Справа № 761/9291/24
Провадження № 1-кс/761/6450/2024
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 березня 2024 року слідчий суддя Шевченківського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , за участю: секретаря судових засідань: ОСОБА_2 , слідчого: ОСОБА_3 , представника власника майна: ОСОБА_4 , власника майна: ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду клопотання слідчого СВ ВП № 2 Шевченківського УП ГУНП у м. Києві ОСОБА_6 погодженого прокурором Шевченківської окружної прокуратури м.КиєваОСОБА_7 , про арешт майна у кримінальному провадженні № 0001746, відомості щодо якого внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань від 14.07.2022року, за ознаками вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2, ч. 3 ст. 307 КК України,

В С Т А Н О В И В :

12 березня 2024 року в провадження слідчого судді Шевченківського районного суду м.Києва надійшло клопотання слідчого СВ ВП № 2 Шевченківського УП ГУНП у м. Києві ОСОБА_6 погодженого прокурором Шевченківської окружної прокуратури м.КиєваОСОБА_7 , по матеріалам кримінального провадження, № 0001746, відомості щодо якого внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань від 14.07.2022року, за ознаками вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2, ч. 3 ст. 307 КК України, про арешт майна, а саме грошових коштів на загальну суму 22650 гривень номіналами: 50 гривень 7 шт., 100 гривень 24 шт., 200 гривень 37 шт., 500 гривень 17 шт., 1000 гривень 4 шт.

Клопотання мотивовано тим, що СВ ВП № 2 Шевченківського управління поліції ГУ НП у м. Києві здійснюється досудове розслідування кримінального провадження кримінальне провадження № 0001746 від 14.07.2022, за ознаками вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2,3 ст. 307 КК України.

При цьому, як вказує прокурор у клопотанні, 09.01.2024, за місцем мешкання ОСОБА_5 за адресою: АДРЕСА_1 , під час санкціонованого обшуку житлової квартири було виявлено та вилучено предмети, ззовні схожі на грошові кошти НБУ на загальну суму 22650 гривень номіналами: 50 гривень 7 шт., 100 гривень 24 шт., 200 гривень 37 шт., 500 гривень 17 шт., 1000 гривень 4 шт.

09.01.2024 ОСОБА_5 затримано в порядку ст. 208 КПК України.

10.01.2024 ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України.

Враховуючи вище викладене, у органа досудового розслідування виникла необхідність у зверненні до слідчого судді з клопотанням про накладення арешту на майно підозрюваної ОСОБА_5 з метою забезпечення конфіскації майна, як виду покарання кримінального провадження.

В судовому засіданні слідчий підтримав подане клопотання та просив його задовольнити, наклавши арешт на вказане в клопотанні майно.

Представник власника майна у судовому засіданні просив залишити клопотання без задоволення. Також, долучив копії документів на підтвердження того, що вказане майно не відповідає вимогам ст. 98 КПК України.

Власник майна у судовому засіданні підтримав думку захисника.

Дослідивши доводи клопотання й додані до нього матеріали, заслухавши пояснення прокурора, слідчого, власника майна, представника власника майна суд приходить до висновку про наявність підстав для його задоволення, виходячи із наступного.

Встановлено, що СВ ВП № 2 Шевченківського управління поліції ГУ НП у м. Києві здійснюється досудове розслідування кримінального провадження кримінальне провадження № 0001746 від 14.07.2022, за ознаками вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2,3 ст. 307 КК України.

Процесуальне керівництво досудовим розслідуванням у вказаному кримінальному провадженні здійснюється Шевченківською окружною прокуратурою м. Києва.

09.01.2024, за місцем мешкання ОСОБА_5 за адресою: АДРЕСА_1 , під час санкціонованого обшуку житлової квартири було виявлено та вилучено предмети, ззовні схожі на грошові кошти НБУ на загальну суму 22650 гривень номіналами: 50 гривень 7 шт., 100 гривень 24 шт., 200 гривень 37 шт., 500 гривень 17 шт., 1000 гривень 4 шт.

09.01.2024 ОСОБА_5 затримано в порядку ст. 208 КПК України.

Разом з тим, у органа досудового розслідування виникла необхідність у зверненні до слідчого судді з клопотанням про накладення арешту на майно підозрюваного ОСОБА_5 з метою забезпечення конфіскації майна, як виду покарання у вказаному кримінальному провадженні.

Слідчий суддя, дослідивши копії матеріалів кримінального провадження, долучені до клопотання у копіях, вважає встановленою наявність обґрунтованої підозри у вчиненні інкримінованих ОСОБА_5 , злочинів, про що свідчать додані до клопотання копії матеріалів кримінального провадження у їх сукупності, які з достатньою імовірністю підтверджують існування «розумної підозри» щодо причетності особи до вчинення інкримінованих злочинів, в межах розслідування яких ставиться питання про подальше тримання підозрюваного під вартою.

При цьому, як свідчить практика Європейського Суду з прав людини, «розумна підозра» у вчиненні кримінального злочину", про яку йдеться у ст. 5 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, визначає наявність обставин або відомостей, які б переконали неупередженого спостерігача, що ця особа, можливо, вчинила злочин (рішення в справі "Нечипорук і Йонкало проти України").

А відтак, вимоги ст. ст. 177, 178 КПК України передбачають, що наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення повинна бути підтверджена вагомими доказами, які являють собою досить переконливі факти, та в сукупності наданої ним розумної оцінки надають підстави вважати причетність особи до вчинення кримінального правопорушення достатньо вірогідною.

Між цим, Європейський Суд з прав людини у рішенні в справі "Мюррей проти Об`єднаного Королівства" вказав, що факти, які викликають підозру, не обов`язково мають бути встановлені до ступеня, необхідного для засудження або для пред`явлення обвинувачення, що являється завданням наступних етапів кримінального процесу.

Разом із цим, слід зауважити, що на даному етапі провадження слідчий суддя не має процесуальних повноважень вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винуватою чи невинуватою у вчиненні кримінального правопорушення. Слідчий суддя на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів повинен визначити лише, чи є причетність особи до вчинення кримінального правопорушення вірогідною та достатньою для застосування щодо неї обмежувальних заходів.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.

Згідно ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Також, згідно з ч. 1 ст. 170 КПК України, арешт майна може передбачати заборону для особи, на майно якої накладено арешт, іншої особи, у володінні якої перебуває майно, розпоряджатися будь-яким чином таким майном, використовувати та відчужувати його.

Відповідно до ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи та відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов) чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Згідно з ч. 5 ст. 170 КПК України у випадку передбаченому пунктом 3 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно підозрюваного, обвинуваченого, засудженого або юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, за наявності достатніх підстав вважати, що суд у випадках, передбачених Кримінальним кодексом України, може призначити покарання у виді конфіскації майна або застосувати до юридичної особи захід кримінально-правового характеру у виді конфіскації майна.

Відповідно до ч. 6 ст. 170 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, фізичної чи юридичної особи, яка в силу закону несе цивільну відповідальність за шкоду, завдану діями (бездіяльністю) підозрюваного, обвинуваченого, засудженого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, а також юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, за наявності обґрунтованого розміру цивільного позову у кримінальному провадженні, а так само обґрунтованого розміру неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою, щодо якої здійснюється провадження.

Відповідно до положень ч. 3 ст. 170 КПК України арешт може бути накладено на нерухоме і рухоме майно, майнові права інтелектуальної власності, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковому вигляді, цінні папери, корпоративні права, які перебувають у власності підозрюваного, обвинуваченого або осіб, які в силу закону несуть цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, і перебувають у нього або в інших фізичних, або юридичних осіб, а також які перебувають у власності юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, з метою забезпечення можливої конфіскації майна або цивільного позову.

Між тим, арешт майна є важливим елементом здійснення завдань кримінального провадження, своєчасне застосування якого може запобігти непоправним негативним наслідкам при розслідуванні кримінального правопорушення. Для ефективного розслідування орган досудового розслідування має потребу у збереженні цього майна до встановлення фактичних обставин вчинення кримінального правопорушення.

В першу чергу суд аналізує доводи щодо прийнятності вказаного клопотання з огляду на твердження адвоката про порушення строку передбаченого чинним законодавство для подачі клопотання про арешт майна.

Згідно з ч.5 ст. 171 КПК України клопотання слідчого, прокурора про арешт тимчасово вилученого майна повинно бути подано не пізніше наступного робочого дня після вилучення майна, інакше майно має бути негайно повернуто особі, у якої його було вилучено. У разі тимчасового вилучення майна під час обшуку, огляду, здійснюваних на підставі ухвали слідчого судді, передбаченої статтею 235 цього Кодексу, клопотання про арешт такого майна повинно бути подано слідчим, прокурором протягом 48 годин після вилучення майна, інакше майно має бути негайно повернуто особі, в якої його було вилучено.

Відповідно до ст. 41 Конституції України Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним.

Тобто встановлюючи строк для подачі клопотання про арешт майна законодавець захищає власників майна від безпідставного обмеження їх права власності, разом з тим наслідком подачі такого клопотання понад строк визначений в КПК України визначено виключно обов`язок повернути таке майно власнику після спливу строку, однак така подача клопотання не може слугувати підставою для автоматичної відмови в задоволенні клопотання про арешт майна. Суд роз`яснює учасникам, що у разі неповернення тимчасово вилученого майна яке утримується органом досудового розслідування без належних підстав власники майна, їх представники мають право звернутись до слідчого судді зі скаргою в порядку ч.1 ст. 303 КПК України, водночас ця скарга має розглядатись окремо, а вирішення цього питання в межах розгляду даного клопотання про арешт майна було б невиправданим з точки зору закону виходом за межі судового розгляду.

Так, слідчий звернувся до слідчого судді з клопотанням про арешт грошових коштів з метою конфіскації майна підозрюваного, як виду покарання, оскільки відповідно до ст.12 КК України, інкриміноване ОСОБА_5 кримінальне правопорушення є тяжким та за яке передбачає покарання у виді позбавлення волі з конфіскацією майна.

Таким чином суд не вбачає підстав для відмови в задоволенні клопотання по суті лише на підставі того що воно подане не на наступний робочий день після проведення обшуку. Крім того, судом враховується, що вперше до суду клопотання про арешт вказаного майна (до слідчого судді ОСОБА_8 ) було подано вчасно, тобто в передбачені ч.5 ст. 171 КПК України строки, при цьому прямої заборони на повторну подачу клопотання про арешт майна законом не встановлено.

Приймаючи до уваги вищевикладене та враховуючи що санкція ч. 2 ст. 307 КК України, за якою ОСОБА_5 , повідомлено про підозру, передбачає додаткове покарання у вигляді конфіскації майна, має на меті забезпечення виконання вироку суду в частині можливої конфіскації майна, зважаючи на наявність достатніх підстав вважати, що вказане майно може бути приховане або відчужене, слідчий суддя приходить до висновку, що клопотання слідчого підлягає задоволенню.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 98, 167, 170,171, 172, 309, 395 КПК України, -

П О С Т А Н О В И В :

Клопотання слідчого СВ ВП № 2 Шевченківського УП ГУНП у м. Києві ОСОБА_6 задовольнити.

Накласти арешт на тимчасово вилучене майно 09.01.2024 під час проведення обшуку, проведеного за адресою: АДРЕСА_1 , а саме: грошові кошти на суму 22650 гривень номіналами: 50 гривень 7 шт., 100 гривень 24 шт., 200 гривень 37 шт., 500 гривень 17 шт., 1000 гривень 4 шт..

Ухвала підлягає негайному виконанню.

На ухвалу слідчого судді може бути подана апеляційна скарга безпосередньо до Київського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення. Якщо ухвалу суду постановлено без виклику особи, яка її оскаржує, строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення.

Слідчий суддя ОСОБА_9