135, 276-278 КПК України, 12.04.2024 повідомлено: ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, українця, уродженця с. Володимирівка Якимівського району Запорізької області, одруженого, має на утримані малолітню дитину 2020 року народження, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , який не є особою щодо якої, згідно ст. 480 КПК України передбачений особливий порядок кримінального провадження, раніше не судимого, про те, що він обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 7 ст. 111-1 КК України - добровільне зайняття громадянином України посади в незаконних правоохоронних органах, створених на тимчасово окупованій території.

Згідно з Конституцією України, Україна є суверенною і незалежною державою. Суверенітет України поширюється на всю її територію, яка в межах існуючого кордону є цілісною і недоторканною. Перебування на території України підрозділів збройних сил інших держав з порушенням процедури, визначеної Конституцією та законами України, Гаазькими конвенціями 1907 року, IV Женевською конвенцією 1949 року, а також всупереч Меморандуму про гарантії безпеки у зв`язку з приєднанням України до Договору про нерозповсюдження ядерної зброї 1994 року, Договору про дружбу, співробітництво і партнерство між Україною і РФ 1997 року та іншими міжнародно-правовими актами є окупацією частини території суверенної держави Україна та міжнародним протиправним діянням з усіма наслідками, передбаченими міжнародним правом.

За загальновідомим фактом, всупереч вказаним нормам міжнародного гуманітарного права президент Російської Федерації володимир путін та інші невстановлені на цей час досудовим розслідуванням представники влади Російської Федерації, діючи всупереч вимогам п.п. 1,2 Меморандуму про гарантії безпеки у зв`язку з приєднанням України до Договору про нерозповсюдження ядерної зброї від 05.12.1994, принципам Заключного акту Наради з безпеки та співробітництва в Європі від 01.08.1975 та вимогам ч. 4 ст.2 Статуту ООН і Декларацій Генеральної Асамблеї Організації Об`єднаних Націй від 09.12.1981 №36/103, від 16.12.1970 №2734 (ХХV) від 21.12.1965 №2131 (ХХ), від 14.12.1974 №3314 (ХХІХ), спланували, підготували і розв`язали агресивну війну та воєнний конфлікт проти України, та віддали відповідні накази на вторгнення підрозділів ЗС Російської Федерації на територію України з метою її незаконного збройного захоплення та подальшої військової окупації.

Президент Російської Федерації 22 лютого 2022 року направив до ради федерації звернення про використання збройних сил Російської Федерації за межами Російської Федерації, яке було задоволено.

Так, приблизно о 5 годині 00 хвилин 24 лютого 2022 року президент Російської Федерації оголосив про рішення розпочати повномасштабну військову агресію проти України та віддав відповідний наказ підрозділам збройних сил та іншим збройним формуванням Російської Федерації про військове вторгнення на територію суверенної України. На виконання вищевказаних наказів військово-політичного керівництва Російської Федерації, військовослужбовці ЗС Російської Федерації, шляхом збройної агресії із застосуванням зброї, військової техніки та артилерії, з нанесенням ракетних та авіаційно-бомбових ударів по військовій та цивільній інфраструктурі, незаконно вторглись на територію Україну через державні кордони в Харківській, Херсонській, Миколаївській, Сумській, Чернігівській, Запорізькій, Київській, інших областях та здійснити збройний напад на державні органи, органи місцевого самоврядування, підприємства, установи, організації, військові частини, інші об`єкти, які мають важливе народногосподарське чи оборонне значення, після чого здійснити військову окупацію частин території суверенної України, в тому числі і АДРЕСА_2 , яке було захоплено 24.02.2022 року.

З метою відсічі військової агресії Російської Федерації, 24.02.2022 Указом Президента України №64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні», у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до пункту 20 частини першої статті 106 Конституції України, Закону України «Про правовий режим воєнного стану» постановлено введення в Україні воєнного стану із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб, який неодноразово продовжено відповідними Указами Президента України затверджених Верховною радою України, зокрема Указом Президента України від 05 лютого 2024 року №49/2024 «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні», затвердженого Законом України № 3564-ІХ від 06.02.2024, яким строк дії воєнного стану в Україні продовжено з 05 години 30 хвилин 14 лютого 2024 року строком на 90 діб.

Відповідно до положень ч. 1 ст. 1 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» від 15.04.2014 (в редакції від 07.05.2022, далі за текстом - Закон №1207-VII), тимчасово окупована Російською Федерацією територія України (далі - тимчасово окупована територія) є невід`ємною частиною території України, на яку поширюється дія Конституції та законів України, а також міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.

Тимчасова окупація Російською Федерацією територій України, визначених частиною першою статті 3 цього Закону, незалежно від її тривалості, є незаконною і не створює для Російської Федерації жодних територіальних прав.

За державою Україна, територіальними громадами сіл, селищ, міст, розташованих на тимчасово окупованій території, органами державної влади, органами місцевого самоврядування та іншими суб`єктами публічного права зберігається право власності, інші речові права на майно, у тому числі на нерухоме майно, включаючи земельні ділянки, що знаходиться на тимчасово окупованій території.

Тимчасово окупованою територією, відповідно до п. 7 ч. 1 ст. 1-1 Закону №1207-VII, є частини території України, в межах яких збройні формування Російської Федерації та окупаційна адміністрація Російської Федерації встановили та здійснюють фактичний контроль або в межах яких збройні формування Російської Федерації встановили та здійснюють загальний контроль з метою встановлення окупаційної адміністрації російської федерації.

Відтак, Наказом Міністерства з питань реінтеграції тимчасово окупованих територій України № 309 від 22.12.2022 (зі змінами) «Про затвердження Переліку територій, на яких ведуться (велися) бойові дії або тимчасово окупованих Російською Федерацією», вся територія Якимівської селищної територіальної громади Мелітопольського району Запорізької області внесена до вказаного переліку, та з 24.02.2022 року є тимчасово окупованою Російською Федерацією територією України.

Після остаточної військової окупації території Мелітопольського району Запорізької області, представниками збройних формувань Російської Федерації фактично було узурповано всі владні повноваження на тимчасово окупованій території громади шляхом збройного захоплення адміністративних будівель органів державної влади та місцевого самоврядування, встановлення інституту військових комендатур, запровадження тотального контролю та жорсткого управління у всіх сферах життєдіяльності громади, фактичної ліквідації приватної власності, свободи слова, пересування та волевиявлення, а також шляхом повсякденного залякування населення, застосування фізичного і психологічного впливу до окремих категорій суспільства та верств населення, в тому числі шляхом незаконного позбавлення волі діючих представників органів державної влади України та місцевого самоврядування.

Відповідно до ч. 1 ст. 2 ЗУ «Про державний захист працівників суду і правоохоронних органів» до правоохоронних органів у тому числі віднесено органи Національної поліції України.

Відповідно до ч. 1 ст. 2 ЗУ «Про Національну поліцію» завданнями поліції є:

1) забезпечення публічної безпеки і порядку;

2) охорона прав і свобод людини, а також інтересів суспільства і держави;

3) протидії злочинності;

4) надання в межах, визначених законом, послуг з допомоги особам, які з особистих, економічних, соціальних причин або внаслідок надзвичайних ситуацій потребують такої допомоги.

Тобто правоохоронний орган - це державна установа діяльність якої спрямована на захист національної безпеки, забезпечення стану законності й правопорядку, захист прав, свобод та інтересів громадян, суспільства і держави та на реалізацію інших законодавчо визначених функцій держави.

Також правоохоронні органи - це державні органи, що на підставі відповідного законодавства здійснюють правоохоронну діяльність.

Правоохоронна діяльність - це вид державної діяльності, яка здійснюється з метою охорони права спеціально уповноваженими органами шляхом застосування юридичних заходів впливу в суворій відповідності з законом і при неухильному дотриманні встановленого ним порядку і може бути реалізована через систему правоохоронних органів. З метою здійснення правоохоронної діяльності створюються відповідні органи, які називаються правоохоронними.

Таким чином правоохоронні органи - це існуючі в суспільстві й державі установи та організації, що здійснюють правоохоронну та правозахисну функції, основне завдання яких полягає в забезпеченні законності, захисту прав та законних інтересів громадян, юридичних осіб, боротьбі з кримінальними та іншими правопорушеннями.

Під правоохоронним органом розуміють державну установу, яка діє в системі органів влади й виконує на основі закону державні функції (владні, організаційно-розпорядчі, контрольні тощо) в різних сферах внутрішньої та зовнішньої діяльності держави.

Продовжуючи встановлення тотального контролю та розповсюджуючи свою владу на захоплених військових шляхом територіях Мелітопольського району Запорізької області, представники збройних формувань Російської Федерації, діючи за підтримки місцевих колаборантів, окупаційної адміністрації та інших лояльних до держави-агресора верств місцевого населення із числа діючих та колишніх співробітників правоохоронних органів України, створили на тимчасово окупованій території Запорізької області незаконний правоохоронний орган - «Главное управление МВД в Запорожской области», на захопленій матеріально-технічній базі, яка належить ГУ НП в Запорізькій області, наділивши його всіма необхідними владними повноваженнями, необхідними для здійснення поліцейського контролю місцевого населення.

В подальшому, приблизно у квітні 2022 року (точні дата та час досудовим розслідуванням не встановлені) на захопленій матеріально-технічній базі відділення поліції №1 Мелітопольського РУП ГУ НП в Запорізькій області, розташованого за адресою: Запорізька область, Мелітопольський район, смт. Якимівка, вул. Пушкіна, буд. 21, представниками збройних формувань та окупаційної адміністрації держави-агресора було створено відповідний територіальний підрозділ вказаного незаконного правоохоронного органу, а саме - Якимівське управління Головного управління МВС в Запорізькій області (мовою оригіналу: «Акимовское управление Главного управления МВД в Запорожской области»), у подальшому - відділ поліції №3 (дислокація

смт. Якимівка) Управління внутрішніх справ по м. Мелітополю та Мелітопольському району Головного управління МВС по Запорізькій області (мовою оригіналу - «отдел полиции №3 (дислокация пгт. Акимовка) УВД по г. Мелитополю и Мелитопольскому району ГУВД по Запорожской области»).

Так, на незаконний орган покладено завдання щодо здійснення правоохоронної діяльності на тимчасово окупованій території Якимівської селищної територіальної громади Мелітопольського району Запорізької області.

Тобто, незаконний орган, створений представниками окупаційної адміністрації не пізніше квітня 2022 року (більш точна дата та час органом досудового розслідування не встановлені) Якимівське управління Головного управління МВС в Запорізькій області (мовою оригіналу: «Акимовское управление Главного управления МВД в Запорожской области»), у подальшому - відділ поліції №3 (дислокація смт. Якимівка) Управління внутрішніх справ по м. Мелітополю та Мелітопольському району Головного управління МВС по Запорізькій області (мовою оригіналу - «отдел полиции №3 (дислокация

пгт. Акимовка) УВД по г. Мелитополю и Мелитопольскому району ГУВД по Запорожской области»), який розташований за адресою: АДРЕСА_2 - є правоохоронним органом.

Зокрема, в серпні 2022 року (точні дата та час органом досудового розслідування не встановлені), ОСОБА_6 , перебуваючи у смт. Якимівка Мелітопольського району Запорізької області, яке з 24.02.2022, та станом на сьогоднішній день є тимчасово окупованою територією збройними формуваннями держави-агресора Російської Федерації, діючи умисно, із власних корисливих мотивів, усвідомлюючи протиправність своїх дій та бажаючи настання негативних наслідків, маючи проросійські погляди та критичне ставлення до діючої законної влади в Україні, прийняв пропозицію невстановлених осіб із числа представників окупаційної влади смт. Якимівка Мелітопольського району Запорізької області та представників незаконного правоохоронного органу, створеного на тимчасово окупованій території смт. Якимівка Мелітопольського району Запорізької області, який мав назву Якимівське управління Головного управління МВС в Запорізькій області (мовою оригіналу - «Акимовское управление Главного управления МВД в Запорожской области»), а у подальшому - відділ поліції №3 (дислокація смт. Якимівка) Управління внутрішніх справ по

м. Мелітополю та Мелітопольському району Головного управління МВС по Запорізькій області (мовою оригіналу - «отдел полиции №3 (дислокация пгт. Акимовка) УВД по

г. Мелитополю и Мелитопольскому району ГУВД по Запорожской области»), який розташований за адресою: АДРЕСА_2 , добровільно, з власної ініціативи вступив до лав вказаного незаконного правоохоронного органу, зайнявши посаду оперуповноваженого (мовою оригіналу - «оперуполномоченного»), та у подальшому, почав вчиняти протиправні дії від імені та за стандартами держави-агресора Російської Федерації, з метою становлення та зміцнення окупаційної влади на тимчасово окупованій території Запорізької області.

В той же час, починаючи з серпня 2022 року, ОСОБА_6 , перебуваючи на тимчасово окупованій території Якимівської селищної територіальної громади Мелітопольського району Запорізької області, діючи умисно, з власних корисливих мотивів, підтримуючи діяльність окупаційної влади держави-агресора Російської Федерації, та виконуючи свої функціональні обов`язки в інтересах окупаційної влади на займаній посаді оперуповноваженого (мовою оригіналу - «оперуполномоченного»), в межах своїх службових повноважень, будучи оснащеним індивідуальними засобами захисту та озброєним особистою табельною зброєю, одягненим у формений одяг, здійснював патрулювання території громади разом з іншими поліцейськими та представниками збройних формувань держави-агресора Російської Федерації, вступав на чергування у вказаному правоохоронному органі, проводив опитування місцевого населення, безпосередньо забезпечував охорону правопорядку підконтрольній йому території та контролював ситуація на території, а також вчиняв інші протиправні дії в інтересах окупаційної влади, пов`язані з охороною прав, правопорядку, що здійснюються від імені та за стандартами держави-агресора на тимчасово окупованій території Мелітопольського району Запорізької області, реалізація яких в свою чергу забезпечує становлення та зміцнення окупаційної влади Російської Федерації шляхом функціонування незаконно створеного окупаційного правоохоронного органу Російської Федерації на окупованій території України.

Таким чином, громадянин України ОСОБА_6 , за викладених вище обставин обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 7 ст. 111-1 КК України - добровільне зайняття громадянином України посади в незаконних правоохоронних органах, створених на тимчасово окупованій території.

12 квітня 2024 року слідчим направлено постанову Південно-Східного міжрегіонального центру з надання безоплатної правничої допомоги, та відповідно до доручення від 12 квітня 2024 року №003-280001254 для надання безоплатної вторинної правової допомоги особі призначено захисника - адвоката ОСОБА_7 (свідоцтво про право на зайняття адвокатською діяльністю від 16.05.2000 №323, контактний номер телефону: НОМЕР_1 , після виділення матеріалів досудового розслідування відносно ОСОБА_6 в окреме кримінальне провадження - доручення №003-280001399 від 22.04.2024, адвокат ОСОБА_7 ).

Того ж дня, 12 квітня 2024 року, на виконання вимог частини 3 статті 111, статті 135, статті 278 КПК України, повідомлення про підозру відносно ОСОБА_6 за ч. 7 ст. 111-1 КК України вручено його захиснику - адвокату ОСОБА_7 .

Враховуючи перебування ОСОБА_6 на тимчасово окупованій території Запорізької області, а саме в смт. Якимівка Мелітопольського району Запорізької області, відсутності поштового зв`язку на вказаній території, з метою виклику ОСОБА_6 до слідчого відділу Управління Служби безпеки України в Запорізькій області, для вручення оригіналу повідомлення про підозру, а також його допиту в якості підозрюваного та проведення інших слідчих (розшукових) дій, в щоденному виданні центральних органів влади у газеті «Урядовий кур`єр» у розділі «Оголошення» у номері 75 ( НОМЕР_2 ) від

12 квітня 2024 року було опубліковано повістки про виклик ОСОБА_6 до слідчого відділу Управління Служби безпеки України в Запорізькій області на 16 квітня 2024 року, на 17 квітня 2024 року, на 18 квітня 2024 року.

Водночас, з метою повідомлення особі про підозру, дотримуючись вимог КПК України, в щоденному виданні центральних органів влади газеті «Урядовий кур`єр» у розділі «Оголошення» у номері 75 ( НОМЕР_2 ) від 12 квітня 2024 року було розміщено повідомлення про підозру ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 7 ст. 111-1 КК України, яке кваліфікується як добровільне зайняття громадянином України посади в незаконних правоохоронних органах, створених на тимчасово окупованій території.

Також, з метою виклику ОСОБА_6 для участі у слідчих діях, 12 квітня 2024 року на офіційному веб-сайті Офісу Генерального прокурора було розміщено текст повідомлення про підозру ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 7 ст. 111-1 КК України.

Крім того, в цей же день, 12 квітня 2024 року, на офіційному веб-сайті Офісу Генерального прокурора було опубліковано повістки про виклик ОСОБА_6 до слідчого відділу Управління Служби безпеки України в Запорізькій області на 16 квітня 2024 року, на 17 квітня 2024 року, на 18 квітня 2024 року.

Також, 10 квітня 2024 року, враховуючи перебування ОСОБА_6 на тимчасово окупованій території смт. Якимівка Мелітопольського району Запорізької області, відсутності поштового зв`язку на вказаній території, слідчим СВ УСБУ в Запорізькій області, встановивши наявність та використовуючи систему миттєвого обміну повідомленнями (месенджері) «Telegram», на номер мобільного телефону НОМЕР_3 , який належить та яким особисто користується ОСОБА_6 , було здійснено відправлення інформаційних повідомлень про те, що відносно останнього складено письмове повідомлення про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 7 ст. 111-1 КК України, а також те, що ОСОБА_6 викликається до слідчого відділу УСБУ в Запорізькій області для отримання письмового повідомлення про підозру та проведення інших дій за його участю як підозрюваного у кримінальному провадженні, крім того, було надіслано скан-копію повідомлення про підозру та повісток про виклик.

Проте, дотепер ОСОБА_6 не з`явився за викликом та жодним чином не повідомив про причини неявки, у зв`язку з чим є всі підстави вважати, що підозрюваний переховується від органу досудового розслідування з метою уникнення кримінальної відповідальності.

Зокрема встановлено, що 25.02.2022 Мелітопольський район Запорізької області було захоплено і окуповано представниками збройних формувань Російської Федерації та введено діяльність окупаційної адміністрації держави-агресора. У зв`язку з чим не виявляється за можливе здійснити виїзд до фактичного місця проживання ОСОБА_6 для повідомлення його про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 7 ст. 111-1 КК України.

На теперішній час з метою уникнення від кримінальної відповідальності

ОСОБА_6 переховується від органів досудового розслідування та суду на тимчасово окупованій території селища міського типу Якимівка Мелітопольського району Запорізької області та має наявність сухопутного сполучення з анексованою територією АР Крим та безперешкодного сполучення з раніше окупованою територією Донецької та Луганської областей, має безперешкодну можливість виїхати на територію держави-агресора Російської Федерації, окрім цього, з метою уникнення від кримінальної відповідальності може виїхати через державний кордон України та переховуватись на території сусідніх держав.

22 квітня 2024 року прокурором матеріали досудового розслідування у кримінальному провадженні №0000050 від 09.01.2023 відносно підозрюваного ОСОБА_6 виділені в окреме кримінальне провадження та внесені в Єдиний реєстр досудових розслідувань під №0000661 від 22 квітня 2024 року.

22 квітня 2024 року постановою слідчого підозрюваного ОСОБА_6 оголошено у державний та міжнародний розшук, проведення якого доручено оперативним співробітникам 1 відділу ГВ ЗНД УСБУ у Волинській області та співробітникам сектору міжнародного поліцейського співробітництва ГУНП в Запорізькій області.

26 квітня 2024 ухвалою слідчого судді Жовтневого районного суду

м. Запоріжжя задоволено клопотання слідчого та надано дозвіл на здійснення спеціального досудового розслідування відносно підозрюваного ОСОБА_6 , який обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого

ч. 7 ст. 111-1 КК України.

Обґрунтованість підозри у вчиненні ОСОБА_6 особливо тяжкого злочину, підтверджується зібраними з дотриманням вимог КПК України доказами, а саме: повідомленням про виявлення кримінального правопорушення №54/1/3-674 від 19.04.2024, рапортом про вчинення кримінального правопорушення №54/1/3-673 від 19.04.2024, допитами в якості свідків із числа місцевих жителів смт. Якимівка, та прилеглих населених пунктів, котрі надали викривальні покази та вказали, що неодноразово особисто бачили ОСОБА_6 під час виконання ним правоохоронних функцій, одягнутого у формений одяг зразка форми поліції Російської Федерації, з шевроном прапору Російської Федерації, маючи при собі зброю, а також, зазначили, що ОСОБА_6 вчиняє протиправні дії на користь окупаційної влади держави-агресора Російської Федерації, іншими, зібраними відповідно до КПК України, доказами, які долучені до матеріалів поданого клопотання.

Таким чином, встановлено наявність достатніх доказів для обґрунтованої підозри ОСОБА_6 у протиправних діях, а саме добровільне зайняття громадянином України посади в незаконних правоохоронних органах, створених на тимчасово окупованій території, тобто, у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 7 ст. 111-1 КК України.

Згідно інформації оперативного підрозділу та матеріалів кримінального провадження на даний час підозрюваний ОСОБА_6 перебуває на тимчасово окупованій території, а саме: cмт. Якимівка Мелітопольського району Запорізької області та прилеглих населених пунктах, та забезпечити його явку для участі у слідчих діях не виявляється за можливе.

Встановлено, що підозрюваний ОСОБА_6 ухиляється від явки на виклик слідчого (не прибув на виклик без поважної причини більше ніж два рази), оголошений у міжнародний та державний розшук та перебуває у АДРЕСА_2 та прилеглих населених пунктах, тобто на території, яка відповідно до наказу Міністерства з питань реінтеграції тимчасово окупованих територій України № 309 від 22.12.2022 «Про затвердження Переліку територій, на яких ведуться (велися) бойові дії або тимчасово окупованих Російською Федерацією» вся територія Мелітопольського району, з 24.02.2022 року відноситься до тимчасово окупованої Російською Федерацією території України, окрім цього, періодично здійснює виїзди на тимчасово окуповану територію АР Крим, раніше окуповані території Донецької та Луганської областей, а також на територію держави-агресора Російської Федерації.

Підставою для застосування до ОСОБА_6 зазначеного запобіжного заходу орган досудового розслідування вважає наявність, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України ризиків, які дають достатні підстави вважати що підозрюваний при обранні йому іншого запобіжного заходу може здійснити наступні дії:

- переховуватися від органу досудового розслідування та суду, так

ОСОБА_6 достовірно відомо про те, що він має статус підозрюваної особи, у вчинені особливо тяжкого злочину, та йому відповідно до вимог ст.ст. 133-137 КПК України скеровано повістки про виклик до слідчого відділу УСБУ в Запорізькій області для вручення оригіналу письмового повідомлення про підозру та проведення інших слідчих дій, на виконання яких останній до слідчого відділу УСБУ в Запорізькій області не прибув, про причини неявки не повідомив, тому на теперішній час з метою уникнення від кримінальної відповідальності переховується від органів досудового розслідування та суду на тимчасово окупованій території cмт. Якимівка Мелітопольського району Запорізької області та прилеглих населених пунктах, та через наявність сухопутного сполучення з анексованою територією АР Крим та безперешкодного сполучення з раніше окупованою територією Донецької області має безперешкодну можливість, виїхати на територію держави-агресора Російської Федерації. Вказане свідчить, що підозрюваний, перебуваючи на волі, з метою ухилення від кримінальної відповідальності зможе залишити місце проживання та, ймовірніше за все, прийме спроби переховування від органу досудового розслідування та суду. Європейський суд з прав людини у справах «Ілійков проти Болгарії», «Летельє проти Франції» закріпив, що «суворість передбаченого покарання» є суттєвим елементом при оцінці «ризиків переховування або повторного вчинення злочинів». Стримуючі фактори, які б свідчили, що підозрюваним не будуть вживатися перешкоди у виправленні правосуддя в спосіб неявки до слідчого, прокурора та в судові засідання - відсутні;

- знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення: орган досудового розслідування у зв`язку з окупацією збройними формуваннями Російської Федерації території cмт. Якимівка Мелітопольського району Запорізької області та прилеглих до нього населених пунктів, не має змоги встановити та дослідити усі речі і документи, які можуть мати значення для встановлення усіх обставин вчинення

ОСОБА_6 кримінального правопорушення, яке йому інкриміноване;

- незаконно впливати на свідків у цьому кримінальному провадженні: у даному кримінальному провадженні наразі встановлено та допитано ряд свідків, які володіють інформацією про протиправну діяльність ОСОБА_6 , у зв`язку з чим останній може вчинити протиправні дії, направлені на вплив на свідків, яким відомо деталі вчинення ним кримінального правопорушення. Так, ОСОБА_6 має сталі зв`язки із представниками окупаційної влади держави-агресора АДРЕСА_2 та прилеглих до нього населених пунктів, за допомогою яких він може впливати на свідків, які наразі проживають у вказаному населеному пункті, у тому числі через залякування та погрози фізичного насильства і викрадення, оскільки останній обізнаний про місце проживання свідків, у тому числі про місце проживання близьких родичів;

- вчиняти інші кримінальні правопорушення, оскільки ОСОБА_6 має сталі та міцні зв`язки із представниками окупаційної влади держави-агресора Російської Федерації та представниками терористичної організації «ДНР» на окупованій території АДРЕСА_2 та прилеглих до нього населених пунктів, зокрема, в частині подальшої агітації до співпраці з окупаційною владою держави-агресора на тимчасово окупованій території, та допомоги в подальшого встановлення окупаційної влади, оскільки останній підтримує постійне спілкування з військовослужбовцями збройних сил Російської Федерації, підтримки та встановлення контролю на тимчасово окупованій території незаконного правоохоронного органу держави-агресора російської федерації - мовою оригіналу: «Акимовское управление Главного управления МВД в Запорожской области».

При вирішенні питання запропонованого запобіжного заходу належить оцінити у сукупності всі інші обставини, що відповідно до положень ст. 178 КПК України враховуються судом при обранні запобіжного заходу:

Відповідно до ч. 6 ст. 12 КПК України ОСОБА_6 підозрюється у вчиненні особливо тяжкого злочину, яке карається позбавленням волі на строк від 12 до 15 років з позбавленням права обіймати певні посади або займатися певною діяльністю на строк від десяти до п`ятнадцяти років та з конфіскацією майна або без такої.

Вік та стан здоров`я підозрюваного дозволяє перебувати під вартою на час досудового розслідування.

У кримінальному провадженні містяться вагомі докази, які в повній мірі підтверджують причетність ОСОБА_6 до вчинення інкрімінованого йому злочину.

ОСОБА_6 на даний час фактично перебуває на тимчасово-окупованій території у cмт. Якимівка Мелітопольського району Запорізької області та прилеглих до нього населених пунктів, та має там міцні соціальні зв`язки з представниками збройних формувань держави-агресора.

На теперішній час ОСОБА_6 проживає за адресою: АДРЕСА_1 , займає оперуповноваженого (мовою оригіналу - «оперуполномоченного») у незаконно створеному правоохоронному органі мовою оригіналу «Акимовское управление Главного управления МВД в Запорожской области», який розташований за адресою: АДРЕСА_2 , пов`язану із виконанням правоохоронних функції в незаконних правоохоронних органах, створених на тимчасово окупованій території.

Орган досудового розслідування вважає, що у разі застосування більш м`якого запобіжного заходу, запобігання вказаним ризикам неможливе, оскільки

ОСОБА_6 , підозрюється у вчиненні особливо тяжкого злочину, вчиненого в умовах воєнного стану.

Відповідно до наказу Міністерства з питань реінтеграції тимчасово окупованих територій України № 309 від 22.12.2022 (зі змінами) «Про затвердження Переліку територій, на яких ведуться (велися) бойові дії або тимчасово окупованих Російською Федерацією», вся територія Мелітопольського району Запорізької області, відноситься до тимчасово окупованої Російською Федерацією території України.

Окрім цього, відповідно до вимог ч. 6 ст. 176 КПК України (зі змінами

№ 2198-IX від 14.04.2022) під час дії воєнного стану до осіб, які підозрюються або обвинувачуються у вчиненні злочинів, передбачених статтями 109-114-2,

258-258-5, 260, 261, 437-442 Кримінального кодексу України, за наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, застосовується запобіжний захід, визначений пунктом 5 частини першої цієї статті, тобто тримання під вартою.

Відповідно до ч. 7 ст. 1 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» тимчасово окупована Російською Федерацією територія України (тимчасово окупована територія) - це частини території України, в межах яких збройні формування Російської Федерації та окупаційна адміністрація Російської Федерації встановили та здійснюють фактичний контроль або в межах яких збройні формування Російської Федерації встановили та здійснюють загальний контроль з метою встановлення окупаційної адміністрації Російської Федерації.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.

Згідно до вимог п. 5 ч. 4 ст. 183 КК України слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 цього Кодексу, має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні стосовно підозрюваного, обвинуваченого, який оголошений у міжнародний розшук, та/або який виїхав, та/або перебуває на тимчасово окупованій території України, території держави, визнаної Верховною Радою України державою-агресором.

Відповідно до ч. 6 ст. 193 КПК України, слідчий суддя, суд розглядає клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та може обрати такий запобіжний захід за відсутності підозрюваного, обвинуваченого лише у разі доведення прокурором наявності підстав, передбачених статтею 177 цього Кодексу, а також наявності достатніх підстав вважати, що підозрюваний, обвинувачений виїхав та/або перебуває на тимчасово окупованій території України, території держави, визнаної Верховною Радою України державою-агресором, та/або оголошений у міжнародний розшук.

Відповідно до ч. 4 ст. 197 КПК України, у разі постановлення слідчим суддею, судом ухвали про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно підозрюваного, обвинуваченого, на підставі частини шостої статті 193 цього Кодексу строк дії такої ухвали не зазначається.

Свідки, яких необхідно допитати під час розгляду даного клопотання, відсутні.

Розшук підозрюваного ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , триває, державний кордон України останній не перетинав.

З урахуванням викладеного, а також наявних матеріалів досудового розслідування, орган досудового слідства вважає, що перебуваючи на волі,

ОСОБА_6 зможе безперешкодно продовжити здійснення протиправної діяльності, переховуватиметься від органів досудового розслідування та суду, а також продовжить вчиняти інші кримінальні правопорушення.

В судовому засіданні прокурор клопотання підтримав, просив його задовольнити.

Захисник підозрюваного поклався на розсуд суду.

Вислухавши пояснення слідчого та захисника, дослідивши матеріали клопотання, слідчий суддя дійшов наступних висновків.

Слідчим відділом УСБУ в Запорізькій області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000661, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань від 22.04.2024 за підозрою ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 7 ст. 111-1 КК України.

Підставою для застосування до ОСОБА_6 зазначеного запобіжного заходу орган досудового розслідування вважає наявність, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України ризиків, які дають достатні підстави вважати що підозрюваний при обранні йому іншого запобіжного заходу може здійснити наступні дії:

- переховуватися від органу досудового розслідування та суду, так

ОСОБА_6 достовірно відомо про те, що він має статус підозрюваної особи, у вчинені особливо тяжкого злочину, та йому відповідно до вимог ст.ст. 133-137 КПК України скеровано повістки про виклик до слідчого відділу УСБУ в Запорізькій області для вручення оригіналу письмового повідомлення про підозру та проведення інших слідчих дій, на виконання яких останній до слідчого відділу УСБУ в Запорізькій області не прибув, про причини неявки не повідомив, тому на теперішній час з метою уникнення від кримінальної відповідальності переховується від органів досудового розслідування та суду на тимчасово окупованій території cмт. Якимівка Мелітопольського району Запорізької області та прилеглих населених пунктах, та через наявність сухопутного сполучення з анексованою територією АР Крим та безперешкодного сполучення з раніше окупованою територією Донецької області має безперешкодну можливість, виїхати на територію держави-агресора Російської Федерації. Вказане свідчить, що підозрюваний, перебуваючи на волі, з метою ухилення від кримінальної відповідальності зможе залишити місце проживання та, ймовірніше за все, прийме спроби переховування від органу досудового розслідування та суду. Європейський суд з прав людини у справах «Ілійков проти Болгарії», «Летельє проти Франції» закріпив, що «суворість передбаченого покарання» є суттєвим елементом при оцінці «ризиків переховування або повторного вчинення злочинів». Стримуючі фактори, які б свідчили, що підозрюваним не будуть вживатися перешкоди у виправленні правосуддя в спосіб неявки до слідчого, прокурора та в судові засідання - відсутні;

- знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення: орган досудового розслідування у зв`язку з окупацією збройними формуваннями Російської Федерації території cмт. Якимівка Мелітопольського району Запорізької області та прилеглих до нього населених пунктів, не має змоги встановити та дослідити усі речі і документи, які можуть мати значення для встановлення усіх обставин вчинення

ОСОБА_6 кримінального правопорушення, яке йому інкриміноване;

- незаконно впливати на свідків у цьому кримінальному провадженні: у даному кримінальному провадженні наразі встановлено та допитано ряд свідків, які володіють інформацією про протиправну діяльність ОСОБА_6 , у зв`язку з чим останній може вчинити протиправні дії, направлені на вплив на свідків, яким відомо деталі вчинення ним кримінального правопорушення. Так, ОСОБА_6 має сталі зв`язки із представниками окупаційної влади держави-агресора АДРЕСА_2 та прилеглих до нього населених пунктів, за допомогою яких він може впливати на свідків, які наразі проживають у вказаному населеному пункті, у тому числі через залякування та погрози фізичного насильства і викрадення, оскільки останній обізнаний про місце проживання свідків, у тому числі про місце проживання близьких родичів;

- вчиняти інші кримінальні правопорушення, оскільки ОСОБА_6 має сталі та міцні зв`язки із представниками окупаційної влади держави-агресора Російської Федерації та представниками терористичної організації «ДНР» на окупованій території АДРЕСА_2 та прилеглих до нього населених пунктів, зокрема, в частині подальшої агітації до співпраці з окупаційною владою держави-агресора на тимчасово окупованій території, та допомоги в подальшого встановлення окупаційної влади, оскільки останній підтримує постійне спілкування з військовослужбовцями збройних сил Російської Федерації, підтримки та встановлення контролю на тимчасово окупованій території незаконного правоохоронного органу держави-агресора російської федерації - мовою оригіналу: «Акимовское управление Главного управления МВД в Запорожской области».

При вирішенні питання запропонованого запобіжного заходу належить оцінити у сукупності всі інші обставини, що відповідно до положень ст. 178 КПК України враховуються судом при обранні запобіжного заходу:

Відповідно до ч. 6 ст. 12 КПК України ОСОБА_6 підозрюється у вчиненні особливо тяжкого злочину, яке карається позбавленням волі на строк від 12 до 15 років з позбавленням права обіймати певні посади або займатися певною діяльністю на строк від десяти до п`ятнадцяти років та з конфіскацією майна або без такої.

Вік та стан здоров`я підозрюваного дозволяє перебувати під вартою на час досудового розслідування.

У кримінальному провадженні містяться вагомі докази, які в повній мірі підтверджують причетність ОСОБА_6 до вчинення інкрімінованого йому злочину.

ОСОБА_6 на даний час фактично перебуває на тимчасово-окупованій території у cмт. Якимівка Мелітопольського району Запорізької області та прилеглих до нього населених пунктів, та має там міцні соціальні зв`язки з представниками збройних формувань держави-агресора.

На теперішній час ОСОБА_6 проживає за адресою: АДРЕСА_1 , займає оперуповноваженого (мовою оригіналу - «оперуполномоченного») у незаконно створеному правоохоронному органі мовою оригіналу «Акимовское управление Главного управления МВД в Запорожской области», який розташований за адресою: АДРЕСА_2 , пов`язану із виконанням правоохоронних функції в незаконних правоохоронних органах, створених на тимчасово окупованій території.

Орган досудового розслідування вважає, що у разі застосування більш м`якого запобіжного заходу, запобігання вказаним ризикам неможливе, оскільки

ОСОБА_6 , підозрюється у вчиненні особливо тяжкого злочину, вчиненого в умовах воєнного стану.

Відповідно до ч. 6 ст. 193 КПК України, слідчий суддя, суд розглядає клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та може обрати такий запобіжний захід за відсутності підозрюваної лише у разі доведення прокурором наявності підстав, передбачених статтею 177 цього Кодексу, а також наявності достатніх підстав вважати, що підозрювана виїхав та/або перебуває на тимчасово окупованій території України, території держави, визнаної Верховною Радою України державою-агресором, та/або оголошений у міжнародний розшук.

Клопотання слідчого мотивоване тим, що досудовим слідством встановлена причетність підозрюваного до вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 7 ст. 111-1 КК України, та наявні ризики, передбачені п.п. 1,2,3,5 ч.1 ст.171 КПК України.

Згідно з вимогами ст. 177, 178 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрювана, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України.

При вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 КПК України, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі: вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення, тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваної, обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, обвинувачується, вік та стан здоров`я підозрюваного, обвинуваченого, міцність соціальних зв`язків підозрюваного, обвинуваченого, наявність у підозрюваного, обвинуваченого постійного місця роботи або навчання , його репутацію та майновий стан, наявність судимостей, дотримання підозрюваним, обвинуваченим умов застосованих запобіжних заходів, якщо вони застосовувалися до нього раніше, наявність повідомлення особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення, а також розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється особа.

Слідчий суддя приходить до висновку, що матеріалами, зібраними у ході досудового розслідування по даному кримінальному провадженню та долученими до клопотання, підтверджується на даній стадії досудового розслідування обґрунтованість повідомленої підозри у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 7 ст. 111-1 КК України.

Слідчий суддя приймає до уваги, що по даному кримінальному провадженню

ОСОБА_8 повідомлено про підозру особливо тяжкого злочину, вчиненого в умовах воєнного стану, за який за законом передбачено покарання у вигляді позбавленням волі на строк від дванадцяти до п`ятнадцяти років з позбавленням права обіймати певні посади або займатися певною діяльністю на строк від десяти до п`ятнадцяти років та з конфіскацією майна або без такої, що дає підстави слідчому судді вважати, що залишаючись на волі, підозрювана може переховуватись від органу досудового розслідування або суду з метою уникнення можливого покарання. Вказана позиція узгоджується з рішенням Європейського суду з прав людини у справі «Ілійков проти Болгарії», згідно з яким суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування.

Крім того, стороною обвинувачення підтверджений ризик незаконного впливу на свідків у цьому кримінальному провадженні, оскільки наразі встановлено та допитано значну кількість осіб-свідків, які володіють інформацією про протиправну діяльність підозрюваного та враховуючи те, що вказані свідки мають родичів та знайомих, що перебувають на ТОТ, де на теперішній час діє окупаційна влада Російської Федерації, у зв`язку з чим підозрюваний може вчинити протиправні дії, направлені на вплив на свідків, яким відомо обставини вчинення даного злочину, у тому числі шляхом залякування та погрози фізичного насильства і викрадення відносно свідків та їх рідних і близьких.

З огляду на викладене, при розгляді даного клопотання слідчий суддя дійшов висновку, що заявлені ризики є підставою для обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Враховуючи викладене, слідчий суддя не вбачає достатніх підстав для можливості застосування інших запобіжних заходів, альтернативних триманню під вартою, як таких, що недостатні запобігти вказаним ризикам, а також забезпеченню виконання підозрюваною процесуальних обов`язків, визначаючи тримання під вартою у цьому випадку виправданим за наявності конкретного суспільного інтересу у виді права на справедливий судовий розгляд, а також унеможливлення переховування підозрюваного від слідства та суду, незаконного впливу на свідків, вчинення інших кримінальних правопорушень, які, незважаючи на презумпцію невинуватості, превалюють над принципом поваги до свободи особистості.

За таких обставин, слідчий суддя приходить до висновку, що клопотання слідчого про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_8 є доведеним і обґрунтованим, у зв`язку з чим підлягає задоволенню.

З огляду на положення ч.4 ст.183 КПК України, слідчий суддя не визначає розмір застави.

Разом з тим, відповідно до ч.4 ст.197 КПК України, у разі постановлення слідчим суддею про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно підозрюваної на підставі ч. 6 ст.193 КПК України строк дії такої ухвали не зазначається.

Керуючись ст. 176-178, 183, 184, 194, 196, 197 КПК України, слідчий суддя,-

У Х В А Л И В:

Обрати підозрюваному ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який зареєстрований за адресою:

АДРЕСА_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, без визначення розміру застави в ДУ «Запорізький слідчий ізолятор».

Після затримання підозрюваного не пізніше як через 48 годин з часу доставки до місця кримінального провадження, забезпечити його доставку до Жовтневого районного суду м. Запоріжжя для вирішення питання про застосування обраного запобіжного заходу у виді тримання під вартою або його зміну на більш м`який запобіжний захід.

Ухвала слідчого судді щодо негайного застосування запобіжного заходу підлягає негайному виконанню після оголошення.

Виконання ухвали слідчого судді доручити співробітникам УСБУ в Запорізькій області.

Апеляційна скарга на ухвалу може бути подана протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Подання апеляційної скарги на ухвалу слідчого судді зупиняє набрання нею законної сили, але не зупиняє її виконання.

Слідчий суддя: ОСОБА_1