Справа № 163/424/24
Провадження № 1-кп/163/90/24
ЛЮБОМЛЬСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
ВИРОК

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

29 березня 2024 року Любомльський районний суд Волинської області

в складі головуючого судді ОСОБА_1 ,

з участю секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 в режимі відеоконференції,

захисника ОСОБА_5 в режимі відеоконференції,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в приміщенні суду в місті Любомль Волинської області кримінальне провадження № 0000003 про обвинувачення

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця міста Миколаїв Миколаївської області, що зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживає по АДРЕСА_2 , українця, громадянина України, середньої освіти, одруженого, непрацюючого, студента 1-го курсу Біблійного інституту "БЕАР ВЕЛЛІ - УКРАЇНА", раніше не судимого,

у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.5 ст.27 ч.3 ст.358, ч.4 ст.358 КК України,

в с т а н о в и в :

ОСОБА_4 обвинувачується в тому, що він будучи особою призовного віку, яка не має права перетину державного кордону України у військовий час, з метою незаконного перетину державного кордону України за попередньою змовою з невстановленою особою, маючи злочинний умисел, направлений на пособництво у підробленні документів, перебуваючи за місцем свого тимчасового проживання, що за адресою АДРЕСА_3 , через месенджер «Телеграм» в кінці грудня 2023 року звернувся до невстановленої досудовим розслідуванням особи, з якою домовився про виготовлення документі, які надають право безперешкодного перетину державного кордону України для виїзду за межі України.

При цьому, ОСОБА_4 , розуміючи, що вказані документи будуть підробленими, вчинив пособництво в цьому, а саме при особистій зустрічі, точного часу та дати досудовим розслідуванням не встановлено, перебуваючи в м. Київ, Кільцева дорога, 1-Б, поблизу ТЦ «Епіцентр», надав невстановленій досудовим розслідуванням особі копії свого паспорта громадянина України, ідентифікаційний код, довідку з місця реєстрації та фотокартку для подальшого використання під час виготовлення підроблених документів, здійснивши розрахунок грошовими коштами в сумі 1500 доларів США за виготовлення вказаних підроблених документів.

У подальшому, невстановлена досудовим розслідуванням особа, використовуючи реквізитні дані ОСОБА_4 , за допомогою комп`ютерної техніки, умисно виготовила підроблені тимчасове посвідчення військовозобов`язаного № НОМЕР_1 від 27 травня 2021 року видане ІНФОРМАЦІЯ_2 на ім`я ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ; розпорядження № 518-в виданий 04 січня 2024 року Білогородською сільською радою Бучанського району Київської області про службове відрядження за кордон на ім`я ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ;наказ № 517-в виданий 04 січня 2024 року Білогородською сільською радою Бучанського району Київської області про службове відрядження за кордон на ім`я ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ; посвідчення № НОМЕР_2 від 28 липня 2023 року видане ІНФОРМАЦІЯ_3 на ім`я ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ; посвідчення БСР359 видане 13 квітня 2022 року Білогородською сільською радою Бучанського району Київської області на ім`я ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ; розпорядження про призначення спеціалістом 2 категорії відділу по забезпеченню діяльності Білогородської сільської ради, № 359-к видане 13 квітня 2022 року Білогородською сільською радою Бучанського району Київської області, які в подальшому, при особистій зустрічі у м. Київ поблизу магазину «Новус», що розташований в районі станції метро «Теремки», надала ОСОБА_4 .

Вищевказані дії надали ОСОБА_4 можливість на використання документів, як офіційних, тобто таких, що мають усі необхідні реквізити та юридично значущий характер, та надають особі, котра є особою призовного віку та не має права перетину державного кордону України під час дії воєнного стану, здійснити незаконний перетин державного кордону України на виїзд з України.

Крім того, ОСОБА_4 08 січня 2024 року під час проходження прикордонного контролю в пункті пропуску для міжнародного залізничного сполучення "Ягодин" Волинської митниці, що в АДРЕСА_4 , умисно, з метою незаконного перетину державного кордону України, в порушення Закону України "Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію", Указу Президента України від 24 лютого 2022 року "Про введення воєнного стану в Україні" як підставу перетину кордону надав працівникам Державної прикордонної служби України завідомо підроблені документи на своє ім`я, які відповідними установами не видавались та не посвідчувались.

Таким чином, ОСОБА_4 обвинувачується в пособництві, тобто наданні засобів вчинення кримінального правопорушення іншими співучасниками, у підробленні офіційного документа, який видається та посвідчується установою, яка має право видавати та посвідчувати такі документи, і який надає права та звільняє від обов`язків, з метою його використання, вчиненому за попередньою змовою групою осіб, та у використанні завідомо підроблених документів, тобто у вчиненні кримінальних правопорушень, передбаченого ч. 5 ст. 27 ч. 3 ст. 358, ч.4 ст.358 КК України.

У суд обвинувальний акт надійшов з угодою про визнання винуватості.

Згідно із цією угодою ОСОБА_4 повністю визнає вчинення інкримінованих йому кримінальних правопорушень за фактичними обставинами і погоджується з кваліфікацією його дій.

В угоді сторони підтверджують, що ознайомлені з наслідками її укладення та невиконання.

Сторони уклали угоду на умовах визнання сукупності пом`якшуючих обставин (щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину) такими обставинами, що істотно знижують тяжкість вчиненого злочину.

Сторонами узгоджено, що при затвердженні угоди ОСОБА_4 буде призначене покарання: за ч.4 ст.358 КК України у виді штрафу 50 (п`ятдесят) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 (вісімсот п`ятдесят) гривень; за ч.5 ст.27 ч.3 ст.358 КК України у виді 2 років обмеження волі. На підставі ч.1 ст.70 КК України шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим узгоджено остаточне покарання ОСОБА_4 у виді 2 років обмеження волі із застосуванням ст.75 КК України.

В угоді сторони підтверджують, що ознайомлені з наслідками її укладення та невиконання.

Під час розгляду питання про затвердження угоди, суд дійшов таких висновків.

За інкримінованим обвинуваченням ОСОБА_4 в судовому засіданні визнав себе винуватим повністю.

Згідно з п.1 ч.4 ст.469 КПК України, угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, нетяжких злочинів, тяжких злочинів.

Кримінальні правопорушення, у вчиненні яких обвинувачений ОСОБА_4 визнав себе винуватим, віднесені до категорії проступку за ч.4 ст.358 КК України, та нетяжкого злочину за ч.5 ст.27 ч.3 ст.358 КК України, внаслідок яких шкода завдана лише суспільним інтересам. Згідно положень статей 468, 469 КПК України, угода про визнання винуватості за викладених вище обставин може бути укладена.

Зміст угоди відповідає положенням обвинувального акта та вимогам ст.472 КПК України, а обвинувачення, з яким погоджується ОСОБА_4 , є обґрунтованим і свідчить про наявність фактичних підстав для визнання винуватості, яке не суперечить інтересам суспільства і не порушує права, свободи чи інтереси сторін та інших осіб.

Міра покарання, погоджена сторонами угоди, відповідає санкціям ч.4 ст.358, ч.5 ст.27 ч.3 ст.358 КК України.

При узгодженні покарання, сторонами враховано обставини, згідно ст.ст.66, 67 КК України, ступінь суспільної небезпеки та тяжкості вчинених кримінальних правопорушень, особу обвинуваченого та фактичні обставини вчинених кримінальних правопорушень.

Суд встановив, що обвинувачений цілком розуміє положення ч.4 ст. 474 КПК України, в тому числі, щодо права на судовий розгляд та щодо обмежень у правах, а також усвідомлює наслідки невиконання угоди відповідно до ст.476 КПК України.

Суд переконався, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді. Про це заявили в судовому засіданні обвинувачений та його захисник, а також свідчать вивчені судом матеріали кримінального провадження. Скарги стороною захисту під час досудового розслідування не подавались.

Отже, суд встановив, що умови угоди відповідають положенням ст.472 КПК України, не суперечать іншим вимогам КПК України та КК України, зокрема, ст.65 КК України, а також інтересам суспільства, а кримінальне провадження свідчить про наявність підстав для визнання винуватості.

В судовому засіданні прокурор вважала за необхідне затвердити угоду.

Обвинувачений та його захисник просили затвердити угоду і погодились на призначення узгодженого покарання.

Враховуючи наведене, суд приходить до висновку про наявність підстав для затвердження угоди.

Судові витрати згідно із ст.124 КПК України слід покласти на обвинуваченого.

Долю речових доказів слід вирішити відповідно до ст. 100 КПК України.

Запобіжний захід щодо обвинуваченого не обирався, клопотання про обрання такого заходу сторонами не заявлено.

Керуючись ст.ст.314, 373, 374, 474, 475, ч. 15 ст. 615 КПК України, суд

у х в а л и в :

Угоду про визнання винуватості від 19.02.2024 у кримінальному провадженні № 0000003 від 08.01.2024, укладену прокурором Любомльського відділу Ковельської окружної прокуратури та обвинуваченим ОСОБА_4 , затвердити.

ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.5 ст.27 ч.3 ст.358, ч.4 ст.358 КК України, і призначити йому покарання:

-за ч.5 ст.27 ч.3 ст.358 КК України у виді обмеження волі на строк 2 (два) роки;

-за ч.4 ст.358 КК України у виді штрафу в розмірі 50 (п`ятдесят) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 (вісімсот п`ятдесят) гривень.

На підставі ч.1 ст.70 КК України за сукупністю кримінальних правопорушень шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим остаточне покарання ОСОБА_4 визначити у виді обмеження волі на строк 2 (два) роки.

На підставі ст.ст.75, 76 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування призначеного покарання, якщо він протягом 1 (одного) року 4 (чотири) місяці іспитового строку не вчинить нового кримінального правопорушення і виконає такі обов`язки: періодично з`являтиметься для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомлятиме уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Стягнути з ОСОБА_4 в користь держави 3786 (три тисячі сімсот вісімдесят шість) гривень 40 копійок процесуальних витрат на проведення судової технічної експертизи.

Речові докази: розпорядження про призначення спеціалістом 2 категорії відділу по забезпеченню діяльності Білогородської сільської ради, № 359-к видане 13 квітня 2022 року Білогородською сільською радою Бучанського району Київської області; наказ № 517-в виданий 04 січня 2024 року Білогородською сільською радою Бучанського району Київської області про службове відрядження за кордон на ім`я ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ; наказ № 518-в виданий 04 січня 2024 року Білогородською сільською радою Бучанського району Київської області про службове відрядження за кордон на ім`я ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ; посвідчення № НОМЕР_2 від 28 липня 2023 року видане ІНФОРМАЦІЯ_3 на ім`я ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ; тимчасове посвідчення військовозобов`язаного №? НОМЕР_1 від 27 травня 2021 року видане ІНФОРМАЦІЯ_2 на ім`я ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ; посвідчення БСР359 видане 13 квітня 2022 року Білогородською сільською радою Бучанського району Київської області на ім`я ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , - залишити в матеріалах кримінального провадження №0000003.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав, передбачених ст.394 КПК України, до Волинського апеляційного суду протягом 30 днів із дня його проголошення через Любомльський районний суд.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Головуючий:суддя ОСОБА_1