Справа №760/8849/22 Головуючий у І інстанції - ОСОБА_1
Провадження №11-кп/824/2035/2024 Доповідач у суді 2-ї інстанції - ОСОБА_2
КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27 лютого 2024 року м. Київ

Колегія суддів судової палати з розгляду

кримінальних справ Київського апеляційного суду в складі:

суддів: ОСОБА_2 ,

ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

секретар ОСОБА_5 ,

за участю:

прокурора ОСОБА_6 ,

обвинуваченого ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження за апеляційною скаргою прокурора Солом`янської окружної прокуратури ОСОБА_8 на вирок Солом`янського районного суду міста Києва від 08 серпня 2022 року, яким:

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Глухів, Сумської області, громадянина України, з середньо-спеціальною освітою, не одружений, не працює, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимий:

- 03.06.2011р. Великописарівським райсудом Сумської області за ч. 3 ст. 185, ст. 69 КК України до 1 року позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України звільнення від відбування покарання з випробуванням - іспитовим строком на 1 рік. 12.11.2012р. постановою Шосткинського міськрайсуду Сумської області скасовано звільнення від відбування покарання з випробуванням з направленням його для відбуття призначеного покарання в місця позбавлення волі. 23.08.2013р. звільнений по відбуттю покарання;

- 10.10.2014р. Шосткинським міськрайсудом Сумської області за ч. 2 ст. 185, ч. 2 ст. 289, ч. 3 ст. 15, ч. 2 ст. 185, ст.ст. 304, 70 КК України до 5 років позбавлення волі. 10.08.2018р. звільнений по відбуттю покарання;

- 20.06.2019р. Шосткинським міськрайсудом Сумської області за ч. 2 ст. 185 КК України до 2 місяців арешту;

- 27.02.2020р. Святошинським райсудом м. Києва за ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 185 КК України до 4 місяців арешту,-

визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України,-

В С Т А Н О В И Л А :

Як встановлено судом першої інстанції, ОСОБА_7 , в період запровадженого на території України воєнного стану, будучи неодноразово судимим та особою, яка притягується до кримінальної відповідальності, на шлях виправлення не став, належних висновків не зробив та маючи не зняту та не погашену у встановленому законом порядку судимість, повторно вчинив, умисне протиправне діяння.

Так, 10.05.2022р. приблизно об 11 год. 00 хв., ОСОБА_7 , який є особою, раніше судимою за ст. 185 КК України, перебуваючи у квартирі АДРЕСА_3 , в період воєнного стану, діючи умисно, та впевнившись у тому, що за його діями ніхто не спостерігає, викрав робот-пилосос марки «Sweeping Robot», із написом «Bowai» slim 3-in-1, білого кольору, серійний номер XAN21051011WH, вартістю 900 гривень.

Після чого, ОСОБА_7 , утримуючи при собі викрадене майно з місця скоєного кримінального правопорушення зник, розпорядившись викраденим майном на власний розсуд, чим завдав потерпілому ОСОБА_9 матеріальної шкоди на загальну суму 900 гривень.

Вироком Солом`янського районного суду міста Києва від 08 серпня 2022 року, ОСОБА_7 , визнано винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України. Призначено ОСОБА_7 , покарання у виді 6 (шести) місяців арешту на підставі ст. 69 КК України. До строку покарання ОСОБА_7 , зараховано попереднє ув`язнення з 03.06.2022 року із розрахунку - один день тримання під вартою відповідає одному дню арешту. Запобіжний захід обвинуваченому ОСОБА_7 , до набрання вироком законної сили залишено без змін - у вигляді тримання під вартою в Державній установі «Київський слідчий ізолятор». Стягнуто з ОСОБА_7 , на користь держави витрати на залучення експерта для проведення судово-дактилоскопічної експертизи у розмірі 1372 грн. 96 коп. Стягнуто з ОСОБА_7 , на користь держави витрати на залучення експерта для проведення судово-товарознавчої експертизи у розмірі 180 грн. Вирішено питання щодо речових доказів.

Не погоджуючись з вироком суду першої інстанції, прокурор Солом`янської окружної прокуратури ОСОБА_8 подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати вирок Солом`янського районного суду м. Києва від 08 серпня 2022 року та ухвалити новий вирок, яким ОСОБА_7 призначити покарання за ч. 4 ст. 185 КК України у виді позбавлення волі строком на 5 (п`ять) років.

В обґрунтування апеляційної скарги сторона обвинувачення зазначає, що оскаржуваний вирок підлягає скасуванню внаслідок невідповідності призначеного покарання ОСОБА_7 , ступеню тяжкості скоєного кримінального правопорушення та особі обвинуваченого, внаслідок м`якості.

Апелянт звертає увагу на те, що місцевий суд не врахував той факт, що обвинувачений раніше неодноразово судимий, належних висновків для себе не зробив та на шлях виправлення не став.

Також прокурор акцентує увагу суду на тому, що обвинувачений ОСОБА_7 переховувався від суду та ухвалою судді Шевченківського районного суду м. Києва оголошувався у розшук.

Крім того, хоч відповідно вимог ст. 89 КК України судимості ОСОБА_7 погашено, належних висновків для себе останній не зробив та на шлях виправлення не став.

Злочин, за яким ОСОБА_7 визнано винуватим, відносяться до категорії тяжких злочинів.

До того ж, на час скоєння злочину та розгляду справи в суді обвинувачений не працював та суспільно корисною працею зайнятий не був, що також не враховано судом першої інстанції при винесенні вироку.

Окрім цього, від обвинуваченого ОСОБА_7 надійшли заперечення на апеляційну скаргу прокурора, в яких останній просить залишити апеляційну скаргу прокурора без задоволення, а оскаржуваний вирок без змін, оскільки вирок місцевого суду повністю відповідає вимогам ст. 370 КПК України.

Заслухавши доповідь судді,

пояснення прокурора ОСОБА_6 ,який підтримав апеляційну скаргу та просив її задовольнити,

пояснення обвинуваченого ОСОБА_7 , який заперечував проти задоволення апеляційної скарги та просив залишити вирок суду першої інстанції без змін,

перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи, викладені в апеляційній скарзі, колегія суддів приходить до наступних висновків.

Відповідно до ч. 1 ст. 404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Суд першої інстанції розглянув це кримінальне провадження відповідно до ч. 3 ст. 349 КПК України, оскільки проти цього не заперечували учасники судового провадження та визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються. При цьому суд першої інстанції з`ясував, чи правильно розуміють зазначені особи зміст цих обставин, чи немає сумнівів у добровільності їх позиції, а також роз`яснив їм, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

Фактичні обставини кримінального провадження, а також доведеність винуватості ОСОБА_7 у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення учасниками процесу не оспорюються, а тому, у відповідності до ч. 1 ст. 404 КПК, апеляційним судом не переглядається.

Призначаючи обвинуваченому ОСОБА_7 покарання за ч. 4 ст.185 КК України, суд першої інстанції врахував ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, яке згідно ст. 12 КК України, відноситься до категорії тяжких злочинів, ступінь суспільної небезпеки вчиненого злочину, а також дані про особу обвинуваченого, який раніше неодноразово судимий, не працює, має постійне місце реєстрації та проживання, за місцем проживання характеризується посередньо, не одружений, має на утриманні доньку ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває. Обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченого, суд визнав його щире каяття, активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення та відшкодування завданого збитку. Обставин, що обтяжують покарання, судом не встановлено.

З урахуванням тяжкості вчиненого кримінального правопорушення та особи винного, суд на підставі ст. 69 КК України призначив ОСОБА_7 за ч. 4 ст. 185 КК України більш м`який вид основного покарання, не передбаченого санкцією ч. 4 ст. 185 КК України у виді арешту, в межах встановлених ст. 60 КК України.

Колегія суддів вважає обґрунтованими доводи апеляційної скарги прокурора про те, що суд першої інстанції неправильно застосував до обвинуваченого ОСОБА_7 положення статті 69 КК України та призначив покарання, яке не відповідає ступеню тяжкості скоєного кримінального правопорушення та особі обвинуваченого, внаслідок м`якості.

Так, статтею 50 КК України визначено, що покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженим, так і іншими особами.

Згідно положень статті 65 КК України суд призначає покарання:

1) у межах, установлених у санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини цього Кодексу, що передбачає відповідальність за вчинене кримінальне правопорушення, за винятком випадків, передбачених ч. 2 ст. 53 цього Кодексу;

2) відповідно до положень Загальної частини цього Кодексу;

3) враховуючи ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень. Більш суворий вид покарання з числа передбачених за вчинене кримінальне правопорушення призначається лише у разі, якщо менш суворий вид покарання буде недостатній для виправлення особи та попередження вчинення нею нових кримінальних правопорушень.

Підстави для призначення більш м`якого покарання, ніж це передбачено відповідною статтею Особливої частини цього Кодексу за вчинене кримінальне правопорушення, визначаються ст. 69 цього Кодексу.

Як вбачається із матеріалів кримінального провадження поза увагою суду першої інстанції залишилось те, що ОСОБА_7 раніше неодноразово судимий за вчинення умисних корисливих злочинів, зокрема 20 червня 2019 року останній засуджений Шосткинським міськрайонним судом Сумської області за ч. 2 ст. 185 КК України до 2 місяців арешту, 27 лютого 2020 року Святошинським районним судом міста Києва за ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 185 КК України до 4 місяців арешту, які, відповідно до вимог ст. 89 КК України є погашеними. Однак, ОСОБА_7 відбувши повністю покарання за вироком Святошинського районного суду міста Києва від 27.02.2020 року, 10.05.2020 скоїв новий злочин, тобто через нетривалий проміжок часу та в умовах воєнного стану, що на думку колегії суддів свідчить про те, що обвинувачений ОСОБА_7 належних висновків для себе не зробив та на шлях виправлення не став.

Колегія суддів вважає, що наведені у вироку обставини, які пом`якшують та дані про особу обвинуваченого не є такими, які істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого ним кримінального правопорушення.

За наведених обставин колегія суддів приходить до висновку про те, що суд першої інстанції при призначенні ОСОБА_7 покарання за відсутністю передбачених законом підстав застосував положення статті 69 КК України та призначив обвинуваченому більш м`яке покарання, ніж передбачено законом.

Враховуючи тяжкість вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують його покарання, колегія суддів вважає, що ОСОБА_7 за вчинене кримінальне правопорушення необхідно призначити покарання у виді позбавлення волі ближче до мінімальної межі, передбаченої санкцією ч. 4 ст. 185 КК України, що буде в даному випадку законним та справедливим, відповідатиме загальним засадам призначення покарання та буде необхідним та достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень.

Відповідно до положень ст. 409 КПК України неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність (ст. 69 КК України) є підставою для скасування або зміни судового рішення судом апеляційної інстанції.

З огляду на те, що суд апеляційної інстанції вважає за необхідне призначити ОСОБА_7 більш суворе покарання, що у відповідності до п. 2 ч. 1 ст. 420 КПК України є підставою для скасування вироку суду в цій частині та ухвалення нового вироку.

На підставі наведеного, апеляційна скарга прокурора підлягає до задоволення, а вирок Солом`янського районного суду міста Києва від 08 серпня 2022 року щодо ОСОБА_7 скасуванню в частині призначеного покарання з ухваленням в цій частині нового вироку.

Керуючись ст.ст. 615, 404, 405, 407, 418, 420 КПК України, колегія суддів,-

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу прокурора Солом`янської окружної прокуратури ОСОБА_8 - задовольнити.

Вирок Солом`янського районного суду міста Києва від 08 серпня 2022 року щодо ОСОБА_7 - скасувати в частині призначеного покарання.

Ухвалити в цій частині новий вирок, яким ОСОБА_7 призначити за ч. 4 ст. 185 КК України покарання у виді позбавлення волі строком на 5 (п`ять) років.

В решті вирок залишити без змін.

Вирок може бути оскаржено в касаційному порядку протягом трьох місяців з дня його проголошення, а обвинуваченим в той самий строк з моменту отримання судового рішення.

Судді ____________________ ___________________ _____________________

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4