Справа № 357/4653/24
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18.04.2024 Білоцерківський міськрайонний суд Київської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі судового засідання Білоцерківського міськрайонного суду Київської області, кримінальне провадження № 0000699, внесеному до ЄРДР 21.02.2024 року, за обвинуваченням

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Маріуполь, Донецької області, громадянина України, з середньою спеціальною освітою, не одруженого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого по АДРЕСА_2 , раніше неодноразово судимого:

-28.10.2010 року вироком Ордженікідзевського районного суду м. Маріуполя за ч. 2 ст. 186, ч. 1 ст. 69 КК України на 2 роки позбавлення волі;

- 09.03.2011 року вироком Іллічевського районного суду м. Маріуполя за ч. 1 ст.186, ч. 2 ст. 186 КК України, із застосуванням ч. 1 ст. 70, ч. 4 ст. 70 ККК України на 4 роки позбавлення волі;

- 24.04.2018 року вироком Жовтневого районного суду м. Маріуполя за ч. 2 ст. 185 КК України на 2 роки позбавлення волі. На підставі ст. 75 КК України звільнений від відбування покарання з іспитовим строком 1 рік 6 місяців,

- 15.01.2019 року вироком Жовтневого районного суду м. Маріуполя за ч. 2 ст. 185 КК України, із застосуванням ст. 71, ст. 72 КК України, на 2 роки 2 місяці позбавлення волі,

-04.04.2019 року вироком Жовтневого районного суду м. Маріуполя за ч. 2 ст. 186 КК України, із застосуванням ч. 4 ст. 70 КК України, на 4 роки позбавлення волі,

- 27.02.2024 року вироком Білоцерківського міськрайонного суду Київської області за ч. 1 ст. 309 КК України на 2 роки обмеження волі,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 186 КК України,

сторони кримінального провадження та інші учасники судового провадження:

прокурор ОСОБА_4 ,

захисник ОСОБА_5 ,

обвинувачений ОСОБА_3 ,

У С Т А Н О В И В:

Указом Президента України № 64/2022 від 24.02.2022 «Про введення воєнного стану в Україні» на території України ведено воєнний стан із 05 год 30 хв 24.02.2022 строком на 30 діб, та після його затвердження Законом України № 2102-IX від 24.02.2022 «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» цей Указ набрав чинності, у зв`язку з чим в Україні відповідно до ст. 1 Закону України «Про оборону України» та ст. 1 Закону України «Про правовий режим воєнного стану» розпочався воєнний стан, який неодноразово продовжувався та діє то теперішнього часу.

Однак, ОСОБА_3 , будучи раніше неодноразово судимим за вчинення умисних злочинів, в тому числі проти власності, відповідних висновків для себе не зробив, на шлях виправлення не став, та вчинив новий корисливий злочин, за наступних обставин.

21.02.2024 року приблизно о 10 годині 26 хвилин ОСОБА_3 , проходячи по вул. Молодіжна в місті Біла Церква , помітив потерпілого ОСОБА_6 , та в цей час у нього виник умисел на відкрите заволодіння майном потерпілого. Реалізуючи свій злочинний намір, дочекавшись коли потерпілий ОСОБА_6 зайде до приміщення продуктового магазину, розташованого за адресою: АДРЕСА_3 , діючи умисно, з корисливих мотивів, з метою незаконного збагачення за рахунок чужого майна, в умовах воєнного стану, підійшов ззаду до потерпілого ОСОБА_6 та відкрито, шляхом ривка з-під лівого рукава дублянки заволодів грошовими коштами в сумі 1 000 гривень.

Після цього, ОСОБА_3 з місця вчинення кримінального правопорушення зник, викраденим майном розпорядився на власний розсуд, чим спричинив потерпілому ОСОБА_6 , майнову шкоду на суму 1 000 гривень 00 копійок.

ОСОБА_3 вчинив відкрите викрадення чужого майна (грабіж), вчинений повторно, в умовах воєнного стану, тобто злочин, передбачений ч. 4 ст. 186 КК України.

В підготовчому судовому засідання сторони надали до суду угоду про визнання винуватості, укладену 17.04.2024 року, відповідно до вимог ст. 472 КПК України, між прокурором Білоцерківської окружної прокуратури Київської області ОСОБА_4 , якій на підставі ст. 37 КПК України надані повноваження прокурора у даному кримінальному провадженні, та обвинуваченим ОСОБА_3 у присутності захисника - адвоката ОСОБА_5 , яку сторони просили затвердити.

За умовами цієї угоди сторони, а саме прокурор - ОСОБА_4 та обвинувачений ОСОБА_3 дійшли згоди щодо правової кваліфікації дій обвинуваченого за ч. 4 ст. 186 КК України та істотних для цього кримінального провадження обставин, обвинувачений беззастережно визнав свою винуватість у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 186 КК України. Також сторонами угоди визначено узгоджене ними покарання, яке має понести ОСОБА_3 за вчинене кримінальне правопорушення за ч. 4 ст. 186 КК України - 7 років позбавлення волі. Також, узгоджено визначити ОСОБА_3 , відповідно до вимог ч. 4 ст. 70 КК України, остаточне покарання шляхом поглинення менш суворого покарання призначеного за вироком Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 27.02.2024 року більш суворим, призначеним за цим вироком, у виді 7 років позбавлення волі.

В угоді передбачені наслідки укладення та затвердження угоди про визнання винуватості, встановлені ст. 473 КПК України, та наслідки її невиконання.

Прокурор в підготовчому судовому засіданні вважала, що при укладенні даної угоди дотримані вимоги і правила КПК України та КК України. Підстави, передбачені ч. 7 ст. 474 КПК України відсутні, та просила суд затвердити угоду і призначити обвинуваченому узгоджену міру покарання та інші передбачені угодою заходи. Зазначила про доцільність призначення остаточного покарання, з урахуванням ч. 4 ст. 70 КК України. Вважала за необхідне вирішити долю речових доказів, судових витрат та продовжити обвинуваченому запобіжний захід у виді тримання під вартою.

Обвинувачений ОСОБА_3 свою винуватість у пред`явленому йому обвинуваченні у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 186 КК України, визнав повністю, щиро розкаявся, підтвердив обставини вчинення ним кримінального правопорушення, погодився з встановленими обставинами. Також просив затвердити угоду про визнання винуватості та призначити узгоджену міру покарання. Повідомив, що йому зрозумілі наслідки призначення остаточного покарання, відповідно до вимог ч. 4 ст. 70 КК України. Не заперечував проти вирішення долі речових доказів, судових витрат. Просив змінити йому запобіжний захід, щоб побути з рідними.

Захисник в судовому засіданні просила затвердити угоду про визнання винуватості та призначити узгоджене покарання. Зазначила про доцільність призначення остаточного покарання, з урахуванням ч. 4 ст. 70 КК України. Вважала за необхідне вирішити долю речових доказів, судових витрат.

Вирішуючи питання про затвердження угоди про винуватість, суд зазначає наступне.

Відповідно до п. 1 ч. 3 ст. 314 КПК України при прийнятті рішення у підготовчому судовому засіданні суд має право, зокрема, затвердити угоду.

Відповідно до правил статей 468, 469 КПК України у кримінальному провадженні щодо кримінальних проступків, нетяжких злочинів, тяжких злочинів, може бути укладена угода між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим про визнання винуватості.

Суд встановив, що ОСОБА_3 обґрунтовано обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 186 КК України, а саме у відкритому викрадені чужого майна (грабіж), вчиненого повторно, в умовах воєнного стану, яке, згідно зі ст. 12 КК України, є тяжким злочином.

Шляхом проведення опитування сторін кримінального провадження суд переконався, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.

При цьому обвинуваченому ОСОБА_3 роз`яснено наслідки укладення угоди, а саме обмеження його права на оскарження вироку в апеляційному та касаційному порядку, відмова права на судовий розгляд, під час якого прокурор зобов`язаний довести кожну обставину щодо кримінального правопорушення, у вчиненні якого він обвинувачується, допиту під час судового розгляду свідків обвинувачення, подачі клопотань про виклик свідків і надання доказів, що свідчать на його користь, крім того, йому роз`яснено наслідки невиконання угоди.

Суд переконався, що обвинувачений ОСОБА_3 повністю усвідомлює зміст укладеної з прокурором угоди про визнання винуватості, характер обвинувачення, щодо якого визнає себе винуватим, цілком розуміє права, визначені п. 1 ч. 4 ст. 474 КПК України, наслідки укладання та затвердження угоди, передбачені ч. 2 ст. 473 КПК України, вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди судом та наслідки її не виконання, передбачені ст. 476 КПК України. Зміст угоди про визнання винуватості відповідає вимогам ст. 472 КПК України.

Умови угоди про визнання винуватості між прокурором та обвинуваченим, її форма та зміст відповідають вимогам КПК та КК України, умови угоди не суперечать інтересам суспільства і не порушують права, свободи чи інтереси сторін, угода укладена добровільно, при її затвердженні враховано обставини, які пом`якшують покарання обвинуваченому, а саме: щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину та враховуючи відсутність обставини, що обтяжують покарання, а також враховуючи, дані про особу обвинуваченого, який раніше неодноразово судимий, не одружений, не має міцних соціальних зв`язків, на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває, може виконати взяті на себе за угодою зобов`язання, фактичні підстави для визнання винуватості наявні. Узгоджена міра покарання, відповідає загальним засадам призначення покарання, визначених статтями 50, 65, ч. 4 ст. 70 КК України.

Судом враховується, що кримінальне правопорушення, передбачене ч. 4 ст. 186 КК України ОСОБА_3 вчинено до постановлення вироку Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 27.02.2024 року, тому обвинуваченому необхідно призначити покарання із застосуванням ч. 4 ст. 70 КК України.

Враховуючи зазначене, суд дійшов висновку про можливість затвердження угоди про визнання винуватості і призначення обвинуваченому узгодженого сторонами покарання.

Процесуальні витрати у справі відсутні.

Долю речових доказів суд вирішує згідно ст. 100 КПК України.

Керуючись ст. 314, ч. 2 ст. 373, 374, 474, 475 КПК України, суд

У Х В А Л И В:

Затвердити угоду від 17 квітня 2024року про визнання винуватості, укладену між прокурором Білоцерківської окружної прокуратури Київської області ОСОБА_4 та обвинуваченим ОСОБА_3 у присутності захисника - адвоката ОСОБА_5 .

ОСОБА_3 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 186 КК України та призначити узгоджене сторонами угоди про визнання винуватості від 17 квітня 2024 року покарання за ч. 4 ст. 186 КК України - 7 років позбавлення волі.

На підставі ч. 4 ст. 70 КК України, шляхом поглинення менш суворого покарання за вироком Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 27.02.2024 року більш суворим, призначеним за цим вироком, остаточно призначити ОСОБА_3 покарання - 7 років позбавлення волі.

Запобіжний захід ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , до вступу вироку в законну силу, але не більше ніж на 60 днів, продовжити у вигляді тримання під вартою в Державній установі «Київський СІЗО».

Строк відбування покарання обвинуваченому ОСОБА_3 обчислювати з 18.04.2024 року.

Зарахувати ОСОБА_3 в строк відбування покарання строк попереднього ув`язнення з 21.02.2024 року по 17.04.2024 року включно, з розрахунку 1 день попереднього ув`язнення за 1 день позбавлення волі.

Речові докази:

- чоловічі спортивні штани марки « NIKE F.C», синього кольору, розмір «S» та первинне пакування (спеціальний пакет PSP4085932), що в спеціальному пакеті PSP4192317; чоловіча куртка із поліестеру чорного кольору з капюшоном та первинне пакування (спеціальний пакет PSP4085933), що в спеціальному пакеті PSP4192316; мобільний телефон марки «Redmi 9A» моделі "М2006С3LG», синього кольору імеі 1 : НОМЕР_1 , імеі 2 : НОМЕР_2 , серійний номер НОМЕР_3 із вмістом мобільних номерів НОМЕР_4 , НОМЕР_5 , силіконовий чохол та первинне пакування (спеціальний пакет PSP2203776), що в спеціальному пакеті № 2747399, які передані на відповідальне зберігання до камери схову речових доказів Білоцерківського РУП ГУ НП України в Київській області - повернути ОСОБА_3 , як власнику майна.

Вирок може бути оскаржений з підстав, передбачених ст. 394 КПК України, до Київського апеляційного суду через Білоцерківський міськрайонний суд Київської області шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Обвинуваченому та прокурору копія вироку вручається негайно після його проголошення. Учаснику судового провадження, який не був присутнім у судовому засіданні, копія судового рішення надсилається не пізніше наступного дня після ухвалення.

Суддя: ОСОБА_7