Справа №613/563/24 Провадження № 1-кс/613/160/24
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 квітня 2024 року. Слідчий суддя Богодухівського районного суду Харківської області ОСОБА_1 , за участі секретаря ОСОБА_2 , розглянувши клопотання прокурора Богодухівської окружної прокуратури Харківської області ОСОБА_3 про арешт майна у кримінальному провадженні № 0000069 від 20.03.2024, -

ВСТАНОВИВ:

До суду надійшло клопотання прокурора клопотання прокурора Богодухівської окружної прокуратури Харківської області ОСОБА_3 про накладення арешту на мобільний телефон марки «MEIZU» M5C, синього кольору, ІMEI1: НОМЕР_1 , IMEI2: НОМЕР_2 , який належить ОСОБА_4 шляхом заборони відчуження, розпорядження та користування.

В обґрунтування клопотання прокурор посилається на те, що 19.03.2024 до ЧЧ Богодухівського РВП ГУНП в Харківській області надійшла заява від ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , про те, що 19.03.2024 близько 10-50 години його знайомий на ім`я ОСОБА_5 , знаходячись поблизу магазину «Елітан» в м. Богодухові Харківської області, шахрайським шляхом, під виглядом здійснення телефонного дзвінка, заволодів мобільним телефоном марки «MEIZU m5c», який належить ОСОБА_4 .

20.03.2024 сектором дізнання Богодухівського РВП ГУНП в Харківській області вищевказана інформація внесена до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000069, за ознаками кримінального правопорушення - проступку, передбаченого ч.1 ст.190 КК України, розпочато досудове розслідування.

25.03.2024 проведено огляд місця події, в ході якого було оглянуто та вилучено мобільний телефон «MEIZU» M5C, синього кольору, ІMEI1: НОМЕР_1 , IMEI2: НОМЕР_2 , який ОСОБА_6 добровільно видав.

Допитаний в якості свідка ОСОБА_6 надав свідчення про те, що 19.03.2024 близько 20:00 години він перебував вдома за адресою: АДРЕСА_1 , відпочивав. В цей момент до останнього хтось почав дзвонити у дзвінок вхідних дверей, коли ОСОБА_6 відчинив двері, помітив свого знайомого ОСОБА_7 . Під час розмови з ОСОБА_7 , останній запропонував мобільний телефон «MEIZU» M5C», синього кольору, за 600 гривень, на що ОСОБА_6 погодився та придбав вказаний мобільний телефон, при цьому ОСОБА_7 сказав, що мобільний телефон належить йому.

Допитаний з даного приводу ОСОБА_7 від надання пояснень з даного приводу відмовився в порядку ст. 63 Конституції України.

У органу досудового розслідування є підстави вважати, що було здійснено шахрайські дії з мобільним телефоном синього кольору «MEIZU» M5C EMEI1: НОМЕР_1 , IMEI2: НОМЕР_2 , який ОСОБА_6 добровільно видав.

На теперішній час вищевказаний мобільний телефон «MEIZU» M5C, синього кольору, ІMEI1: НОМЕР_1 , IMEI2: НОМЕР_2 відповідно до ч. 1 ст. 167 КПК України є тимчасово вилученим майном до вирішення питання про їх арешт.

19.03.2024 до ЧЧ Богодухівського РВП ГУНП в Харківській області надійшла заява від ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , про те, що 19.03.2024 близько 10-50 години його знайомий на ім`я ОСОБА_5 , знаходячись поблизу магазину «Елітан» в м. Богодухові Харківської області, шахрайським шляхом, під виглядом здійснення телефонного дзвінка, заволодів мобільним телефоном марки «MEIZU m5c», який належить ОСОБА_4 .

20.03.2024 сектором дізнання Богодухівського РВП ГУНП в Харківській області вищевказана інформація внесена до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000069, за ознаками кримінального правопорушення - проступку, передбаченого ч.1 ст.190 КК України, розпочато досудове розслідування.

25.03.2024 року проведено огляд місця події в ході якого було оглянуто та вилучено мобільний телефон «MEIZU» M5C, синього кольору, ІMEI1: НОМЕР_1 , IMEI2: НОМЕР_2 який ОСОБА_6 , добровільно видав.

Допитаний в якості свідка ОСОБА_6 , надав свідчення про те, що 19.03.2024 року близько 20:00 години він перебував вдома за адресою: АДРЕСА_1 , відпочивав. В цей момент до останнього хтось почав дзвонити у дзвінок вхідних дверей, коли ОСОБА_6 , відчинив двері помітив свого знайомого ОСОБА_7 . Під час розмови з ОСОБА_7 , останній запропонував мобільний телефон «MEIZU» M5C», синього кольору, за 600 гривень, на що ОСОБА_6 , погодився та придбав вказаний мобільний телефон, при цьому ОСОБА_7 , сказав, що мобільний телефон належить йому.

Опитаний з даного приводу ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , від дачі пояснень з даного приводу відмовився в порядку ст. 63 Конституції України.

У органу досудового розслідування є підстави вважати, що було здійснено шахрайські дії з мобільним телефоном «MEIZU» M5C, синього кольору, ІMEI1: НОМЕР_1 , IMEI2: НОМЕР_2 , який ОСОБА_6 добровільно видав.

На теперішній час вищевказаний мобільний телефон «MEIZU» M5C, синього кольору, ІMEI1: НОМЕР_1 , IMEI2: НОМЕР_2 , відповідно до ч. 1 ст. 167 КПК України, є тимчасово вилученим майном до вирішення питання про його арешт.

Враховуючи вищевикладене, під час проведення досудового розслідування виникла необхідність звернутися до слідчого судді з метою накладення арешту на мобільний телефон марки «MEIZU» M5C, синього кольору, ІMEI1: НОМЕР_1 , IMEI2: НОМЕР_2 , який належать ОСОБА_4 , з метою збереження речових доказів та проведення судових експертиз.

Прокурор в судове засідання не з`явився, надав суду заяву про розгляд клопотання за його відсутності, клопотання підтримав, просив його задовольнити.

Власник майна ОСОБА_4 в судове засідання не з`явився, про місце, день та час судового засідання повідомлявсяу встановленому законом порядку.

Відповідно до ч.1 ст.172 КПК України неприбуття у судове засідання осіб, за участі яких розглядається клопотання, не перешкоджає розгляду клопотання.

Слідчий суддя, дослідивши Витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань, матеріали клопотання та надані докази, приходить до такого.

З доданих до клопотання документів вбачається, що у провадженні Богодухівського РВП ГУНП в Харківській області перебувають матеріали кримінального провадження, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000069 від 20.03.2024 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 190 КК України, в якому під час огляду місця події 25.03.2024 з 15.00 год. по 15.30 год. за адресою: АДРЕСА_2 виявлено та вилучено у громадянина ОСОБА_6 мобільний телефон марки «MEIZU» M5C, синього кольору, ІMEI1: НОМЕР_1 , IMEI2: НОМЕР_2 , який останній добровільно видав працівникам поліції.

З протоколу допиту потерпілого ОСОБА_4 від 20.03.2024 вбачається, що 19.03.2024 близько 09.00 год. він приїхав до м. Богодухова до своєї тітки. Через декілька годин він пішов до банкомату, щоб зняти кошти та їхати до м. Харкова. Коли йшов до банкомату, потерпілий зустрів знайомого, якого звати ОСОБА_5 . ОСОБА_5 сказав, що в нього проблеми з телефоном і йому потрібно зателефонувати, після чого потерпілий дав йому свій телефон, а сам пішов до банкомату. Коли повернувся, то ОСОБА_8 вже не було. Потерпілий подумав, що ОСОБА_5 десь відійшов, та почекав його приблизно 15 хв., але потім зрозумів, що ОСОБА_5 його обманув. Після чого потерпілий пішов до поліції.

З протоколу допиту свідка ОСОБА_6 від 25.03.2024 вбачається, що 19.03.2024 приблизно о 20.00 год. він був вдома. В цей час до нього прийшов знайомий, ОСОБА_7 , який запропонував ОСОБА_6 купити мобільний телефон «MEIZU», синього кольору, вартістю 600,00 грн. Після чого запитав у ОСОБА_7 , кому належить цей телефон, на що останній відповів, що це його телефон і йому потрібні грошові кошти. ОСОБА_6 погодився та придбав телефон та заплатив ОСОБА_7 600,00 грн.

Постановою старшого дізнавача СД Богодухівського РВП ГУНП в Харківській області від 25.03.2024 мобільний телефон марки «MEIZU» M5C, синього кольору, IMEI1: НОМЕР_1 , IMEI2: НОМЕР_2 визнано речовим доказом у кримінальному провадженні № 0000069 від 20.03.2024 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 190 КК України.

Завданнями кримінального провадження відповідно до ст.2 КПК України, є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Відповідно положень ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину. Завданням арешту майна є запобігання можливості приховування, знищення, використання, перетворення, пресування та відчуження майна. З метою забезпечення схоронності речових доказів, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

При тому ст. 98 КПК України визначає, що речовими доказами є матеріальні об`єкти які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Згідно з ч. 2 ст. 173 КПК України, при вирішення питання про арешт майна в порядку п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України, слідчий суддя повинен враховувати можливість використання майна, як доказу у кримінальному провадженні.

Оцінюючи усі надані докази відповідно до вимог ст.94 КПК України - з точки зору їх належності, допустимості, достовірності, достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення, слідчий суддя зазначає, що факти та докази, які можуть дати слідчому судді підстави для задоволення клопотання про накладення арешту, не повинні знаходитися на однаковому рівні з тими, що необхідні для виправдання, засудження чи навіть пред`явлення обвинувачення /повідомлення про підозру/, та які з`являються на подальшому етапі кримінального розслідування, тому вважає досліджені докази достатніми підставами вважати що, кримінальне правопорушення було вчинено , а вилучені речі можуть бути доказами під час судового розгляду .

Отже, накладення арешту в даному випадку може запобігти ризикам, передбаченим абз. 2 ч. 1 ст.170 КПК України.

Вирішуючи питання про спосіб арешту вилученого майна, слідчий суддя відповідно до принципу розумності та співрозмірності обмеження права власності завданням кримінального провадження, наголошує, що використання мобільного телефону може призвести до перетворення речових доказів та втрати слідів кримінального правопорушення, а тому вважає доцільним накласти арешт шляхом як заборони відчуження, так і заборони розпорядження і користування вищевказаним майном.

На підставі викладеного, слідчий суддя доходить висновку, що клопотання підлягає задоволенню.

Керуючись ст. ст. 98, 167, 170-173, 309, 372, 376 КПК України, слідчий суддя -

УХВАЛИВ:

Клопотання прокурора Богодухівської окружної прокуратури Харківської області ОСОБА_3 про арешт майна у кримінальному провадженні № 0000069 від 20.03.2024 задовольнити.

Накласти арешт на мобільний телефон марки «MEIZU» M5C, синього кольору, IMEI1: НОМЕР_1 , IMEI2: НОМЕР_2 , який належить ОСОБА_4 шляхом заборони відчуження, розпорядження та користування.

Зберігання вищевказаного мобільного телефону здійснювати в кімнаті зберігання речових доказів Богодухівського РВП ГУНП в Харківській області за адресою: Харківська область, м. Богодухів, вул. Міліцейська,9.

Ухвала підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Копію ухвали направити заінтересованим особам, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна та роз`яснити власникам майна право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Харківського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1