Справа № 444/4644/23 Головуючий у 1 інстанції: ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/811/297/24 Доповідач: ОСОБА_2
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 червня 2024 року м. Львів

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Львівського апеляційного суду в складі:

головуючого - судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

секретаря судового засідання - ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Львові кримінальне провадження № 0000466 за апеляційною скаргою обвинуваченого ОСОБА_6 на вирок Жовківського районного суду Львівської області від 22.02.2024 року стосовно ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець м. Жовква, Львівської області, українець, громадянин України, зареєстрований та проживає: АДРЕСА_1 , не одруженого, не інваліда, з середньою освітою, який не працює, має тимчасові підробітки, непрацездатних осіб на утриманні не має, раніше не судимий,

обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст.336 КК України,

за участю:

прокурора ОСОБА_7 ,

захисника - адвоката ОСОБА_8 ,

обвинуваченого ОСОБА_6 ,

встановила:

Обвинувачений подав апеляційну скаргу на вирок Жовківського районного суду Львівської області від 22.02.2024, яким ОСОБА_6 визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 336 КК України та призначено йому покарання у вигляді позбавлення волі строком на 3 роки.

Речові докази:

- повістку на відправку на ім`я ОСОБА_6 від 20.10.2023 р., розписку про прибуття на ім`я ОСОБА_6 від 20.10.2023 р., що знаходиться в матеріалах справи - залишено при матеріалах даної кримінальної справи.

Апелянт просить змінити оскаржуваний вирок щодо нього скасувати. Вважає, що вирок прийнятий з порушенням норм матеріального і процесуального права, оскільки судом першої інстанції не було враховано дійсних обставин справи.

Обвинувачений ОСОБА_6 не заперечує, що в судовому засіданні визнав свою вину в скоєному повністю та пояснив, що не з`явився до призовного пункту ІНФОРМАЦІЯ_2 свідомо так, як проживає один з батьками які зловживають спиртними напоями, які нікому крім нього не потрібні і які потребують його догляду, бо і на вулиці можуть заснути після вжиття алкогольних напоїв. Батьки від нього матеріально залежні, він неофіційно працював на будовах з понеділка по суботи включно. Ввечері батьків пильнує, щоб щось не наробили і хату не спалили. Всього цього судом першої інстанції враховано не було.

Апелянт просить суд апеляційної інстанції неупереджено з`ясувати всі обставини справи що стосуються його обставин.

Судом першої інстанції встановлено, що ОСОБА_6 будучи достовірно обізнаним про ведення на території України воєнного стану згідно Указу Президента України від 24 лютого 2022 року №64/2022 «Про введення в Україні воєнного стану», Закону України від 24 лютого 2022 року №2102-ІХ «Про затвердження Указу Президента України «Про введення в Україні воєнного стану» на території України введено воєнний стан, який, подальшими Указами Президента України починаючи з 14 березня 2022 року, продовжувався на 90 діб, та розуміючи про обов`язок передбачений ст. 65 Конституції України, будучи військовозобов`язаним, відповідно до ст. 22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію»,маючи звання солдат рядового складу, а також будучи визнаним придатним за станом здоров`я для проходження військової служби згідно Наказу Міністерства оборони України від 14.08.2008 №402 «Про затвердження положення про військово-лікарську експертизу в збройних силах України», прибувши згідно повістки про виклик до ІНФОРМАЦІЯ_3 , що за адресою: АДРЕСА_2 , ухилився від призову на військову службу під час мобілізації, на особливий період.

ОСОБА_6 , будучи належним чином у встановленому законом порядку повідомленим працівниками вищевказаного центру про призов на військову службу під час загальної мобілізації, а також про наслідки відмови бути призваним та проходити військову службу під час мобілізації, оголошеної Указом Президента України № 69-2022 від 24.02.2022 року, із подальшими змінами, діючи всупереч вимогам ст. 65 Конституції України, ст. ст. 1, 39 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу України» від 25.03.1992 за №2232-XII, ст. 22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» від 21.10.1993 за №3543-XII, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого протиправного діяння, маючи для цього можливість та не маючи права відповідно до ст. 23 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» на відстрочку від призову за мобілізацією, реалізовуючи свій злочинний умисел, з метою ухилення від проходження військової служби під час мобілізації, на особливий період, будучи включений до поіменного списку на відправку у військову частину НОМЕР_1 , без поважних на те причин, 21.10.2023, точний час органом досудового розслідування не встановлено, умисно ухилився від відбуття у вказану частину для подальшого проходження військової служби у Збройних Силах України з ІНФОРМАЦІЯ_3 , що за адресою: АДРЕСА_2 , внаслідок чого порушив процес комплектування Збройних Сил України під час мобілізації, на особливий період, чим ухилився від призову на військову службу.

Обвинувачений ОСОБА_6 , в суді апеляційної інстанції повідомив, що на даний час він мобілізований до Збройних Сил України у зв`язку з він заявив клопотання про звільнення його від кримінальної відповідальності за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ст. 336 КК України, на підставі ст. 48 КК України, у зв`язку із зміною обстановки, та закриття кримінальне провадження № 0000466, на підставі п. 1 ч. 2 ст. 284 КПК України.

Обвинувачений ОСОБА_6 в суді апеляційної інстанції підтвердив, що правові наслідки звільнення від кримінальної відповідальності та закриття кримінального провадження йому роз`яснено адвокатом ОСОБА_8 , що він їх усвідомлює та надає беззаперечну згоду на звільнення від кримінальної відповідальності та на закриття кримінального провадження.

Заслухавши доповідь судді, виступ обвинуваченого ОСОБА_6 та його захисника- адвоката ОСОБА_8 , які підтримали заявлене обвинуваченим клопотання та просили задовольнити його, думку прокурора, який не заперечував проти задоволення клопотання та звільнення обвинуваченого від кримінальної відповідальності із закриттям кримінального провадження, перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи клопотання, колегія суддів дійшла наступного висновку.

Згідно зі ст. 404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Згідно зі ч.1 ст.285 КК України особа звільняється від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених законом України про кримінальну відповідальність.

Інститут звільнення від кримінальної відповідальності дозволяє не застосовувати жодну із форм реалізації кримінальної відповідальності до особи (осуд, покарання чи судимість).

Звільнення від кримінальної відповідальності згідно ст. 48 КК України це право, а не обов`язок суду. А застосування ст. 48 КК України є виправданим лише тоді, коли суд дійде висновку, що виправлення особи яка вчинила злочин, є можливим без фактичного застосування до неї заходів кримінально-правової репресії.

Статтею 48 КК України передбачено, що особу, яка вперше вчинила кримінальний проступок або нетяжкий злочин, крім корупційних кримінальних правопорушень, кримінальних правопорушень, пов`язаних з корупцією, порушень правил безпеки дорожнього руху або експлуатації транспорту особами, які керували транспортними засобами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебували під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, може бути звільнено від кримінальної відповідальності, якщо буде визнано, що на час кримінального провадження внаслідок зміни обстановки вчинене нею діяння втратило суспільну небезпечність або ця особа перестала бути суспільно небезпечною.

Відповідно до п. 7 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 23 грудня 2005 року № 12 «Про практику застосування судами України законодавства про звільнення особи від кримінальної відповідальності», судам слід мати на увазі, що в зазначеній статті передбачено дві самостійні підстави звільнення особи від кримінальної відповідальності - втрата суспільної небезпечності внаслідок зміни обстановки на час розслідування чи розгляду справи в суді або діянням, або особою, яка його вчинила. При цьому треба розрізняти зміну обстановки в широкому розумінні, тобто соціальних, економічних, політичних, духовних, міжнаціональних, воєнних, міжнародних, природних, організаційних, виробничих та інших процесів у масштабах країни, регіону, області, міста, району, підприємства, установи, організації, та у вузькому, - тобто об`єктивних (зовнішніх) умов життя, в яких перебувала особа на час вчинення злочину та які значною мірою позначались на її суспільній небезпечності. Для застосування ст. 48 КК України, необхідно встановити, що після вчинення певного злочину обстановка змінилася таким чином, що вчинене діяння вже не є суспільно небезпечним. Особу можна визнати такою, що перестала бути суспільно небезпечною, у разі, коли вона сама або обстановка навколо неї зазнала таких змін, що унеможливлюють вчинення нею нового злочину.

Судом першої інстанції встановлено, що ОСОБА_6 вчинив кримінальне правопорушення, яке є умисним. Він, будучи військовозобовязаним, повідомленим у передбаченому законом порядку про призов на військову службу під час загальної мобілізації, а також про наслідки відмови бути призваним та проходити військову службу під час загальної мобілізації, достовірно знаючи про загальну мобілізацію, визнаний придатним до військової служби, свідомо та відкрито відмовився від відправки у війська для проходження військової служби за загальною мобілізацією, чим вчинив кримінальне правопорушення, передбаченого ст. 336 КК України.

До суду апеляційної інстанції обвинувачений ОСОБА_6 на електронну пошту скерував заяву - клопотання з додатками:

1. Відповідь адвокату ОСОБА_8 від 03.05.2024 № 4468 зі ІНФОРМАЦІЯ_4 про те, що ОСОБА_6 , 1996 р.н., був призваний за загальною мобілізацією на військову службу у Збройні Сили України у в/ч НОМЕР_2 .

2. Копія витягу з наказу №141 від 18.03.2024 начальника ІНФОРМАЦІЯ_5 ( з основної діяльності) полковника ОСОБА_9 про призов за загальною мобілізацією на військову службу у Збройні Сили України та направлення солдата ОСОБА_6 , 1996 р.н., ВОС- 956, у в/ч НОМЕР_2 .

3. Довідка № 1003/1 від 29.04.2024 про те, що солдат ОСОБА_6 перебуває на військовій службі у в/ч НОМЕР_2 з 19.03.2024 по теперішній час, за підписом начальника штабу заступника командира в/ч НОМЕР_2 полковника ОСОБА_10 .

Отже, з моменту прийняття на військову службу, а саме з 19.03.2024 року, ОСОБА_6 набув статусу військовослужбовця особи, яка проходить військову службу та розпочав виконання військового обов`язку - проходження військової служби.

Відтак, з огляду на вищенаведене, з врахуванням тяжкості інкримінованого ОСОБА_6 кримінального правопорушення, особи обвинуваченого, який раніше до кримінальної відповідальності не притягався, і позитивно характеризується, його посткримінальної поведінки, колегія суддів приходить до висновку, що після вчинення дій, які органами досудового розслідування були кваліфіковані як кримінальне правопорушення, передбачене ст. 336 КК України - ухилення від призову за мобілізацією на особливий період, на момент апеляційного розгляду справи, змінилася обстановка, так як військовозобов`язаний ОСОБА_11 з листопада 2023 року по даний час проходить військову службу у військовій частині НОМЕР_3 , виконує свій громадянський обов`язок по захисту України, а тому вчинене ним діяння втратило суспільну небезпечність.

Вказані обставини, на переконання колегії суддів, свідчать про те, що обстановка, яка оточувала обвинуваченого на момент вчинення кримінального правопорушення, змінилася таким чином, що позитивно впливає на нього і робить маловірогідним вчинення ним нового тотожного або однорідного кримінального правопорушення. У результаті таких змін в житті обвинуваченого ОСОБА_6 істотно змінилась морально-юридична оцінка особи, у зв`язку з чим, на думку колегії суддів, втрачається доцільність застосування до нього заходів кримінально-правового впливу.

Згідно з ч.2 ст. 44 КК України - звільнення від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених цим Кодексом, здійснюються виключно судом. Порядок звільнення від кримінальної відповідальності встановлюється законом.

Так, за змістом статті 48 КК України - особу, яка вперше вчинила кримінальний проступок або нетяжкий злочин, крім корупційних кримінальних правопорушень, кримінальних правопорушень, пов`язаних з корупцією, порушень правил безпеки дорожнього руху або експлуатації транспорту особами, які керували транспортними засобами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебували під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, може бути звільнено від кримінальної відповідальності, якщо буде визнано, що на час кримінального провадження внаслідок зміни обстановки вчинене нею діяння втратило суспільну небезпечність або ця особа перестала бути суспільно небезпечною.

Згідно зі ст. 284 КПК України кримінальне провадження закривається судом у зв`язку зі звільненням особи від кримінальної відповідальності.

Частинами 1 та 4 статті 286 КПК України передбачено, що звільнення від кримінальної відповідальності за вчинення кримінального правопорушення здійснюється судом. Якщо під час здійснення судового провадження щодо провадження, яке надійшло до суду з обвинувальним актом, сторона кримінального провадження звернеться до суду з клопотанням про звільнення від кримінальної відповідальності обвинуваченого, суд має невідкладно розглянути таке клопотання.

Відповідно до ч. 3 ст. 288 КПК України суд своєю ухвалою закриває кримінальне провадження та звільняє обвинуваченого від кримінальної відповідальності у випадку встановлення підстав, передбачених законом України про кримінальну відповідальність.

Виходячи з наведеного, колегія суддів вважає обґрунтованим клопотання обвинуваченого і приходить до висновку про те, що наявні усі необхідні підстави для звільнення обвинуваченого ОСОБА_6 від кримінальної відповідальності за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ст. 336 КК України, згідно зі ст. 48 КК України, відтак, вирок суду першої інстанції підлягає скасуванню, а кримінальне провадження відносно ОСОБА_6 закриттю, відповідно до п.1 ч.2 ст. 284, ст.ст. 285, 417 КПК України.

Речові докази: повістку на відправку на ім`я ОСОБА_6 від 20.10.2023 р.; розписку про прибуття на ім`я ОСОБА_6 від 20.10.2023 р., що знаходяться в матеріалах справи - залишити при матеріалах даної кримінальної справи.

Керуючись ст.ст. 284, 285 404, 405, 407, 409, 417, 419, 424 КПК України, колегія суддів,-

постановила :

Клопотання обвинуваченого ОСОБА_6 задовольнити.

Вирок Жовківського районного суду Львівської області від 22.02.2024 року яким ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , засуджено за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ст.336 КК України скасувати.

Звільнити ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , від кримінальної відповідальності за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ст. 336 КК України, на підставі ст. 48 КК України, у зв`язку зі зміною обстановки.

Кримінальне провадження№ 0000466 стосовного ОСОБА_6 , на підставі п.1 ч.2 ст. 284 КПК України закрити.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, але може бути оскаржена в касаційному порядку протягом трьох місяців з моменту її проголошення.

Головуючий:

Судді: