Провадження № 11-кп819/233/24 Доповідач ОСОБА_2
Категорія: ч. 4 ст.185 КК України
ХЕРСОНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 квітня 2024 року м. Херсон

Херсонський апеляційний суд у складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_5 ,

прокурора ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Херсоні матеріали кримінального

провадження №0002052 за апеляційною скаргою прокурора на вирок Херсонського міського суду Херсонської області від 11 січня 2024 року щодо:

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Херсона, громадянина України, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.185 КК України,

в с т а н о в и в:

Зміст оскаржуваного судового рішення і встановлених судом першої інстанції обставин.

Вироком суду ОСОБА_7 визнано винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.185 КК України, та призначено йому покарання у виді позбавлення волі на строк 5 (п`ять) років.

На підставі ст.75 КК України ОСОБА_7 звільнено від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком 2 (два) роки та з покладенням на нього обов`язків,

передбачених п.1, 2 ч.1 ст.76 КК України,

- періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

-повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Запобіжний захід щодо ОСОБА_7 не застосовувався.

Постановлено стягнути з обвинуваченого ОСОБА_7 на користь держави судові витрати за проведення по справі експертизи на загальну суму 260 гривень.

Вирішено питання про речові докази.

Встановлені судом обставини.

Вироком суду ОСОБА_8 визнано винним у тому, що він 09.10.2023 близько о 10:00 год., умисно, з метою таємного викрадення чужого майна, керуючись корисливим мотивом, в умовах воєнного стану, введеного у зв`язку з триваючою широкомасштабною збройною агресією російської федерації проти України Указом Президента України від 24.02.2022 №64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні», затвердженим Законом України «Про затвердження Указу Президенту України «Про введення воєнного стану в Україні» від 24.02.2022 №2102-ІХ із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року в Україні строком на 30 діб, який неодноразово продовжувався в установленому законом порядку, зокрема Законом України від 27 липня 2023 року №3275-IX, з 05 години 30 хвилин 18 серпня 2023 року строком на 90 діб, шляхом вільного доступу, через відчинену хвіртку проник на територію домоволодіння, яке розташоване за адресою: АДРЕСА_2 та знаходячись на території зазначеного домоволодіння, з тераси будинку, здійснив крадіжку велосипеду марки «STEVENS», у технічно-працездатному стані, ринкова вартість якого згідно висновку експерта №4830/23 від 12.10.2023 станом на 09.10.2023, становить 16800 грн., що належить потерпілому ОСОБА_9 . Після чого розпорядився викраденим майном на власний розсуд, чим спричинив потерпілому матеріальну шкоду на загальну суму 16800 грн.

Дії ОСОБА_7 кваліфіковано за ч.4 ст.185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене в умовах воєнного стану.

Вимоги апеляційної скарги та узагальнені доводи особи, яка її подала.

На вищевказаний вирок суду першої інстанції прокурор подав апеляційну скаргу, в якій просить резолютивну частину вироку суду щодо ОСОБА_7 в частині стягнення судових витрат змінити, вказавши в резолютивній частині вироку, що витрати на проведення судової товарознавчої експертизи №4830/23 від 12.10.2023 у розмірі 260 грн. підлягають стягненню з обвинуваченого ОСОБА_7 на користь судового експерта ОСОБА_10 (свідоцтво №1886 від 09.06.2017 року, видане на підставі рішення Центральної експертно-кваліфікаційної комісії при Міністерстві юстиції України, розрахунковий рахунок IBAN НОМЕР_1 ).

У решті вирок суду першої інстанції залишити без змін.

Апеляційна скарга мотивована доводами про істотне порушення судом вимог кримінального процесуального закону. Зокрема, апелянт зазначає, що вироком суду стягнуто з обвинуваченого ОСОБА_7 на користь держави судові витрати на проведення судової експертизи в сумі 260 грн. Указує, що у вказаному провадженні судово-товарознавчу експертизу вартістю 260 грн. проведено приватним експертом, що підтверджується наданим судовим експертом ОСОБА_10 (свідоцтво №1886 від 09.06.2017 року, видане на підставі рішення Центральної експертно-кваліфікаційної комісії при Міністерстві юстиції України) «Звітом про фактичні затрати на проведення судово-товарознавчої експертизи №4830/23 від 12.10.2023», а тому витрати мають бути стягнуті на користь експерта, який проводив зазначену експертизу.

Учасників судового провадження було належним чином повідомлено про дату, час та місце розгляду провадження. Клопотань про відкладення розгляду справи та обов`язкову участь обвинуваченого ОСОБА_7 до апеляційного суду не надходило.

Крім того, в апеляційні скарзі не ставиться питання по погіршення його становища, а тому участь обвинуваченого не є обов`язковою.

Позиції сторін.

Заслухавши суддю-доповідача, думку прокурора на підтримання доводів апеляційної скарги, перевіривши матеріали провадження та доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла до такого.

Мотиви суду апеляційної інстанції.

Відповідно до положень ч.1 ст.404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Висновки суду про доведеність винуватості ОСОБА_8 у вчиненні кримінального правопорушення, за який його засуджено, за встановлених та викладених у вироку обставин, правильність кваліфікації його дій за ч.4 ст.185 КК України, в апеляційній скарзі прокурором не оспорюються, а тому суд апеляційної інстанції не перевіряє вирок суду першої інстанції в цій частині.

Відповідно до вимог п.3 ч.1 ст.91 КПК України, до обставин, які підлягають доказуванню у кримінальному провадженні відносяться, зокрема, вид і розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, а також розмір процесуальних витрат (п.3 ч.1 ст.118 КПК України), тобто витрат, пов`язаних із здійсненням кримінального провадження, які відшкодовуються державою певним суб`єктам кримінального процесу і підлягають стягненню з осіб, визнаних винними у вчиненні кримінального правопорушення чи, в окремих випадках, зараховуються на рахунок держави.

Згідно висновку Великої Палати Верховного Суду, викладеного у постанові від 17 червня 2020 року у справі №598/1781/17, питання розподілу судових витрат може вирішуватись не тільки у формі обвинувального вироку суду, а й ухвали.

Відповідно до ч.1 ст.126 КПК України питання щодо процесуальних витрат суд вирішує у вироку суду або ухвалою.

Як випливає з матеріалів кримінального провадження, в рамках даного кримінального провадження за обвинуваченням ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.185 КК України, була проведена судово-товарознавча експертиза №4830/23 від 12.07.2023 року приватним експертом ОСОБА_10 , витрати на проведення якої склали 260 грн.

У резолютивній частині вироку, що оскаржується, визначено стягнути з обвинуваченого ОСОБА_8 на користь держави процесуальні витрати за проведення по справі експертизи на загальну суму 260 грн.

Разом з тим, судово-товарознавчу експертизу вартістю 260 грн. проведено приватним експертом, що підтверджується наданим судовим експертом ОСОБА_10 (свідоцтво №1886 від 09.06.2017 року, видане на підставі рішення Центральної експертно-кваліфікаційної комісії при Міністерстві юстиції України) «Звітом про фактичні затрати на проведення судово-товарознавчої експертизи №1886 від 09.06.2017 року».

Отже, судом першої інстанції помилково стягнуто кошти в сумі 260 грн. за проведення експертизи на користь держави, а не на користь приватного судового експерта, а тому вирок в цій частині належить змінити, стягнувши процесуальні витрати на користь приватного експерта ОСОБА_10 ..

Враховуючи викладене, доводи апеляційної скарги прокурора знайшли своє підтвердження під час апеляційного розгляду кримінального провадження, зважаючи на що, апеляційну скаргу прокурора належить задовольнити.

Істотних порушень вимог кримінально-процесуального закону, які б стали безумовною підставою для скасування чи зміни оскаржуваного вироку щодо ОСОБА_8 в іншій частині, апеляційним судом не встановлено.

Керуючись ч.2 ст.376, ст.404, 407, 408, 409, 419 КПК України,апеляційний суд,

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу прокурора - задовольнити.

Вирок Херсонського міського суду Херсонської області від 11 січня 2024 року щодо ОСОБА_8 в частині вирішення питання про процесуальні витрати - змінити.

Виключити з резолютивної частини вироку посилання суду на необхідність стягнення з ОСОБА_8 на користь держави процесуальнихвитрат за проведення по справі експертизи на загальну суму 260 гривень.

Доповнити резолютивну частину вироку суду першої інстанції щодо ОСОБА_8 наступним.

Стягнути з ОСОБА_8 на користь судового експерта ОСОБА_10 (свідоцтво №1886 від 09.06.2017 року, видане на підставі рішення Центральної експертно-кваліфікаційної комісії при Міністерстві юстиції України, розрахунковий рахунок IBAN НОМЕР_1 ) процесуальні витрати за проведення по справі судово-товарознавчої експертизи №4830/23 від 12.07.2023 року на суму 260 гривень.

У решті вирок суду першої інстанції щодо нього - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту оголошення і може бути оскаржена учасниками судового провадження в касаційному порядку протягом 3 місяців з дня її оголошення шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_4 ОСОБА_3