Справа №613/891/24 Провадження № 1-кп/613/139/24
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 червня 2024 року Богодухівський районний суд Харківської області у складі :

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

захисника ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в м.Богодухові обвинувальний акт у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000055 від 01 березня 2023 року, за обвинуваченням ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 28 ч. 4 ст. 246 КК України,

ВСТАНОВИВ:

27 травня 2024 року до Богодухівського районного суду Харківської області надійшов обвинувальний акт у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000055 від 01 березня 2023 року, за обвинуваченням ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 28 ч. 4 ст. 246 КК України.

Ухвалою Богодухівського районного суду Харківської області від 27 травня 2024 року по вказаному кримінальному провадженню призначено підготовче судове засідання.

Під час підготовчого судового засідання суд вирішує питання, передбачені ч. 3 ст. 314 КПК України, зокрема про направлення обвинувального акту, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру до відповідного суду для визначення підсудності у випадку встановлення непідсудності кримінального провадження.

З аналізу положень п. 6 ч. 2 ст. 412 КПК України слідує, що питання щодо підсудності кримінального провадження підлягає першочерговому вирішенню, оскільки порушення правил підсудності є істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону і тягне за собою скасування судового рішення.

А відтак, всі інші питання, у тому числі щодо призначення до судового розгляду, вирішення різного роду клопотань, зокрема, про зміну запобіжних заходів та скасування арешту майна, мають вирішуватися належним судом, у зв`язку з чим, дані питання наразі не розглядаються.

Суддею під час проведення підготовчого судового засідання поставлено на обговорення питання про правильність визначення територіальної підсудності даного кримінального провадження.

Прокурор ОСОБА_3 у підготовчому судовому засіданні повідомив, що на його думку, дане кримінальне провадження слід розглядати в Богодухівському районному суді, але не заперечив проти направлення обвинувального акту для розгляду до Коломацького районного суду Харківської області.

Захисник ОСОБА_4 та обвинувачені ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 при вирішенні питання про правильність визначення територіальної підсудності даного кримінального провадження покладались на розсуд суду .

Представник потерпілого ОСОБА_9 в судове засідання не з`явився, надав до суду заяву про розгляд кримінального провадження за його відсутності.

Суд, вислухавши думку учасників кримінального провадження, вивчивши обвинувальний акт з додатками до нього, дійшов до такого висновку.

Як вбачається зі змісту обвинувального акту ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 28 ч. 4 ст. 246 КК України .

Зі змісту обвинувального акту слідує, що ОСОБА_5 створив та очолив організовану групу, до складу якої увійшли ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , для вчинення кримінальних правопорушень передбачених ч. 4 ст. 246 КК України.

Обвинуваченим ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 органом досудового розслідування ставиться у вину саме незаконна порубка дерев у лісах, перевезення, зберігання та збуття незаконно зрубаних дерев, що спричинило тяжкі наслідки, вчинене організованою групою.

Згідно з фактичними обставинами, викладеними в обвинувальному акті, упродовж травня-червня 2023 ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 та ОСОБА_8 діючи умисно, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, у порушення вимог ст.ст. 19, 67, 69 Лісового кодексу України, п.п. 2, 3 ,4, 9 та 10 Порядку видачі спеціальних дозволів на використання лісових ресурсів, затвердженого постановою Кабінету міністрів України №761 від 23.05.2007, порушуючи встановлений порядок охорони, захисту, дотримання правил і норм використання лісових ресурсів, раціонального використання та відтворення лісу, не маючи спеціального дозволу для використання лісових ресурсів, лісорубного або лісового квитка, керуючись корисливим мотивом і переслідуючи мету незаконного збагачення, використовуючи інформацію про гостру потребу населення в забезпеченні дровами в опалювальний сезон, незаконною порубали дерева у лісі на території Шарівського лісництва філії «Гутянське лісове господарство» ДП «Ліси України» Богодухівського району Харківської області з подальшим перевезенням їх, зберіганням та збутом та своїми діями спричинили тяжкі наслідки державі, що виразилось у матеріальній шкоді на загальну суму 424548,61 гривень. Упродовж липня-жовтня 2023 ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 та ОСОБА_8 діючи умисно, повторно, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, у порушення вимог ст.ст. 19, 67, 69 Лісового кодексу України, п.п. 2, 3 ,4, 9 та 10 Порядку видачі спеціальних дозволів на використання лісових ресурсів, затвердженого постановою Кабінету міністрів України №761 від 23.05.2007, порушуючи встановлений порядок охорони, захисту, дотримання правил і норм використання лісових ресурсів, раціонального використання та відтворення лісу, не маючи спеціального дозволу для використання лісових ресурсів, лісорубного або лісового квитка, керуючись корисливим мотивом і переслідуючи мету незаконного збагачення, використовуючи інформацію про гостру потребу населення в забезпеченні дровами в опалювальний сезон незаконною порубали дерева у лісі на території Коломацького лісництва філії «Жовтневе лісове господарство» ДП «Ліси України», Богодухівського району, Харківської області, з подальшим перевезенням їх, зберіганням та збутом та своїми діями спричинили тяжкі наслідки державі, що виразилось у матеріальній шкоді на загальну суму 597508,51 гривень.

Отже, останнє за часом кримінальне правопорушення з числа однакових за тяжкістю, вчинено на території Коломацького лісництва філії « Жовтневе лісове господарство» ДП « Ліси України», що відноситься до територіальної підсудності Коломацького районного суду Харківської області.

Положеннями частини першої статті шостої Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод від 04 листопада 1950 року з протоколами до неї, які втілені в ч. 1 ст. 21 КПК України встановлено, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Європейський суд з прав людини у пункті 24 рішення від 20 липня 2006 року у справі «Сокуренко і Стригун проти України» наголосив на тому, що фраза «встановлений законом» поширюється не лише на правову основу самого існування «суду», але й на дотримання таким судом певних норм, які регулюють його діяльність.

Вимогами ч. 1 ст. 30 КПК України передбачено, що у кримінальному провадженні правосуддя здійснюється лише судом згідно з правилами, передбаченими цим Кодексом.

Так, правила про підсудність ґрунтуються на основних засадах судочинства, передбачених ст. 129 Конституції України, засадах кримінального провадження, визначених у главі 2 КПК України, а також засадах організації судової влади.

Дотримання правил підсудності має важливе значення для правильного функціонування судової системи, а також для виконання судами покладених на них завдань і визначення суду, компетентного здійснювати провадження щодо конкретної справи. Підсудність є ефективним засобом, який сприяє тому, щоб конкретна справа розглядалася і вирішувалася законним, компетентним, незалежним і неупередженим судом до підсудності якого вона віднесена процесуальним законом.

Визначити підсудність означає встановити, який суд і якої ланки, згідно із законом, повинен здійснювати судочинство в тій чи іншій справі у підвідомчих йому провадженнях.

Суд акцентує увагу на тому, що за допомогою правил про підсудність забезпечується рівність всіх громадян перед законом і судом. Чітко встановлена законом підсудність набуває ознак суб`єктивного права людини на законного суддю, тобто права будь-якої людини знати наперед, який саме суд і в якому складі відповідно до закону правочинний здійснювати стосовно нього судове провадження, якщо така необхідність виникне.

Визначення підсудності кримінального провадження провадиться прокурором, який звертається до суду з обвинувальним актом (п. 14 ч. 2 ст. 36, п. 3 ч. 2 ст. 283 КПК України).

Правильність визначення підсудності перевіряється місцевим загальним судом під час підготовчого судового засідання (п. 4 ч. 3 ст. 314 КПК України).

Згідно з ч. 1 ст. 32 КПК України, кримінальне провадження здійснює суд, у межах територіальної юрисдикції якого вчинено кримінальне правопорушення. У разі якщо було вчинено кілька кримінальних правопорушень, кримінальне провадження здійснює суд, у межах територіальної юрисдикції якого вчинено більш тяжке правопорушення, а якщо вони були однаковими за тяжкістю, - суд, у межах територіальної юрисдикції якого вчинено останнє за часом кримінальне правопорушення. Якщо місце вчинення кримінального правопорушення встановити неможливо, кримінальне провадження здійснюється судом, у межах територіальної юрисдикції якого закінчено досудове розслідування. Дія цього абзацу не поширюється на кримінальні провадження, що віднесені до предметної підсудності Вищого антикорупційного суду згідно з правилами статті 33-1 цього Кодексу.

Тобто основною юридичною ознакою для визначення територіальної підсудності є місце вчинення кримінального правопорушення, яке згідно з п. 1 ч. 1 ст. 91 КПК України належить до обставин, що підлягають доказуванню у кожному кримінальному провадженні. «Місце вчинення кримінального правопорушення» в цьому контексті розглядається лише як ознака, що дозволяє визначити підсудність кримінального провадження, це одиниця адміністративно-територіального поділу, на підставі якої побудована судова система в цілому.

З огляду на те, що ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 обвинувачуються у вчиненні кримінальних правопорушень, які є однаковими за тяжкістю, вчинені у чітко встановленому місці, тому визначення територіальної підсудності залежить виключно від місця його вчинення, а тому з урахуванням вимог ч. 1 ст. 32 КПК України кримінальне провадження повинен здійснювати суд, у межах територіальної юрисдикції якого вчинено останнє за часом кримінальне правопорушення.

Оскільки, кримінальні правопорушення, які інкримінуються обвинуваченим, були вчинені у чітко встановленому місці, тому визначення територіальної підсудності залежить виключно від місця його вчинення.

У відповідності до ч. 2 ст. 34 КПК України питання про направлення кримінального провадження з одного суду до іншого в межах юрисдикції одного суду апеляційної інстанції вирішується колегією суддів відповідного суду апеляційної інстанції за поданням місцевого суду або за клопотанням сторін чи потерпілого не пізніше п`яти днів з дня внесення такого подання чи клопотання, про що поставляється вмотивована ухвала.

За таких обставин, суд вважає, що дане провадження не підсудне Богодухівському районному суду Харківської області, що унеможливлює призначення кримінального провадження за цим обвинувальним актом до судового розгляду.

Оскільки судовий розгляд кримінального провадження не розпочато, суд приходить до переконання, що при викладених вище обставинах обвинувальний акт у кримінальному провадженні №0000055 від 01 березня 2023 року за обвинуваченням ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 28 ч. 4 ст. 246 КК України , підлягає направленню до Харківського апеляційного суду для визначення підсудності.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 32, 34, 290, 291, 314, 315 КПК України, суд

УХВАЛИВ:

Внести подання до Харківського апеляційного суду для вирішення питання про направлення кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000055 від 01 березня 2023 року, за обвинуваченням ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 28 ч. 4 ст. 246 КК України до Коломацького районного суду Харківської області за територіальною підсудністю.

Ухвала оскарженню в апеляційному порядку не підлягає.

Суддя ОСОБА_1