В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18.03.24 селище Оржиця

Оржицький районний суд Полтавської області у складі:

головуючого - судді ОСОБА_1 ,

з участю секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

потерпілого ОСОБА_5 ,

представника потерпілого адвоката ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в селищі Оржиця Полтавської області кримінальне провадження № 0000137 за обвинуваченням

ОСОБА_4 ,

ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Залужжя, Дубровицького району Рівненської області, що зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , громадянина України, не працюючого, освіта середня, не одруженого, раніше не судимого

у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України,

в с т а н о в и в :

16.04.2023 приблизно о 22 год. 00 хв. ОСОБА_4 перебував на території домогосподарства за адресою: АДРЕСА_2 , де на ґрунті неприязних відносин у останнього виник умисел на нанесення тілесних ушкоджень ОСОБА_5 .

Після цього, реалізовуючи свій протиправний умисел, направлений на заподіяння тілесних ушкоджень, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, діючи умисно та протиправно, ОСОБА_4 підійшов до ОСОБА_5 та кулаком правої руки наніс один удар в область лівої лопатки ОСОБА_7 , після цього ОСОБА_4 кулаком правої руки наніс ОСОБА_5 два удари в область лівого вуха та один удар в область лівої лобно-скроневої ділянки голови.

Своїми умисними діями ОСОБА_4 заподіяв потерпілому ОСОБА_5 тілесні ушкодження у вигляді синця в області лівої вушної раковини, синця в області лівої лобно-скроневої ділянки голови, синця в області лівої лопатки, які відповідно до висновку судово-медичної експертизи №433 від 05.10.2023 за ступенем тяжкості відносяться до легких тілесних ушкоджень.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 визнав себе винним повністю у вчиненні кримінального правопорушення при зазначених вище обставинах, вказав, що він щиро розкаюється.

Враховуючи те, що обвинувачений в повному обсязі визнав свою вину у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення за вищевикладених обставин, обвинувачений, потерпілий та прокурор не оспорюють фактичні обставини провадження, суд за згодою учасників судового провадження визнає недоцільним дослідження доказів щодо фактичних обставин справи. При цьому судом з`ясовано, що учасники судового провадження, в тому числі обвинувачений та потерпілий правильно розуміють зміст цих обставин та відсутні сумніви щодо добровільності їх позиції. Судом роз`яснено учасникам судового провадження положення ч. 3 ст. 349 КПК України про те, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оспорювати фактичні обставини провадження у апеляційному порядку.

Своїми діями, які виразилися в умисному заподіянні легких тілесних ушкоджень, ОСОБА_4 вчинив кримінальне правопорушення і його протиправні дії суд кваліфікує за ч. 1 ст. 125 КК України.

При обранні міри та виду покарання обвинуваченому ОСОБА_4 суд враховує те, що кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 125 КК України, згідно ст. 12 КК України є кримінальним проступком, обстановку та обставини вчинення кримінального правопорушення, особу обвинуваченого, наявність таких пом`якшуючих покарання обставини як щире каяття, активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення, відсутність обставин, які обтяжують покарання, стан здоров`я ОСОБА_4 , який є працездатним, за місцем проживання характеризується задовільно і приходить до висновку про необхідність призначення покарання, що передбачене санкцією ч. 1 ст. 125 КК України у виді штрафу в розмірі тридцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян в сумі 510 гривень.

Таке покарання є достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження нових кримінальних правопорушень.

Відповідно до ч. 1 ст. 128 КПК, особа, якій кримінальним правопорушенням або іншим суспільно небезпечним діянням завдано майнової та або моральної шкоди, має право під час кримінального провадження до початку судового розгляду пред`явити цивільний позов до обвинуваченого або до фізичної особи, яка за законом несе цивільну відповідальність за шкоду завдану діяннями обвинуваченого.

Відповідно до ст. 129 КПК України, ухвалюючи обвинувальний вирок, суд залежно від доведеності підстав і розміру позову задовольняє цивільний позов повністю або частково чи відмовляє у ньому.

Так, потерпілим ОСОБА_5 заявлений цивільний позов, в якому він просить стягнути з ОСОБА_4 на його користь 20000 грн. як відшкодування завданої моральної шкоди та витрати понесені на правничу допомогу в розмірі 5178 грн.

В судовому засіданні потерпілий ОСОБА_5 та його представник підтримали позовні вимоги і просили їх задовольнити, в своїх поясненнях представник потерпілого посилався на обставин, викладені в позовній заяві.

Обвинувачений цивільний позов у кримінальному провадженні визнав частково, вказав, що, на його думку, підлягає до стягнення моральна шкода в сумі 10000 грн.

Відповідно до ч. 1 ст. 1167 ЦК України, моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини.

Згідно до п. 2 ч. 2 ст. 23 Цивільного кодексу України моральна шкода може полягати у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів.

Відповідно до вимог ч. 3 ст. 23 ЦК України, розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості.

Моральна шкода може відшкодовуватись грішми.

Із системного аналізу норм закону випливає, що під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб.

Відповідно до чинного законодавства моральна шкода може полягати, зокрема: у приниженні честі, гідності, престижу або ділової репутації, моральних переживаннях у зв`язку з ушкодженням здоров`я, у порушенні права власності (в тому числі інтелектуальної), прав, наданих споживачам, інших цивільних прав, у зв`язку з незаконним перебуванням під слідством та судом, у порушенні нормальних життєвих зв`язків через неможливість продовження активного громадського життя, у порушенні стосунків з оточуючими людьми, при настанні інших негативних наслідків.

Суд приймає до уваги викладені у позовній заяві пояснення позивача про те, що в результаті протиправних дій відповідача його здоров`ю була завдана шкода. Позивачу було завдано моральних страждань, які супроводжувались тривалою фізичною біллю, безсонням, розпачем, порушенням нормальних життєвих зв`язків і стосунків, на відновлення яких необхідно докласти чимало зусиль.

Отже, суд з урахуванням вимог ст. 23 ЦК України, а також роз`яснення, які містяться в п. п. 4, 9 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» № 4 від 31.03.1995 р. (з наступними змінами) визначає розмір відшкодування потерпілому моральної шкоди, який підлягає стягненню із обвинуваченого на користь останнього 16000 грн. Саме такий розмір буде відповідати засадам розумності, виваженості та справедливості.

Судом досліджено ордер на надання правової допомоги ОСОБА_5 адвокатом ОСОБА_6 , договір про надання правничої допомоги № 126 від 18.11.2023, квитанцію про оплату гонорару адвокату за надання правничої допомоги. Зміст вказаних документів не суперечить вимогам законодавства до їх оформлення.

З урахуванням вищевикладеного, обсягу наданої правової допомоги, розрахунку цієї правової допомоги, зважаючи на характер даної категорії справи, загальний обсяг наданих адвокатом правничих послуг за відповідний період, компенсації підлягають кошти в сумі 5178 грн., що відповідатиме об`єктивному та співмірному обсягу наданої правової допомоги стороні позивача, які підлягають стягненню з відповідача на користь позивача.

Процесуальні витрати та речові докази у кримінальному провадженні відсутні. Запобіжний захід відносно ОСОБА_4 не обирався.

На підставі викладеного та керуючись ч. 3 ст. 349, ст.ст. 368, 370, 373-376 КПК України, суд

з а с у д и в:

ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України.

Призначити ОСОБА_4 покарання за ч. 1 ст. 125 КК України у виді штрафу в розмірі тридцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян в сумі 510 (п`ятсот десять) гривень.

Позовні вимоги ОСОБА_5 до ОСОБА_4 про стягнення моральної шкоди задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (ідентифікаційний податковий номер НОМЕР_1 ), на користь ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , 16000 (шістнадцять тисяч) гривень як відшкодування моральної шкоди.

В іншій частині позовних вимог відмовити.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_5 витрати понесені на правничу допомогу в розмірі 5178 (п`ять тисяч сто сімдесят вісім) гривень.

Вирок може бути оскаржений до Полтавського апеляційного суду через Оржицький районний суд Полтавської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення з підстав, передбачених ст. 394 КПК України.

Обвинуваченому та прокурору копію вироку вручити негайно після його проголошення.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Суддя