В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

Справа № 348/401/24

Провадження № 1-кп/348/219/24

18 квітня 2024 року Надвірнянський районний суд Івано-Франківської області в складі судді ОСОБА_1 за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Надвірна Івано-Франківської області, кримінальне провадження внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000034 про обвинувачення

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, який народився у м.Надвірна, Івано-Франківської області, з професійно-технічною освітою, розлученого, який працює монтажником в НГВУ "Долина Нафтогаз", має на утриманні неповнолітню дитину, проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого: вироком Надвірнянського районного суду Івано-Франківської області від 23.07.2010 за вчинення кримінального правопорушення передбаченого ч.3 ст.185 КК України та призначено йому покарання у виді позбавлення волі на строк 3 роки, на підставі ст.75 КК України звільнений від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком 1 рік 6 місяців; вироком Надвірнянського районного суду Івано-Франківської області від 08.07.2011 за вчинення кримінального правопорушення передбаченого ч.3 ст.185 КК України та призначено йому покарання на підставі ст.71 КК України у виді позбавлення волі на строк 3 роки 3 місяці,

у вчиненні кримінальних правпопорушень передбачених ч.1 ст.382 КК України,

інші учасники: прокурор ОСОБА_4 ,

встановив:

31.01.2024 приблизно о 23.57 годині ОСОБА_3 керував транспортним засобом марки ВАЗ моделі 21093, реєстраційний номер НОМЕР_1 , в м.Надвірна по вул. Шевченка, достовірно знаючи, що на підставі постанови Надвірнянського районного суду Івано-Франківської області від 18.12.2023 у справі №348/2974/23, яка набрала законної сили 29.12.2023, на нього було накладено адміністративне стягнення у виді позбалення права керувати транспортними засобами. Такими діями, ОСОБА_3 вчинив злочин передбачений ч.1 ст.382 КК України, а саме: умисне невиконання постанови суду, що набрала законної сили.

15.03.2024 приблизно о 20.00 годині ОСОБА_3 повторно керував транспортним засобом марки ВАЗ моделі 21093, реєстраційний номер НОМЕР_1 , в м.Надвірна по вул. Шевченка, достовірно знаючи, що на підставі постанови Надвірнянського районного суду Івано-Франківської області від 18.12.2023 у справі №348/2974/23, яка набрала законної сили 29.12.2023, на нього було накладено адміністративне стягнення у виді позбалення права керувати транспортними засобами. Такими діями, ОСОБА_3 вчинив злочин передбачений ч.1 ст.382 КК України, а саме: умисне невиконання постанови суду, що набрала законної сили.

В ході судового розгляду обвинувачений ОСОБА_3 свою вину у вчиненні інкримінованих йому злочинів визнав. Дав такі показання. У грудні 2023 року його притягнули до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП та наклали адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 17000,00 гривень з позбавленням права керувати транспортними засобами на строк 1 рік. Про винесену постанову обвинувачений знав, оскільки був присутній у судовому засіданні. Постанову не оскаржував. 09.01.2024 обвинувачений вчинив ДТП. У ході складання протоколу про адміністративне правопорушення працівники поліції встановили, що обвинувачений позбавлений права керувати транспортним засобом і винесли щодо обвинуваченого постанову про адміністративне правопорушення за ч.4 ст.126 КУпАП. Після цього обвинувачений керував транспортним засобом 31.01.2024, оскільки повертався з медичного закладу, який розташований у м. Івано-Франківськ. Доручити керування транспортним засобом іншій особі не міг. Машину залишити не міг, оскільки не мав коштів заплатити за стоянку. 15.01.2024 обвинувачений також керував транспортним засобом, оскільки намагався продати машину і треба було приїхати до потенційного покупця.

Відомості про вчинення кримінального правопорушення (по першому епізоду) внесені в Єдиний реєстр досудових розслідувань 01.02.2024 на підставі рапорту від 31.01.2024 про те, що 31.01.2024 о 23.57 на АДРЕСА_2 зупинили транспортний засіб марки ВАЗ реєстраційний номер НОМЕР_1 під керуванням ОСОБА_3 , який за рішенням суду від 18.12.2023 позбавлений права керування транспортними засобами строком на один рік.

Відповідно до копії постанови Надвірнянського районного суду Івано-Франківської області від 18.12.2023 у справі №348/2974/23 ОСОБА_3 визнали виним у вчиненні правопорушення передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП та наклали на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі однієї тисячі неоподаткованих мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік. Постанова набрала законної сили 29.12.2023. Судовий розгляд відбувався за участю обвинуваченого, копію цієї постанови обвинувачений отримав 18.12.2023, що підтверджується копією розписки (арк. спр. 25).

Відповідно до копії постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері безпеки дорожнього руху, зафіксованого не в автоматичному режимі від 09.01.2024 на ОСОБА_3 накладено адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 20400,00 гривень за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.4 ст.126 КУпАП, оскільки він керував транспортним засобом 09.01.2024 о 19.25 будучи особою, яка позбавлена права керувати транспортними засобами.

З відеозаписів до протоколу огляду від 06.02.2024 встановлено таке. 09.01.2024 приблизно о 20.00 годині працівники поліції прибули за викликом на місце вчинення ДТП. Одним із учасників ДТП був ОСОБА_3 . У ході оформлення матеріалів про адміністартивне правопорушення було встановлено, що ОСОБА_3 позбавлений за постановою суду права керувати транспортним засобом. 31.01.2024 ОСОБА_3 о 23.56.47 керував транспортним засобом марки ВАЗ моделі 21093, реєстраційний номер НОМЕР_1 . Його зупинили працівники поліції, склали постанову про накладення адміністративного стягнення за ч.5 ст.121 КУпАП. Крім цього, у ході розгляду справи про адміністративне правопорушення було встановлено, що ОСОБА_3 позбавлений права керувати транспортними засобами за постановою суду.

Відомості про вчинення кримінального правопорушення (по другому епізоду) внесені в Єдиний реєстр досудових розслідувань 17.03.2024 на підставі рапорту від 16.03.2024 про те, що 15.03.2024 на АДРЕСА_2 зупинили транспортний засіб марки ВАЗ реєстраційний номер НОМЕР_1 під керуванням ОСОБА_3 , який за рішенням суду від 18.12.2023 позбавлений права керування транспортними засобами строком на один рік.

Згідно з копією постанови від 15.03.2024 серії ЕНА №1666789 на ОСОБА_3 було накладено адміністративне стягнення за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.5 ст.121 КУпАП.

Відповідно до відеозаписів до протоколів огляду від 19.03.2024, встановлено, що 15.03.2024 о 20.00.39 ОСОБА_3 керував транспортним засобом марки ВАЗ моделі 21093, реєстраційний номер НОМЕР_1 . Його зупинили працівники поліції. У ході розгляду справи про адміністративне правопорушення було встановлено, що ОСОБА_3 позбавлений права керувати транспортними засобами за постановою суду.

Судом були досліджені докази, що характеризують особу обвинуваченого: копію звередної інформації про особу обвинуваченого; копію витягу з актового запису про народження ОСОБА_5 , 2016 року народження, батьком якого є обвинувачений; довідку про неперебування на обліку у лікаря-психіатра та про неперебування на обліку у лікаря-нарколога; характеристику з місця проживання обвинуваченого, згідно з якою він характеризується позитивно; характеристику з місця роботи обвинуваченого, згідно з якою він характеризується як відповідальний працівник; вимогу про наявність судимостей, відповідно до якого встановлено, що судимість за вироком Надвірнянського районного суду Івано-Франківської області від 31.10.20218 станом на дату ухвалення даного вироку погашена на підставі п.5 ч.1 ст.89 КК України, оскільки обвинувачений відбув покарання ще 31.12.2020.

Враховуючи викладене, суд, допитавши обвинуваченого, дослідивши письмові докази та матеріали кримінального провадження, що характеризують особу обвинуваченого, приходить до висновку, що винуватість ОСОБА_3 у вчиненні інкримінованого йому злочину за обставин, викладених в обвинувальному акті, доведена повністю і його дії правильно кваліфіковані за ч.1 ст.382 КК України, як умисне невиконання постанови суду, що набрала законної сили. При цьому суд враховує правову позицію ККС ВС, викладений у постановах: від 08.02.2023 у справі №464/4690/20 та від 27.02.2023 у справі №450/205/19.

При призначенні ОСОБА_3 покарання, суд враховує характер вчинених ним злочинів, обставини вчинення злочинів, дані про особу обвинуваченого, який раніше судимий, за місцем проживання та за місцем праці характеризується позитивно, його стан здоров`я, наявність на його утриманні неповнолітньої дитини, обставину, яка пом`якшуює покарання - щире каяття (щодо обох епізодів), обставини, які обтяжують покарання: рецедив злочинів (щодо обох епізодів) та вчинення злочину повторно (щодо другого епізоду).

Згідно з досудовою доповіддю ймовірність вчинення обвинуваченим злочину повторно висока, ризик небезпеки для суспільства, у тому числі для окремих осіб середній. Орган пробації вважає, що виправлення обвинуваченого можливе без позбавлення волі або обмеження волі на певний строк. Крім того, уповноважений орган з питань пробації пропонує, якщо суд дійде висновку про можливість звільнення обвинуваченого від відбування покарання з випробуванням, окрім обов`язків, визначених ч.1 ст.76 КК України, додатково покласти на обвинуваченого обов`язок відповідно до ч.3 ст.76 КК України, а саме: не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

При призначенні покарання обвинуваченому слід суворо дотримуватися принципів законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання, маючи на увазі, що метою покарання засудженого є його виправлення, виховання та соціальна реабілітація, запобігання вчиненню нових злочинів, а з врахуванням того, що позбавлення волі є одним із найсуворіших покарань, тому таке покарання слід призначати до реального відбування, тільки тоді, коли у суду є достатнє переконання, що звільнення особи від відбування такого, не сприятиме виправленню засудженого.

Згідно зі статтями 50, 65 КК України особі, яка вчинила злочин, має бути призначено покарання, що є необхідним і достатнім для її виправлення та запобігання вчиненню нових злочинів. Виходячи з принципів співмірності й індивідуалізації, це покарання за своїм видом та розміром має бути адекватним (відповідним) характеру вчинених дій, їх небезпечності та даним про особу винного. При виборі заходу примусу мають значення й повинні братися до уваги обставини, що його пом`якшують і обтяжують.

Норми зазначеного Кодексу наділяють суд правом вибору у визначених законом межах заходу примусу певного виду і розміру. Названа функція суду за своєю правовою природою є дискреційною, оскільки передбачає вибір однієї з альтернативних форм реалізації кримінальної відповідальності і потребує взяття до уваги й оцінки відповідно до визначених законом орієнтирів усіх конкретних обставин справи, без урахування яких обрана міра покарання не може вважатися справедливою. Справедливість покарання має визначатися з урахуванням інтересів усіх суб`єктів кримінально-правових відносин, а також інших осіб з погляду підвищення рівня їх безпеки шляхом запобігання вчиненню нових злочинів і надання підстав правомірно очікувати відповідну протиправному діянню реакцію держави, що є важливим чинником юридичної захищеності людини.

Враховуючи вищенаведене, суд вважає, що ОСОБА_3 слід визнати винним у вчиненні інкримінованих йому злочинів та призначити покарання у штрафу в межах санкції ч.1 ст.382 КК України.

Відповідно до ч.9 ст. 100 КПК України, речові докази: копію постанови БАД №883133, копію постанови БАД №880566, копію постанови Надвірнянського районного суду Івано-Франківської області від 18.12.2023 у справі №348/2974/23, оптичні носії інформації DVD-R диски із відеозаписами, які визнано речовими доказами відповідно до постанови від 07.02.2024, слід залишити у матеріалах кримінального провадження; DVD-R диск із маркувальним позначенням «Alerus», який визнано речовим доказом відповідно до постанови від 19.03.2024, слід залишити у матеріалах кримінального провадження; DVD-R диск із маркувальним позначенням «Alerus», який визнано речовим доказом відповідно до постанови від 19.03.2024, слід залишити у матеріалах кримінального провадження.

Керуючись ст. 370, 374 КПК України, суд,

ухвалив:

ОСОБА_3 визнати винним у вчиненні злочинів передбачених ч.1 ст.382 КК України та призначити йому покарання у виді штрафу у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 (сімнадцять тисяч) гривень 00 копійок.

Речовий докази: копію постанови БАД №883133, копію постанови БАД №880566, копію постанови Надвірнянського районного суду Івано-Франківської області від 18.12.2023 у справі №348/2974/23, оптичні носії інформації DVD-R диски із відеозаписами, які визнано речовими доказами відповідно до постанови від 07.02.2024, DVD-R диск із маркувальним позначенням «Alerus», який визнано речовим доказом відповідно до постанови від 19.03.2024, DVD-R диск із маркувальним позначенням «Alerus», який визнано речовим доказом відповідно до постанови від 19.03.2024, - залишити у матеріалах кримінального провадження №0000034.

Вирок суду першої інстанції набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого КПК України, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Вирок може бути оскаржено в апеляційному порядку до Івано-Франківського апеляційного суду через Надвірнянський районний суд Івано-Франківської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору. Копія вироку не пізніше наступного дня після ухвалення надсилається учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні.

Суддя ОСОБА_1