Справа № 127/6787/24
Провадження № 1-кс/127/3014/24
У Х В А Л А

Іменем України

01 березня 2024 року м. Вінниця

Вінницький міський суд Вінницької області в складі:

слідчого судді: ОСОБА_1 ,

секретар судового засідання: ОСОБА_2

за участю:

прокурора: ОСОБА_3 ,

підозрюваного: ОСОБА_4 ,

захисника: адвоката ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання старшого слідчого слідчого управління Головного управління національної поліції у Вінницькій області капітана поліції ОСОБА_6 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, щодо підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Черкаси, громадянина України, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого, який підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 191 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

Старший слідчий слідчого управління Головного управління національної поліції у Вінницькій області капітан поліції ОСОБА_6 29.02.2024 звернулась до суду з клопотанням, погодженим з прокурором ОСОБА_3 , про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, щодо підозрюваного ОСОБА_4 .

Клопотання мотивовано тим, що слідчим управлінням Головного управлінням Національної поліції у Вінницькій області проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні, відомості якого внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000502 від 23.06.2023, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 191, ч. 5 ст. 191, ч. 2 ст. 364 КК України.

В межах даного кримінального провадження 28 лютого 2024 року ОСОБА_4 обґрунтовано повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 191 КК України.

Підозрюваний ОСОБА_4 вчинив особливо тяжкий злочин, за який законом передбачено покарання у вигляді позбавлення волі строком до 12 років з позбавленням права обіймати певні посади чи займатися певною діяльністю на строк до трьох років та з конфіскацією майна, що зумовлює необхідність обрання останньому міри запобіжного заходу. При цьому існують ризики, передбачені п. п. 1, 2, 3, ч. 1 ст. 177 Кримінального процесуального кодексу України, що полягає у тому, що підозрюваний ОСОБА_4 може переховуватись від органів досудового розслідування, знищити, сховати або спотворити документи, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення та незаконно впливати на можливих свідків та підозрюваних у вказаному кримінальному провадженні.

Зокрема, існує високий ступінь ризику того, що ОСОБА_4 під страхом ймовірної кримінальної відповідальності переховуватиметься від органу досудового розслідування, суду. З огляду на те, що санкція інкримінованої ОСОБА_4 статті вчиненого злочину є такою, що спроможна в значній мірі обмежити його права й свободи, в тому числі право на свободу пересування, то думки останнього з приводу можливої ізоляції до установи виконання покарань закритого типу сприятимуть наявності ризику, передбаченого п. 1 ч. 1 ст. 177 Кримінального процесуального кодексу України.

Окрім цього, доведеність вини ОСОБА_4 у вчинені злочину передбаченого ч. 5 ст. 191 КК України, в значній мірі базуватиметься на показах свідків, в тому числі працівників ДП ДГ «Корделівське». З огляду на це ОСОБА_4 , перебуваючи поза умовами ізоляції, намагатиметься здійснювати вплив на свідків для викривлення обставин кримінальних правопорушень на власну користь, у зв`язку з тим, що при призначенні покарання за злочин судом може бути застосована міра покарання у виді позбавлення волі на певний строк. Усе це вплине на повноту, всебічність розслідування кримінального провадження, у зв`язку з цим існує ризик, передбачений п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Ризик незаконного впливу на свідків також є досить обґрунтованим з огляду на те, що підозрюваний виконує обов`язкі директора ДП ДГ «Корделівське». Ця посада наділяє йому певними організаційно-розпорядчими і адміністративними функціями, в тому числі по відношенню до інших працівників ДП, тому ризик впливу на свідків обумовлюється також можливим авторитетом підозрюваного до інших осіб.

Сформовані під час спільної праці дружні, приятельські стосунки, або відносини, які випливають із почуття поваги та авторитету, мають зазвичай тривалий характер і формують сталі соціальні зв`язки, що є вагомим фактором для схиляння працівників ДП ДГ «Корделівське» чи працівників ТОВ та ФОП, з якими співпрацювало останнє, до дачі показів на користь підозрюваного ОСОБА_4 .

Окрім цього, доведеність вини ОСОБА_4 у вчинені злочину, передбаченого ч. 5 ст. 191 КК України, в значній мірі базуватиметься на зібраних в ході досудового розслідування документах, які зберігаються в ДП ДГ «Корделівське». При цьому підозрюваний ОСОБА_4 є працівником підприємства, тобто має безперешкодний доступ до документів, які мають суттєве значення для доведення вини останнього, а отже ризик передбачений п. 2 ч. 1 ст. 177 КПК України, що полягає у знищенні, прихованні або спотворенні документів є досить обґрунтованим та вмотивованим.

Оскільки досудовим розслідуванням установлено, що діями ОСОБА_4 заподіяно шкоду Державі в особі ДП «ДГ «Корделівське» ІК НААН в сумі 1 636 385,54 грн., враховуючи тяжкість вчиненого злочину та матеріальне становище ОСОБА_4 , найбільш дієвим, відповідно до вимог абзацу 2 ч. 5 ст. 182 КПК України, буде розмір застави в межах завданих збитків, а саме 1 636 385,54 грн.

Беручи до уваги вищевикладене, існування ризиків, передбачених п. п. 1, 2, 3 ч. 1 ст. 177 КПК України та неможливість запобігти вищевказаним ризикам шляхом застосування більш м`яких запобіжних заходів, ніж тримання під вартою, а тому слідчий, за погодженням з прокурором, звернувся до суду з вказаним клопотанням та просив його задовольнити.

Прокурор ОСОБА_3 у судовому засіданні клопотання підтримав, просив застосувати до підозрюваного ОСОБА_4 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою з визначенням застави в розмірі 1 636 385,54 грн.

Підозрюваний ОСОБА_4 та його захисник адвокат ОСОБА_5 в письмових запереченнях та в судовому засіданні заперечували проти задоволення клопотання посилаючись на необґрунтованість підозри та недоведеність вини, а також недоведеності будь-яких ризиків, а тому просили відмовити у задоволенні клопотання

Суд, дослідивши вказане клопотання, матеріали кримінального провадження №0000502, заслухавши думку прокурора, пояснення підозрюваного та його захисника, дійшов висновку про наявність підстав для задоволення клопотання, з огляду на наступне.

Відповідно до частини першої статті 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводяться надані сторонами кримінального провадження докази обставин, які свідчать про: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального провадження; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 КПК України, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Згідно з часиною першою статті 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам

1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду;

2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення;

3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні;

4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином;

5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

За приписами частини другої статті 177 КПК України підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.

Статтею 183 КПК України передбачено, що тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу.

З матеріалів справи вбачається, що слідчим управлінням Головного управлінням Національної поліції у Вінницькій області проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні, відомості якого внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000502 від 23.06.2023, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 191, ч. 5 ст. 191, ч. 2 ст. 364 КК України.

Зокрема, досудовим розслідуванням встановлено, що Державне підприємство «Дослідне господарство «Корделівське» Інституту картоплярства Національної академії аграрних наук України (далі ДП «ДГ «Корделівське» ІК НААН/Підприємство) (, юридична адреса: Вінницька область, Калинівський район, с. Корделівка, вул. Перемоги, 1) діє на підставі Статуту затвердженого президентом НААН України ОСОБА_7 від 26 березня 2018 року.

Відповідно до наказу НААН України № 342-к від 1 вересня 2021 року на посаду директора ДП «ДГ «Корделівське» ІК НААН призначено ОСОБА_8 .

Крім того, між президентом Національної академії аграрних наук України ОСОБА_7 та ОСОБА_8 25.03.2021 укладено контракт, як з керівником підприємства, що є у державній власності.

Відповідно до вказаного контракту, керівник зобов`язується безпосередньо і через адміністрацію підприємства здійснювати поточне управління підприємством, забезпечувати його високоприбуткову діяльність, ефективне використання і збереження закріпленого за підприємством державного майна.

Отже, в силу наданих повноважень ОСОБА_8 займаючи посаду директора ДП «ДГ «Корделівське» ІК НААН був наділений організаційно-розпорядчими і адміністративно-господарськими функціями, та відповідно до ст. 18 Кримінального кодексу України являвся службовою особою.

Водночас, у січні 2023 року у ОСОБА_8 , точний час досудовим розслідуванням не встановлено, виник злочинний умисел на розтрату ввіреного йому майна шляхом зловживання службовою особою своїм службовим становищем, усвідомлюючи обсяг офіційно наданих йому за посадою службових повноважень, останній розробив злочинний план послідовних умисних дій щодо підготовки до вчинення злочину, направленого на розтрату зібраного урожаю з полів ДП «ДГ «Корделівське» ІК НААН, а саме реалізацію товару за заниженою вартістю.

З метою реалізації свого злочинного умислу, ОСОБА_8 , у січні 2023 року, будучи службовою особою, усвідомлюючи, що до його службових обов`язків віднесено укладання господарських договорів, розпорядження майном та коштами Підприємства, перебуваючи на робочому місці у приміщенні ДП «ДГ «Корделівське» ІК НААН за адресою: Вінницька область, Калинівський район, с. Корделівка, вул. Перемоги, 1, діючи з прямим умислом та усвідомлюючи неправдивий характер тих відомостей, що будуть вноситися до договорів, за попередньою змовою із бухгалтером ДП «ДГ «Корделівське» ІК НААН ОСОБА_9 , з якою перебуває у трудових та дружніх відносинах, налагодили протиправний механізм реалізації сільськогосподарської продукції за заниженими цінами.

Реалізуючи свій злочинний план, направлений на розтрату майна, ОСОБА_8 , у продовж 2023 року надав усні вказівки головному бухгалтеру ОСОБА_9 готувати договори та видаткові накладні для реалізації зернової продукції за заниженими цінами, що є нижчими за середньо ринкові.

Таким чином, діями ОСОБА_8 та ОСОБА_9 державному підприємству завдано збитків на суму 4 014 115,08 грн, яка більше, ніж у шістсот разів перевищує неоподатковуваний мінімум доходів громадян на момент вчинення злочину та становить особливо великі розміри.

Крім того, досудовим розслідуванням встановлено, що відповідно до наказу НААН України №242-к від 30 серпня 2023 року ОСОБА_8 звільнено з посади директора ДП «ДГ «Корделівське» ІК НААН та переведено його на посаду головного інженера вказаного підприємства.

Водночас, відповідно до наказу НААН України №249-к від 04 вересня 2023 виконуючим обов`язки директора ДП «ДГ «Корделівське» ІК НААН призначено ОСОБА_4 .

Однак, ОСОБА_8 не бажаючи припиняти свою злочинну діяльність, пов`язану з розтратою майна, що належить державному підприємству, не маючи можливості самостійно розпоряджатись його майном, маючи власний досвід реалізації державного майна за заниженою вартістю, вирішив залучити до вчинення злочину ОСОБА_4 ..

З метою подальшої незаконної реалізації зернової продукції державного підприємства ОСОБА_10 довів ОСОБА_4 раніше розроблений план дій, та залучив його як співвиконавця.

Надалі, ОСОБА_8 , ОСОБА_4 та ОСОБА_9 , будучи ознайомленими з наказом НААН України №56 від 29.06.2023 про реалізацію зерна за цінами, що формуються відповідно до умов ринкової кон`юнктури, але не нижчими, що складаються в регіональних біржах на момент реалізації зерна, почали діяти у складі організованої злочинної групи.

Усі учасники організованої групи діяли спільно і узгоджено, у відповідності до розподілених ролей, згідно з покладеними на кожного функціями.

Організована та очолювана ОСОБА_8 злочинна група характеризувалась наявністю співвиконавців, розробленого єдиного плану вчинення злочинів, відомого всім учасникам групи, стійкими зв`язками і розподілом функцій учасників групи, спрямованих на досягнення плану на розтрату майна державного підприємства.

Як організатор та керівник організованої групи ОСОБА_8 , здійснював пошук покупців товару та узгоджував цінову політику товару на дату укладання договору, контролював дії та діяльністю інших учасників групи.

ОСОБА_9 , за вказівкою ОСОБА_4 готувала проекти договорів постачання/купівлі-продажу, специфікацій, видаткових накладних, достовірно знаючи про те, що вказана ціна за 1 тону урожаю є значно меншою середньої ціни на ринку на дату укладання правочинів.

ОСОБА_4 сприяв учиненню злочину та разом із ОСОБА_8 здійснював пошук покупців товару, узгоджував із покупцями дати, об`єми та терміни поставки товару, підписував сформовані ОСОБА_9 договори постачання/купівлі-продажу, специфікації, видаткові накладні.

Як наслідок злочинних дій ОСОБА_8 , ОСОБА_4 та ОСОБА_9 , які діяли у складі організованої групи державному підприємству завдано збитків на суму 1 636 385,54 гривень, яка більше, ніж у шістсот разів перевищує неоподатковуваний мінімум доходів громадян на момент вчинення злочину та становить особливо великі розміри.

28 лютого 2024 року ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 191 КК України - заволодіння чужим майном шляхом зловживання службовою особою своїм службовим становищем, вчинене повторно, організованою групою, в умовах воєнного стану, у великих розмірах.

Вирішуючи питання щодо обґрунтованості підозри у вчиненні ОСОБА_4 інкримінованого йому кримінального правопорушення, суд зважає на те, що, як зазначено у рішенні Європейського суду з прав людини від 28.10.2004 у справі «Мюррей проти Сполученого Королівства», для вирішення питання про обрання запобіжного заходу факти, що викликають підозру, не обов`язково мають бути встановлені до ступеню, необхідного для засудження або навіть пред`явлення обвинувачення, а згідно з рішенням Європейського суду з прав людини від 30.08.1998 у справі «Кемпбелл та Хартлі проти Сполученого Королівства» наявність обґрунтованої підозри передбачає наявність фактів або відомостей, на підставі яких об`єктивний спостерігач зробив би висновок, що дана особа могла б скоїти злочин.

Також, суд звертає увагу на те, що при вирішенні питання про застосування запобіжного заходу має враховуватись саме обґрунтованість підозри, а не її доведеність, бо це завдання покладається на слідчого під час проведення ним досудового розслідування (рішення у справі «Феррарі-Браво проти Італії» від 14.03.1984).

Проаналізувавши зміст клопотання про застосування запобіжного заходу, а також доданих до клопотання доказів, а саме: витягу з Єдиного реєстру досудових розслідувань №0000502 від 23.06.2023; протоколу огляду речового доказу від 24.11.2023; протоколів допитів свідків; договору поставки №93; висновків експертів; повідомлення про підозру від 28.02.2024, інших матеріалів кримінального правопорушення та пояснень підозрюваного наданих в судовому засіданні, слідчий суддя дійшов висновку, що на час розгляду даного клопотання підозра щодо вчинення ОСОБА_4 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 191 КК України обґрунтована.

У відповідності з пунктом 5 частини другої статті 183 КПК України запобіжний захід у вигляді тримання під вартою може бути застосований до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.

У судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_4 має постійне місце реєстрації та місце проживання, розлучений, раніше не судимий.

На теперішній час органом досудового розслідування ОСОБА_4 оголошено про підозру у вчиненні особливо тяжкого злочину, за яке законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від семи до дванадцяти років.

Таким чином, враховуючи обставини кримінального правопорушення, його наслідки, тяжкість покарання за злочин по якому оголошено підозру, особу підозрюваного, суд під час розгляду клопотання дійшов висновку, що підозрюваний ОСОБА_4 перебуваючи на волі може переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду, вчинити інше кримінальне правопорушення та перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, що унеможливлює застосування до підозрюваного більш м`якого запобіжного заходу ніж тримання під вартою.

Суд також враховує вік та стан здоров`я підозрюваного та інші обставини, що мають значення для прийняття відповідного рішення.

При вирішенні питання щодо обґрунтованості клопотання слідчий суддя враховує, що слідчим та прокурором доведено, що встановлені під час розгляду клопотання обставини, є достатніми для переконання, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів, не може запобігти доведеним під час розгляду ризикам, а тому дійшов висновку про доцільність задоволення клопотання та застосування до ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Посилання підозрюваного та його захисника на наявність статусу адвоката, перебування на утриманні дитини та матері, позитивних характеристик, враховуючи тяжкість кримінального правопорушення, не спростовує наявності вищевказаних ризиків.

Крім того, слідчим суддею врахована практика Європейського суду з прав людини, яка свідчить про те, що рішення суду повинно забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів, що вимагає від суду більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства.

Відповідно до вимог частини третьої статті 183 КПК України слідчий суддя при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним обов`язків, передбачених названим Кодексом, а тому слідчий суддя вважає, що, з метою надання права на альтернативний вид запобіжного заходу, ОСОБА_4 необхідно визначити заставу.

Згідно з частиною четвертою статті 182 КПК України розмір застави визначається слідчим суддею, судом з урахуванням обставин кримінального правопорушення, майнового та сімейного стану підозрюваного, обвинуваченого, інших даних про його особу та ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу. Розмір застави повинен достатньою мірою гарантувати виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього обов`язків та не може бути завідомо непомірним для нього.

Пунктом 3 частини п`ятої статті 182 КПК України передбачено, що розмір застави визначається у таких межах: щодо особи, підозрюваної чи обвинуваченої у вчиненні тяжкого злочину, - від вісімдесяти до трьохсот розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

У виключних випадках, якщо слідчий суддя, суд встановить, що застава у зазначених межах не здатна забезпечити виконання особою, що підозрюється, обвинувачується у вчиненні тяжкого або особливо тяжкого злочину, покладених на неї обов`язків, застава може бути призначена у розмірі, який перевищує вісімдесят чи триста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб відповідно. (абз. 2 ч. 5 ст. 182 КПК)

Обґрунтовуючи виключність випадку та відповідно розмір застави в сумі 1 636 385,54 грн. слідчим у клопотанні та прокурором в судовому засіданні було зазначено про те, що діями, в тому числі ОСОБА_4 заподіяно шкоду Державі в особі ДП «ДГ «Корделівське» ІК НААН в сумі 1 636 385,54 грн.

Однак, слідчий суддя звертає увагу на те, що вказана сума завданого збитку, яким обґрунтовується розмір застави є попередньою та не враховує в повній мірі того, що ОСОБА_4 лише з 04.09.2023 займає посаду керівника ДП, а відтак розмір шкоди, в даному випадку, не може вважатися виключим випадком коли застава може бути призначена у розмірі, який перевищує вісімдесят чи триста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб відповідно

З огляду на вищевикладене, враховуючи обставини вчиненого кримінального правопорушення, особу підозрюваного, слідчий суддя вважає за необхідне визначити підозрюваному розмір застави з урахуванням вимог статті 182 КПК України, а саме трьохсот розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що складає 908 400,00 грн.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 176, 177, 178, 182, 183, 184, 186, 193, 196, 197, 372, 400 КПК України, слідчий суддя,-

УХВАЛИВ:

Клопотання слідчого задовольнити.

Застосувати до підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Затримати підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в залі суду, відразу після проголошення даної ухвали слідчого судді.

Строк тримання під вартою діє протягом 60 (шістдесят) днів з моменту затримання ОСОБА_4 , однак в межах строку досудового розслідування, тобто до 28 квітня 2024 року (включно).

Строк дії ухвали суду про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою визначити до 28 квітня 2024 року.

Одночасно визначити ОСОБА_4 заставу в розмірі трьохсот прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 908 400,00 грн. (дев`ятсот вісім тисяч гривень чотириста гривень), яка може бути внесена як самим підозрюваним так і іншою фізичною або юридичною особою (заставодавцем) на спеціальний рахунок, визначений в порядку, встановленим Кабінетом Міністрів України.

Підозрюваний або заставодавець мають право у будь-який момент внести заставу у розмірі, визначеному в ухвалі про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою протягом дії ухвали.

Покласти на підозрюваного ОСОБА_4 , у разі внесення застави, наступні обов`язки:

- прибувати до слідчого, прокурора чи суду за першою вимогою;

- не відлучатися з населеного пункту, в якому він зареєстрований та проживає, без дозволу слідчого, прокурора або суду;

- повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи;

- утримуватись від спілкування із особами, які є свідками у даному кримінальному провадженні;

- здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

Термін дії обов`язків покладених судом, у разі внесення застави визначити на час дії ухвали суду.

У разі внесення застави та з моменту звільнення підозрюваного з-під варти внаслідок внесення застави, визначеної у даній ухвалі, підозрюваний зобов`язаний виконувати покладені на нього обов`язки, пов`язані із застосуванням запобіжного заходу у вигляді застави.

У разі невиконання ОСОБА_4 покладених на нього обов`язків, застава звертається в дохід держави та зараховується до спеціального фонду Державного бюджету України й використовується у порядку, встановленому законом для використання коштів судового збору.

Організацію затримання ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та складання протоколу затримання покласти на старшого слідчого слідчого управління Головного управління національної поліції у Вінницькій області капітана поліції ОСОБА_6 .

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена до Вінницького апеляційного суду протягом 5 днів з дня її оголошення.

Подача апеляційної скарги на дану ухвалу суду зупиняє набрання нею законної сили, але не зупиняє її виконання.

Слідчий суддя