Кропивницький апеляційний суд
№ провадження 11-сс/4809/341/24 Головуючий у суді І-ї інстанції ОСОБА_1
Категорія Доповідач в колегії апеляційного суду ОСОБА_2
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26.06.2024 року. Кропивницький апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати у кримінальних справах:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

за участі секретаря ОСОБА_5 ,

прокурора ОСОБА_6 ,

захисника ОСОБА_7 ,

підозрюваного ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Кропивницькому матеріали за апеляційною скаргою прокурора Кропивницької окружної прокуратури Кіровоградської області ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Кіровського районного суду м. Кіровограда від 13 червня 2024 року, у кримінальному провадженні № 0000024, якою стосовно:

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Кіровоград, громадянина України, з середньою освітою, не одруженого, не працюючого, зареєстрованого по АДРЕСА_1 , вважається таким, що судимостей не має,

застосовано запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання з покладенням певних обов`язків,

ВСТАНОВИВ:

Ухвалою слідчого судді Кіровського районного суду м. Кіровограда від 13 червня 2024 року відмовлено у задоволенні клопотання слідчого та до підозрюваного ОСОБА_8 застосовано запобіжний захід у виді особистого зобов`язання з покладенням певних обов`язків.

Слідчий суддя дійшов висновку про те, що досудовим слідством ОСОБА_8 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 126-1 КК України, однак на даний момент запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання забезпечить дотримання підозрюваним процесуальних обов`язків під час досудового слідства і в суді.

У апеляційній скарзі прокурор просить скасувати ухвалу слідчого судді від 13.06.2024 та застосувати відносно підозрюваного запобіжний захід у виді триманням під вартою.

В обґрунтування вимог зазначила, що слідчим суддею достатньо не враховано, що підозрюваний ОСОБА_8 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ст. 126-1 КК України, який відповідно до кримінально-правової кваліфікації відносять до нетяжких. Враховуючи покарання, яке останньому може бути призначено вироком за результатами судового розгляду, вважає, що останній може ухилятися від прокурора та суду.

Разом з тим, вчинене кримінальне правопорушення, у якому підозрюється ОСОБА_8 має високий ступінь суспільної небезпеки за обставинами провадження наявні ризики, передбачені ч. 1 ст.177 КПК України.

Вважає, що надані із клопотанням про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою матеріали доводять наявність правових підстав для обрання підозрюваному зазначеного запобіжного заходу.

Зазначає, що матеріали клопотання слідчого доводять наявність ризиків переховування від правосуддя та незаконного впливу на потерпілого, свідків.

Крім того, є неспростовним фактом що підозрюваний ОСОБА_8 26.09.2023, 16.11.2023, 27.11.2023, 11.12.2023, 02.01.2024, 20.03.2024 постановами Кіровоградського районного суду визнано винним у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 173-2 КУпАП України. Також він раніше притягувався до кримінальної відповідальності, а отже є схильним до вчинення кримінальних правопорушень.

ОСОБА_8 проживає в одному приміщенні з матір`ю, яка на даний час, у зв`язку з травмою не покидає територію домоволодіння, за нею доглядає сестра останньої. Тобто, підозрюваний абсолютно ігноруючи всі норми моралі, встановлені у суспільстві, періодично здійснює домашнє насильство відносно матері - особи пенсійного віку, яка не встає з ліжка та не має змоги покликати на допомогу або просто викликати швидку допомогу. Підозрюваний не має доходу, проживає за рахунок матері, зловживає алкогольними напоями, що підвищує рівень його суспільної небезпеки.

Заслухавши доповідь судді, пояснення прокурора, який підтримав подану апеляційну скаргу і просив її задовольнити, захисника і підозрюваного, які заперечували проти задоволення апеляційної скарги прокурора і просили залишити рішення слідчого судді без змін, дослідивши матеріали судового провадження, перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до наступних висновків.

Відповідно до вимог ст. 177 КПК України підставою для застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді вважати, що підозрюваний може перешкоджати кримінальному провадженню чи вчинити інше правопорушення.

Розглядаючи клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, для прийняття законного і обґрунтованого рішення, суд, відповідно до ст. 178 КПК України та практики Європейського суду з прав людини, крім наявності вищезазначених обставин, повинен врахувати тяжкість кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється особа та особисті обставини її життя, які можуть свідчити на користь збільшення (зменшення) ризику переховування від правосуддя чи інших способів неналежної процесуальної поведінки.

Також, відповідно до пунктів 3, 4 статті 5 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод та практики Європейського суду з прав людини, обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливо лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою.

При цьому, відповідно до установленої практики Європейського суду з прав людини, висновки про ступінь ризиків та неможливості запобігання їм більш м`яких запобіжних заходів, мають бути зроблені за результатами сукупного аналізу обставин злочину та особистості підозрюваного (його характеру, моральних якостей, способу життя, сімейних зв`язків, постійного місця роботи, утриманців), поведінки підозрюваного під час розслідування кримінального правопорушення (наявність або відсутність спроб ухилятися від органів влади) поведінки підозрюваного під час попередніх розслідувань (способу життя взагалі, способу самозабезпечення, системності злочинної діяльності, наявності злочинних зв`язків). Сама лише тяжкість вчиненого кримінального правопорушення, хоча і є визначеним елементом при оцінці ризику ухилення від органу досудового розслідування та/або суду, однак, не може бути достатньою підставою для законності тримання особи під вартою.

Відмовляючи в задоволенні клопотання слідчого про застосування щодо ОСОБА_8 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, слідчий суддя виходив з положень ст. 183 КПК України, відповідно до якої тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо більш м`які запобіжні заходи не зможуть запобігти ризикам неналежної процесуальної поведінки підозрюваного.

При цьому слідчий суддя, дослідивши доводи клопотання та додані до нього матеріали, у відповідності до вимог ст. 177, 178 КПК України, вислухавши пояснення учасників судового розгляду, встановив, що виключних обставин для тримання ОСОБА_8 під вартою, на час розгляду вказаного клопотання, не було, оскільки даних, які б свідчили про недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів у клопотанні слідчого не вказано та прокурором в судовому засіданні не доведено. Заявлені ризики в сукупності з тяжкістю злочину, не можуть слугувати виключними підставами для запобіжного ув`язнення підозрюваного.

Дійсно, прокурор довів сукупність: обґрунтованої підозри разом з існуванням ризиків передбачених ст.177 КПК України, але не вказав переконливих доводів та не долучив беззастережних доказів недостатності застосування більш м`яких видів запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам зазначеним у клопотанні. При розгляді клопотання, слідчий з прокурором висловили твердження про неможливість подальшого сумісного проживання підозрюваного та потерпілої в одній квартири, однак це не є приводом для тримання особи під вартою.

Апеляційний суд, вивчивши матеріали клопотання, погоджується з висновком слідчого судді про те, що стороною обвинувачення не доведено того, що застосований до підозрюваного ОСОБА_8 запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання не забезпечить запобіганню доведеним в ході розгляду клопотання ризику, передбаченого у п.1 ч.1 ст.177 КПК України, а саме можливість підозрюваним переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду.

Так, колегія суддів враховує в сукупності тяжкість кримінального правопорушення, у вчиненні якого ОСОБА_8 обґрунтовано підозрюється, конкретні обставини справи та дані про особу підозрюваного, а саме його вік, стан здоров`я, соціальні зв`язки, спосіб життя взагалі, та вважає, що застосований відносно підозрюваного запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання в змозі запобігти встановленому ризики та забезпечити належнупроцесуальну поведінку останнього. Такий запобіжний захід відповідає особі підозрюваного і є співмірним з існуючими ризиками.

Ні слідчий в поданому клопотанні, ні прокурор в судовому засіданні суду першої та апеляційної інстанцій, не змогли довести існування виняткових обставин, які б виправдовували обмеження права підозрюваного на свободу та свідчили б про недостатність застосування такого запобіжного заходу, як особисте зобов`язання.

Разом з тим відповідно до приписів ч. 2 ст. 183 КПК України запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як:

1) до особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено основне покарання у виді штрафу в розмірі понад три тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, - виключно у разі, якщо прокурором, крім наявності підстав, передбачених статтею 177 цього Кодексу, буде доведено, що підозрюваний, обвинувачений не виконав обов`язки, покладені на нього при застосуванні іншого, раніше обраного запобіжного заходу, або не виконав у встановленому порядку вимог щодо внесення коштів як застави та надання документа, що це підтверджує;

2) до раніше судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк до трьох років, виключно у разі, якщо прокурором, крім наявності підстав, передбачених статтею 177 цього Кодексу, буде доведено, що, перебуваючи на волі, ця особа переховувалася від органу досудового розслідування чи суду, перешкоджала кримінальному провадженню або їй повідомлено про підозру у вчиненні іншого злочину;

3) до раніше не судимої особи, яка підозрюється чи обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк до п`яти років, - виключно у разі, якщо прокурором, крім наявності підстав, передбачених статтею 177 цього Кодексу, буде доведено, що перебуваючи на волі, ця особа переховувалася від органу досудового розслідування чи суду, перешкоджала кримінальному провадженню або їй повідомлено про підозру у вчиненні іншого злочину;

4) до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років;

5) до раніше судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад три роки;

6) до особи, яку розшукують компетентні органи іноземної держави за кримінальне правопорушення, у зв`язку з яким може бути вирішено питання про видачу особи (екстрадицію) такій державі для притягнення до кримінальної відповідальності або виконання вироку, в порядку і на підставах, передбачених розділом ІХ цього Кодексу або міжнародним договором, згода на обов`язковість якого надана Верховною Радою України;

7) до особи, стосовно якої надійшло прохання Міжнародного кримінального суду про тимчасовий арешт або про арешт і передачу, у порядку і на підставах, передбачених розділом IX-2 цього Кодексу.

Враховуючи зазначене, а також те, що ОСОБА_8 обвинувачується у вчиненні кримінального провадження, передбаченого ст. 1261 КК України, покарання за який передбачено у виді громадських робіт на строк від ста п`ятдесяти до двохсот сорока годин або пробаційним наглядом на строк до п`яти років, або обмеженням волі на той самий строк, або позбавленням волі на строк до двох років, вважається таким, що судимостей не має, не пред`явлено підозри по іншим кримінальним провадженням, колегія суддів зазначає, що до останнього не можливо застосувати запобіжний захід у виді тримання під вартою.

З урахуванням викладеного колегія суддів вважає, що слідчий суддя дійшов обґрунтованого висновку про можливість застосування щодо ОСОБА_8 більш м`якого запобіжного заходу, а саме у вигляді особистого зобов`язання, та погоджується, що вказаний запобіжний захід зможе запобігти ризикам, передбаченим ст.177 КПК України.

Таким чином, колегія суддів приходить до висновку, що зазначені в апеляційній скарзі прокурора доводи щодо необґрунтованості ухвали слідчого судді є безпідставними, не знайшли свого підтвердження під час апеляційного розгляду, та не є визначеними законом підставами для скасування оскаржуваного рішення, а тому ухвалу слідчого судді залишити без змін, а апеляційну скаргу прокурора без задоволення.

Істотних порушень кримінального процесуального закону, які перешкодили чи могли перешкодити слідчому судді постановити законне та обґрунтоване рішення, колегією суддів не виявлено.

Керуючись ст. 376 ч.2, 177, 183, 405, 407, 422 КПК України, апеляційний суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу прокурора Кропивницької окружної прокуратури Кіровоградської області ОСОБА_6 залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді Кіровського районного суду м. Кіровограда від 13 червня 2024 року стосовно підозрюваного ОСОБА_8 залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду є остаточною та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

СУДДІ:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4