Справа № 305/803/22
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22.02.2024 м. Ужгород

Закарпатський апеляційний суд у складі:

Головуючого - судді ОСОБА_1

суддів: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

за участі секретаря: ОСОБА_4 ,

учасників судового розгляду: захисника ОСОБА_5 , прокурора ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження № 11-кп/4806/523/22 за апеляційною скаргою обвинуваченого ОСОБА_7 та його захисника - адвоката ОСОБА_5 на вирок Рахівського районного суду Закарпатської області від 16 серпня 2022 року відносно обвинуваченого ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та мешканця АДРЕСА_1 , громадянина України, із середньою освітою, тимчасово не працюючого, одруженого, який має на утриманні 3 неповнолітніх дітей, не судимого, у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.246 КК України,

В С Т А Н О В И В:

Вироком Рахівського районного суду Закарпатської області від 16 серпня 2022 року ОСОБА_7 визнано винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.246 КК України та призначено покарання у виді 1000 (однієї тисячі) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 (сімнадцять тисяч) гривень.

Стягнуто з ОСОБА_7 на користь держави 1372 (одну тисячу триста сімдесят дві) гривні 96 копійок процесуальних витрат за проведення судової експертизи №СЕ-19/107-22/2924-ЕК від 28.04.2022 року.

Після набрання вироком законної сили, ухвалено скасувати арешт на майно, який накладений на підставі ухвали слідчого судді від 22.02.2022 року (справа № 305/344/22).

Речові докази по справі, а саме: автомобіль марки «ЗИЛ-131» з державним номерним знаком НОМЕР_1 , власником якого згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_2 є ОСОБА_8 , мешканець АДРЕСА_1 ; деревину породи бук та граб об`ємом 3 м3, які передані на відповідальне зберігання ОСОБА_9 ; свідоцтво серії НОМЕР_2 про реєстрацію транспортного засобу марки «ЗИЛ-131» з державним номерним знаком НОМЕР_1 , яке зберігається при матеріалах кримінального провадження - після набрання вироком законної сили ухвалено передати на потреби Збройних Сил України.

Згідно ухвали суду від 22.08.2022 року про виправлення описки у вироку від 16.08.2022 року четвертий абзац резолютивної частини вироку Рахівського районного суду Закарпатської області від 16.08.2022 року, викладено у наступній редакції:

«На підставі положень статей 96-1, 96-2 КК України, речові докази по справі, а саме: автомобіль марки «ЗИЛ-131» з державним номерним знаком НОМЕР_1 , власником якого згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_2 є ОСОБА_8 , мешканець АДРЕСА_1 ; деревину породи бук та граб об`ємом 3 м3, які передані на відповідальне зберігання ОСОБА_9 ; свідоцтво серії НОМЕР_2 про реєстрацію транспортного засобу марки «ЗИЛ-131» з державним номерним знаком НОМЕР_1 , яке зберігається при матеріалах кримінального провадження - після набрання вироком законної сили ухвалено передати на потреби Збройних Сил України.

Згідно з вироком, ОСОБА_7 , обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення за таких обставин.

19 лютого 2022 року, близько 19-ї години, ОСОБА_7 , порушуючи встановлений порядок охорони, раціонального використання та відновлення лісу, без передбаченого законом дозволу, у порушення вимог ст. 69 Лісового кодексу України, маючи умисел, спрямований на незаконну порубку дерев, не маючи лісорубного квитка (ордера), приїхав на вантажному автомобілі «Зил-131» з номерним знаком НОМЕР_1 , до лісового масиву, що знаходиться у кварталі 48 виділу 15 Лужанського лісництва ДП «Великобичківське ЛМГ», біля смт. Великий Бичків Рахівського району Закарпатської області, де за допомогою бензопили невстановленої марки, шляхом повного відокремлення стовбура від кореня, здійснив незаконну порубку п`яти сироростучих дерев породи «Бук» та одного сироростучого дерева породи «Граб», після чого, скориставшись допомогою свого знайомого ОСОБА_10 , який не був обізнаний у протиправності вчинюваного ОСОБА_7 діяння, перемістив незаконно зрубану деревину до лісової стежки поблизу, де під час завантаження вказаної деревини на вантажний автомобіль «Зил-131» з номерним знаком НОМЕР_1 , протиправні дії ОСОБА_7 були виявлені майстром лісу Лужанського лісництва ДП «Великобичківське ЛМГ» ОСОБА_11 .

У результаті вищевказаних дій ОСОБА_7 , заподіяно істотної шкоди довкіллю та державі в особі ДП «Великобичківське ЛМГ» на суму 39322,98 гривень.

Не погоджуючись із вироком місцевого суду обвинувачений ОСОБА_7 та його захисник - адвокат ОСОБА_5 звернулися до апеляційного суду з апеляційною скаргою в якій зазначили, що при ухваленні оскаржуваного вироку із застосуванням спеціальної конфіскації, судом першої інстанції не взято до уваги того факту, що власником автомобіля марки «ЗИЛ-131», з державним номерним знаком НОМЕР_1 , являється не обвинувачений ОСОБА_7 , власником вказаного автомобіля є ОСОБА_8 , відповідно до ст.321 ЦПК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Вважають, що суд першої інстанції проаналізувавши всі обставини справи, особу обвинуваченого, пом`якшуючі обставини та інші матеріали, що містяться у кримінальному провадженні мав всі підстави щодо незастосування спеціальної конфіскації вантажного автомобіля марки «ЗИЛ-131», як єдиного джерела доходів сім`ї обвинуваченого ОСОБА_7 . Просять суд, оскаржуваний вирок суду в частині застосування спеціальної конфіскації щодо вантажного автомобіля марки «ЗИЛ-131», з державним номерним знаком НОМЕР_1 , власником якого являється ОСОБА_8 , що зберігається при матеріалах кримінального провадження, скасувати. В решті вирок суду залишити без змін.

Заслухавши суддю-доповідача, захисника ОСОБА_5 , який підтримав доводи апеляційної скарги та просив її задовольнити, думку прокурора, перевіривши та обговоривши доводи апеляційної скарги, дослідивши матеріали судового провадження, колегія суддів приходить до наступного висновку.

Відповідно до ст. 370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим та вмотивованим, тобто ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених КПК України; ухвалене на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до вимог ст. 94 КПК України; з наведенням належних і достатніх мотивів та підстав його ухвалення.

Зі змісту апеляційної скарги вбачається, що висновки суду першої інстанції про доведеність вини ОСОБА_7 , кваліфікацію його дій за ч.1 ст. 246 КК України захисником не оспорюється і апеляційним судом, з огляду на положення ст. 404 КПК України, не перевіряються, у зв`язку з чим визнаються обґрунтованими і належним чином вмотивованими, такими, що ґрунтуються на матеріалах та фактичних обставинах кримінального провадження.

Натомість, доводи апеляційної скарги захисника, що вирок в частині вирішення речових доказів не відповідає вимогам ст. 374 КПК України, колегія суддів вважає обґрунтованими через наступне.

Відповідно до п.2 ч.4 ст. 374 КПК України у резолютивній частині обвинувального вироку зазначається, з-поміж іншого, рішення щодо речових доказів і документів та спеціальної конфіскації.

За приписами п. 1 ч. 9 ст. 100 КПК України під час ухвалення судового рішення, яким закінчується кримінальне провадження, судом вирішується питання про спеціальну конфіскацію та долю речових доказів і документів. При цьому майно, яке було використане як засіб чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення, конфіскуються.

Питання про спеціальну конфіскацію та долю речових доказів і документів, які були надані суду, вирішується судом під час ухвалення судового рішення, яким закінчується кримінальне провадження. Такі докази і документи повинні зберігатися до набрання рішенням законної сили. У разі закриття кримінального провадження слідчим або прокурором питання про спеціальну конфіскацію та долю речових доказів і документів вирішується ухвалою суду на підставі відповідного клопотання, яке розглядається згідно із статтями 171-174 цього Кодексу.

Статтею 96-1 КК України передбачено, що спеціальна конфіскація полягає у примусовому безоплатному вилученні за рішенням суду у власність держави грошей, цінностей та іншого майна у випадках, визначених цим Кодексом, за умови вчинення умисного кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого Особливою частиною цього Кодексу, за які передбачено основне покарання у виді позбавлення волі або штрафу понад три тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, а так само передбаченого частиною першою статті 150, статтею 154, частинами другою і третьою статті 159-1, частиною першою статті 190, статтею 192, частиною першою статей 204, 209-1, 210, частинами першою і другою статей 212, 212-1, частиною першою статей 222, 229, 239-1, 239-2, частиною другою статті 244, частиною першою статей 248, 249, частинами першою і другою статті 300, частиною першою статей 301, 302, 310, 311, 313, 318, 319, 362, статтею 363, частиною першою статей 363-1, 364-1, 365-2 цього Кодексу.

Спеціальна конфіскація застосовується на підставі: 1) обвинувального вироку суду; 2) ухвали суду про звільнення особи від кримінальної відповідальності; 3) ухвали суду про застосування примусових заходів медичного характеру; 4) ухвали суду про застосування примусових заходів виховного характеру.

Спеціальна конфіскація не може бути застосована до майна, яке перебуває у власності добросовісного набувача.

Спеціальна конфіскація не застосовується до грошей, цінностей та іншого майна, зазначених у цій статті, які згідно із законом підлягають поверненню власнику (законному володільцю) або призначені для відшкодування шкоди, завданої кримінальним правопорушенням.

Як вбачається з матеріалів провадження, у тому числі вказується у резолютивній частині вироку вантажний автомобіль марки «ЗИЛ-131» з державним номерним знаком НОМЕР_1 , власником якого згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_2 є ОСОБА_8 , мешканець АДРЕСА_1 , є засобом вчинення злочину, тому підлягає конфіскації.

Апеляційний суд вважає, що вирішуючи питання про долю речових доказів (автомобіля), суд першої інстанції залишив поза увагою положення ч. 5 ст. 96-2 КК України, якими передбачено, що спеціальна конфіскація не застосовується до грошей, цінностей та іншого майна, зазначених у цій статті, які згідно із законом підлягають поверненню власнику (законному володільцю).

Апеляційний суд звертає увагу на те, що санкцією ч. 1 ст. 246 КК України не передбачено покарання у виді конфіскації майна.

Відповідно до частини четвертої статті 96-2 КК України, спеціальна конфіскація застосовується у разі, якщо гроші, цінності та інше майно були підшукані, виготовлені, пристосовані або використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення, лише у випадках, якщо власник знав про їх незаконне використання.

Місцевий суд, конфісковуючи автомобіль, не врахував зазначені вище нормативно-правові акти, не з`ясував хто є власником автомобіля та чи знав власник автомобіля про його незаконне використання.

Конвенцією, зокрема ст. 1 Першого протоколу до неї (1952 р.) передбачено право кожної фізичної чи юридичної особи безперешкодно користуватися своїм майном, не допускається позбавлення особи її власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права, визнано право держави на здійснення контролю за користуванням майном відповідно до загальних інтересів або для забезпечення сплати податків чи інших зборів або штрафів. Гарантії здійснення права власності та його захисту закріплено й у вітчизняному законодавстві.

Відповідно до ч. 4 ст. 41 Конституції України, ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого майнового права та інтересу.

Тому, апеляційна скарга підлягає задоволенню, а вирок суду першої інстанції у частині спеціальної конфіскації щодо вантажного автомобіля марки «ЗИЛ-131» з державним номерним знаком НОМЕР_1 , - зміненню, а у решті вирок підлягає залишенню без зміни.

Керуючись ст.ст. 376, 404, 405, 407, 418, 419 КПК України, апеляційний суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_7 та його захисника - адвоката ОСОБА_5 - задовольнити.

Вирок Рахівського районного суду Закарпатської області від 16 серпня 2022 року відносно обвинуваченого ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 246 КК України, - змінити.

Виключити з резолютивної частини вироку посилання на застосування спеціальної конфіскації щодо вантажного автомобіля марки «ЗИЛ-131» з державним номерним знаком НОМЕР_1 , власником якого згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_2 є ОСОБА_8 , мешканець АДРЕСА_1 .

В решті вирок залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту ї проголошення і на неї може бути подана касаційна скарга безпосередньо до Касаційного кримінального суду в складі Верховного Суду протягом трьох місяців із дня її проголошення.

Судді