Справа № 308/4678/24
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22 березня 2024 року м. Ужгород

Слідчий суддя Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області ОСОБА_1 , участю секретаря судових засідань ОСОБА_2 , розглянувши клопотання прокурора Закарпатської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Західного регіону ОСОБА_3 про арешт майна у кримінальному провадженні, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000449 від 11.12.2023 за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 332 Кримінального кодексу України:

в с т а н о в и в:

До слідчого судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області надійшло вищевказане клопотання, в якому орган досудового розслідування просить накласти арешт на права відчуження, розпорядження та користування майном, яке вилучено 10.03.2024 в ході проведення обшуку марки «Фольксваген Пасат», чорного кольору, д.н.з. НОМЕР_1 , який під час обшуку знаходився поблизу КПП №1 «РАО» в с. Гать, Берегівського району (РАО 612 А1556), власником якого є ОСОБА_4 , а саме на: мобільний телефон марки «Нокіа», IMEI НОМЕР_2 , з сім карткою НОМЕР_3 ; мобільний телефон марки «Нокіа», із сім-карткою НОМЕР_4 , IMEI НОМЕР_5 ; надувний човен із веслом.

Досудовим розслідуванням встановлено, що в невстановлений досудовим розслідуванням час, але не пізніше 09.12.2023 та в невстановленому місці у ОСОБА_5 виник злочинний умисел на організацію незаконного переправлення осіб, що підлягають призову на військову службу під час мобілізації через державний кордон України та сприяння їх вчиненню порадами, за попередньою змовою з невстановленим досудовим розслідуванням особами, з метою незаконного збагачення.

Так, 09.12.2023 року ОСОБА_5 в невстановлений досудовим розслідуванням час, в ході телефонної розмові запропонував ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зустрітися особисто з метою обговорення можливого переправлення через державний кордон України поза межами пункту пропуску. В подальшому, 10.12.2023 ОСОБА_5 під час особистої зустрічі в на даний час невстановленому місці та в невстановлений час запропонував свідку ОСОБА_6 переправити його через державний кордон України в країни ЄС поза межами пункту пропуску за грошову винагороду у розмірі 4500 доларів США.

Надалі, 20 січня 2024 року о 13 годині 47 хвилин в ході контролю за вчиненням злочину та під час зустрічі ОСОБА_6 з громадянином ОСОБА_5 , останній запропонував перетнути державний кордон України «поза межами прикордонного контролю в країни ЄС», однак за вищу грошову винагороду у сумі 6000 (шість тисяч) євро.

У подальшому, ОСОБА_5 , реалізовуючи свій умисел на незаконне збагачення та для гарантії наміру перетнути державний кордон України ОСОБА_6 висунув останньому вимогу передати йому так званий завдаток у сумі 1000 (одна тисяча) євро.

Так, 22.01.2024 близько 12 години ОСОБА_6 в ході контролю за вчиненням злочину на виконання вимоги ОСОБА_5 знаходячись під мостом, який знаходиться по вул. Миру в м. Мукачево, поряд з автосервісом «АТЛ» передав ОСОБА_5 1000 (одну тисячу) євро так званого завдатку за незаконне переправлення через державний кордон України.

10 березня 2024 року о 10 годині 28 хвилин, використовуючи мобільний додаток «WhatsApp», громадянин ОСОБА_5 в ході телефонної розмови з ОСОБА_7 повідомив, що за ним заїдуть близько 12.00 години та додав, що він має бути готовий та зібраний. Однак, в подальшому зазначив, що ОСОБА_6 необхідно бути в АДРЕСА_1 найближчим часом разом з особою, яка має передати грошові кошти після переправлення через державний кордон України.

Так, о 12 годині 19 хвилин ОСОБА_6 , разом із ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який діяв під контролем правоохоронних органів, прийшли на визначене ОСОБА_5 місце зустрічі по АДРЕСА_1 , де на них чекав ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , якого ОСОБА_5 залучив як безпосереднього виконавця та з яким свідки в подальшому пройшли близько 100 метрів та сіли в автомобіль марки Фольксваген, моделі пасат д.н.з. НОМЕР_1 . Перебуваючи за кермом вказаного автомобіля ОСОБА_4 відвіз ОСОБА_6 та ОСОБА_8 на вулицю Святомихайлівську, що в м. Мукачево, де повідомив ОСОБА_6 про необхідність пересісти в інший на даний час невстановлений досудовим розслідуванням автомобіль, на якому ОСОБА_6 відвезуть до безпосереднього місця перетину державного кордону України. В ході керування транспортним засобом ОСОБА_4 надавав поради та вказівки ОСОБА_6 щодо незаконного перетину державного кордону України поза межами пунктів пропуску. Водночас, в ході телефонної розмови з ОСОБА_5 , ОСОБА_4 вирішував із ОСОБА_5 хто з них отримує грошові кошти за незаконне переправлення через державний кордон України.

Окрім того, другу частину грошових коштів за незаконне переправлення ОСОБА_6 через державний кордон України поза межами пункту пропуску за попередньою домовленістю з ОСОБА_5 , громадянин ОСОБА_8 мав передати ОСОБА_5 тільки після того, як ОСОБА_6 напише повідомлення про те, що знаходиться безпосередньо біля державного кордону або вже перетнув його.

В подальшому, невстановленими досудовим розслідуванням особами на невстановленому транспорті ОСОБА_6 відвезли до селища Голобор Берегівського району, а саме до будинку, який знаходиться в районі 139 прикордонного знаку, з метою його подальшого незаконного переправлення поза пунктами пропуску через державний кордон України до Угорщини.

В той же час, ОСОБА_4 на автомобілі марки Фольксваген, моделі пасат д.н.з. НОМЕР_1 , відвіз свідка ОСОБА_8 до під`їзду на дорозі до КПП №1 ВЧ НОМЕР_6 (склади РАО та ІБ), орієнтовно за 100 метрів від КПП АДРЕСА_2 , до яких підійшов ОСОБА_5 , разом з яким вони чекали повідомлення від особи, яку мали переправити через державний кордон України, а саме громадянина ОСОБА_6 .

В свою чергу, ОСОБА_6 перебуваючи в с. Голобор, Берегівського району, Закарпатської області, діючи в рамках контролю за вчиненням злочину, безперешкодно за допомогою човна, який останньому надали на даний час невстановлені співвиконавці вказаного злочину, поряд з 139 прикордонним знаком, перетнув державний кордон України до Угорщини через річку ОСОБА_9 та повідомив про це ОСОБА_8 . Після чого ОСОБА_5 висловив вимогу про передачу останньої частини грошових коштів за незаконного переправлення Кулешова через державний кордон України поза межами пунктів пропуску.

Так, ОСОБА_8 близько 15 години 10.03.2024, діючи в рамках контролю за вчиненням злочину передав ОСОБА_5 грошові кошти в сумі 5 500 (п`ять тисяч п`ятсот) доларів США за переправлення громадянина ОСОБА_6 через державний кордон України поза межами пукнту пропуску. В свою чергу, ОСОБА_5 відрахував 3900 (три тисячі дев`ятсот) доларів США з наданих йому грошових коштів та передав їх ОСОБА_4 , а 1600 (одну тисячу шістсот) доларів США залишив собі.

Після чого, ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_4 та громадянина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 було затримано працівниками правоохоронних органів, що мало місце 10.03.2024 о 15.03 під`їзду на дорозі до КПП №1 вч НОМЕР_6 (склади РАО та ІБ), орієнтовно за 100 метрів від КПП АДРЕСА_2 .

Так 10.03.2024 начальником відділу РОТЗ СУ ГУНП в Закарпатській області ОСОБА_10 , на підставі ч.3 ст. 233 КПК України було проведено огляд місця події в с. Галабор, Берегівського району, а саме місцевість неподалік державного кордону України на відстані 20 метрів від 139 прикордонного знаку. В ході даного огляду було виявлено та вилучено наступні речі:

Мобільний телефон марки «Нокіа», IMEI НОМЕР_2 , з сім карткою НОМЕР_3 ;

Мобільний телефон марки «Нокіа», із сім-карткою НОМЕР_4 , IMEI - НОМЕР_5 .

Надувний човен із веслом.

Вказані предмети, речі визнані речовим доказами у вказаному кримінальному провадженні.

Клопотання мотивоване тим, вищевказані речі та предмети зберегли на собі сліди вчинення кримінального правопорушення та містять відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, їх правомірно й обґрунтовано визнано речовим доказом у цьому кримінальному провадженні, а тому з метою забезпечення збереження речового доказу та можливості проведення органом досудового розслідування слідчих дій у кримінальному провадженні, прокурор просить накласти арешти на вказані речі.

У судове засідання прокурор не з`явився, про час і місце розгляду клопотання був належним чином повідомлений, подав до суду заяву, в якій просить розглянути подане ним клопотання без його участі. Клопотання підтримує в повному обсязі та просить його задовольнити.

Особа, у володінні якої знаходились речі, на які прокурор просить накласти арешт в судове засідання не з`явився, про час і місце розгляду клопотання належним чином повідомлявся.

На підставі ч. 1 ст. 107 Кримінального процесуального кодексу України (далі КПК України), фіксування кримінального провадження за допомогою технічних засобів не здійснюється.

Дослідивши клопотання та додані до нього матеріали, слідчий суддя виходить з наступного.

Як встановлено слідчим суддею, слідчими слідчого управління Головного управління Національної поліції в Закарпатській області проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000449 від 11.12.2023 за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 332 Кримінального кодексу України.

В ході досудового розслідування в органу досудового розслідування виникла потреба у зверненні з клопотанням про накладення арешту на права відчуження, розпорядження та користування майном, яке вилучено 10.03.2024 в ході проведення обшуку марки «Фольксваген Пасат», чорного кольору, д.н.з. НОМЕР_1 , який під час обшуку знаходився поблизу КПП №1 «РАО» в с. Гать, Берегівського району (РАО 612 А1556), власником якого є ОСОБА_4 , а саме на: мобільний телефон марки «Нокіа», IMEI НОМЕР_2 , з сім карткою НОМЕР_3 ; мобільний телефон марки «Нокіа», із сім-карткою НОМЕР_4 , IMEI НОМЕР_5 ; надувний човен із веслом.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Згідно ч.2 ст. 170 КПК України, слідчий суддя накладає арешт на майно у вигляді речей, якщо є достатні підстави вважати, що вони відповідають критеріям, зазначеним у ч.2 ст.167 цього Кодексу, зокрема, якщо вони використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення та (або) зберегли на собі його сліди.

Частиною 3 статті 170 КПК України визначено, що у випадку, передбаченому пунктом 1 частини 2 цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 КПК України.

Згідно ч.4 ст. 170 КПК України заборона на використання майна, а також заборона розпоряджатися таким майном можуть бути застосовані у випадках, коли їх застосування може призвести до зникнення, втрати або пошкодження відповідного майна або настання інших наслідків, які можуть перешкодити кримінальному провадженню.

Оцінюючи доводи клопотання та докази, якими воно обґрунтовується, прокурором на виконання вимог ч.1 ст.173 КПК України доведено слідчому судді необхідність такого арешту майна, а також наявність ризиків, передбачених ч.1 ст.170 КПК України.

Прокурором доведено, що вилучені в ході проведення огляду місця події речі, які мають значення речового доказу у кримінальному проваджені №0000449 від 11.12.2023 та відповідають критеріям, зазначеним у ст. 98 КПК України, оскільки вважаються предметом, що був об`єктом кримінальних протиправних дій, їх перебування на зберіганні в третіх осіб, створює високі ризики до приховування, псування, зникнення, втрати, знищення, передачі вказаного майна.

Враховуючи вищенаведене, з метою збереження речових доказів та з метою спеціальної конфіскації, а також запобіганню можливості приховування, псування, знищення вищевказаного тимчасово вилученого майна, яке має суттєве значення для встановлення важливих обставин у кримінальному провадженні, розумність та співмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження, слідчий суддя приходить до висновку про задоволення клопотання.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.131, 167,170,171, 173 КПК України, слідчий суддя, -

п о с т а н о в и в:

Клопотання прокурора Закарпатської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Західного регіону ОСОБА_3 про арешт майна у кримінальному провадженні, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000449 від 11.12.2023 за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 332 Кримінального кодексу України задовольнити.

Накласти арешт на речі із забороною користування, розпорядження та відчуження майна, яке вилучено 10.03.2024 в ході проведення обшуку марки «Фольксваген Пасат», чорного кольору, д.н.з. НОМЕР_1 , який під час обшуку знаходився поблизу КПП №1 «РАО» в с. Гать, Берегівського району (РАО 612 А1556), власником якого є ОСОБА_4 , а саме на:

-мобільний телефон марки «Нокіа», IMEI НОМЕР_2 , з сім карткою НОМЕР_3 ;

-мобільний телефон марки «Нокіа», із сім-карткою НОМЕР_4 , IMEI НОМЕР_5 ;

-надувний човен із веслом.

Ухвала про арешт майна виконується негайно слідчим, прокурором.

Ухвала про накладення арешту може бути оскаржена безпосередньо до Закарпатського апеляційного протягом п`яти днів з дня її оголошення. Якщо ухвалу було постановлено без виклику особи, яка її оскаржує, то строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення.

Слідчий суддя ОСОБА_1