Справа № 129/3883/23
Провадження №11-кп/801/580/2024
Головуючий у суді 1-ї інстанції: ОСОБА_1
ВІННИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 травня 2024 року м. Вінниця

Вінницький апеляційний суд в складі:

головуючого-судді: ОСОБА_2 ,

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

із секретарем ОСОБА_5 ,

з участю прокурора: ОСОБА_6 ,

обвинуваченого ОСОБА_7

та його захисника ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали кримінального провадження за апеляційною скаргою захисника обвинуваченого ОСОБА_7 адвоката ОСОБА_8 на вирок Гайсинського районного суду Вінницької області від 28 лютого 2024 року, яким

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець м. Гайсин Вінницької області, житель АДРЕСА_1 , українець, громадянин України, з вищою освітою, неодружений, непрацюючий, судимий 06.05.2022 Гайсинським районним судом за ч. 1 ст. 309 КК України до покарання у виді обмеження волі на строк три роки, на підставі ст.75 КК України звільнений від відбування призначеного покарання з іспитовим строком два роки,

визнаний винним у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України з призначенням покарання у виді обмеження волі на строк три роки.

На підставі ст.71 КК України до призначеного покарання частково приєднано невідбуту частину покарання за вироком Гайсинського районного суду від 06.05.2022 і остаточно призначено ОСОБА_7 покарання у виді обмеження волі на строк три роки і шість місяців.

Початок строку відбування покарання обвинуваченому ухвалено рахувати з дня його затримання на виконання цього вироку.

До вступу вироку в законну силу запобіжний захід відносно ОСОБА_7 не обирався.

Стягнуто з ОСОБА_7 на користь держави вартість експертизи в сумі 1912,00 грн.

Вирішено долю речових доказів.

в с т а н о в и в :

За вироком суду ОСОБА_7 визнаний винним у тому, що він 30.11.2023 р. приблизно о 15:50 год. по АДРЕСА_1 на узбіччі помітив полімерний згорток, розкрив його та виявив всередині полімерний зіп-пакет з кристалічною речовиною білого кольору, достовірно знаючи про порядок обігу психотропних речовин на території України та відповідальність за їх незаконний обіг, усвідомлюючи, що виявлена ним кристалічна речовина, що знаходилася у зіп-пакеті, є психотропною речовиною, обіг якої заборонено PVP, в кристалічній речовині масою 1,3190 г, маса PVP становить 1,0370 г, незаконно придбав її для особистого вживання без мети збуту, помістивши полімерний зіп-пакет до лівої кишені своїх штанів та незаконно зберігав без мети збуту до 17:00 год. цього ж дня - часу добровільної видачі працівниками поліції на узбіччі автодороги біля АЗС «УкрНафта» по вул.Грудневій в м.Гайсині Вінницької області.

В апеляційній скарзі захисник обвинуваченого ОСОБА_7 адвокат ОСОБА_8 просить вирок суду першої інстанції скасувати та призначити новий розгляд кримінального провадження у суді першої інстанції.

В своїх доводах посилається на істотні порушенням вимог КПК України.

Зазначає, що в обвинувальному акті відсутнє чітке формулювання обвинувачення, що позбавило обвинуваченого можливості усвідомити, в чому він обвинувачується.

Також звертає увагу на те, що суд вийшов за рамки обвинувачення, без повноцінного проведення судового розгляду самостійно встановив одну з обставин, що підлягає доказуванню, а саме, зазначив мету вчинення кримінального проступку : «для власного вживання», чим суттєво погіршив становище обвинуваченого.

Крім того, суд першої інстанції після отримання обвинувального акта призначив підготовче судове засідання, хоча правові норми вимагають після отримання обвинувального акта щодо вчинення кримінального проступку призначити саме судовий розгляд.

Незважаючи на порядок розгляду обвинувального акта, суд не надав змоги обвинуваченому використати свої права, передбачені ст. 315 КПК України, а саме, викликати свідків, витребувати документи щодо неодноразового лікування від наркоманії та звернення до лікарського закладу на час розгляду провадження у суді та документи, що його характеризують.

Обвинуваченому не було запропоновано звернутись до суду зі вступною промовою, чим було порушено його право на захист. Також обвинувачений був позбавлений права репліки у суді.

Заслухавши доповідь судді, обвинуваченого ОСОБА_7 та його захисника ОСОБА_8 , які підтримали свої апеляційні вимоги, прокурора ОСОБА_6 , який вважав за можливе задовольнити апеляційну скаргу сторони захисту, перевіривши матеріали кримінального провадження, колегія суддів вважає за необхідне апеляційну скаргу задовольнити.

Відповідно до ст. 2 КПК України завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Відповідно до вимог ст. 370 КПК України, судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом.

Приписами ч. 3 ст. 349 КПК України передбачено, що суд має право, якщо проти цього не заперечують учасники судового провадження, визнати недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються. При цьому суд з`ясовує, чи правильно розуміють зазначені особи зміст цих обставин, чи немає сумнівів у добровільності їх позиції, а також роз`яснює їм, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

Разом із тим, роз`яснення учасникам судового провадження спрощеного порядку розгляду не повинно носити формальний характер. Це означає, що суд, перш ніж постановити рішення про здійснення розгляду кримінального провадження на підставі ч. 3 ст. 349 КПК України, повинен роз`яснити їм суть даної норми і не обмежуватися цитуванням самої статті, а у доступній, чіткій та конкретизованій формі викласти її зміст, тим самим дати розгорнуте пояснення сторонам. Метою такого роз`яснення є однакове, правильне і точне розуміння усіма учасниками судового провадження змісту цієї норми, виявлення її сутності, яку законодавець вклав у словесне формулювання. Водночас, суд має упевнитися і в тому, що учасниками судового провадження суть такого роз`яснення сприйнята правильно та переконатися у добровільності їхніх позицій.

Як вбачається з матеріалів провадження, органами досудового розслідування ОСОБА_7 обвинувачується у незаконному придбанні та зберіганні психотропних речовин без мети збуту.

Разом з тим, суд першої інстанції вийшов за рамки обвинувачення, зазначивши у вироку, що ОСОБА_7 незаконно придбав психотропну речовину для особистого вживання без мети збуту.

Водночас, як вбачається з мотивувальної частини вироку, суд, допитавши обвинуваченого, визнав недоцільним дослідження доказів, мотивуючи це тим, що фактичні обставини ніким з учасників процесу не оспорюються, внаслідок чого кримінальне провадження розглянув в порядку ч.3 ст. 349 КПК України.

Відповідно до положень ч.1ст. 91 КПК України у кримінальному провадженні, підлягають доказуванню ряд обставин, що мають для нього значення, зокрема: час, місце, спосіб, форма вини та мотив вчинення кримінального правопорушення і ці обставини, згідно п.2 ч.3 ст. 374 КПК України, повинні бути наведені у сформульованому у мотивувальній частині вироку обвинуваченні, визнаному судом доведеним.

Відповідно до ч 3 ст. 349 КПК України суд має право, якщо проти цього не заперечують учасники судового провадження, визнати недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються. Однак дана норма не звільняє суд від обов`язку встановити обставини, які підлягають доказуванню в кримінальному провадження та визначені ст. 91 КПК України. Тобто, законодавець зобов`язує суд встановити усі обставини, що мають значення для кримінального провадження, а ст. 349 КПК України лише визначає обсяг та порядок дослідження доказів на підтвердження цих обставин.

Колегія суддів вважає, що за таких обставин, суд першої інстанції зробив невірний висновок про недоцільність дослідження доказів у кримінальному провадженні, що позбавило його можливості правильно і повно визначити предмет доказування, повно з`ясувати всі обставини, які мають істотне значення по справі, що могло вплинути на правильність застосування кримінального закону та визначення міри покарання.

З огляду на те, що суд першої інстанції застосував норми ч.3 ст. 349 КПК України, тобто провадив судовий розгляд у спрощеному порядку без дослідження доказів, колегія суддів вбачає наявність істотних порушень вимог кримінального процесуального закону, оскільки суд першої інстанції самостійно змінив формулювання обвинувачення, яке ніким не оспорювалося під час судового розгляду цього кримінального провадження.

Окрім цього, відповідно до ст.ст.7, 27 ч.5, 107 ч.4 КПК України зміст та форма кримінального провадження повинні відповідати загальним засадам кримінального провадження, до яких, зокрема, відноситься повне фіксування судового провадження за допомогою звуко- та відеозаписувальних технічних засобів. Офіційним записом судового засідання є лише технічний запис, здійснений судом у порядку, передбаченому цим Кодексом. Фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді під час судового провадження є обов`язковим.

Відповідно до п.7 ч.2 ст. 412 КПК України відсутність у матеріалах провадження технічного носія інформації, на якому зафіксовано судове провадження в суді першої інстанції, є однією з підстав, за наявності якої судове рішення у будь-якому разі підлягає скасуванню внаслідок істотного порушення вимог кримінального процесуального закону.

З матеріалів даного кримінального провадження вбачається, що у ньому відсутній технічний носій інформації, на якому зафіксовано як підготовче судове засідання, так і розгляд кримінального провадження по суті.

Ці порушення вимог кримінального процесуального закону, згідно ч.1 ст. 412 КПК України, є істотними, оскільки перешкодили ухвалити законне та обґрунтоване судове рішення і відповідно до п.3 ч.1 ст. 409 КПК України, є підставами для скасування вироку.

З огляду на наведене, керуючись ст.ст. 405, 407, 412, 415 КПК України, апеляційний суд,

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу захисника обвинуваченого ОСОБА_7 адвоката ОСОБА_8 задовольнити.

Вирок Гайсинського районного суду Вінницької області від 28 лютого 2024 року щодо ОСОБА_7 скасувати, а у кримінальному провадженні призначити новий судовий розгляд у суді першої інстанції.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4