Єдиний унікальний № 371/844/24
Номер провадження № 1-кп/371/211/24
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"18" червня 2024 р. м. Миронівка

Миронівський районний суд Київської області в складі:

головуючого судді: ОСОБА_1

за участю секретаря: Петренко ВА.

прокурора: ОСОБА_2

обвинуваченого: ОСОБА_3

захисника ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду у м. Миронівки Київської області кримінальне провадження, внесене в Єдиний реєстр досудових розслідувань 09.05.2024 року у кримінальному провадженні № 0000069, за обвинуваченням

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець с. Карапиші Миронівського району Київської області, зареєстрований та фактично проживаючий за адресою: АДРЕСА_1 , громадянин України, не депутат, маючий базову середню освіту, не одружений, не працюючий, на утриманні малолітніх дітей не маючий, раніше не судимий,

у вчиненні кримінального правопорушення (проступку), передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України,

ВСТАНОВИВ:

09.05.2024, приблизно о 09 год. 00 хв., ОСОБА_3 , перебуваючи в м. Києві за адресою: бульвар М. Міхновського, 14, що на території Печерського району міста Києва, при вході в приміщення станції метро «Звіринецька», поблизу сміттєвої урни, помітив прозорий поліетиленовий пакет з вмістом порошкоподібної речовини білого кольору, піднявши та оглянувши який зрозумів, що в пакеті знаходиться психотропна речовина амфетамін.

В зв`язку з неодноразовим вживанням психотропної речовини амфетаміну, ОСОБА_3 , усвідомлюючи, що вказана порошкоподібна речовина білого кольору являється психотропною речовиною, обіг якої обмежено амфетаміном, маючи умисел на незаконне придбання та зберігання психотропної речовини, з метою власного вживання, ОСОБА_3 , сховав вказану порошкоподібну речовину білого кольору до власної наплічної сумки чорного кольору, чим здійснив незаконне придбання та розпочав незаконне зберігання психотропної речовини, обіг якої обмежений амфетаміну.

Цього ж дня 09.05.2024, близько 12 год. 00 хв., ОСОБА_3 , зберігаючи незаконно придбану психотропну речовину при собі, сів на маршрутний автобус «Київ - Миронівка» та приблизно о 14 год. 00 хв. приїхав до АС «Миронівка», що по АДРЕСА_2 , таким чином здійснив незаконне перевезення психотропної речовини.

Приблизно о 14 год. 27 хв. 09.05.2024, ОСОБА_3 , утримуючи незаконно придбану психотропну речовину при собі та рухаючись пішою ходою по АДРЕСА_3 , був зупинений працівниками поліції для перевірки документів.

В подальшому 09.05.2024, в період часу з 14 год. 27 хв. до 15 год. 30 хв., поряд з будинком АДРЕСА_3 проведено затримання ОСОБА_3 та здійснено його обшук. Під час обшуку у ОСОБА_3 з наплічної сумки чорного кольору виявлено та вилучено прозорий поліетиленовий пакет із зіп-застібкою з вмістом порошкоподібної речовини білого кольору, яку він незаконно зберігав для власних потреб, без мети збуту.

За результатом експертизи матеріалів, речовин та виробів встановлено, що надана на дослідження, порошкоподібна речовина білого кольору містить у своєму складі психотропну речовину, обіг якої обмежено амфетамін. Маса амфетаміну в речовині становить 0,227 г.

Згідно «Списку № 2 Психотропні речовини, обіг яких обмежено» в Таблиці ІІ «Переліку наркотичних засобів, психотропних речовин, і прекурсорів», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 06.05.2000 року за № 770 амфетамін є психотропною речовиною, обіг якої обмежено.

Відповідно до Таблиці 2 «Невеликі, великі та особливо великі розміри психотропних речовин, що знаходяться в незаконному обігу» затвердженої наказом Міністерства охорони здоров`я України від 01.08.2000 № 188 «Про затвердження таблиць невеликих, великих та особливо великих розмірів наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів, які знаходяться у незаконному обігу», маса психотропної речовини амфетаміну для притягнення до кримінальної відповідальності становить від 0,15 г.

Допитаний у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 свою вину у скоєному вказаному кримінальному правопорушенні визнав повністю та пояснив, що він дійсно вчинив інкриміноване йому кримінальне правопорушення, при обставинах викладених в обвинувальному акті, він повністю відповідають фактичним обставинам скоєному злочині, фактичні обставини справи не оспорював та підтвердив вищеописані та встановлені судом обставини справи, а саме: дати, час, місця вчинення інкримінованому йому злочину. Щиро розкаявся у вчиненому. Просив суворо його не карати.

Окрім повного визнання обвинуваченого ОСОБА_3 своєї провини, її вина у вчиненні кримінального правопорушення (проступку) також підтверджується об`єктивною сукупністю доказів, зібраних у кримінальному провадженні в ході досудового розслідування, наданих стороною обвинувачення та перевірених в ході судового розгляду, а саме:

-протокол затримання ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_2 від 09.05.2024. 14.27 час фактичного затримання ;

-протокол огляду від 09.05.2024 інформації яка знаходиться на флеш - накопичувачу micro SD Card HC 1 марки « Kingston» із серійним номером 07447-Е01.А01LFTS, об`ємом пам`яті 32 Gb, відеозаписів з відеокамери марки «Panasonic» full- HD «HC V260» слідчої дії затримання особи від 09.05.2024;

- постанова про визнання матеріального об`єкту ( цифрового носія інформації) документом та вирішення питання про забезпечення його збереження від 09.05.2024, пакету з поліетиленового матеріалу без номера з об`єктами дослідження та первинним пакуванням - визнано речовим доказам у кримінальному провадженні №0000069 від 09.05.2024;

-постанова про визнання речовим доказом та передачу на зберігання від 09.05.2024, номерного поліетиленового пакету № 7190748 та № 7190749 у кримінальному провадженні № 0000069 від 09.05.2024;

-квитанція про отримання та зберігання речових доказів пакету білого кольору з об`єктом дослідження на якому знаходяться пояснювальні написи, вміст речовина білого кольору амфетамін масою 0,227г та речовина зеленого кольору рослинного походження зовні схожа на канабіс масою 0,17 г та первинне пакет у кримінальному провадженні №0000069 від 09.05.2024,

- відповідності до висновку експерта судової експертизи матеріалів, речовин та виробів від 20.05.2024 №СЕ-19/111-24/28872-НЗПРАП встановлено, що речовина білого кольору, яка знаходиться у спец пакеті № 71900748 містити у своєму складі психотропну речовину, обіг якого заборонено амфетамін масою 0,227г: та надана на дослідження речовина рослинного походження зеленого кольору, яка знаходиться у спец пакеті № 71900749, е особливо небеспечний наркотичним засобом обіг якого заборонено- канабіс масою 0,17 г

Дослідивши у судовому засіданні надані стороною обвинувачення докази, суд дійшов висновку про те, що надані докази є належними, оскільки прямо та непрямо підтверджують існування обставин, що підлягають доказуванню у кримінальному провадженні, та інших обставин, які мають значення для кримінального провадження, а також достовірність та можливість неможливість використання інших доказів.

Крім того, суд також вважає, що надані державним обвинуваченням докази є допустимими, оскільки зібрані у порядку, встановленому Кримінальним процесуальним кодексом України , та отримані без істотного порушення прав та свобод людини, гарантованих Конституцією та законами України, міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, чи завдяки інформації, отриманій внаслідок істотного порушення прав та свобод людини.

Проведеним у судовому засіданні дослідженням доказів судом також встановлено, що надані державним обвинуваченням докази є достовірними та достатніми, оскільки не протирічать один одному, та у своїй сукупності надають можливість суду зробити висновок про доведеність винуватості обвинуваченого поза розумним сумнівом у передбаченому законом порядку.

Так, стандарт доказування «поза розумним сумнівом» був запозичений із правової системи загального права (Англія, США та ін.) та активно використовується Європейським судом з прав людини. Скажімо, у справі «Ушаков проти України» (рішення від 18 червня 2015 року, заява № 10705/12) ЄСПЛ відзначив таке: «Суд при оцінці доказів керується критерієм доведеності «поза розумним сумнівом». Згідно з його усталеною практикою доведеність може випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумцій стосовно фактів, достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою».

Отже, судом безперечно, тобто відповідно до ст. 17 КПК України - поза розумним сумнівом, встановлено, що своїми умисними діями, які виразились у незаконному придбанні та зберігання наркотичних засобів без мети збуту, ОСОБА_3 вчинив кримінальне правопорушення (проступок), передбачене ч. 1 ст. 309 КК України

Дії ОСОБА_3 суд кваліфікує, як вчинення незаконного придбання, зберігання та перевезення психотропної речовини без мети збуту, тобто, як вчинення кримінального правопорушення (проступку), передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України.

Суд, призначаючи обвинуваченому ОСОБА_3 покарання, ураховує, що покарання, як захід державного реагування на осіб, котрі вчинили кримінальне правопорушення, є головною і найбільш поширеною формою реалізації кримінальної відповідальності, роль і значення якого багато в чому залежать від обґрунтованості його призначення і реалізації. Застосування покарання є одним із завершальних етапів кримінальної відповідальності, на якому суд вирішує питання, визначені ч. 1ст. 368 КПК України, та яке виступає правовим критерієм, показником негативної оцінки як самого правопорушення, так і особи, котра його вчинила. Покарання завжди має особистий, індивідуалізований характер, а його призначення і виконання можливе тільки щодо особи, визнаної винуватою у вчиненні кримінального правопорушення. При цьому призначення необхідного і достатнього покарання певною мірою забезпечує відчуття справедливості як у потерпілого, так і суспільства.

За змістом статей 50, 65КК України та п.1 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику призначення судами кримінального покарання» № 7 від 24.10.2003 р. зі змінами від 06.11.2009 р., особі, яка скоїла злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для виправлення та попередження скоєння нових злочинів. Це покарання має відповідати принципам законності, обґрунтованості, справедливості, співмірності та індивідуалізації, що є системою найбільш істотних правил і критеріїв, які визначають порядок та межі діяльності суду під час обрання покарання. Суд повинен ураховувати ступінь тяжкості злочину, конкретні обставини його скоєння, форму вини, наслідки цього діяння, дані про особу, обставини, що впливають на покарання, ставлення особи до своїх дій, інші особливості справи, які мають значення для забезпечення відповідності покарання характеру та тяжкості злочину. Індивідуалізація покарання ґрунтується на прогностичній діяльності суду. Оптимальним орієнтиром якої є визначення покарання в тому обсязі, який був би достатнім для досягнення найближчої мети покарання - виправлення засудженого.

Обираючи вид та міру покарання обвинуваченому ОСОБА_3 , суд відповідно до ст. 65 КК України враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення (проступку), передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України, який відповідно ст.12 КК України, відноситься до категорії нетяжких злочинів, дані про особу обвинуваченого, який раніше не судимий, даний про притягнення обвинуваченого до адміністративної відповідальності суду не надано, не одружений, не має на утриманні малолітніх, неповнолітніх дітей, не є особою з інвалідністю, не перебуває під наглядом у лікаря нарколога, та у лікаря психіатра на обліку не перебуває, характеризується за місцем проживання посередньо , вину визнав, щиро розкаявся, активно сприяв розкриттю злочину, висловивши щирий жаль з приводу свого вчинку та осудив свою поведінку.

Суд встановив, обставини, які пом`якшують покарання ОСОБА_3 , відповідно до ст. 66 КК України, є щире каяття.

При цьому, суд враховує, що щире каяття характерне тим, що воно засновано на належній критичній оцінці особою своєї протиправної поведінки через визнання вини і готовність нести кримінальну відповідальність, тобто характеризує суб`єктивне ставлення винної особи до вчинених кримінальних правопорушень, яке виявляється в тому, що вона визнає свою провину, висловлює жаль з приводу вчиненого та бажання виправити ситуацію, що склалася. Також суд враховує, що активне сприяння розкриттю злочину як обставина, що пом`якшує покарання, означає добровільну допомогу слідству будь-яким чином, зокрема таким, як повідомлення правоохоронним органам або суду фактів у справі, надання доказів, інших відомостей про власну кримінальну діяльність.

У судовому засіданні обвинувачений свою вину визнала у повному обсязі, у вчиненому щиро розкаялася, неодноразово висловлювала жаль з приводу вчиненого, критично оцінює свої дії та готова нести відповідальність за вчинене, що також свідчить про те, що особа розуміє тяжкість наслідків від своїх дій та щиро кається, дійсно бажає виправити ситуацію, що склалася з його вини. Також у судовому засіданні обвинувачений зазначив, що він співпрацював з органами досудового розслідування, що не спростовано стороною обвинувачення.

Обставин, які обтяжують покарання ОСОБА_3 , відповідно до ст. 67 КК України, судом не встановлено.

Враховуючи вимоги ст. 65 КК України про те, що особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначене покарання, необхідне і достатнє для її виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень, а також суспільну небезпеку злочинних діянь, та ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення.

Разом з тим, суд також враховує: загальні засади призначення покарання: законності, справедливості, обґрунтованості; вимоги ч. 2 ст. 61 Конституції України про те, що юридична відповідальність особи має індивідуальний характер; поведінку обвинуваченого до та після вчинення кримінального правопорушення, який усвідомлюючи свою провину, зробивши належні висновки, при цьому не намагаючись нічого спотворити або будь-яким чином перешкоджати проведенню необхідних слідчих дій, надав правдиві свідчення про обставини вчиненого ним кримінального правопорушення, яке повністю викривають його у вчинені злочину, дав критичну оцінку своїм злочинним діям, виказав готовність нести кримінальну відповідальність, усвідомлюючи свою провину, зробивши належні висновки, в судовому засіданні неодноразово вибачався за вчинене, що свідчить про його щире каяття, готовність стати на шлях виправлення підтверджується тим, що він повністю змінив свої погляди на життя.

З урахуванням наведеного, враховуючи дані про особу винного, обставини, що пом`якшують його покарання та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, відсутність обставин, що обтяжують покарання і те, що покарання є формою реалізації кримінальної відповідальності, а також другорядну роль кари як мети покарання, поведінку обвинуваченого, як під час досудового розслідування, так і під час судового розгляду даного кримінального провадження, суд приходить до висновку, що конкретні обставини кримінального провадження та наведені вище дані про особу обвинуваченого дають підстави суду вважати, що виправлення останнього та попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень можливо досягти, призначивши йому покарання відповідно до вимог ч. 1 ст. 309 КК України у виді штрафу.

Призначення ОСОБА_3 саме такого покарання буде відповідати принципу необхідності і достатності для виправлення обвинуваченого, випливає з дотримання судом принципів «рівних можливостей» та «справедливого судового розгляду», встановлених ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основних свобод 1950 року, не суперечить практиці Європейського Суду з прав людини та нормам кримінального законодавства України, адже ефективність покарання залежить не лише і не в першу чергу від суворості санкції кримінально-правової норми, а і від спроможності не допустити безкарності злочинних діянь.

Суд наголошує, що призначення покарання є дискрецією лише суду, та здійснюється лише на підставі внутрішнього переконання судді, і оцінки особистості обвинуваченого, з метою досягнення саме мети визначеної ст. 50 КК України, тобто не лише покарати за вчинення правопорушення, а здійснити виправлення особистості, запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами.

В рамках даного кримінального провадження у відношенні обвинуваченого запобіжний захід не обирався. Враховуючи те, що під час судового розгляду клопотань про обрання запобіжного заходу від учасників судового провадження на розгляд суду не надходили, а тому підстав відповідно до положень ст. 177, 178 КПК України для застосування до обвинуваченого запобіжного заходу до набрання вироком законної сили, суд не вбачає.

Цивільний позов даному кримінальному провадженні не заявлений.

Питання речових доказів у кримінальному провадженні підлягає вирішенню в порядку ст. 100 КПК України. Долю процесуальних витрат, суд вирішує на підставі ст.ст.118-124 КПК України, які підлягають стягненню з обвинуваченого у дохід держави, оскільки витрачені на доведення його вини.

Керуючись ст.ст.7, 100, 368-371, 373, 376, 392, 395 КПК України, суд,

УХВАЛИВ:

Визнати ОСОБА_3 винуватим у вчиненні кримінального правопорушення (проступку), передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України і призначити йому покарання у виді штрафу у розмірі 1000 (однієї тисячі) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить17000 (сімнадцять тисяч) гривень.

Запобіжний захід, не обирати.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь держави судові витрати за проведення експертизи матеріалів, речовин і виробів №СЕ-19/111-24/28872-НЗПРАП від 20.05.2024 в розмірі 3029 (три тисячі двадцять дев`ять) гривень12 копійок.

Речові докази об`єкти дослідження та попередні упакування поміщені у спецпакет Експертної служби МВС України № 0002228, на якому наявні друковані та рукописні пояснювальні написи: «Київський науково дослідний експертно криміналістичний центр «Висновок: № СЕ-19/111-24/28872-НЗПРАП ЄРДР № 0000069 від 09.05.2024 Ініціатор: ВП № 2 Обухівського РУП ГУНП в Київській області ВМІСТ: речовини та первинні упакування Судовий експерт: ОСОБА_5 /підпис/ Дата пакування: 20.05.2024 передано в камеру зберігання речових доказів ВП №2 Обухівського РУП - знищити.

Вирок може бути оскаржений з підстав, передбачених ст. 394 КПК України, до Київського апеляційного суду через Миронівський районний суд Київської області, шляхом подачі апеляції протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копію вироку негайно вручити прокурору та засудженому.

Суддя ОСОБА_1