Справа № 346/959/24
Провадження № 1-кп/346/436/24
В И Р О К

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 травня 2024 року м. Коломия

Коломийський міськрайонний суд

Івано-Франківської області

в складі головуючого - судді ОСОБА_1

з участю: секретаря ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3

обвинуваченого ОСОБА_4

захисника ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеконференції кримінальне провадження, що зареєстроване в Єдиному реєстрі досудових розслідувань 11.02.2024 року за № 0000041 щодо

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , реєстраційний номер облікової картки платників податків: НОМЕР_1 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, освіта середня спеціальна, на утриманні одна малолітня дитина, підприємця, не судимого,

який обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.5 ст.27 - ч.1 ст.358, ч.4 ст. 358 КК України,-

ВСТАНОВИВ:

обвинувачений вчинив пособництво при підробленні іншого офіційного документа, який видається установою, яка має право видавати та посвідчувати такі документи, і який звільняє від обов`язків, з метою його використання, а також використання завідомо підробленого документа.

Кримінальні правопорушення вчинено за наступних обставин.

Так, Указом Президента України від 24.02.2022 року № 64/2022, який затверджено Законом України № 2102-IX від 24.02.2022 року, в зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України з 24.02.2022 року в Україні введено стан строком на 30 діб, який в подальшому Указами Президента України продовжено (Указ Президента України від 05.02.2024 року, що затверджено Законом України «Про затвердження Указу Президента України «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні» від 06.02.2024 року № 3564-ІХ, продовжено строк дії воєнного стану в Україні з 05 години 30 хвилин 14.02.2024 року строком на 90 діб), а також мобілізацію до Збройних Сил України із встановленням обмежень щодо заборони виїзду за межі України громадян України чоловічої статі віком від 18 до 60 років.

Наприкінці грудня 2023 року (точна дата та час досудовим розслідуванням не встановлені), обвинувачений, достовірно знаючи та усвідомлюючи, що на території України згідно з Указом Президента України від 24.02.2022 року №64/2022, введено в Україні воєнний стан, з метою звільнення від обов`язку мобілізації на службу до Збройних Сил України, розуміючи, що тимчасове посвідчення військовозобов`язаного видається територіальними центрами комплектування та соціальної підтримки Міністерства оборони України, форма якого встановлена наказом Міністерства оборони України № 610 від 21.11.2017 року, з корисливих мотивів, з прямим умислом, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, щодо пособництва у вчиненні підроблення офіційного документа (тимчасового посвідчення військовозобов`язаного) надав через месенджер «Телеграм» невстановленій досудовим рослідуваннямособі (матеріали відносно якої виділено в окреме провадження) своє фото та анкетні дані з метою виготовлення документу щодо непридатності його до військової служби, що в свою чергу у період дії воєнного стану звільняє від обов`язку мобілізації на службу до Збройних Сил України, для подальшого їх внесення до підробленого офіційного документа, чим створив сприятливі умови для вчинення кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст.358 КК України.

В подальшому, невстановлена досудовим розслідуванням особа, отримавши від обвинуваченого фотокартку та його анкетні дані, використовуючи реквізити ІНФОРМАЦІЯ_2 (код ЄДРПОУ НОМЕР_2 ), за допомогою відповідної комп`ютерної техніки та інших засобів, умисно виготовила підроблений офіційний документ, а саме тимчасове посвідчення військовозобов`язаного № НОМЕР_3 від 16.01.2024 року на ім`я ОСОБА_4 , внісши до нього завідомо недостовірні відомості щодо непридатності до військової служби з виключенням його з військового обліку, а також нанесла печатки та штампи із написами « ІНФОРМАЦІЯ_3 » та дані з підписом керівника установи, який видав документ, що не відповідають дійсності.

Крім того, 10.02.2024 року близько 10:08 год. обвинувачений, достовірно знаючи та усвідомлюючи, що тимчасове посвідчення військовозобов`язаного № НОМЕР_3 від 16.01.2024 року, видане на його імя, містить завідомо недостовірні відомості щодо непридатності його до військової служби та знятя з військового обліку, перебуваючи в АДРЕСА_2 , використав завідомо підроблений документ, а саме копію тимчасового посвідчення військовозобов`язаного № НОМЕР_3 від 16.01.2024 року, виданого на його ім`я ІНФОРМАЦІЯ_3 , шляхом його пред`явлення та надання працівникам ІНФОРМАЦІЯ_4 .

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений свою вину у вчиненні інкримінованих кримінальних правопорушень визнав повністю, заявив, що фактичні обставини справи не оспорює, його позиція є добровільною, та надав показання, згідно з якими вказав, що в першій половині лютого 2024 року, рухаючись по м. Коломия, був зупинений працівниками територіального центру комплектування, які спитали його про наявність військово облікових документів, у зв`язку з чим він пред`явив їм підроблене вищевказане тимчасове посвідчення військовозобов`язаного. Останнє він отримав від військових юристів, яких знайшов у «Телеграм-каналі», та які мали йому допомогти у проходженні медичної комісії. Працівники ТЦК, запідозривши, що пред`явлене ним посвідчення, є підробленим, викликали поліцію, а згодом вилучили це посвідчення для проведення експертизи. Обвинувачений у вчиненому щиро розкаюється, обіцяє в майбутньому не порушувати вимог закону. Просить не досліджувати усі докази, а обмежитися його допитом.

На підставі ч.3 ст.349 КПК України за згодою учасників судового провадження судом визнано недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин, які ніким не оспорюються. При цьому судом з`ясовано, що сторони кримінального провадження правильно розуміють зміст цих обставин, сумніву у добровільності та істинності їх позицій немає, роз`яснено учасникам процесу положення ч.3 ст.349 КПК України, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини у апеляційному порядку.

Дії обвинуваченого суд кваліфікує за ч. 5 ст.27 ч.1 ст.358, ч. 4 ст.358 КК України, оскільки він вчинив пособництво при підробленні іншого офіційного документа, який видається установою, яка має право видавати та посвідчувати такі документи, і який звільняє від обов`язків, з метою його використання, а також використання завідомо підробленого документа.

Прокурор просить визнати обвинуваченого винуватим у вчиненні інкримінованих кримінальних правопорушеннях та призначити покарання за ч. 5 ст.27 ч.1 ст.358 КК України у виді штрафу в розмірі 17 000 грн.; за ч. 4 ст. 358 КК України у виді штрафу в розмірі 850 грн, на підставі ст. 70 КК України остаточне покарання визначити у виді штрафу в розмірі 17 000 грн.; вирішити питання про долю речових доказів.

Захисник погодився з позицією прокурора щодо виду та розміру покарання, яке забезпечить, на його думку, як каральну так і виховну функцію, та яке обвинувачений, враховуючи, що є підприємцем, матиме можливість виконати, тобто сплатити штраф в сумі 17 000 грн.

Відповідно до ч.2 ст.50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами.

Призначаючи покарання обвинуваченому, суд у відповідності до вимог ст.65 КК України враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Відповідно до ч. 2 ст. 65 КК України особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень.

Згідно зі ст. 12 КК України кримінальні правопорушення, передбачені ч.5 ст.27 - ч. 1 ст.358, ч.4 ст. 358 КК України, є кримінальними проступками.

Суд вважає, що згідно зі ст.66 КК України обставиною, яка пом`якшує покарання обвинуваченого, є його щире каяття.

Обставин, які обтяжують покарання обвинуваченого, вказаних в ст.67 КК України, не встановлено.

Суд враховує особу винного, який вперше притягується до кримінальної відповідальності (а.п. 45); на диспансерних обліках у наркологічному та психіатричному кабінетах не перебуває (а.п. 52, 53); задовільно характеризується за місцем проживання (а.п. 51); має на утриманні малолітню дитину (а.п. 58), є підприємцем (а. п. 29), його відношення до вчиненого.

Обираючи вид та міру покарання обвинуваченій, виходячи з принципу індивідуалізації покарання, суд враховує також спосіб посягання, форму та ступінь вини обвинуваченої.

На підставі вищевикладеного, суд з урахуванням загальних засад призначення покарання: законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації, враховуючи вимоги ст. 65 КК України, а також ступінь тяжкості вчинених кримінальних правопорушень, його наслідків, особи обвинуваченого, приходить до висновку, що обвинуваченому слід призначити покарання у межах санкцій ч.1 ст. 358, ч.4 ст.358 КК України, а саме у виді штрафу,а остаточне покарання визначити у вигляді штрафу, вказаному в санкції ч.1 ст.358 КК України, шляхом поглинення менш суворого покарання, передбаченого ч.4 цієї статті, з урахуванням вимог ч. 1 ст. 70 КК України.

Саме таке покарання, на переконання суду, буде відповідати не тільки тяжкості вчинених кримінальних правопорушень, обставинам справи, але й особі обвинуваченого, буде обґрунтованим, необхідним та достатнім для його виправлення та попередження вчинення як ним нових кримінальних правопорушень, так і іншими особами.

Необхідності застосування до обвинуваченого запобіжного заходу до набрання цим вироком законної сили немає.

Процесуальні витрати відсутні.

Питання про речові докази слід вирішити згідно з правилами ст.100 КПК України.

Цивільний позов не заявлено.

Відповідно до правил ч. 4 ст. 174 КПК України скасуванню підлягає арешт, накладений згідно з ухвалою слідчого судді Коломийського міськрайонного суду Івано-Франківської області від 14.02.2024 року, на майно з метою забезпечення збереження речових доказів.

На підставі наведеного та, керуючись ст.ст. 100, 174, 370, 373, 374, 376 КПК України, суд,-

У Х В А Л И В :

ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні кримінальних проступків, передбачених ч.5 ст. 27 - ч.1 ст. 358, ч.4 ст. 358 КК України, і призначити йому покарання:

- за ч.5 ст.27 - ч. 1 ст.358 КК України у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 (сімнадцять тисяч) гривень;

- за ч.4 ст.358 КК України у вигляді штрафу в розмірі п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 (вісімсот п`ятдесят) гривень.

На підставі ч.1 ст.70 КК України шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим остаточне покарання ОСОБА_4 визначити у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 (сімнадцять тисяч) гривень.

Питання про речові докази вирішити таким чином:

- тимчасове посвідчення військовозобов`язаного № НОМЕР_3 від 16.01.2024 року, видане на ім`я ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , - знищити;

- оптичний «DVD-R диск» з копіями відеозапису з нагрудної бодікамери поліцейських СРПП Коломийського РВП, які перебували на добовому наряді 10.02.2024 року на маршруті патрулювання « ІНФОРМАЦІЯ_5 », зберігати при матеріалах кримінального провадження, які наявні в Коломийській окружній прокуратурі.

Скасувати заходи забезпечення у виді арешту, накладеного ухвалою слідчого судді Коломийського міськрайонного суду Івано-Франківської області від 14.02.2024 року, на тимчасове посвідчення військовозобов`язаного № НОМЕР_3 від 16.01.2024 року, видане на ім`я ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому і прокурору.

На вирок може бути подана апеляційна скарга до Івано-Франківського апеляційного суду через Коломийський міськрайонний суд протягом тридцяти днів з часу його проголошення.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя: ОСОБА_1