Єдиний унікальний номер 341/645/24
Номер провадження 1-кп/341/115/24
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 квітня 2024 року м.Галич

Галицький районний суд Івано Франківської області в складі:

головуючого-судді ОСОБА_1 ,

за участі:

секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 ,

розглянувши кримінальне провадження відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Кінашів Галицького району Івано-Франківської області, громадянина України, з середньою спеціальною освітою, одруженого, працюючого у фермерському господарстві «ҐУДЗАГРО» на посаді директора, перебуваючого на військовому обліку у ІНФОРМАЦІЯ_2 , не депутата, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною 2 статті 263 КК України,-

ВСТАНОВИВ:

У 2014 році (більш точний час досудовим розслідуванням не встановлено) ОСОБА_4 , будучи на речовому ринку у м. Івано-Франківськ, придбав виготовлений промисловим способом мисливський ніж, який є контактною холодною зброєю колюче-ріжучої дії. При цьому, ОСОБА_4 , не маючи передбаченого законом дозволу на право носіння холодної зброї, усвідомлюючи, що придбаний ним предмет є холодною зброєю, діючи умисно та у порушення Інструкції про порядок виготовлення, придбання, зберігання, обліку, перевезення та використання вогнепальної, пневматичної, холодної і охолощеної зброї, пристроїв вітчизняного виробництва для відстрілу патронів, споряджених гумовими чи аналогічними за своїми властивостями метальними снарядами несмертельної дії, та патронів до них, а також боєприпасів до зброї, основних частин зброї та вибухових матеріалів, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України від 21.08.1998 № 622, зі змінами і доповненнями, бажаючи володіти та користуватись придбаним ножем, незаконно перевіз його з речового ринку до місця свого постійного проживання у АДРЕСА_1 , де й зберігав його, періодично користуючись у побуті.

Надалі, у невстановлений досудовим розслідуванням час, ОСОБА_4 ,достовірно знаючи, що придбаний ним мисливський ніж є холодною зброєю, переніс його до власного автомобіля марки «Mercedes-Benz», моделі 313 CDI, реєстраційний номер НОМЕР_1 , та, помістивши його у відділення водійської дверки, без передбаченого законом дозволу на право носіння холодної зброї, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, тривалий період часу перевозив його у вказаному транспортному засобі.

29 лютого 2024 року, близько 21 години 40 хвилин, ОСОБА_4 , керуючи власним фургоном «Mercedes-Benz», моделі 313 CDI, реєстраційний номер НОМЕР_1 , та рухаючись у темну пору доби центральною вулицею с. Бовшів Бурштинської територіальної громади Івано-Франківського району з неосвітленим номерним знаком, що є порушенням ч. 1 ст. 121-3 Правил дорожнього руху України, був зупинений працівниками СРПП відділення поліції № 3 (м. Галич), які здійснювали патрулювання даної території.

Під час спілкування з поліцейськими ОСОБА_4 дістав з водійської дверки наявний у нього мисливський ніж, за допомогою якого почав усувати виявлену несправність освітлення номерного знаку. Вказаний факт був виявлений працівниками поліції, у результаті чого ОСОБА_4 , розуміючи, що є викритим у незаконному носінні холодної зброї і у разі його відмови у видачі вказаного предмету той буде вилучений у нього з дотриманням вимог чинного кримінального процесуального законодавства, видав його у подальшому працівникам слідчо-оперативної групи відділення поліції № 3 (м. Галич) Івано-Франківського РУП ГУ НП в області.

Згідно висновку експерта вилучений у ОСОБА_4 мисливський ніж є виготовленою промисловим способом контактною холодною зброєю колюче-ріжучої дії мисливським ножем загального призначення моделі USASABER, яку він, діючи умисно, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, передбачаючи настання суспільно небезпечних наслідків і бажаючи їх настання, незаконно перевозив у транспортному засобі без передбаченого законом дозволу, тобто незаконно носив його.

Своїми умисними діями ОСОБА_4 скоїв злочин передбачений ч. 2 ст. 263 КК України, як носіння холодної зброї без передбаченого законом дозволу.

25.03.2024 року між прокурором та підозрюваним ОСОБА_4 в присутності захисника укладено угоду про визнання винуватості, згідно якої ОСОБА_4 беззастережно визнав свою винуватість за підозрою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 263 КК України та зобов`язується беззастережно визнати у суді пред`явлене обвинувачення, надати суду правдиві показання з приводу вчинення кримінального правопорушення.

Сторони узгодили покарання за ч. 2 ст. ст. 263 КК України із застосуванням положень ст.. 69 КК України у виді штрафу в розмірі 500 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, а саме 8500 грн. 00 коп.

У даній угоді передбачені наслідки її укладення та затвердження, передбачені ст. 473 КПК України, а також наслідки її невиконання, які роз`яснені прокурору та обвинуваченому.

Розглядаючи в порядку ч. 3 ст. 474 КПК України питання про можливість затвердження даної угоди, суд виходить з такого.

Відповідно до вимог ст. 469 КПК України угода про визнання винуватості між прокурором і підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у проваджені щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості, тяжких злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам. Укладення угоди про визнання винуватості у кримінальному провадженні щодо уповноваженої особи юридичної особи, яка вчинила кримінальне правопорушення, у зв`язку з яким здійснюється провадження щодо юридичної особи, а також у кримінальному провадженні щодо кримінальних правопорушень, внаслідок яких шкода завдана державним чи суспільним інтересам або правам та інтересам окремих осіб, у яких беруть участь потерпілий або потерпілі, не допускається, крім випадків надання всіма потерпілими письмової згоди прокурору на укладення ними угоди.

Кримінальне правопорушення, у вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_4 згідно із ст. 12 КК України є нетяжким злочином.

Потерпілі у кримінальному провадженні відсутні.

У судовому засіданні прокурор та обвинувачений, а також захисник, підтвердили, що угода про визнання винуватості укладена добровільно, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді, та просили її затвердити та призначити покарання, передбачене угодою.

Також обвинувачений у судовому засіданні показав, що він повністю визнає свою вину у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 263, не оспорює всі істотні для даного кримінального провадження обставини та правову кваліфікацію його дій, згоден з укладеною угодою та розуміє наслідки її укладення, затвердження та невиконання.

Судом, на виконання вимог ст. 474 КПК України, а також шляхом опитування учасників судового провадження, з`ясовано обставини, які дають змогу впевнитися в тому, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді. Також судом з`ясовано, що обвинувачений повністю усвідомлює зміст угоди про визнання винуватості, укладеної з прокурором, характер обвинувачення, щодо якого визнає себе винуватим, цілком розуміє свої права, визначені ч. 4ст. 474 КПК України, а також наслідки укладення, затвердження даної угоди, передбачені ч. 2ст. 473 КПК України, та наслідки її не виконання, передбачені ст. 476 КПК України.

Отже, заслухавши доводи сторін кримінального провадження, дослідивши надані матеріали кримінального провадження, перевіривши умови укладання угоди про визнання винуватості, відповідність угоди за змістом вимогам процесуального законодавства, роз`яснивши та з`ясувавши у обвинувачуваного про повне розуміння ним його процесуальних прав, добровільності та відсутності будь-яких обставин, які примусили його погодитися на підписання угоди про визнання винуватості, характеру висунутого обвинувачення, виду і розміру покарання та наслідків постановлення вироку на підставі угоди про визнання винуватості, суд дійшов висновку про те, що в даному кримінальному провадженні можливо затвердити надану угоду про визнання винуватості.

Оскільки на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, суд дійшов висновку, що мало місце діяння, у вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_4 , а дії останнього органом досудового розслідування обґрунтовано кваліфіковані за ч. 2 ст. 263 КК України, доведеною суд вважає і винуватість поза розумним сумнівом ОСОБА_4 у порядку, передбаченому статтями 468-476 КПК України.

При цьому суд перевірив ступінь сприяння обвинуваченим під час досудового розслідування кримінального провадження, які виразилися у наданні викривальних показань щодо вчинення ним кримінального правопорушення. За допомогою надання викривальних показань обвинуваченим забезпечено суспільний інтерес на швидке проведення досудового розслідування.

Обставинами, які відповідно до ст. 66 Кримінального кодексу України пом`якшують покарання ОСОБА_4 , є щире каяття, активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення, повне визнання вини, позитивна характеристика.

Обставин, які відповідно до ст. 67 Кримінального кодексу України обтяжують покарання ОСОБА_4 не встановлено.

Також суд бере до уваги, що прокурором було враховано вимоги ст. 470 КПК України щодо обвинувачення ОСОБА_4 , зокрема те, що в ході досудового розслідування ОСОБА_4 беззастережно та повністю визнав вину, активно сприяв розкриттю вчиненого ним кримінального правопорушення, яким не була заподіяна матеріальна шкода, а також те, що ОСОБА_4 раніше не судимий, позитивно характеризується.

Отже, ураховуючи наведені відомості щодо обвинуваченого, наявність двох обставин, що пом`якшують покарання, зокрема щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину, відсутність обставин, що обтяжують покарання, суд погоджується із тим, що покарання на підставі угоди може бути визначено із застосуванням положень ст.. 69 КК України у виді штрафу в розмірі передбаченому в угоді.

Таким чином, оскільки умови угоди про визнання винуватості, укладеної 25.03.2024 року між прокурором та підозрюваним ОСОБА_4 в присутності захисника, її форма та зміст відповідають вимогам КПК і КК України, суд дійшов висновку про наявність всіх правових підстав для затвердження даної угоди.

Запобіжний захід в підготовчому судовому засіданні до обвинуваченого не обирався.

Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлявся.

Процесуальні витрати суд вирішує відповідно до вимог ст. 124 КПК України.

Відповідно до ч. 9ст. 100 КПК України підлягає вирішенню питання речових доказів.

Керуючись ст. ст. 314,368,373,374,474,475 КПК України, суд,

УХВАЛИВ:

Затвердити угоду про визнання винуватості, укладену 25.03.2024 року між прокурором та підозрюваним ОСОБА_4 у кримінальному провадженні внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань № 0000055від 01.03.2024 року.

Визнати ОСОБА_4 , 28.07.1972 винуватим у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 263 Кримінального кодексу України та призначити йому узгоджене угодою про визнання винуватості покарання із застосуванням положень ст.. 69 КК України у вигляді штрафу в розмірі 500 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, а саме: 8500 (вісім тисяч п`ятсот) грн. 00 коп.

Стягнути з ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 на користь держави 2271 (дві тисячі двісті сімдесят одну) грн. 84 коп. витрат на залучення експерта.

Речовий доказ: спец пакет опечатаний биркою №1699 з холодною зброєю - ножем, який переданий на зберігання в кімнату зберігання речових доказів відділення поліції N 3 (м. Галич) Івано-Франківського РУП ГУНП в Івано-Франківській області - знищити.

Відповідно до ст. 532 КПК України вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Цей вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку виключно з підстав, визначених у ч. 4 ст. 394 КПК України, протягом тридцяти днів з дня його проголошення шляхом подання апеляційної скарги до Івано-Франківського апеляційного суду.

Копію вироку негайно після проголошення вручити прокурору, обвинуваченому в порядку, передбаченому статтями 376, 615 КПК України.

СуддяОСОБА_6