Провадження №11-кп/824/2736/2024 Доповідач у 2 інстанції ОСОБА_2
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 квітня 2024 року м. Київ

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду в складі:

головуючого судді: ОСОБА_2 ,

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі: ОСОБА_5 ,

за участю:

прокурора - ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві кримінальне провадження за апеляційною скаргою обвинуваченого ОСОБА_7 на вирок Дарницького районного суду м. Києва від 15 грудня 2023 року, яким

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Дергачі Харківської області, громадянина України, з вищою освітою, не одруженого, не працюючого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимого:

- вироком Подільського районного суду м. Києва від 26 вересня 2022 року за ч.1 ст.309 КК України до покарання у виді 17000 гривень;

- вироком Дарницького районного суду м. Києва від 13 жовтня 2022 року за ч.1 ст.309 КК України до покарання у виді 1 року обмеження волі, на підставі ст.75 КК України звільнений від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком на 1 рік 2 місяці, -

визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.309 КК України, і призначено покарання у виді 1 (одного) року позбавлення волі.

На підставі ч.1 ст.71 КК України, п.1 ч.1 ст.72 КК України за сукупністю вироків до призначеного покарання за цим вироком частково приєднано невідбуту частину покарання за вироком Дарницького районного суду м. Києва від 13 жовтня 2022 року та остаточно визначено ОСОБА_7 покарання у виді позбавлення волі на строк 1 (один) рік 1 (один) місяць.

Відповідно до ч.3 ст.72 КК України, вирок Подільського районного суду м. Києва від 26 вересня 2022 року, яким ОСОБА_7 засуджено за ч.1 ст.309 КК України до покарання у виді штрафу у розмірі 17000 гривень ухвалено виконувати самостійно.

Цим же вироком вирішено питання про речові докази та процесуальні витрати.

ВСТАНОВИЛА:

Згідно з вироком, 25 серпня 2023 року приблизно о 15-й годині 00 хвилин, ОСОБА_7 перебуваючи за місцем проживання, а саме за адресою: АДРЕСА_2 , використовуючи мобільний додаток «Телеграм», який був встановлений на належному йому мобільному телефоні, з невстановленою досудовим розслідуванням особою, з нікнеймом «Neon», домовився щодо придбання особливо небезпечної психотропної речовини, обіг якої заборонено - PVP. Після чого, ОСОБА_7 перерахував грошові кошти у сумі 500 гривень, на попередньо повідомлений йому номер банківської карти, після чого, того ж дня, від вказаної особи, отримав смс - повідомлення з координатами місцезнаходження «Закладки» - схованки з психотропною речовиною.

В подальшому, цього ж дня приблизно о 16-й годині 00 хвилин, ОСОБА_7 направився за адресою: м. Київ, до станції метро «Бориспільська», та у лісосмузі, в землі, виявив прозору пластикову колбу, всередині з кристалічною речовиною білого кольору, що містить особливо небезпечну психотропну речовину, обіг якої заборонено PVP, яку поклав до лівої кишені штанів, у які був одягнений, тим самим придбав та розпочав зберігати при собі психотропну речовину без мети збуту, після чого покинув місце та направився до зупинки громадського транспорту, аби скористатися громадським транспортом.

Так, 25 серпня 2023 року, приблизно о 18-й годині 17 хвилин ОСОБА_7 зберігаючи при собі попередньо придбану ним особливо небезпечну психотропну речовину, перебував в салоні маршрутного таксі, рухався в напрямку центральної частини м. Києва. В цей час за адресою: АДРЕСА_3 ) вказаний транспортний засіб було зупинено працівниками поліції. Надалі, в ході перевірки, працівниками поліції був виявлений та затриманий ОСОБА_7 , у якого в подальшому було виявлено та вилучено прозору пластикову колбу, всередині з кристалічною речовиною білого кольору, що містить особливо небезпечну психотропну речовину, обіг якої заборонено PVP, масою 0,545 г, яку ОСОБА_7 , умисно незаконно всупереч вимог Закону України «Про наркотичні засоби, психотропні речовини та прекурсори» від 15.02.1995, «Порядку провадження діяльності, пов`язаної з обігом наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів, та контролю за їх обігом», затвердженого постановою КМУ № 589 від 03.06.2009, придбав та зберігав для власного вживання без мети збуту.

Не погоджуючись з вироком суду, обвинувачений в апеляційній скарзі, не оспорюючи правильність кваліфікації його дій та встановлені обставини кримінального провадження, просить вирок змінити та звільнити його від відбування призначеного покарання з випробуванням на підставі ст.75 КК України.

Мотивуючи свої вимоги обвинувачений зазначає, що суд першої інстанції врахував обставини, які пом`якшують покарання - визнання вини, щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину, ставлення до вчиненого, а також намір обвинуваченого стати на шлях виправлення, однак дійшов помилкового висновку про те, що перевиховання ОСОБА_7 не можливе без його ізоляції від суспільства.

Обвинувачений вважає, що встановлені місцевим судом обставини та дані про його особу давали суду підстави для застосування до нього положень ст.75 КК України. Однак, суд цього не зробив, проігнорувавши той факт, що він майже відбув покарання за попереднім вироком, не порушуючи правил такого відбування.

Обвинувачений ОСОБА_7 належним чином повідомлявся про дату, час та місце розгляду апеляційної скарги, клопотань про участь обвинуваченого в судовому засіданні та про відкладення судового засідання не надіслав.

Із урахуванням принципу диспозитивності кримінального провадження, відповідно до якого сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та у спосіб, передбачених КПК України, а також відсутності підстав для обов`язкової участі обвинуваченого в апеляційному розгляді, апеляційний суд приходить до переконання про можливість розгляду кримінального провадження без участі обвинуваченого ОСОБА_7 .

Заслухавши доповідь судді, думку прокурора, який вважав вимоги апеляційної скарги необґрунтованими, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до наступних висновків.

Відповідно до ч.1 ст.404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Згідно зі ст.370 КПК України, судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.

На думку колегії суддів, при ухваленні оскаржуваного вироку зазначених вимог закону судом першої інстанції було дотримано в повній мірі.

Суд першої інстанції розглянув це кримінальне провадження відповідно до ч.3 ст.349 КПК України, оскільки проти цього не заперечували учасники судового провадження та визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються. При цьому суд першої інстанції з`ясував, чи правильно розуміють зазначені особи зміст цих обставин, чи немає сумнівів у добровільності їх позиції, а також роз`яснив їм, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

Доведеність вини та правильність кваліфікації дій ОСОБА_7 за ч.2 ст.309 КК України підтверджується матеріалами кримінального провадження та учасниками процесу не оспорюються.

Відповідно до ч. 2 ст. 50 КК України, покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень, як засудженими, так і іншими особами.

Згідно ст.65 КК України, суд призначає покарання враховуючи ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання. Особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень.

При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_7 суд першої інстанції врахував ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, яке відповідно до ст.12 КК України, є умисним нетяжким злочином, особу обвинуваченого, який є особою молодого віку, раніше судимий за вчинення кримінального правопорушення у сфері обігу наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів або прекурсорів, має постійне місце проживання та реєстрації, на спеціальних обліках у лікарів нарколога та психіатра не перебуває.

Обставиною, що пом`якшує покарання суд визнав щире каяття. Обставин, що обтяжують покарання судом не встановлено.

Із огляду на зазначене, а також з урахуванням того, що дане кримінальне правопорушення вчинене обвинуваченим під час іспитового строку, суд першої інстанції обґрунтовано прийшов до висновку, що виправлення обвинуваченого ОСОБА_7 не можливе без ізоляції від суспільства та про необхідність призначення йому покарання у межах санкції ч.2 ст.309 КК України, із застосуванням положень ч.1 ст.71 КК України, у виді 1 (одного) року 1 (одного) місяця позбавлення волі.

Колегія суддів вважає, що призначене обвинуваченому ОСОБА_7 покарання в повній мірі відповідає вимогам ст.ст.50, 65 КК України, є необхідним та достатнім для його виправлення, попередження нових кримінальних правопорушень і домірне скоєному, та призначене в межах санкції інкримінованої частини статті. Підстав для застосування положень ст.75 КК України не встановлено.

Будь-яких істотних порушень вимог кримінального процесуального закону, а також неправильного застосування закону України про кримінальну відповідальність, які б могли перешкодити суду першої інстанції ухвалити законне та обґрунтоване судове рішення, колегією суддів не встановлено.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів приходить до висновку, що підстави для скасування чи зміни вироку відсутні.

Керуючись ст.ст. 404, 405, 407, 419 КПК України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА :

Апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_7 - залишити без задоволення, а вирок Дарницького районного суду м. Києва від 15 грудня 2023 року щодо ОСОБА_7 - без змін.

На ухвалу може бути подана касаційна скарга до Верховного Суду протягом 3-х місяців з дня її проголошення.

Судді: