490/3022/24 22.04.2024
н/п 1-кс/490/1591/2024
Центральний районний суд м. Миколаєва
Справа № 490/3022/24
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18 квітня 2024 року м Миколаїв

Слідчий суддя Центрального районного суду м. Миколаєва ОСОБА_1 , секретар судового засідання ОСОБА_2 , за участю прокурора ОСОБА_3 , підозрюваного ОСОБА_4 , захисника адвоката ОСОБА_5 , розглянувши у судовому засіданні клопотання помічника начальника Управління начальника відділення СВ УСБУ в Херсонській області ОСОБА_6 , погоджене начальником Голопристанського відділу Скадовської окружної прокуратури Херсонської області ОСОБА_3 , про зміну запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою на запобіжний захід у вигляді домашнього арешту відносно

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця м. Херсон Херсонської області, з середньою спеціальною освітою, одруженого, директора ТОВ «Торговий Дім «Продексім», ТОВ «Ланаподове 1», зареєстроване та фактичне місце проживання за адресою: АДРЕСА_1 , не судимого,

підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст.111-1 КК України,

В С Т А Н О В И В:

Органом досудового розслідування ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.111-1 КК України, за наступних обставин.

Так, 24 жовтня 1945 року набув чинності Статут Організації Об`єднаних Націй, підписаний 26 червня 1945 року, яким фактично створено Організацію Об`єднаних Націй (далі - ООН).

До складу ООН входять Україна, Російська Федерація, а також інші країни світу.

Відповідно до частини 4 статті 2 Статуту ООН усі Члени вказаної організації утримуються в своїх міжнародних відносинах від погрози силою або її застосування як проти територіальної недоторканності або політичної незалежності будь-якої держави, так і будь-яким іншим чином, несумісним із цілями Об`єднаних Націй.

Декларацією Генеральної Асамблеї ООН № 36/103 від 09 грудня 1981 року про недопустимість інтервенції та втручання у внутрішні справи держав та резолюціями - № 2131 (XX) від 21 грудня 1965 року, що містить Декларацію про неприпустимість втручання у внутрішні справи держав та про захист їх незалежності та суверенітету; № 2625 (XXV) від 24 жовтня 1970 року, що містить Декларацію про принципи міжнародного права, що стосуються дружніх відносин і співробітництва між державами відповідно до Статуту ООН: № 2734 (XXV) від 16 грудня 1970 року, що містить Декларацію про зміцнення міжнародної безпеки, установлено, що жодна з держав не має права здійснювати інтервенцію чи втручання у будь-якій формі або з будь-якої причини у внутрішні та зовнішні справи інших держав. Цими ж міжнародними документами закріплено обов`язок держав: утримуватися від озброєної інтервенції, підривної діяльності, військової окупації, здійснення сприяння, заохочення чи підтримки сепаратистської діяльності; не допускати на власній території навчання, фінансування та вербовки найманців чи засилання таких найманців на територію іншої держави.

24 серпня 1991 року Верховною Радою Української Радянської Соціалістичної Республіки схвалено Акт проголошення незалежності України, яким урочисто проголошено незалежність України та створення самостійної української держави - України. Згідно з указаним документом територія України є неподільною та недоторканною.

Незалежність України визнали держави світу, серед яких і російська федерація.

Згідно зі ст. ст. 1-2, 73, 132-134 Конституції України Україна є суверенною і незалежною державою. Суверенітет України поширюється на всю її територію, яка в межах існуючого кордону є цілісною і недоторканною. Виключно всеукраїнським референдумом вирішуються питання про зміну території України. Територіальний устрій України ґрунтується на засадах єдності та цілісності державної території, поєднання централізації і децентралізації у здійсненні державної влади. Перебування на території України підрозділів збройних сил інших держав з порушенням процедури, визначеної Конституцією та законами України, Гаазькими конвенціями 1907 року, IV Женевською конвенцією 1949 року, а також всупереч Меморандуму про гарантії безпеки у зв`язку з приєднанням України до Договору про нерозповсюдження ядерної зброї 1994 року та іншими міжнародно-правовими актами, є окупацією частини території суверенної держави Україна та міжнародним протиправним діянням з усіма наслідками, передбаченими міжнародним правом.

Не зважаючи на зазначене, 19 лютого 2014 року представниками Російської Федерації (далі РФ) розпочато збройне вторгнення Збройних Сил РФ (далі ЗС РФ), приховане твердженням керівників РФ про переміщення військових підрозділів в рамках звичайної ротації сил Чорноморського флоту, які у взаємодії з військовослужбовцями Чорноморського флоту РФ та іншими підрозділами ЗС РФ здійснили блокування й захоплення адміністративних будівель і ключових об`єктів військової та цивільної інфраструктури України, забезпечивши військову окупацію території Автономної Республіки Крим і АДРЕСА_1 , 18 березня 2014 року РФ оголосила про офіційне включення Криму до її території.

Разом з тим протягом березня та на початку квітня 2014 року, під безпосереднім керівництвом та контролем представників влади та ЗС РФ представники іррегулярних незаконних збройних формувань, озброєних банд і груп найманців, створених, підпорядкованих, керованих та фінансованих Російською Федерацією, взяли під контроль будівлі, в яких знаходилися органи місцевої влади та місцеві органи виконавчої влади України, військові об`єкти України в окремих районах Донецької та Луганської областей України. 07 квітня 2014 року в м. Донецьку створено терористичну організацію «Донецька народна республіка» (далі за текстом «ДНР»), а 27 квітня 2014 року в м. Луганську терористичну організацію «Луганська народна республіка» (далі за текстом «ЛНР»), у складі яких утворені незаконні збройні формування, які функціонують і по теперішній час.

Внаслідок військових дій у період з травня по серпень 2015 року сили оборони України звільнили частину раніше окупованих територій Донецької та Луганської областей.

Датою початку тимчасової окупації Російською Федерацією окремих територій України є 19 лютого 2014 року. Автономна Республіка Крим та місто Севастополь є тимчасово окупованими Російською Федерацією з 20 лютого 2014 року. Окремі території України, що входять до складу Донецької та Луганської областей, є окупованими Російською Федерацією (у тому числі окупаційною адміністрацією Російської Федерації) починаючи з 7 квітня 2014 року, відповідно до ч. 2 ст. 1 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» від 15.04.2014 № 1207-VII.

Надалі, 24 лютого 2022 року президент РФ оголосив про початок так званої «спеціальної військової операції». Після цього, близько четвертої години ранку того ж дня, ЗС РФ, інші збройні формування РФ та підконтрольні їм угруповання іррегулярних незаконних збройних формувань розпочали широкомасштабне військове вторгнення на територію України, увійшовши з боку РФ, Білорусі та тимчасово окупованої території України, що супроводжувалось завданням ракетно-артилерійських ударів та бомбардувань авіацією об`єктів по всій території України.

З того моменту сили оборони України здійснюють збройну відсіч вздовж всієї лінії фронту.

Так, 24.02.2022 Указом Президента України № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні», у зв`язку з військовою агресією рф проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до пункту 20 частини першої статті 106 Конституції України, Закону України «Про правовий режим воєнного стану» постановлено введення в Україні воєнного стану із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб, який у подальшому неодноразово продовжувався та діє на теперішній час.

Факт широкомасштабного збройного вторгнення на територію України 24.02.2022 не приховувався владою РФ, а також встановлений рішеннями міжнародних організацій, зокрема резолюцією Генеральної асамблеї ООН ES-11/1 від 02.03.2022 «Про агресію проти України», п.п. 1, 3 Висновку 300(2022) Парламентської Асамблеї Ради Європи «Наслідки агресії Російської Федерації проти України», п.п. 17, 18 Наказу від 16.03.2022 за клопотанням про вжиття тимчасових заходів у справі «Звинувачення в геноциді відповідно до Конвенції про запобігання злочину геноциду та покарання за нього (Україна проти РФ) та ін.)».

Отже, з урахуванням викладеного 24.02.2022 на території України розпочався збройний конфлікт внаслідок акту агресії Російської Федерації при наступних обставинах.

Президент Російської Федерації (далі держава-агресор, РФ), міністр оборони Російської Федерації, а також інші невстановлені на цей час досудовим розслідуванням представники вищого політичного та військового керівництва РФ, діючи всупереч вимогам пунктів 1, 2 Меморандуму про гарантії безпеки у зв`язку з приєднанням України до Договору про нерозповсюдження ядерної зброї від 05.12.1994, принципам Заключного акту Наради з безпеки та співробітництва в Європі від 01.08.1975 та вимогам ч. 4 ст. 2 Статуту ООН і Декларацій Генеральної Асамблеї Організації Об`єднаних Націй від 09.12.1981 № 36/103, від 16.12.1970 № 2734 (ХХV) від 21.12.1965 № 2131 (ХХ), від 14.12.1974 № 3314 (ХХІХ), спланували, підготували і розв`язали агресивну війну проти України, а саме віддали наказ на вторгнення підрозділів Збройних Сил РФ на територію України.

У подальшому Збройні Сили РФ, які діяли за наказом керівництва РФ і ЗС РФ, вторглись на територію Україну шляхом збройної агресії, з погрозою застосування зброї та її фактичним застосуванням, незаконно увійшли на територію Україну через державні кордони України в Херсонській, Миколаївській, Сумській, Чернігівській, Харківській та інших областях та здійснили збройний напад на державні органи, органи місцевого самоврядування, підприємства, установи, організації, військові частини, інші об`єкти, які мають важливе народногосподарське чи оборонне значення, та здійснили окупацію частин вказаної території, чим змінили межі території та державного кордону України на порушення порядку, встановленого Конституцією, при цьому нанесли ракетно-бомбові удари по військових і цивільних об`єктах України, а також ввели на територію суверенної держави війська країни-агресора.

Таким чином, дії РФ проти України, які тривають з 24.02.2022 і до цього часу, підпадають під всі пункти, передбачені ст. 3 Резолюції 3314, а тому їх слід кваліфікувати саме як акт агресії РФ проти України.

Відповідно до п. 7 ст. 1-1 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» тимчасово окупована російською федерацією територія України (тимчасово окупована територія) - це частини території України, в межах яких збройні формування російської федерації та окупаційна адміністрація російської федерації встановили та здійснюють фактичний контроль або в межах яких збройні формування російської федерації встановили та здійснюють загальний контроль з метою встановлення окупаційної адміністрації російської федерації.

У період з 24.02.2022 більшу частину Херсонської області захоплено представниками Збройних Сил РФ та відповідна частина території України, у тому числі населені пункти м. Херсон, м. Скадовськ, м. Олешки, м. Нова Каховка, м. Каховка, м. Гола Пристань, м. Генічеськ та інші, знаходились і знаходяться під тимчасовою окупацією держави-агресора, що закріплено Наказом Міністерства з питань реінтеграції тимчасово окупованих територій України від 22.12.2022 № 309 «Про затвердження Переліку територій, на яких ведуться (велися) бойові дії або тимчасово окупованих Російською Федерацією», згідно якого: м. Херсон та Херсонська міська територіальна громада перебували під окупацією з 01.03.2022 по 11.11.2022, а вся лівобережна частина Херсонської області знаходиться під тимчасовою окупацією Російської Федерації з 24.02.2022 по теперішній час.

Таким чином, починаючи з 24.02.2022 на територію України, в тому числі на територію Херсонської області, з порушенням правил перетину державного кордону України почали прибувати невстановлені розслідуванням представники військових, державних та правоохоронних органів Російської Федерації для організації діяльності, кінцевої метою якої є зміна меж території та державного кордону України на порушення порядку, встановленого Конституцією України.

До їх завдань на тимчасово окупованій державою-агресором території Херсонської області відноситься встановлення влади окупаційних військ Російської Федерації на території населених пунктів Херсонської області; керування процесами створення та діяльності окупаційних органів влади, у тому числі правоохоронних органів; створення умов неможливості дії українських органів влади та законів на вказаній території; впровадження обігу грошової одиниці РФ, використання системи оподаткування РФ, реєстрації та діяльності суб`єктів господарської діяльності, органів влади та місцевого самоврядування за законодавством РФ, надання освітніх та медичних послуг, робота правоохоронної та судової систем, організація та проведення незаконних виборів та референдумів та як кінцева мета - зміна меж території та державного кордону України на порушення порядку, встановленого Конституцією України.

Відповідно до п. 6 ч.1 ст. 1-1 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» окупаційна адміністрація Російської Федерації це сукупність державних органів і структур Російської Федерації, функціонально відповідальних за управління тимчасово окупованими територіями та підконтрольних Російській Федерації самопроголошених органів, які узурпували виконання владних повноважень на тимчасово окупованих територіях та які виконували чи виконують властиві органам державної влади чи органам місцевого самоврядування функції на тимчасово окупованій території України, в тому числі органи, організації, підприємства та установи, включаючи правоохоронні та судові органи, нотаріусів та суб`єктів адміністративних послуг.

Так, починаючи з кінця березня-початку квітня 2022 року (більш точний час досудовим розслідуванням не встановлений) на окупованих територіях Херсонської області почали створюватись так звані незаконні органи виконавчої влади військово-цивільні адміністрації (ВЦА) (мовою оригіналу: «военно-гражданские администрации» («ВГА»), у тому числі ВЦА Херсонської області, та у подальшому, після проведення фіктивного референдуму, 30.09.2022 підписано так званий «Договір між Російською Федерацією і Херсонською областю про прийняття в Російську Федерацію Херсонської області та створення у складі Російської Федерації нового суб`єкта» (мовою оригіналу - «Договор между Российской Федерацией и Херсонской областью о принятии в Российскую Федерацию Херсонской области и образовании в составе Российской Федерации нового субъекта»).

У результаті вищезазначених подій значна кількість території та населених пунктів Херсонської області, у тому числі місто Херсон у період з 01.03.2022 по 11.11.2022, та вся лівобережна частина Херсонської області з 24.02.2022 по теперішній час, опинились під контролем регулярних з`єднань і підрозділів Збройних Сил та інших військових формувань Російської Федерації, підпорядкованих і скеровуваних ними російських радників та інструкторів Російської Федерації на окупованій частині території Херсонської області.

У той же час встановлено, що громадянин України ОСОБА_4 , залишившись на тимчасово окупованій території в м. Херсон, знаючи, що Російська Федерація веде агресивну війну проти України, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, спрямованих на шкоду державній безпеці, суверенітету, територіальної цілісності та недоторканості України, умисно, з корисливих мотивів, добровільно прийняв рішення щодо провадження господарської діяльності у взаємодії з незаконними органами влади, створеними на тимчасово окупованій території, у тому числі окупаційною адміністрацією держави-агресора.

Так встановлено, що 14.09.2004 виконавчим комітетом Херсонської міської ради здійснена реєстрація створення юридичної особи товариства з обмеженою відповідальністю «Торговий Дім «Продексім» (далі ТОВ «ТД «Продексім»), (), яке здійснює господарську діяльність у галузі вирощування зернових культур, юридична адреса реєстрації ТОВ «ТД Продексім» - Херсонська область, м. Херсон, вул. Канатна, 21/вул. Гетьмана Сагайдачного, 41, місце розташування виробничих потужностей Херсонська область, Каховський район, с. Заозерне). З 06.07.2022 керівником ТОВ «ТД Продексім» є громадянин ОСОБА_4 .

Також, з 06.07.2022 громадянин ОСОБА_4 є керівником товариства з обмеженою відповідальністю «Ланаподове 1» (далі ТОВ «Ланаподове 1»), (), зареєстрованого за адресою: Херсонська область, Новотроїцький район, с. Подове, вул. Зернотоківська, 1 (державна реєстрація товариства 15.05.2013, галузь господарювання - вирощування зернових культур).

Згідно Статутів ТОВ «ТД «Продексім» та ТОВ «Ланаподове 1» громадянин ОСОБА_4 як їх директор є самостійним одноособовим керівником даних суб`єктів господарювання.

Згідно з п. 2 ст.13 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» (далі - Закон) здійснення господарської діяльності юридичними особами, фізичними особами - підприємцями та фізичними особами, які провадять незалежну професійну діяльність, місцезнаходженням (місцем проживання) яких є тимчасово окупована територія, дозволяється виключно після зміни їхньої податкової адреси на іншу територію України. Правочин, стороною якого є суб`єкт господарювання, місцезнаходженням (місцем проживання) якого є тимчасово окупована територія, є нікчемним.

У той же час, громадянин України ОСОБА_4 , діючи з прямим умислом, спрямованим не ведення господарської діяльності у взаємодії з незаконними органами влади, створеними на тимчасово окупованій території, у тому числі окупаційною адміністрацією держави-агресора, розуміючи що вказані дії заподіюють шкоду економічній безпеці України, знаючи, що згідно з п. 2 ст. 13 Закону здійснення господарської діяльності на тимчасово окупованій території заборонено, діючи як посадова особа ТОВ «ТД «Продексім», у липні 2022 року (більш точна дата досудовим розслідуванням не встановлена) уклав договір відповідального зберігання, датований 10.07.2022, з ТОВ «Аграріан» (російською ООО «Аграриан», код 787, місце знаходження Російська Федерація, м. Вороніж, проспект Праці, буд. 39-а, прим. 1, оф. 37) в особі ОСОБА_7 , який, відповідно до розпорядження незаконного органу окупаційної влади ВЦА Херсонської області № 06-р від 13.04.2022 «Про окремі заходи по управлінню майном суб`єктів господарювання», визначений керівником тимчасової адміністрації по управлінню майном суб`єктів господарювання на території Каховського, Генічеського, Іванівського, Новотроїцького, Чаплинського районів Херсонської області.

Згідно умов вищевказаного договору відповідального зберігання ТОВ «ТД «Продексім» зобов`язалось прийняти на зберігання майно ТОВ «Аграріан», та зберігати його у власних складських приміщеннях, розташованих за адресою: Херсонська область, Каховський район, с. Заозерне, вул. Лесі Українки, 81б.

На виконання договору відповідального зберігання у липні 2022 року ТОВ «Аграріан» передало, а ТОВ «ТД «Продексім» прийняло на відповідальне зберігання сільськогосподарську продукцію ТОВ «Аграріан», а саме: насіння кукурудзи вагою 152,6 тони, насіння соняшника вагою 11 тон, на загальну вартість 2 163 000, 00 російських рублів, про що між сторонами договору підписано акт про приймання-передачу товарно-матеріальних цінностей на зберігання від 10.07.2022.

Крім того, у липні 2022 року (більш точна дата досудовим розслідуванням не встановлена) між ТОВ «ТД «Продексім» та ТОВ «Ланаподове 1» в особі директора ОСОБА_4 , з однієї сторони, та ТОВ «Аграріан» в особі директора ОСОБА_7 , з іншої, укладені договори № ОУ-1 і № ОУ-2 «Про передачу повноважень одноособового виконавчого органу», відповідно, датовані 11.07.2022, згідно умов яких право представництва ТОВ «ТД Продексім» і ТОВ «Ланаподове 1» у будь-яких інстанціях, підписання документів від імені товариств, розпорядження майном, грошовими коштами та іншими активами товариств, укладення договорів, відкриття банківських рахунків, прийняття на роботу та звільнення працівників, видача наказів та інших внутрішніх документів, порядок використання фондів товариств, здійснення перереєстрації тощо, перейшло до одноособових повноважень ТОВ «Аграріан» в особі ОСОБА_7 .

Зазначене вказує на вчинення ОСОБА_4 умисних дій, спрямованих на провадження господарської діяльності у взаємодії з незаконними органами влади, створеними на тимчасово окупованій території, у тому числі окупаційною адміністрацією держави-агресора.

Вказані дії ОСОБА_4 органом досудового розслідування кваліфіковано за ч. 4 ст. 111-1 КК України як вчинення умисних дій, спрямованих на провадження господарської діяльності у взаємодії з незаконними органами влади, створеними на тимчасово окупованій території, у тому числі окупаційною адміністрацією держави-агресора.

22.02.2024 громадянину ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у кримінальному провадженні № 0000047 від 20.03.2023, повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 111-2 КК України.

Ухвалою слідчого судді Центрального районного суду м. Миколаєва від 23.02.2024, стосовно підозрюваного ОСОБА_4 застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком до 21.04.2024.

Постановою керівника Херсонської обласної прокуратури від 16.04.2024 строк досудового розслідування кримінального провадження № 0000047 від 20.01.2023 продовжений до 3-х місяців, тобто до 22.05.2024.

Постановою заступника керівника Херсонської обласної прокуратури від 17.04.2024 матеріали кримінального провадження № 0000047 від 20.01.2023 за підозрою ОСОБА_4 виділені в окреме провадження, яке внесене в ЄРДР за № 0000174 від 17.04.2024.

Постановою від 17.04.2024 попередня кваліфікація кримінального правопорушення у кримінальному провадженні № 0000174 від 17.04.2024 з частини 1 статті 111-2 КК України змінена на частину 4 статті 111-1 КК України, із внесенням відповідних змін до Єдиного реєстру досудових розслідувань щодо кваліфікації кримінального правопорушення.

17.04.2024 громадянину ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у кримінальному провадженні № 0000174 від 17.04.2024 повідомлено про нову підозру та зміну раніше повідомленої підозри у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 111-1 КК України.

В обґрунтування клопотання вказано, що згідно ухвали від 23.02.2024, при застосуванні до підозрюваного ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою були обґрунтовано доведеними наявність в діях підозрюваного ризиків, передбачених п.п. 1, 2, 3, 5 ч.1 ст.177 КПК України, а саме: переховуватись від органів досудового розслідування та суду, оскільки він вчинив злочин, який належить до категорії особливо тяжких та відповідальність за який передбачена у виді позбавлення волі на строк від 10 до 12 років та у випадку доведення вини у вчиненні кримінального правопорушення, підозрюваному загрожує реальне позбавлення волі; може знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, оскільки підозрюваному відомо, де можуть знаходитись речі та документи, що підтверджують його колабораційну діяльність; може незаконно впливати на свідків у цьому кримінальному провадженні, у тому числі і у способи, небезпечні для життя і здоров`я, з метою зміни, спотворення їх показань чи відмови від дачі показань; також може вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити вчиняти кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, направлене проти територіальної цілісності та недоторканості України, а також проти основ національної безпеки України, оскільки військова агресія з боку Російської Федерації на даний час не припинена. У той же час, станом на 17.04.2024 у кримінальному провадженні № 0000174 від 17.04.2024, після прийняття попереднього рішення про застосування стосовно підозрюваного ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, виникли такі нові обставини, а саме: ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у рамках кримінального провадження №0000174 від 17.04.2024 повідомлено про нову підозру та зміну раніше повідомленої підозри у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 111-1 КК України, яке є нетяжким злочином; під час допиту ОСОБА_4 як підозрюваного останній визнав свою провину у вчиненні інкримінованого йому злочину у повному обсязі та дав зізнавальні показання стосовно висунутої йому підозри; у своїх показаннях ОСОБА_4 викрив вчинення іншими особами злочину, передбаченого ч. 4 ст. 111-1 КК України; 17.04.2024 ОСОБА_4 ініціював укладення угоди про визнання винуватості, подавши відповідну заяву. А отже, не зважаючи на викладені вище обставини, що виникли після прийняття попереднього рішення про застосування стосовно підозрюваного ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, у діях останнього наявні наступні ризики, передбачені ст. 177 КПК України, а саме:

-ризик, передбачений п. 3 ч. 1 ст. 177 КК України використовуючи знайомство та різноманітну залежність від нього свідків по даному провадженню, перебування значної частини свідків на окупованій російською федерацією частині території України, ОСОБА_4 може здійснювати на них вплив з метою зміни, спотворення їх показань чи відмови від дачі показань;

-ризик, передбачений п. 2 ч. 1 ст. 177 КК України - підозрюваний ОСОБА_4 , з метою уникнення кримінальної відповідальності, може знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення.

Посилаючись на те, що наявні ризики, передбачені у статті 177 КПК України, які існують, суттєво зменшились, стан здоровя підозрюваного суттєво погіршився під час утримання його під вартою, слідчий просить, з метою забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, змінити запобіжний захід з з тримання під вартою на домашній арешт за місцем проживання за адресою: АДРЕСА_1 , заборонивши залишати житло цілодобово.

Прокурор у судовому засіданні клопотання підтримав, з підстав у ньому викладених, також зазначив як підставу для зміни запобіжного заходу погіршення стану здоров`я підозрюваного.

Підозрюваний та захисник у судовому засіданні не заперечували проти задоволення клопотання.

Вивчивши доводи клопотання, вислухавши доводи прокурора на його підтримку, думку підозрюваного та його захисника, дослідивши надані матеріали кримінального провадження, слідчий суддя приходить до наступного висновку.

22.02.2024 громадянину ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у кримінальному провадженні № 0000047 від 20.03.2023, повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 111-2 КК України.

Ухвалою слідчого судді Центрального районного суду м. Миколаєва від 23.02.2024, стосовно підозрюваного ОСОБА_4 застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком до 21.04.2024.

Постановою керівника Херсонської обласної прокуратури від 16.04.2024 строк досудового розслідування кримінального провадження № 0000047 від 20.01.2023 продовжений до 3-х місяців, тобто до 22.05.2024.

Постановою заступника керівника Херсонської обласної прокуратури від 17.04.2024 матеріали кримінального провадження № 0000047 від 20.01.2023 за підозрою ОСОБА_4 виділені в окреме провадження, яке внесене в ЄРДР за № 0000174 від 17.04.2024.

Постановою від 17.04.2024 попередня кваліфікація кримінального правопорушення у кримінальному провадженні № 0000174 від 17.04.2024 із частини 1 статті 111-2 КК України змінена на частину 4 статті 111-1 КК України, із внесенням відповідних змін до Єдиного реєстру досудових розслідувань щодо кваліфікації кримінального правопорушення.

17.04.2024 громадянину ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у рамках кримінального провадження № 0000174 від 17.04.2024, повідомлено про нову підозру та зміну раніше повідомленої підозри у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 111-1 КК України.

Відповідно до вимог ст. 194 КПК України, під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу, слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

З урахуванням положень ч. 4 ст. 201 КПК щодо розгляду слідчим суддею клопотання про зміну запобіжного заходу згідно з правилами, передбаченими для розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу, слідчий суддя повинен встановити наявність обставин, передбачених ч. 1 ст. 194 КПК України.

Обгрунтованість підозри ОСОБА_4 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.111-1 КК України підтверджується даними: матеріалів НСРД, у ході яких отримані дані про укладення між ТОВ «ТД «Продексім» та ТОВ «Аграріан» договору відповідального зберігання, а також між ТОВ «ТД «Продексім» та ТОВ «Ланаподове 1» в особі директора ОСОБА_4 , з однієї сторони, та ТОВ «Аграріан» в особі директора ОСОБА_7 , з іншої, укладені договори № ОУ-1 і № ОУ-2 «Про передачу повноважень одноособового виконавчого органу», відповідно; протоколу НСРД, передбаченої ст. 264 КПК України, в ході якої отримано копію розпорядження окупаційного органу влади № 06-р від 13.04.2022 «Про окремі заходи по управлінню майном суб`єктів господарювання»; документів і речових доказів, виявленими під час проведення обшуків за місцями проживання вказаних осіб, та за адресами фактичного знаходження зазначених вище суб`єктів господарської діяльності, зокрема оригіналами договорів № ОУ-1, № ОУ-2, «Про передачу повноважень одноособового виконавчого органу», а також іншими, що свідчать про здійснення ТОВ «Торговий дім Продексім», ТОВ «Світанок», ТОВ «Ланаподове 1», ФГ «Юкос і К», ТОВ «Горностаївський агрохім» господарської діяльності у період окупації м. Херсон і області, у тому числі після 11.07.2022; висновку судової трасологічної експертизи, за результатами якої з частин розірваних документів, вилучених у ході обшуку, отримані оригінали договорів № ОУ-1, № ОУ-2 «Про передачу повноважень одноособового виконавчого органу»; висновків судових експертиз документів, згідно яких на договорах № ОУ-1 № ОУ-2, вилучених під час обшуку, містяться відбитки печаток ТОВ «Торговий дім Продексім», ТОВ «Ланаподове 1», що відповідають відбиткам, нанесеним на оригінали інших господарських документів даних СГД, що були виявлені та вилучені у ході обшуків; висновку судової почеркознавчої експертизи, згідно якої рукописні підписи на договорі № ОУ-2 від 11.07.2022, укладеному між ТОВ «Ланаподове 1» в особі директора ОСОБА_4 та ТОВ «Аграріан» в особі ОСОБА_7 (у нижній частині робочої поверхні 4.5, отриманій у ході проведення судової трасологічної експертизи (висновок № СЕ-19/115-23/7915-ТР від 17.07.2023), наказі № 23/08-22 від 23.08.2022 у графі «Директор ООО «ПРОДЕКСИМ, ЛТД»; технічному зображенні (копії) наказу № 06/07 від 06.07.2022 - у нижній частині біля відбитку печатки ТОВ «ТД «Продексім»; двох примірниках наказу № 06/07 від 06.07.2022 у графі «Директор ТОВ «ТОРГОВИЙ ДІМ «ПРОДЕКСІМ»; на статуті ТОВ «ТД «Продексім» - у нижній частині 1-21 аркушів біля відбитків печатки ТОВ «ТД «Продексім» - виконані громадянином ОСОБА_4 ; витягів та реєстраційної документації, отриманою з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань щодо суб`єктів господарської діяльності ТОВ «Торговий дім Продексім», ТОВ «Ланаподове 1»; показань свідка ОСОБА_8 , який показав, що у квітні 2022 року у м. Херсоні громадянин ОСОБА_9 представив (познайомив) його із громадянином ОСОБА_7 , та повідомив, що вказана особа буде у подальшому визначати напрямки діяльності СГД групи «Продексим»; протоколу впізнання особи за фотознімками, під час якого ОСОБА_8 впізнав громадянина ОСОБА_7 , про якого давав показання під час допиту; показань свідків ОСОБА_10 (анкетні дані змінені) та ОСОБА_11 (анкетні дані змінені), які надали свідчення щодо здійснення ТОВ «Торговий дім Продексім», ТОВ «Ланаподове 1» господарської діяльності у період окупації м. Херсон і області; показань підозрюваного ОСОБА_4 , який підтвердив зайняття ним на початку липня 2022 року посади директора ТОВ «ТД Продексим» та ТОВ «Ланаподове1», та підписання договорів від імені вказаних СГД. Також, ОСОБА_4 показав, що зайняти посаду директора ТОВ «ТД Продексим» та ТОВ «Ланаподове 1» йому запропонувала ОСОБА_12 , і вона ж надавала йому для підписання вже готові проекти договорів; показань свідка ОСОБА_13 , яка у повному обсязі підтвердила показання, надані підозрюваним ОСОБА_4 ; документів, отриманими у ході тимчасового доступу у приватного нотаріуса ОСОБА_14 , відповідно яких підтверджено вчинення реєстраційних дій та призначення на початку липня 2022 року керівником ТД Продексим» та ТОВ «Ланаподове 1» громадянина ОСОБА_4 .

Також матеріали кримінального провадження містять дані, які вказують на наявність достатніх підстав вважати, що існують ризики, передбачені п.п. 2,3 ч.1 ст. 177 КПК України, враховуючи те, що використовуючи знайомство та різноманітну залежність від підозрюваного свідків по даному провадженню, перебування значної частини свідків на окупованій російською федерацією частині території України, ОСОБА_4 може здійснювати на них вплив з метою зміни, спотворення їх показань чи відмови від дачі показань та може знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, оскільки йому відомо, де можуть знаходитись речі та документи, що підтверджують його колабораційну діяльність. Вказані ризики на даний час існують, оскільки свідки мають бути допитані судом під час розгляду кримінального провадження по суті, про що зазначено слідчим у клопотанні, та про що і вказує прокурор у судовому засіданні.

Крім того, безпідставними є твердження прокурора про суттєве погіршення стану здоров`я підозрюваного ОСОБА_4 , жодних даних та доказів про погіршення стану здоров`я підозрюваного, які б вказували на неможливість застосування до нього запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, слідчому судді не надано.

Надані стороною захисту медичні документи датуються останнє 2022 року, задовго до застосування до підозрюваного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

За усталеною практикою Європейського суду з прав людини, тяжкість обвинувачення не є самостійною підставою для утримання особи під вартою, проте таке обвинувачення у сукупності з іншими обставинами збільшує ризик втечі настільки, що його неможливо відвернути, не взявши особу під варту. У справі "Ілійков проти Болгарії" №33977/96 від 26 липня 2001 року ЄСПЛ зазначив, що "суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування або повторного вчинення злочинів".

Суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів. Забезпечення таких стандартів, як підкреслює Європейський суд з прав людини, вимагає від суду більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства.

Враховуючи обставини ймовірно вчиненого підозрюваним ОСОБА_4 кримінального правопорушення, відомості щодо особи підозрюваного, встановлені ризики: знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушеннята незаконного впливу на свідків, які продовжують існувати, слідчий суддя приходить до переконання, що більш м`який запобіжний захід ніж тримання під вартою, не зможе забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваного та запобігти встановленим при розгляді клопотання ризикам, у зв`язку із чим клопотання про зміну запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою на домашній арешт не підлягає задоволенню.

Крім того, застосування відносно підозрюваного ОСОБА_4 більш м`якого запобіжного заходу, у тому числі домашнього арешту, не є можливим відповідно до імперативних вимог положень ч.6 ст. 176 КПК України, згідно з якими під час дії воєнного стану до особи, яка підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.111-1 КК України, за наявності ризиків, зазначених у ст.177 КПК України, застосовується виключно запобіжний захід, визначений п.5 ч.1 ст.176 КПК України - тримання під вартою.

З урахуванням наведеного, клопотання задоволенню не підлягає.

Керуючись ст.ст.176 - 178, 183, 186, 193, 194, 196, 197, 200 КПК України, слідчий суддя,

П О С Т А Н О В И В:

У задоволенні клопотання відмовити.

Ухвала апеляційному оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1