ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 березня 2024 року м. Дніпро

Індустріальний районний суд міста Дніпропетровська в складі:

головуючого-судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 ,

розглянувши у підготовчому судовому засіданні Індустріального районного суду м.Дніпропетровська кримінальне провадження, яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №000268 від 01 березня 2021 року відносно:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який народився в м. Краматорську Донецької області, громадянина України, маючого середньо-спеціальну освіту, на утриманні малолітніх дітей не маючого, не одруженого, який працюючого на ПАО «НКМЗ» обрубувачем, зареєстрованого та фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.121 КК України -

ВСТАНОВИВ:

Відповідно до обвинувального акта, 28.02.2021, приблизно о 19 годині 00 хвилин, за адресою: АДРЕСА_2 , за місцем мешкання ОСОБА_6 , знаходились ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , де вживали спиртні напої також з ними перебувала ОСОБА_11 .

Цього ж дня, приблизно о 20 годині 30 хвилин, ОСОБА_9 та ОСОБА_10 пішли з вищевказаної квартири, а ОСОБА_6 , ОСОБА_7 та ОСОБА_8 залишились вживати спиртні напої.

28.02.2021, приблизно о 21 годині 00 хвилин, під час вживання спиртних напоїв у кухні вищевказаної квартири ОСОБА_6 почав нецензурно виражатись на адресу ОСОБА_8 в результаті чого між ними сталася сварка, в ході якої ОСОБА_7 зателефонувала своєму приятелю ОСОБА_4 та повідомили про даний конфлікт. В ході телефонної розмови ОСОБА_4 попросив надати слухавку ОСОБА_6 , в результаті їх подальшого спілкування між чоловіками виник конфлікт на грунті раптово виниклих неприязних відносин та ОСОБА_6 поклав слухавку. В цей час у ОСОБА_4 виник злочинний умисел, спрямований на спричинення ОСОБА_6 тяжких тілесних ушкоджень.

28.02.2021 року, приблизно о 21 годині 45 хвилин, ОСОБА_6 знаходячись у квартирі, почув удари по вхідних дверях. Далі ОСОБА_6 відчинив вхідні двері квартири та побачив ОСОБА_4 , який вирішив прийти до ОСОБА_6 , з метою спричинення останньому тяжких тілесних ушкоджень, при цьому тримав у своїй правій руці кухонний ніж.

Реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на спричинення тяжких тілесних ушкоджень ОСОБА_6 , перебуваючи на другому поверсі будинку АДРЕСА_3 , не бажаючи настання смерті іншій людині, тримаючи у правій руці ніж, ОСОБА_4 умисно наніс два удари ножом у черевну порожнину ОСОБА_6 .

В результаті умисних противоправних дій ОСОБА_4 потерпілому ОСОБА_6 заподіяно наступні тілесні ушкодження проникаюче колото-різане поранення черевної порожнини з пошкодженням шлунково-ободової зв`язки із наявністю шкірної рани передньої черевної стінки зліва від серединної лінії і нижче реберної дуги, яке відноситься до тяжких тілесних ушкоджень, як небезпечні для життя в момент їх спричинення; непроникаюча колото-різана рана передньої черевної стінки зліва в навколо пупкової області, яка відноситься до легких тілесних ушкоджень, які потягнули за собою короткочасний розлад здоров`я, які потребують для свого загоєння строк понад 6-ти, але не більше 21-го дня (3-ох тижнів).

Отримані тілесні ушкодження знаходяться в прямому причинно-наслідковому зв`язку з діями ОСОБА_4

01 лютого 2022 року між прокурором Краматорської окружної прокуратури та обвинуваченим ОСОБА_4 в порядку, передбаченому ст.ст.468,469,472 КПК України, укладено угоду про визнання винуватості.

Згідно із даною угодою, прокурор та обвинувачений ОСОБА_4 дійшли згоди щодо формулювання обвинувачення, всіх істотних для даного кримінального провадження обставин та правової кваліфікації дій обвинуваченого ОСОБА_4 за ч.1 ст.121 КК України. Обвинувачений повністю визнав свою винуватість у зазначеному діянні. Сторони погоджуються на призначення наступного покарання ОСОБА_4 за ч.1 ст.121 КК України у виді позбавлення волі на строк 5 років зі звільненням останнього від відбування покарання на підставі ст.ст.75,76 КК України із встановленням іспитового строку.

Розглядаючи в порядку п.1 ч.3 ст.314 КПК України питання про можливість затвердження даної угоди про визнання винуватості, суд виходить з наступного.

Відповідно до правил ст.469 КПК України угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена щодо кримінальних проступків, злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам. Укладення угоди про визнання винуватості у кримінальному провадженні щодо уповноваженої особи юридичної особи, яка вчинила кримінальне правопорушення, у зв`язку з яким здійснюється провадження щодо юридичної особи, а також у кримінальному провадженні щодо кримінальних правопорушень, внаслідок яких шкода завдана державним чи суспільним інтересам або правам та інтересам окремих осіб, у яких беруть участь потерпілий або потерпілі, не допускається, крім випадків надання всіма потерпілими письмової згоди прокурору на укладення ними угоди.

У підготовчому судовому засіданні прокурор просив затвердити угоду про визнання винуватості оскільки вона не суперечить вимогам кримінального процесуального законодавства України і призначити обвинуваченому ОСОБА_4 узгоджену в угоді міру покарання.

Обвинувачений ОСОБА_4 також просив затвердити угоду про визнання винуватості і призначити узгоджену в ній міру покарання. При цьому ОСОБА_4 беззастережно визнав себе винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.121 КК України за викладених в обвинувальному акті обставин.

Захисник обвинуваченого просив угоду про визнання винуватості затвердити, зазначивши, що вона відповідає вимогам КПК України, а її наслідки роз`яснені обвинуваченому.

Обвинуваченому ОСОБА_4 судом було роз`яснено та ним усвідомлено, що наслідком укладення та затвердження угоди є його відмова від здійснення прав, передбачених п.1 ч.4 ст.474 КПК України, а саме: права на судовий розгляд, під час якого прокурор зобов`язаний довести кожну обставину щодо кримінального правопорушення, у вчиненні якого його обвинувачують, також усвідомлено, що наслідком укладення та затвердження угоди є обмеження його права оскарження вироку згідно з положеннями статей 394 та 424 цього Кодексу, а саме: можливість оскарження вироку лише з підстав призначення судом покарання суворішого, ніж узгоджене сторонами угоди; ухвалення вироку без його згоди на призначення покарання; невиконання судом вимог, встановлених частинами 5-7 статті 474 цього Кодексу, в тому числі - не роз`яснення наслідків укладення угоди.

Судом встановлено, що дана угода про визнання винуватості за своїм змістом та порядком укладення відповідає вимогам ст.ст.468-470 КПК України, в тому числі - щодо правової кваліфікації кримінального правопорушення та щодо узгодженої міри покарання, яка передбачена санкцією цієї статті.

Суд переконався, що укладення угоди є добровільним, тобто згідно зі ч.6 ст.474 КПК України не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.

Також судом було встановлено, що умови угоди відповідають інтересам суспільства, не порушують права, свободи чи інтереси сторін або інших осіб, наявні фактичні підстави для визнання винуватості обвинуваченим.

Таким чином суд вважає доведеним вчинення ОСОБА_4 кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.121 КК України спричиненні тяжких тілесних ушкоджень, небезпечних для життя потерпілого в момент заподіяння.

Узгоджене сторонами покарання відповідає загальним правилам призначення покарань, передбаченим КК України.

Міра покарання, яка узгоджена сторонами, є достатньою для виправлення та перевиховання обвинуваченого і відповідає загальним засадам призначення покарання. При призначені покарання враховано обставини, передбачені ст.66-67 КК України, які пом`якшують та обтяжують покарання.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.66 КК України обставиною, яка пом`якшує покарання обвинуваченому ОСОБА_4 є щире каяття.

Відповідно до ст.67 КК України обставиною, яка обтяжує покарання обвинуваченому ОСОБА_4 є вчинення злочину у стані алкогольного сп`яніння.

Таким чином, за наслідками розгляду угоди в судовому засіданні під час підготовчого судового провадження, суд, перевіривши відповідність угоди вимогам кримінального процесуального закону, врахувавши заслухані доводи сторін кримінального провадження, приходить до висновку про наявність підстав для прийняття рішення про затвердження угоди про визнання винуватості між сторонами кримінального провадження: про призначення обвинуваченому узгодженої сторонами міри покарання за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.121 КК України та ухвалення обвинувального вироку.

Долю речових доказів суд вирішує відповідно до ст.100 КПК України.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст.314,368,369,370,371,374,376,395,472,474,475 КПК України, суд -

УХВАЛИВ:

Затвердити угоду про визнання винуватості від 01 лютого 2022 року, укладену між прокурором Краматорської окружної прокуратури Донецької області та обвинуваченим ОСОБА_4 .

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.121 КК України та призначити йому покарання у виді позбавлення волі на строк 5 (п`ять) років.

На підставі ст.75 КК України ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , звільнити від відбування призначеного покарання з випробуванням та встановити йому іспитовий строк тривалістю 1 (один) рік.

Згідно ст.76 КК України покласти на ОСОБА_4 наступні обов`язки:

- періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи;

- не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Речові докази: ніж з плямами бурого кольору та змиви - знищити.

Вирок суду може бути оскаржений до судової палати з кримінальних справ Дніпровського апеляційного суду протягом 30 днів з моменту проголошення, а особою, відносно якої винесено обвинувальний вирок, у той же строк з дня вручення копії вироку.

Згідно п.1 ч.4 ст.394 КПК України вирок суду першої інстанції на підставі угоди між прокурором та обвинуваченим про визнання винуватості може бути оскаржений в апеляційному порядку обвинуваченим, його захисником, законним представником виключно з підстав: призначення судом покарання, суворішого, ніж узгоджене сторонами угоди; ухвалення вироку без його згоди на призначення покарання; невиконання судом вимог, встановлених ч.ч.4,6,7 ст.474 КПК України, в тому числі не роз`яснення йому наслідків укладення угоди.

Суддя ОСОБА_1