ЧЕРНІВЕЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 квітня 2024 року м. Чернівці

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ та справ про адміністративні правопорушення Чернівецького апеляційного суду у складі:

Головуючого ОСОБА_1

Суддів ОСОБА_2

ОСОБА_3

за участю учасників судового провадження:

секретаря

судового засідання ОСОБА_4

прокурора ОСОБА_5

підозрюваного ОСОБА_6

захисника ОСОБА_7

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції апеляційні скарги захисників ОСОБА_7 та ОСОБА_8 в інтересах підозрюваного ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Вижницького районного суду Чернівецької області від 29 березня 2024 року про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою стосовно:

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , неодруженого, з середньою спеціальною освітою, не працевлаштованого, раніше не судимого,

який підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.307 КК України,-

У С Т А Н О В И Л А:

Короткий зміст оскарженого судового рішення.

Ухвалою слідчого судді Вижницького районного суду Чернівецької області від 29 березня 2024 року задоволено клопотання слідчого СВ Вижницького РВП ОСОБА_9 , погоджене прокурором Вижницької окружної прокуратури ОСОБА_5 та застосовано до підозрюваного ОСОБА_6 запобіжний захід у виді тримання під вартою строком до 16 год 07 хв 26 травня 2024 року.

Строк тримання під вартою встановлено рахувати з моменту затримання 16 год 07 хв 28 березня 2024 року.

Визначено підозрюваному ОСОБА_6 заставу в розмірі 151 400 грн та покладено на нього відповідні обов`язки.

Вимоги апеляційної скарги та узагальнені доводи апелянта.

На вказану ухвалу захисники ОСОБА_7 та ОСОБА_8 подали апеляційні скарги.

У своїй апеляційній скарзі захисник ОСОБА_7 просить скасувати ухвалу та обрати відносно ОСОБА_6 запобіжний захід не пов`язаний з триманням під вартою.

Захисник ОСОБА_8 просить обрати щодо підозрюваного ОСОБА_6 запобіжний захід у виді домашнього арешту, а у разі залишення запобіжного заходу без змін зменшити розмір застави до 20 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

________________________________________________________________________________

ЄУНСС: 713/844/24 Головуючий у І інстанції: ОСОБА_10

Провадження №11-сс/822/102/24 Суддя-доповідач: ОСОБА_1 .

На підтвердження своїх апеляційних вимог, захисники вказують, що ризики, заявлені прокурором, є надуманими та не доведеними. ОСОБА_6 не має наміру ухилятися від органів досудового розслідування та суду, готовий з`являтися на першу вимогу та виконувати обов`язки, визначені ухвалою суду.

Вказують, що ОСОБА_6 має міцні соціальні зв`язки, постійно проживає з батьками в смт Берегомет, позитивно характеризується по місцю проживання, раніше не судимий, має певні захворювання, що підтверджуються відповідними документами та його мати має хронічне захворювання.

Захисник ОСОБА_7 просить врахувати, що ОСОБА_6 хоч і не офіційно, однак працевлаштований, має постійне джерело доходів, що дозволяє йому утримувати себе та допомагати батькам, передусім матері, яка важко хворіє.

Окрім того, захисник ОСОБА_8 зазначає, що підозра є необґрунтованою, оскільки наявна провокація злочину.

Крім того, вказують, що визначений розмір застави є непомірним для підозрюваного та його родини, матеріальний стан якої є складним.

Вказані обставини захист вважає такими, що дають підстави для зміни запобіжного заходу на більш м`який або зменшення розміру застави.

Обставини, встановлені судом першої інстанції.

Згідно ухвали слідчого судді, ОСОБА_6 , 01.03.2024 року, біля 15.00 год, маючи корисливий умисел, спрямований на незаконний збут психотропної речовини, обіг якої обмежено амфетамін та особливо небезпечної психотропної речовини, обіг якої заборонено МДМА (3,4-метилендіоксиметамфетамін), прибув на одну із вулиць селища Берегомет Вижницького району, Чернівецької області.

Далі, ОСОБА_6 , реалізуючи вказаний умисел, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи і бажаючи настання суспільно-небезпечних наслідків, знаходячись на одній із вулиць селища Берегомет Вижницького району Чернівецької області, о 15.00 год. незаконно збув особі, яка в матеріалах кримінального провадження значиться ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , жителем АДРЕСА_2 , психотропну речовину, обіг якої обмежено - амфетамін та особливо небезпечну психотропну речовину, обіг якої заборонено - МДМА (3,4-метилендіоксиметамфетамін) за грошові кошти в сумі 2000,00 грн, яку раніше незаконно придбав та зберігав з метою збуту при невстановлених обставинах.

Загальна маса збутої психотропної речовини ОСОБА_6 амфетаміну склала 0,7320 грам. Загальна маса збутої особливо небезпечної психотропної речовини ОСОБА_6 - МДМА (3,4-метилендіоксиметамфетамін) склала 0,1383 грам.

Крім того, ОСОБА_6 , 28.03.2024 року, біля 16.00 год., маючи корисливий умисел, спрямований на повторний незаконний збут наркотичних засобів та психотропної речовини, прибув на АДРЕСА_1 .

Далі, ОСОБА_6 , реалізуючи вказаний умисел, усвідомлюючи суспільно -небезпечний характер своїх дій, передбачаючи і бажаючи настання суспільно-небезпечних наслідків, незаконно повторно збув особі, яка в матеріалах кримінального провадження значиться ОСОБА_11 , порошкоподібну речовину білого кольору в чотирьох згортках із фольги, за грошові кошти у сумі 2000,00 грн, яку він раніше повторно незаконно придбав та зберігав з метою збуту при невстановлених обставинах.

29.03.2024 року о 16.07 год. ОСОБА_6 затримано в порядку ст.208 КПК України за підозрою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.307 КК України.

29.03.2024 року ОСОБА_6 повідомлено про підозру у вчиненні ним кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.307 КК України.

Позиції учасників апеляційного провадження.

Захисник ОСОБА_7 та підозрюваний ОСОБА_6 підтримали подану апеляційну скаргу та просили задовольнити.

Захисник ОСОБА_8 в апеляційній скарзі просив розгляд справи проводити за його відсутності.

Прокурор заперечив проти задоволення апеляційної скарги захисту та просив залишити без змін ухвалу слідчого судді.

Мотиви Суду.

Заслухавши суддю-доповідача, який виклав зміст ухвали та вимоги апеляційної скарги, позиції учасників апеляційного провадження, перевіривши матеріали судового провадження, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла наступних висновків.

Згідно ч.1 ст.404 КПК України, апеляційний суд переглядає рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Відповідно до ст.370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 177 КПК України підставою для застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків.

Розглядаючи клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою для прийняття законного і обґрунтованого рішення, суд, відповідно до ст. 178 КПК України та практики Європейського суду з прав людини, повинен врахувати тяжкість кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється особа та особисті обставини життя особи, які можуть свідчити на користь збільшення (зменшення) ризику переховування від правосуддя чи інших способів неналежної процесуальної поведінки.

Відповідно до положень ч. 1 ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 КПК України, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 КПК України.

Відповідно до п.4 ч.2 ст.183 КПК України, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою може бути застосований до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.

Відповідно до вимог ст.194 КПК України, під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Колегія суддів вважає, що зазначені вимоги слідчим суддею належно дотримані.

Дослідивши матеріали кримінального провадження, слідчий суддя дійшов вірного висновку про наявність сукупності вагомих доказів причетності ОСОБА_6 до вчинення інкримінованого йому кримінального правопорушення, з чим погоджується і колегія суддів.

Слідчим суддею при вирішенні питання про застосування запобіжного заходу враховано, що ОСОБА_6 підозрюється у вчиненні тяжкого кримінального правопорушення, за яке передбачено покарання у виді позбавлення волі від 6 до 10 років з конфіскацією майна, у нього відсутні міцні соціальні зв`язки неодружений, не працює, та зроблено вірний висновок про те, що застосування більш м`якого запобіжного заходу ніж тримання під вартою, буде недостатнім для запобігання ризикам, передбаченим ст.177 КПК України.

Всупереч доводам апеляційних скарг, колегія суддів вважає доведеними та неспростованими ризики, передбачені ст.177 КПК України, наведені слідчим у клопотанні про обрання запобіжного заходу.

Враховуючи тяжкість ймовірного покарання за вчинений злочин, дані про особу підозрюваного та те, що свідки по даному кримінальному провадженню проживають в одній місцевості з підозрюваним, а також матеріали, додані до клопотання про застосування запобіжного заходу, слідчий суддя обґрунтовано визнав доведеними ризики переховування від органів досудового розслідування, незаконного впливу на свідків у кримінальному провадженні, перешкоджання кримінальному провадженню іншим чином, вчинення нового кримінального правопорушення.

Колегія суддів також враховує, що підозрюваний ОСОБА_6 не працює, не має офіційних джерел доходу, не має міцних соціальних зв`язків, що свідчить про відсутність стримуючих факторів, які б запобігали наведеним ризикам.

Колегія суддів критично оцінює твердження захисту щодо недоведеності ризиків, оскільки відомості, наявні в матеріалах кримінального провадження свідчать про протилежне.

Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою має оцінюватись в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Тримання особи під вартою завжди може бути виправдано, за наявності ознак того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які, незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважають інтереси забезпечення поваги до особистої свободи.

Доводи захисту про те, що ОСОБА_6 має постійне джерело доходів та на його утриманні перебуває хвора матір, не можуть бути взяті до уваги апеляційним судом, так як відсутні документальні підтвердження цих фактів.

Тому, посилання на те, що ОСОБА_6 утримує свою матір є сумнівними.

Наявні у справі документи про стан здоров`я ОСОБА_6 , на які посилається захист, не можуть бути визнані обставинами, які перешкоджають його перебуванню під вартою, оскільки з них не встановлено даних, які б унеможливлювали його перебування в умовах слідчого ізолятора.

Доводи захисту про те, що ОСОБА_6 має постійне місце проживання та позитивно характеризується на переконання апеляційного суду, не свідчать про зменшення ризиків, передбачених ст. 177 КПК України у співвідношенні з обставинами вчиненого кримінального правопорушення та даними про особу підозрюваного, а тому не можуть бути безумовними підставами для скасування ухвали слідчого судді.

Посилання захисту на наявність провокації злочину у даному кримінальному провадженню, є безпідставними.

На стадії вирішення слідчим суддею клопотання про обрання запобіжного заходу, слідчий суддя має переконатися у наявності обґрунтованої підозри на підставі наданих доказів, які об`єктивно пов`язують особу з припустимим правопорушенням.

При цьому, обставини вчинення підозрюваним конкретних дій та доведеність його винуватості, потребують перевірки та оцінки у сукупності з іншими доказами у кримінальному провадженні під час подальшого досудового розслідування та ймовірного судового розгляду справи.

Таким чином, врахувавши наведені обставини, слідчий суддя дійшов вірного висновку, що більш м`які запобіжні заходи не забезпечать належної процесуальної поведінки підозрюваного.

Окрім того, слідчим суддею, у відповідності до вимог ч.3 ст.183 КПК України, визначено заставу, яка гарантуватиме належну процесуальну поведінку підозрюваного у разі її внесення.

Відповідно до ч.4 ст. 182 КПК України, розмір застави визначається слідчим суддею, судом з урахуванням обставин кримінального правопорушення, майнового та сімейного стану підозрюваного, інших даних про його особу та ризиків, передбачених статтею 177 КПК України. Розмір застави повинен достатньою мірою гарантувати виконання підозрюваним покладених на нього обов`язків та не може бути завідомо непомірним для нього.

Межі розміру застави залежать, зокрема, і від ступеня тяжкості злочину, у вчиненні якого особа підозрюється.

Відповідно до ст. 12 КК України злочин, передбачений ч.2 ст. 307 КК України, відноситься до тяжких злочинів, за його вчинення передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від 6 до 10 років з конфіскацією майна.

Пунктом 2 частини 5 статті 182 КПК України передбачено, що розмір застави визначається щодо особи, підозрюваної у вчиненні тяжкого злочину, від двадцяти до вісімдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Таким чином, слідчий суддя, врахувавши тяжкість вчиненого кримінального правопорушення, особу підозрюваного, обґрунтованість підозри у вчиненні злочину, наявність ризиків, передбачених ст.177 КПК України, в даному конкретному випадку, визначив заставу у розмірі 50 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що буде достатнім для забезпечення виконання підозрюваним процесуальних обов`язків та відповідає меті застосування запобіжного заходу з чим погоджується колегія суддів.

Посилання захисту на те, що визначена застава є непосильною для підозрюваного через його майновий стан, само по собі не є критерієм для визначення розміру застави і менший розмір застави не гарантуватиме виконання покладених на підозрюваного обов`язків.

При обранні запобіжного заходу, слідчий суддя врахував повною мірою обставини, які передбачені ст. 178 КПК України та на які посилається захист в апеляційній скарзі.

Таким чином, ухвала слідчого судді за своїм змістом є належно вмотивованою, обґрунтованою та законною.

Істотних порушень норм КПК України, які могли б стати підставою для скасування ухвали слідчого судді, у ході апеляційного розгляду не встановлено.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 176, 177, 178, 182, 183, 309, 404, 405, 407, 418, 419, 422 КПК України, колегія суддів,-

У Х В А Л И Л А:

Апеляційні скарги захисників ОСОБА_7 та ОСОБА_8 в інтересах підозрюваного ОСОБА_6 залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді Вижницького районного суду Чернівецької області від 29 березня 2024 року про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою до підозрюваного ОСОБА_6 залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий [підпис] ОСОБА_1

Судді [підпис] ОСОБА_2

[підпис] ОСОБА_3

Згідно з оригіналом

Суддя Чернівецького

апеляційного суду _________________ ОСОБА_1

(посада) ОСОБА_12 , підпис) (ПІБ)

04.04.2024 року

(дата засвідчення копії)