Справа № 740/7249/23
Провадження № 1-кп/740/123/24
УХВАЛА

14 лютого 2024 року м.Ніжин

Ніжинський міськрайонний суд Чернігівської області у складі:

головуючої судді ОСОБА_1

секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Ніжині матеріали кримінального провадження внесеного до ЄРДР за №0001068 від 07.08.2023 по обвинуваченню:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Ніжин Чернігівської області, громадянина України, не одруженого, маючого середню освіту, раніше судимого вироком Апеляційного суду Чернігівської області від 07.06.2012 за ч.1 ст.115 КК України до покарання у виді 8 років позбавлення волі, вироком Носівського районного суду Чернігівської області від 27.01.2021 за ч.3 ст.185, ч.1 ст.309, ч.1 ст.70 КК України до покарання у виді 5 років позбавлення волі та звільнений від відбування покарання на підставі ст.75 КК України з іспитовим строком 3 роки, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1

у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч.1 ст.263 КК України

за участі сторін кримінального провадження:

прокурора ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_3 ,

захисника адвоката ОСОБА_5

встановив:

на розгляді Ніжинського міськрайонного суду Чернігівської області перебуває кримінальне провадження, внесене до ЄРДР від 07.08.2023 за №0001068 щодо ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч.1 ст.263 КК України

Під час судового засідання прокурор подав клопотання про продовження строку тримання під вартою ОСОБА_3 , зазначивши, що ризики, які існували під час обрання запобіжного заходу не зменшились, а саме усвідомлюючи вид та міру покарання обвинувачений може переховуватись від суду, незаконно впливати на свідків з метою зміни їх показань, вчинити інше кримінальне правопорушення, оскільки підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, не має офіційного місця роботи та іншого постійного джерела доходів. Враховуючи, що судовий розгляд не завершено, не допитані свідки, інший більш м`який запобіжний захід не здатний забезпечити виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків.

Обвинувачений ОСОБА_3 заперечив щодо задоволення клопотання, зазначивши, що наміру переховуватись від органу досудового слідства та здійснювати тиск на свідків він не має. Просив застосувати домашній арешт.

Захисник адвокат ОСОБА_5 підтримала позицію обвинуваченого, зазначивши, що наведені прокурором ризики можуть бути забезпечені застосуванням до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту.

Заслухавши думку прокурора, обвинуваченого, захисника, дослідивши клопотання, суд приходить до наступного висновку.

Судом встановлено, що ухвалою слідчого судді Ніжинського міськрайонного суду Чернігівської області ОСОБА_6 від 09.08.2023 до підозрюваного ОСОБА_3 застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою до 06.10.2023 з утриманням його в Державній установі «Чернігівський слідчий ізолятор», який в подальшому продовжено до 08.11.2023.

Ухвалою суду від 08.11.2023 строк тримання під вартою ОСОБА_3 продовжено до 06.01.2024.

Ухвалою суду від 22.12.2023 строк тримання під вартою ОСОБА_3 продовжено до 19.02.2024.

У відповідності до ст.131 КПК України, заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються (продовжуються) з метою досягнення дієвості цього провадження. Заходами забезпечення кримінального провадження є, крім інших, і запобіжні заходи. Відповідно до ч.3 ст.331 КПК України суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу двомісячного строку з дня надходження до суду обвинувального акта. За наслідками розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід у вигляді тримання під вартою або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців. До спливу продовженого строку суд зобов`язаний повторно розглянути питання доцільності продовження тримання під вартою обвинуваченого, якщо судове засідання не було завершене до його спливу.

Строк тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_3 спливає, по справі триває судовий розгляд.

У частині п.1 ст.183 КПК України визначено, що тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст.177 КПК України.

Підставою продовження запобіжного заходу згідно з ч.2 ст.177 КПК є наявність обґрунтованої підозри (обвинувачення) у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави вважати, що підозрюваний (обвинувачений) може здійснити дії, передбачені ч.1 ст.177 КПК України.

Відповідно до положень ст.177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам переховуватися від суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином або продовжити злочину діяльність. При вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у ст. 177 КПК України, має бути враховано тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі, дані про особу обвинуваченого та розмір заподіяної ним майнової шкоди.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини вагомою підставою для вирішення питання про необхідність попереднього ув`язнення особи є ризик перешкоджання встановленню істини у справі та переховування цієї особи від правосуддя. При цьому зазначено, що небезпека перешкоджання встановленню істини у справі та переховування особи від правосуддя може вимірюватися суворістю можливого покарання в сукупності з наявністю даних про матеріальний, соціальний стан особи, її зв`язками з державою, у якій його переслідують та міжнародними контактами.

Тримання особи під вартою, завжди може бути виправдано, за наявності ознак того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважають інтереси забезпечення поваги до особистої свободи і в яких визначено, що суворість покарання, яке може бути призначено, є належним елементом при оцінці ризику переховування від суду чи скоєння іншого злочину (рішення у справі «Москаленко проти України».

З огляду на конкретні обставини, а саме, що кримінальне правопорушення у вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_3 , відноситься до категорії тяжких злочинів, об`єктом якого є громадська безпека в частині убезпечення від порушення правил обороту (користування населенням) вогнепальної і холодної зброї, бойових припасів, вибухових речовин, вибухових пристроїв. Загальнонебезпечні предмети при їх неконтрольованому поширенні становлять підвищену загрозу для суспільства.

Даний запобіжний захід є співмірними із існуючими ризиками станом на час судового розгляду, і зможе забезпечити, на відміну від інших більш м`яких запобіжних заходів, належне виконання обвинуваченим процесуальних обов`язків.

Також судом враховується особа обвинуваченого та неможливість завершення судового розгляду по суті до завершення дії попередньої ухвали суду стосовно запобіжного заходу обраного останньому.

Суворість можливого покарання в сукупності із вищезазначеними обставинами свідчить про наявність ризиків щодо переховування обвинуваченого від суду.

За даних обставин захід забезпечення кримінального провадження щодо обвинуваченого ОСОБА_3 у вигляді тримання під вартою підлягає продовженню.

Керуючись ст.ст.176-178, 182, 183, 194, 196-199, 331, 376 КПК України, суд

постановив:

клопотання прокурора задовольнити.

Продовжити обвинуваченому ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , строк тримання під вартою на 60 днів тобто до 13 квітня 2024 року, із застосуванням альтернативного запобіжного заходу у вигляді застави, визначеної відповідно до ухвали суду Ніжинського міськрайонного суду Чернігівської області від 08.11.2023.

Ухвала підлягає негайному виконанню після її оголошення та може бути оскаржена безпосередньо до Чернігівського апеляційного суду в п`ятиденний строк з дня її оголошення (отримання обвинуваченим копії ухвали).

Подання апеляційної скарги на ухвалу зупиняє набрання нею законної сили, але не зупиняє її виконання.

Суддя ОСОБА_1