Справа № 448/1440/22 Головуючий у 1 інстанції: ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/811/166/24 Доповідач: ОСОБА_2
У Х В А Л А

судового засідання

01 березня 2024 року м. Львів

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Львівського апеляційного суду в складі:

головуючого-судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

секретаря судового засідання ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду клопотання представника ОСОБА_6 адвоката ОСОБА_7 про поновлення строку апеляційного оскарження вироку Мостиського районного суду Львівської області від 30 січня 2023 року щодо ОСОБА_8 ,

в с т а н о в и л а :

Вироком Мостиського районного суду Львівської області від 30 січня 2023 року затверджено угоду про визнання винуватості у кримінальному провадженні №0000093, укладену 26 січня 2023 року між виконуючим обов`язки прокурора відділу нагляду за додержанням законів регіональним органом безпеки Львівської обласної прокуратури ОСОБА_9 та обвинуваченим ОСОБА_10 , у присутності захисника-адвоката ОСОБА_11 .

ОСОБА_8 визнано винуватим у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 15, ч. 1 ст. 201 КК України, ч. 1, ч. 2 ст. 263 КК України, ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 305 КК України, ч. 1 ст. 309 КК України, призначивши йому покарання: за ч. 2 ст. 15, ч. 1 ст. 201 КК України, з врахуванням положень ч.1 ст. 69 КК України, у виді штрафу у розмірі 20 000 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 340 000 гривень; за ч.1 ст.263 КК України, враховуючи положення ч. 1 ст. 69 КК України, у виді штрафу у розмірі 3 000 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 51 000 тисячу гривень; за ч. 2 ст. 263 КК України, у виді штрафу у розмірі 2 000 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 34 000 тисячі гривень; за ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 305 КК України, враховуючи положення ч. 1 ст. 69 КК України, у виді штрафу у розмірі 29 412 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 500 004 гривні, без конфіскації майна; за ч. 1 ст 309 КК України, у виді штрафу у розмірі 1 000 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 гривень.

Згідно з ч. 1 ст. 70 КК України за сукупністю кримінальних правопорушень шляхом поглинення менш суворого більш суворим покаранням, визначено ОСОБА_8 остаточне покарання у виді штрафу у розмірі 29 412 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 500 004 гривні, без конфіскації майна.

Вирішено питання щодо заходів забезпечення кримінального провадження, спеціальної конфіскації, речових доказів та процесуальних витрат у справі.

Не погоджуючись з вироком суду в частині застосування спеціальної конфіскації автомобіля марки «Hyundai Sonata», реєстраційний номер НОМЕР_1 , представник ОСОБА_6 адвокат ОСОБА_7 подав апеляційну скаргу з клопотанням про поновлення строку апеляційного оскарження, покликаючись на те, що ОСОБА_6 не була залучена до участі у даній справі, а оскаржуваний вирок їй не вручався та не надсилався. Стверджує, що ОСОБА_8 приховав від дружини той факт, що автомобіль, який є спільною власністю і використовувався для потреб сім`ї, підлягає конфіскації.

Будучи належним чином повідомленим про дату, час та місце судового розгляду, учасники процесу у судове засідання апеляційної інстанції не прибули, про поважні причини неявки суду не повідомили.

Заслухавши доповідь судді, обговоривши наведені в клопотанні доводи та дослідивши матеріали кримінального провадження, колегія суддів вважає, що клопотання про поновлення строку апеляційного оскарження підлягає до задоволенню.

Доступ до правосуддя є одним з основоположних принципів верховенства права, гарантованим Конституцією та законами України (ч. 2 ст. 55, п. 8 ч. 2 ст. 129 Конституції України, ст. 7, ч. 6 ст. 9, ст. 24 КПК), а забезпечення права на апеляційний перегляд справи віднесене законодавцем до основних засад судочинства (п. 8 ч. 3 ст. 129 Конституції України, ст. 14 Закону України від 02 червня 2016 року «Про судоустрій і статус суддів»).

Відповідно до ст. 24 КПК кожному гарантується право на оскарження процесуальних рішень, дій чи бездіяльності суду, слідчого судді, прокурора, слідчого в порядку, передбаченому цим Кодексом. Гарантується право на перегляд вироку, ухвали суду, що стосується прав, свобод чи інтересів особи, судом вищого рівня в порядку, передбаченому зазначеним Кодексом, незалежно від того, чи брала така особа участь у судовому розгляді.

Згідно з п. 1 ч. 2 ст. 395 КК України апеляційна скарга на вирок суду першої інстанції може бути подана протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Частиною 1 ст. 117 КПК передбачено, що строк виконання процесуальних дій поновлюється лише у тому випадку, якщо його пропущено з поважних причин. Отже, в ініційованому учасником кримінального провадження клопотанні про поновлення процесуального строку має бути наведено причини, через які цей строк пропущено.

Під поважними причинами слід розуміти лише ті обставини, які були об`єктивно непереборними, тобто не залежать від волевиявлення особи, пов`язані дійсно з істотними обставинами, перешкодами чи труднощами, що унеможливлювали можливість своєчасного звернення до суду у вищезазначений законом строк.

Процедура визначення строків для подання скарги має на меті забезпечити належне відправлення правосуддя і дотримання принципу правової визначеності. Суворе дотримання строків у кримінальному процесі неможливе без чіткого застосування правил їх обчислення. Для правильного обчислення строку важливого значення набувають приписи правових норм, які стосуються визначення початкового моменту перебігу строку, обставин, що впливають на його перебіг, і встановлення моменту його закінчення.

Як вбачається з матеріалів кримінального провадження вирок Мостиського районного суду Львівської області проголошено 30 січня 2023 року.

На вказаний вирок представник ОСОБА_6 адвокат ОСОБА_7 подав апеляційну скаргу, яку відповідно до трекінгу відправлень з офіційного сайту «Укрпошти» було скеровано 10 червня 2023 року, тобто із значним пропуском визначеного кримінальним процесуальним законом строку.

Апеляційний суд бере до уваги твердження представника ОСОБА_6 про те, що остання не була обізнана про те, що автомобіль марки «Hyundai Sonata», який з його слів використовувався для потреб сім`ї, підлягає спеціальній конфіскації, та вважає такі підставними.

Апеляційний суд вважає підставними твердження ОСОБА_6 , що після початку повномасштабного вторгнення вона разом з дитиною виїхала до Італії, де перебуває і на цей час, а ОСОБА_8 увесь час перебував на території України. Тому ОСОБА_6 не знала про ухвалений вирок стосовно свого чоловіка. Окрім того останній приховував факт спеціальної конфіскації автомобіля.

Окрім того, слід врахувати, що ОСОБА_6 не була учасником кримінального провадження стосовно ОСОБА_8 , а тому не повідомлялася про будь-які процесуальні рішення чи дії у цій справі та їй не надсилалася копія оскаржуваного вироку суду.

Колегія суддів виходить з того, що сама по собі тривалість пропущеного строку не може бути визнана обґрунтованою підставою для відмови в поновленні процесуального строку.

За таких обставин апеляційний суд вважає, що підстави для поновлення строку апеляційного оскарження вироку суду, які наводить представник ОСОБА_6 у клопотанні, є поважними, а тому клопотання підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст. 117, 419 КПК України, колегія суддів

п о с т а н о в и л а :

клопотання представника ОСОБА_6 адвоката ОСОБА_7 про поновлення строку апеляційного оскарження вироку Мостиського районного суду Львівської області від 30 січня 2023 року задоволити. Поновити представнику ОСОБА_6 адвокату ОСОБА_7 строкна апеляційне оскарження вироку Мостиського районного суду Львівської області від 30 січня 2023 року щодо ОСОБА_8 .

Ухвала апеляційного суду оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4