ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
Справа №: 613/1468/23 Головуючий 1 інстанції: ОСОБА_1
Провадження №:11-кп/818/910/24 Головуючий апеляційної інстанції: ОСОБА_2
Категорія: ч.4 ст. 185 КК України
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 березня 2024 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Харківського апеляційного суду у складі: головуючого судді ОСОБА_2 , суддів ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , при секретареві ОСОБА_5 , з участю прокурора ОСОБА_6 , з участю обвинуваченого ОСОБА_7 та його захисника ОСОБА_8 , без участі всіх інших учасників по даній справі, а саме потерпілого ОСОБА_9 , належним чином повідомленого про розгляд справи, від якого надійшла заява про розгляд справи без нього, за умови, що заяв про відкладення розгляду справи ні від кого не надходило, розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції в залі суду в м.Харкові справу за апеляційною скаргою обвинуваченого ОСОБА_7 на вирок Богодухівського районного суду Харківської області від 26 12 2023 року, -

В С Т А Н О В И Л А:

Короткий зміст рішення суду першої інстанції.

Вказаним вироком ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Київ, українця, громадянина України, з середньою освітою, розлученого, непрацюючого, без реєстрації місця проживання, фактично мешкаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше неодноразово судимого, останній раз 10 05 2018 року Бориспільським міським судом Київської області за ч.2 ст. 185, ч.2 ст. 187, ст. 70 КК України до 8 років позбавлення волі, звільненого з Райківської виправної колонії (№73) Житомирської області 25 04 2023 року

визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст. 185 КК України з призначенням покарання у виді 5 (п`яти) років позбавлення волі.

Строк відбування покарання ОСОБА_7 ухвалено рахувати з моменту його фактичного затримання, тобто з 18 08 2023 року.

Долю речових доказів та судових витрат вирішено відповідно до ст.ст. 100, 126 КПК України.

Вищевказаним вироком встановлено, що ОСОБА_7 16 серпня 2023 року приблизно о 14-00 годині, більш точного часу в ході досудового розслідування не встановлено, в період дії воєнного стану, який було введено 24 лютого 2022 року Указом Президента України № 64/2022, у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до пункту 20 частини першої статті 106 Конституції України, Закону України «Про правовий режим воєнного стану», строком на 30 діб, який у зв`язку з триваючою широкомасштабною збройною агресією Російської Федерації проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до пункту 20 частини першої статті 106 Конституції України, Закону України «Про правовий режим воєнного стану» продовжено з 05 год. 30 хв. 20 травня 2023 року строком на 90 діб (до 18 серпня 2023 року), маючи прямий умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна, діючи повторно, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, переслідуючи корисливий мотив, спрямований на незаконне збагачення за рахунок чужого майна, прийшов до домоволодіння, розташованого за адресою : АДРЕСА_2 , впевнившись, що за його діями ніхто не спостерігає, переліз через паркан, тобто, незаконно проник на територію вищевказаного домоволодіння та шляхом демонтажу скла у віконному дерев`яному отворі проник до приміщення житлового будинку вказаного домоволодіння.

Далі ОСОБА_7 , продовжуючи свій злочинний умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна, знаходячись у приміщенні житлового будинку, розташованого за адресою: АДРЕСА_2 , здійснив крадіжку майна, яке належить ОСОБА_9 , а саме : телевізору марки «Samsun» моделі L 34, який перебув у використанні, вартість якого, відповідно до висновку судової товарознавчої експертизи № 22563 від 29 серпня 2023 року, складає 2750 грн.; телефону марки «Nomi» моделі «EvoM4», без батареї, в несправному стані, вартість якого, відповідно до висновку судової товарознавчої експертизи № 22563 від 29 серпня 2023 року, складає 150 грн.; телефону марки «Nokia» моделі «RM-1110» в несправному стані, вартість якого, відповідно до висновку судової товарознавчої експертизи № 22563 від 29 серпня 2023 року, складає 90 грн.; телефону марки «Nokia» моделі «301» в несправному стані, вартість якого, відповідно до висновку судової товарознавчої експертизи № 22563 від 29 серпня 2023 року, складає 90 грн.; комплекту кухонних тарілок в кількості 10 шт. марки «Luminarc», 25 см. - 9 , вартість якого, відповідно до висновку судової товарознавчої експертизи № 22563 від 29 серпня 2023 року складає 1005 грн.; м`ясорубки марки «Мотор Січ 1МА-С», ГОСТ 4025, яка перебувала у використанні, вартість якої, відповідно до висновку судової товарознавчої експертизи № 22563 від 29 серпня 2023 року, складає 275 грн.; механічної закаточної машинки марки «М3Р», яка перебувала у використанні, вартість якої, відповідно до висновку судової товарознавчої експертизи № 22563 від 29 серпня 2023 року, складає 285 грн.; чоловічої зимової куртки темно-синього кольору, на змійці, марка «RD Ruidi THEFASHIONLEISURE», яка перебувала у використанні, вартість якої, відповідно до висновку судової товарознавчої експертизи № 22563 від 29 серпня 2023 року, складає 200 грн.; синтапонової ковдри білого кольору марки «Naturprodukt Fulling Reine Schurwolle», яка перебувала у використанні, вартість якої, відповідно до висновку судової товарознавчої експертизи № 22563 від 29 серпня 2023 року, складає 80 грн.; хутряної ковдри тілесного кольору марки «Ведмедик», розміром 135/200 см, вартість якої, відповідно до висновку судової товарознавчої експертизи № 22563 від 29 серпня 2023 року, складає 100 грн. .

Після чого ОСОБА_7 з місця події зник, а викраденим майном розпорядився на власний розсуд, чим спричинив потерпілому ОСОБА_9 майнову шкоду на загальну суму 5025 грн.

Судом першої інстанції дії ОСОБА_7 кваліфіковано за ч.4 ст.185 КК України, а саме таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно, поєднане з проникненням у житло, вчинене в умовах воєнного стану.

Вимоги апеляційної скарги та узагальнені доводи особи, яка її подала.

Не погодившись з вказаним рішенням суду першої інстанції, обвинувачений ОСОБА_7 подав апеляційну скаргу, в якій просить змінити вирок, призначивши йому покарання у виді двох років позбавлення волі.

Обґрунтовуючи свої апеляційні доводи, вказує, що суд першої інстанції при призначенні йому покарання не врахував ряд пом`якшуючих обставин, а саме те, що він є єдиним годувальником своєї непрацездатної матері, яка має інвалідність ІІІ групи.

Крім того, вказує, що кримінальне правопорушення ним було скоєне внаслідок збігу важких сімейних обставин, оскільки на той час у нього не було коштів на забезпечення предметів життєдіяльності.

Позиції учасників апеляційного провадження.

В судовому засіданні апеляційного суду обвинувачений ОСОБА_7 та його захисник адвокат ОСОБА_8 підтримали доводи апеляційної скарги, просили задовольнити її вимоги у повному обсязі.

Прокурор не вбачала підстав для задоволення апеляційної скарги обвинуваченого, вважаючи рішення суду першої інстанції законним та обґрунтованим.

Потерпілий про час та дату розгляду апеляційної скарги був повідомлений належним чином. Будь-яких заяв, які б перешкоджали розгляду апеляційної скарги до суду апеляційної інстанції не надавав.

Мотиви прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Заслухавши доповідь судді, доводи обвинуваченого та його захисника, думку прокурора, перевіривши представлені матеріали кримінального провадження, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга обвинуваченого задоволенню не підлягає, виходячи з наступного.

Відповідно до ч.1 ст. 404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Згідно вимог ст. 370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.

Відповідно до ст. 94 КПК України слідчий, прокурор, слідчий суддя, суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінюють кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення.

Оскільки висновки суду щодо доведеності вини ОСОБА_7 у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення та фактичні обставини його вчинення в апеляційній скарзі не оспорюються, докази щодо обставин вчинення кримінального правопорушення у суді першої інстанції, з урахуванням положень ч.3 ст.349 КПК України не досліджувалися, то відповідно до вимог ст.404 КПК України, вирок в цій частині судом апеляційної інстанції не переглядається.

Що стосується апеляційних вимог обвинуваченого щодо пом`якшення йому покарання, шляхом призначення покарання у виді двох років позбавлення волі, то колегія суддів констатує, що, відповідно до вимог ч.2 ст.50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами.

Велика Палата Верховного Суду у своїй постанові від 21 серпня 2019 року у справі № 682/956/17 вказала про те, що визначені у ст.65 КК загальні засади призначення покарання наділяють суд правом вибору однієї із форм реалізації кримінальної відповідальності - призначити покарання або звільнити від покарання чи від його відбування, завданням якої є виправлення та попередження нових злочинів. Ця функція за своєю правовою природою є дискреційною, оскільки потребує врахування та оцінки конкретних обставин справи, ступеня тяжкості вчиненого злочину, особи винного, обставин, що впливають на покарання.

Покарання є заходом примусу, що застосовується від імені держави за вироком суду до особи, визнаної винною у вчиненні злочину, і полягає в передбаченому законом обмеженні прав і свобод засудженого. Суд індивідуалізує покарання, необхідне і достатнє для виправлення засуджених, а також для запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами. Адекватність покарання ступеню тяжкості злочину та особі правопорушника випливає з статті 61 Конституції України, відповідно до якої юридична відповідальність особи має індивідуальний характер, а також з принципу правової держави, з суті конституційних прав та свобод людини і громадянина.

Відповідно до статті 414 КПК України невідповідним тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого визнається таке покарання , яке хоч і не виходить за межі, встановлені відповідною статтею (частиною статті) закону України про кримінальну відповідальність, але за своїм видом чи розміром є явно несправедливим через м`якість або через суворість.

Термін «явно несправедливе покарання» означає не будь-яку можливу відмінність в оцінці виду та розміру покарання з погляду суду апеляційної чи касаційної інстанцій, а відмінність у такій оцінці принципового характеру. Це положення вказує на істотну диспропорцію, неадекватність між визначеним судом, хоча й у межах відповідної санкції статті (частини статті) Особливої частини КК, видом та розміром покарання та тим видом і розміром покарання, яке б мало бути призначене, враховуючи обставини, які підлягають доказуванню, зокрема ті, що повинні братися до уваги при призначенні покарання.

Як вбачається із змісту вироку, призначаючи обвинуваченому покарання, суд врахував ступінь тяжкості та ступінь суспільної небезпеки вчиненого ним кримінального правопорушення, яке є тяжкими, за вчинення якого передбачена відповідальність у виді позбавлення волі до 8 років, обставини, що пом`якшують покарання обвинуваченого, а саме його щире каяття у вчиненому та активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення, а також відсутність обставин, які б обтяжували його покарання, дані про особу ОСОБА_7 , який раніше неодноразово судимий, на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває, неодружений, офіційно непрацевлаштований, за місцем мешкання характеризується негативно.

Крім того, судом першої інстанції враховано висновок досудової доповіді органу пробації, відповідно до якого ризик вчинення повторного кримінального правопорушення ОСОБА_7 оцінено як високий.

Навівши зазначені обставини суд першої інстанції дійшов висновку про відсутність підстав для застосування ст. 69 КК України та визначив обвинуваченому покарання у виді позбавлення волі в межах санкції інкримінованої йому статті.

Саме таке покарання, на думку колегії суддів є необхідним для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень. При цьому, слід звернути увагу на те, що призначене обвинуваченому покарання є мінімальним, що передбачене санкцією інкримінованої йому статті.

Тому, підстав вважати призначене покарання вочевидь несправедливим, колегія суддів не знаходить.

Колегія суддів наголошує, що додаткових та неврахованих судом першої інстанції фактів, які б істотно знижували ступінь тяжкості вчиненого обвинуваченим умисного кримінального правопорушення та які б слугували безумовними підставами для пом`якшення обвинуваченому покарання не встановлено.

Наявність у обвинуваченого ОСОБА_7 матері, яка має інвалідність, на думку колегії суддів не є такою обставиною, що істотно знижує ступінь тяжкості вчиненого обвинуваченим умисного кримінального правопорушення та не може слугувати безумовною підставою для пом`якшення обвинуваченому покарання, враховуючи, що призначене покарання є мінімальним, що передбачене санкцією інкримінованої обвинуваченому статті.

Твердження обвинуваченого щодо вчинення інкримінованого йому кримінального правопорушення під впливом тяжких сімейних обставин, на переконання колегії суддів є голослівним, у розрізі відомостей щодо неодноразових судимостей останнього за вчинення як аналогічних так і інших корисливих кримінальних правопорушень, наявність яких свідчить про стійке направлення його свідомості на протиправну поведінку протягом тривалого часу та небажання виправитися.

Усі інші доводи апеляційної скарги не можуть бути прийняті до уваги, оскільки як свідчить оскаржуваний вирок, зазначені обставини були враховані судом першої інстанції, на підставі чого зроблено обґрунтований висновок про те, що саме такий вид покарання, як позбавлення волі строком на 5 років, у даному випадку буде дієвим для досягнення такої мети як виправлення обвинуваченого.

Істотних порушень кримінального процесуального законодавства, які ставили б під сумнів законність судового рішення, колегією суддів не встановлено.

Колегія суддів вважає, що суд першої інстанції дотримався практики Європейського суду з прав людини відповідно до якої, складовим елементом принципу верховенства права є очікування від суду застосування до кожного злочинця такого покарання, яке законодавець вважає пропорційним. Для того, щоб втручання вважалося пропорційним, воно має відповідати тяжкості правопорушення і не ставити особистий і надмірний тягар для особи (справа «Скополла проти Італії» від 17.09.2009 року).

Колегія суддів не вбачає порушення судом першої інстанції при призначенні покарання обвинуваченому принципу індивідуалізації, пропорційності і справедливості покарання.

Під час апеляційного розгляду колегією суддів не встановлено будь-яких порушень норм матеріального чи процесуального права, наслідком яких є зміна чи скасування судового рішення, у зв`язку із чим, вирок суду слід залишити без змін, як законний, обґрунтований та вмотивований, а апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_7 - без задоволення.

Керуючись ч.6 ст.9, ст.7, 392, 393, 404, 405, п.1 ч.1 ст.407, 418, 419, 423, 424-426 КПК України, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А :

Вирок Богодухівського районного суду Харківської області від 26 12 2023 року по справі щодо ОСОБА_7 , обвинуваченого за ч. 4 ст. 185 КК України, - залишити без змін.

Апеляційну скаргу обвинуваченого, - залишити без задоволення.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення.

Касаційна скарга на дане судове рішення, в порядку ч.1 ст. 424 КПК України, може бути подана безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом трьох місяців з дня проголошення судового рішення судом апеляційної інстанції, а засудженим який тримається під вартою, - в той самий строк з дня вручення йому копії судового рішення.

Судді

___________ ____________ ___________

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4