Справа № 754/4076/22 Головуючий у І інстанції ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/824/184/2024 Доповідач у 2 інстанції ОСОБА_2
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27 лютого 2024 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду у складі:

головуючого - судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі ОСОБА_5 ,

з участю прокурора ОСОБА_6 ,

засудженого ОСОБА_7 (в режимі відеоконференції),

захисника ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Києві апеляційну скаргу засудженого ОСОБА_7 на ухвалу Деснянського районного суду м. Києва від 08 червня 2022 року,

В С Т А Н О В И Л А:

Вироком Апеляційного суду Київської області від 30 липня 2004 року ОСОБА_7 визнано винуватим у вчиненні злочинів, передбачених п.п. "а", "г", "ж", "з", "і" ст. 93 КК України (в редакції 1960 року), ч. 2 ст. 143 КК України (в редакції 1960 року), ч. 2 ст. 140 КК України (в редакції 1960 року) та призначено покарання у виді довічного позбавлення волі з конфіскацією всього майна, яке є у його власності.

Ухвалою колегії суддів Верховного суду України з кримінальних справ від 01 грудня 2005 року, вказаний вирок змінено, на підставі ст. 49 КК України за закінченням строку давності ОСОБА_7 звільнено від кримінальної відповідальності за ч. 2 ст. 143 КК України, перекваліфіковано дії з ч. 2 ст. 140 КК України (в редакції 1960 року) на ч. 2 ст. 185 КК України (в редакції 2001 року), вважати засудженим до міри покарання, визначеної судом, без конфіскації майна, вважати засудженим ОСОБА_7 п.п. "а", "г", "ж", "з", "і" ст. 93 КК України (в редакції 1960 року), ч. 2 ст. 185 КК України (в редакції 2001 року), з застосуванням ст ст 42, 43 КК України до довічного позбавлення волі з конфіскацією всього майна, яке є у його власності.

До Деснянського районного суду м. Києва надійшла заява ОСОБА_7 про перегляд за нововиявленими обставинами вироку Апеляційного суду Київської області від 30 липня 2004 року за вчинення злочинів, передбачених п.п. а,г,ж,з, і ст. 93 КК України, ч. 2 ст. 140, ч. 2 ст. 143 КК України.

Нововиявленими обставинами засуджений ОСОБА_7 називає: наявність рішення Тетіївського районного суду Київської області від 22 березня 2010 року про оголошення ОСОБА_9 , 1953 року народження, померлою; свідоцтво про смерть ОСОБА_9 , де зазначено, що вона померла ІНФОРМАЦІЯ_1 у віці 57 років. Зазначає, що дані документи свідчать про те, що на час винесення вироку ОСОБА_9 була жива. Вказана обставина, на думку засудженого, є нововиявленою і доводить неправильність та необґрунтованість вироку.

Ухвалою Деснянського районного суду м. Києва від 08 червня 2022 року відмовлено у відкритті провадження за заявою засудженого ОСОБА_7 про перегляд вироку Апеляційного суду Київської області від 30 липня 2004 року за нововиявленими обставинами.

Ухвала мотивована тим, що у заяві засудженого не вказано, яким чином рішення суду, на яке він посилається, та свідоцтво про смерть може доводити неправильність вироку та бути підставою для його перегляду. Зазначає, що вказані засудженим обставини не можуть бути визнані нововиявленими в розумінні положень ч. 2 ст. 459 КПК України.

В апеляційній скарзі з доповненнями ОСОБА_7 просить скасувати ухвалу суду та призначити новий судовий розгляд в суді першої інстанції в іншому складі суду.

В обґрунтування поданої апеляційної скарги з доповненнями засуджений вказує, що ухвала Тетіївського районного суду Київської області від 22 березня 2010 року, про оголошення ОСОБА_9 померлою, прямо доводить, що ОСОБА_9 була на час слідства жива. Крім того, це доводить і свідоцтво про смерть ОСОБА_9 від 15 грудня 2010 року. До того ж вказує на підроблення та штучне створення доказів слідчим ОСОБА_10 та ситуаційної експертизи від 22.02.2002 року експертом ОСОБА_11 .

Заслухавши доповідь судді, засудженого та його захисника, які підтримали доводи апеляційної скарги, прокурора, який заперечив проти задоволення скарги, перевіривши матеріали скарги, дослідивши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Згідно з вимогами ч.2 ст. 459 КПК України нововиявленими обставинами визнаються: штучне створення або підроблення доказів, неправильність перекладу висновку і пояснень експерта, завідомо неправдиві показання свідка, потерпілого, підозрюваного, обвинуваченого, на яких ґрунтується вирок; скасування судового рішення, яке стало підставою для ухвалення вироку чи постановлення ухвали, що належить переглянути; інші обставини, які не були відомі суду на час судового розгляду при ухваленні судового рішення і які самі по собі або разом із раніше виявленими обставинами доводять неправильність вироку чи ухвали, що належить переглянути.

Вимогами п.4,5 ч. 2 ст.462 КПК України передбачено, що у заяві про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами зазначається обставини, що могли вплинути на судове рішення, але не були відомі та не могли бути відомі суду та особі, яка звертається із заявою, під час судового розгляду та обґрунтування з посиланням на обставини, що підтверджують наявність нововиявлених або виключних обставин, та зміст вимог особи, яка подає заяву, до суду.

Посилання заявника, що рішення Тетіївського районного суду від 22.03.2010 про оголошення ОСОБА_9 померлою та видача на підставі вказаного рішення суду свідоцтва про смерть ОСОБА_9 жодним чином не вказує, що ОСОБА_9 під час розгляду справи була жива.

Як вбачається з рішення Тетіївського районного суду від 22.03.2010 року із заявою про оголошення ОСОБА_9 померлою зверталась її дочка - ОСОБА_12 для вирішення питання по спірній квартирі. Судом було встановлено, що вироком Київського апеляційного суду від 30.07.2004 року ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_7 та ОСОБА_15 засуджено за ряд скоєних злочинів, серед яких було і вбивство матері заявниці ОСОБА_9 в березні 1999 року, при цьому тіло ОСОБА_9 не було знайдено і свідоцтво про її смерть не було виписано. Вказані обставини стали підставою для винесення рішення про оголошення ОСОБА_9 померлою та видачу свідоцтва про смерть і жодним чином не доводять наявності нововиявлених обставин у розумінні вимог ч.2 ст.459 КПК України.

Посилання заявника в апеляційній скарзі на підроблення та штучне створення доказів слідчим ОСОБА_10 та ситуаційної експертизи від 22.02.2002 експертом ОСОБА_11 , а також щодо неправдивих показань обвинуваченого ОСОБА_15 ніяким чином не обґрунтовано, а отже відсутні підстави вважати, що його заява у цій частині містить зазначення нововиявлених обставин.

Таким чином, доводи апеляційної скарги правильності висновку суду про невідповідність заяви вимогам ст..462 КПК України та про необхідність її повернення заявнику, не спростовують.

Порушень вимог кримінального процесуального закону, які б могли слугувати безумовними підставами для зміни чи скасування судового рішення, колегією суддів не встановлено.

На підставі наведеного, керуючись ст.404,405,407,419 КПК України, колегія суддів,

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу засудженого ОСОБА_7 залишити без задоволення, а ухвалу Деснянського районного суду м. Києва від 08.06.2022 року про відмову у відкритті провадження за заявою засудженого ОСОБА_7 про перегляд вироку Апеляційного суду Київської області від 30 липня 2004 року за нововиявленими обставинами - без зміни.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя: Суддя: Суддя: