печерський районний суд міста києва
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 березня 2024 року м. Київ

слідчий суддя Печерського районного суду міста Києва ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2 ,

за участю прокурора ОСОБА_3 ,

захисника ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання старшого слідчого в особливо важливих справах 1-го відділу (розслідування злочинів, учинених в умовах збройного конфлікту) управління організації розслідування злочинів, учинених в умовах збройного конфлікту Головного слідчого управління Національної поліції України майора поліції ОСОБА_5 про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою

підозрюваному ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженцю м. Сімферополь, АР Крим, українцю, громадянину України, раніше не судимому, проживаючому за адресою: АДРЕСА_1 ,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 111 КК України,-

В С Т А Н О В И В:

Старший слідчий в особливо важливих справах 1-го відділу (розслідування злочинів, учинених в умовах збройного конфлікту) управління організації розслідування злочинів, учинених в умовах збройного конфлікту Головного слідчого управління Національної поліції України майора поліції ОСОБА_5 , за погодженням із прокурором третього відділу управління процесуального керівництва та підтримання публічного обвинувачення Департаменту протидії злочинам, вчиненим в умовах збройного конфлікту, Офісу Генерального прокурора ОСОБА_3 звернулався до слідчого судді з клопотанням про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Обґрунтовуючи клопотання слідчий посилається на те, що Головним слідчим управлінням Національної поліції України здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000467 від 29.02.2024 за підозрою ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 111 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що 23.07.2009 наказом начальника Головного управління Служби безпеки України в Автономній Республіці Крим № 175-ос громадянина України ОСОБА_6 прийнято на військову службу до Служби безпеки України.

Наказом Голови Служби безпеки України № 724-ос від 30.06.2013 ОСОБА_6 присвоєно військове звання "капітан".

Наказом начальника Головного управління Служби безпеки України в АР Крим № 65-ос від 28.02.2014 ОСОБА_6 призначено на посаду старшого оперуповноваженого в особливо важливих справах 1 сектору 4 відділу головного відділу по боротьбі з корупцією та організованою злочинністю Головного управління Служби безпеки України в Автономній Республіці Крим.

Вступаючи на військову службу в лави Збройних Сил України, ОСОБА_6 урочисто присягнув на вірність Українському народові обороняти Україну, захищати її суверенітет, територіальну цілісність і недоторканість, сумлінно і чесно виконувати обов`язок, накази командирів, а також присягнув ніколи не зрадити Українському народові. У своїй діяльності як військовослужбовець Збройних Сил України, ОСОБА_6 , зобов`язаний керуватися Конституцією України, Законом України «Про Службу безпеки України», вимогами чинного законодавства України та Статутів Збройних Сил України.

Відповідно до ст. ст. 17, 65 Конституції України, захист суверенітету і територіальної цілісності України є найважливішими функціями держави, справою всього Українського народу. Оборона України, захист її суверенітету, територіальної цілісності, недоторканості покладається на Збройні сили України. На території України забороняється створення і функціонування будь-яких збройних формувань, не передбачених законом. Захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України є обов`язком громадян України.

Так, у відповідності до ст. 2 Закону України «Про Службу безпеки України» на Службу безпеки України покладається у межах визначеної законом компетенції захист державного суверенітету, конституційного ладу, територіальної цілісності, економічного, науково-технічного і оборонного потенціалу України, законних інтересів держави та прав громадян від розвідувально-підривної діяльності іноземних спеціальних служб, посягань з боку окремих організацій, груп та осіб, а також забезпечення охорони державної таємниці.

Згідно із ст. 11 Закону України «Про статут внутрішньої служби Збройних сил України» до загальних обов`язків військовослужбовців віднесено необхідність виконання завдань оборони України, захисту її територіальної цілісності та недоторканості.

З 19 лютого 2014 року представниками Російської Федерації (далі - РФ) розпочато збройне вторгнення збройних сил РФ (далі - ЗС РФ), приховане твердженням керівників РФ про переміщення військових підрозділів в рамках звичайної ротації сил Чорноморського флоту, які у взаємодії з військовослужбовцями Чорноморського флоту РФ та іншими підрозділами ЗС РФ здійснили блокування й захоплення адміністративних будівель і ключових об`єктів військової та цивільної інфраструктури України, забезпечили військову окупацію території Автономної Республіки Крим і м. Севастополя. 18 березня 2014 року РФ оголосила про офіційне включення Криму до складу РФ.

Одночасно з цим, протягом березня та на початку квітня 2014 року під безпосереднім керівництвом та контролем представників влади та ЗС РФ представники іррегулярних незаконних збройних формувань, озброєних банд і груп найманців, створених, підпорядкованих, керованих та фінансованих РФ, взяли під контроль будівлі, в яких знаходилися органи місцевої влади та місцеві органи виконавчої влади України, військові об`єкти України в окремих районах Донецької та Луганської областей України. 07 квітня 2014 року в м. Донецьку створено терористичну організацію «Донецька народна республіка» (далі за текстом - «ДНР»), а 27 квітня 2014 року в м. Луганську - терористичну організацію «Луганська народна республіка» (далі за текстом - «ЛНР»), у складі яких утворені незаконні збройні формування, які функціонують і до нині.

Внаслідок військових дій у період з травня по серпень 2015 року сили оборони України звільнили частину раніше окупованих територій Донецької та Луганської областей.

Датою початку тимчасової окупації РФ окремих територій України є 19 лютого 2014 року. Автономна Республіка Крим та місто Севастополь є тимчасово окупованими РФ з 20 лютого 2014 року. Окремі території України, що входять до складу Донецької та Луганської областей, є окупованими РФ (зокрема окупаційною адміністрацією РФ) починаючи з 7 квітня 2014 року, відповідно до ч. 2 ст. 1 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України».

Таким чином, з 19 лютого 2014 року до цього часу триває міжнародний збройний конфлікт, викликаний збройною агресією РФ проти України та окупацією частини території України.

У березні 2014 року, точної дати та часу досудовим розслідуванням не встановлено, ОСОБА_6 , в порушення військової присяги, ст. ст. 17, 65 Конституції України, ст. 2 Закону України «Про Службу безпеки України», ст. 11 Закону України «Про статут внутрішньої служби Збройних сил України», будучи військовослужбовцем Служби безпеки України та займаючи посаду старшого оперуповноваженого в особливо важливих справах 1 сектору 4 відділу головного відділу по боротьбі з корупцією та організованою злочинністю Головного управління Служби безпеки України в Автономній Республіці Крим, достовірно володіючи інформацією, що з лютого 2014 року РФ здійснюється військова агресія відносно України та вчиняються дії, направлені на зміну меж території України, перебуваючи в приміщенні актового залу ГУ СБ України у АР Крим за адресою: АР Крим, м. Сімферополь, пров. Елеваторний, 6, отримав пропозицію від невстановлених на даний час представників Федеральної служби безпеки РФ (далі - ФСБ РФ) щодо подальшого проходження служби на території АР Крим у новоствореній іноземній організації.

Отримавши вказану пропозицію, ОСОБА_6 , реалізуючи свій протиправний умисел, направлений на вчинення державної зради, перебуваючи на території АР Крим, з метою вчинення дій на шкоду суверенітетові, територіальній цілісності та недоторканності, обороноздатності, державній безпеці України, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно-небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, діючи умисно та свідомо, прийняв рішення зрадити військовій присязі під час збройного конфлікту та перейшов на бік ворога, добровільно вступивши на військову службу до створеного РФ незаконного окупаційного органу, так званої «служби безпеки Республіки Крим», з подальшою її реорганізацією у ФСБ РФ по Республіці Крим та місту Севастополю, тим самим вчинивши державну зраду, тобто діяння, умисно вчинене громадянином України на шкоду суверенітетові, територіальної цілісності та недоторканості, обороноздатності, державної безпеки України, а саме перехід на бік ворога, тобто РФ в період збройного конфлікту.

У подальшому, 24.02.2022 ЗС РФ, інші збройні формування РФ та підконтрольні їм угруповання іррегулярних незаконних збройних формувань розпочали широкомасштабне військове вторгнення на територію України, увійшовши з боку РФ, Республіки Білорусь та тимчасово окупованої території України.

Не пізніше 01.03.2022 військовими ЗС РФ, інших збройних формувань РФ, у тому числі співробітниками ФСБ РФ, підконтрольних РФ угруповань іррегулярних незаконних збройних формувань розпочато окупацію території м. Херсона, яка тривала до 11.11.2022.

Під час окупації м. Херсона представники ЗС та інших збройних формувань РФ, з метою утвердження окупаційної влади на території міста та області створили незаконні окупаційні органи влади, у тому числі так звану «військову комендатуру», яка розташовувалася в будівлі Херсонського апеляційного суду за адресою: АДРЕСА_2 .

У березні 2022 року ОСОБА_6 , будучи співробітником ФСБ РФ, разом із іншими співробітниками ФСБ РФ прибув на тимчасово окуповану територію м. Херсона.

Продовжуючи реалізовувати свій протиправний умисел, направлений на вчинення дій на шкоду суверенітетові, територіальній цілісності та недоторканності, обороноздатності, державній безпеці України, ОСОБА_6 , перебуваючи в приміщенні «військової комендатури» за адресою: АДРЕСА_2 , з метою утвердження окупаційної влади РФ на території міста та області, упродовж липня - листопада 2022 року, виконував в інтересах окупаційної влади РФ організаційно-розпорядчі функції щодо прийому заяв про зникнення громадян України, у тому числі тих, які були затримані представниками ЗС та інших збройних формувань РФ.

Таким чином, ОСОБА_6 підозрюється у вчиненні:

- державної зради, тобто діянні, умисно вчиненому громадянином України на шкоду суверенітетові, територіальній цілісності та недоторканності, обороноздатності, державній безпеці України, а саме перехід на бік ворога в період збройного конфлікту, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 111 КК України.

Обставини, що дають підстави обґрунтовано підозрювати ОСОБА_6 у вчиненні вказаного кримінального правопорушення, підтверджуються зібраними у ході досудового розслідування доказами, в тому числі:

- протоколом допиту свідка ОСОБА_7 від 21.04.2023;

- протоколом пред`явлення ОСОБА_6 для впізнання за фотознімками свідку ОСОБА_7 від 22.02.2024;

- протоколом допиту свідка ОСОБА_8 від 14.06.2023;

- протоколом пред`явлення ОСОБА_6 для впізнання за фотознімками свідку ОСОБА_8 від 14.06.2023;

- протоколом допиту свідка ОСОБА_9 від 26.05.2023;

- протоколом допиту свідка ОСОБА_10 від 05.06.2023;

- протоколом допиту свідка ОСОБА_11 від 16.06.2023;

- протоколом допиту свідка ОСОБА_12 від 21.06.2023;

- протоколом допиту свідка ОСОБА_13 від 23.06.2023;

- протоколом допиту свідка ОСОБА_14 від 12.02.2024;

- протоколом допиту свідка ОСОБА_15 від 29.09.2023;

- протоколом допиту свідка ОСОБА_16 від 29.09.2023;

- розпорядженням ЦУ СБУ №44 від 24.03.2014;

- розпорядженням ЦУ СБУ №49 від 25.03.2014;

- архівним витягом з наказу Голови СБУ № 822-ос від 25.04.2014;

- архівним витягом з наказу Голови СБУ № 872-ос від 25.04.2014;

- протоколом огляду інформації від 26.02.2024;

- протоколом огляду інформації від 29.02.2024;

- протоколом огляду інформації від 27.02.2024;

- протоколом огляду інформації від 20.10.2023;

- іншими матеріалами вказаного кримінального провадження, які у своїй сукупності беззаперечно підтверджують вчинення ОСОБА_6 вищевказаного кримінального правопорушення.

31.01.2024 Головним слідчим управлінням Національної поліції України, у кримінальному провадженні № 0000421, складено письмове повідомлення про підозру ОСОБА_6 у вчиненні ним кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 111 КК України.

ОСОБА_6 02.02.2024 повідомлено про підозру, відповідно до ч. 3 ст. 111, ч. 8 ст. 135, ч. 1 ст. 278 КПК України, через неможливість вручення у день складення, у зв`язку із його перебуванням на тимчасово окупованій території України, шляхом публікації письмового повідомлення про підозру в засобі масової інформації загальнодержавної сфери розповсюдження, тобто газеті «Урядовий кур`єр» та на офіційному веб-сайті Офісу Генерального прокурора.

Відповідно до вимог абзацу 3 ч. 8 ст. 135 КПК України копію повідомлення про підозру ОСОБА_6 02.02.2024 вручено під розпис його захиснику - адвокату ОСОБА_4 .

Одночасно, в указаний вище спосіб опубліковано повістки про виклик ОСОБА_6 як підозрюваного до слідчого Головного слідчого управління Національної поліції України на 15.02.2024, 16.02.2024 та 17.02.2024.

Згідно абзацу 2 ч. 8 ст. 135 КПК України ОСОБА_6 , вважається таким, який належним чином повідомлений про підозру і про виклики до слідчого, з моменту опублікування повідомлення про підозру та повісток про виклик у засобах масової інформації загальнодержавної сфери розповсюдження та на офіційному веб-сайті Офісу Генерального прокурора.

Однак, підозрюваний ОСОБА_6 до Головного слідчого управління Національної поліції України, відповідно до опублікованих повісток безпідставно не з`явився, про причини неявки не повідомив.

У зв`язку з переховуванням підозрюваного ОСОБА_6 від органів досудового розслідування з метою ухилення від кримінальної відповідальності, останнього 04.03.2024 оголошено в розшук, проведення якого доручено Департаменту захисту національної державності Служби безпеки України.

Згідно інформації Департаменту захисту національної державності Служби безпеки України підозрюваний ОСОБА_6 може знаходитися на тимчасово окупованій території України, де приймає участь у військовій агресії ЗС РФ проти України, або на території держави агресора.

Матеріали досудового розслідування за підозрою ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 111 КК України, 29.02.2024 виділені з кримінального провадження № 0000421 в окреме провадження № 0000467.

Підставою обрання запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним ОСОБА_6 кримінального правопорушення, передбаченогоч. 1 ст. 111 КК України та наявність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України.

Прокурор в судовому засіданні клопотання підтримав та просив його задовольнити.

Захисник у судовому засіданні заперечив щодо задоволення клопотання, зазначивши що, розглядом клопотання порушується право на захист підозрюваного, адже він відсутній в судовму засіданні, що виключає наявність ризиків, а також не узгоджена позиція захисту з останнім, а тому просив відмовити в задоволенні клопотання в повному обсязі.

Заслухавши пояснення прокурора, захисника, дослідивши клопотання та докази, якими обґрунтовується клопотання, слідчий суддя дійшов такого висновку.

Відповідно до ч. 6 ст. 193 КПК України слідчий суддя, суд розглядає клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та може обрати такий запобіжний захід за відсутності підозрюваного, обвинуваченого лише у разі доведення прокурором наявності підстав, передбачених статтею 177 цього Кодексу, а також наявності достатніх підстав вважати, що підозрюваний, обвинувачений виїхав та/або перебуває на тимчасово окупованій території України, території держави, визнаної Верховною Радою України державою-агресором, та/або оголошений у міжнародний розшук. У такому разі після затримання особи і не пізніш як через сорок вісім годин з часу її доставки до місця кримінального провадження слідчий суддя, суд за участю підозрюваного, обвинуваченого розглядає питання про застосування обраного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою або його зміну на більш м`який запобіжний захід, про що постановляє ухвалу.

Відповідно до рішення Європейського суду з прав людини у справі Нечипорук та Йонкало проти України від 21 квітня 2011 року термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення (також рішення від 30 серпня 1990 р. у справі «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» (Fox, CampbellandHartleyv. theUnitedKingdom), п. 32, Series А, № 182).

Крім того, слідчий суддя на вказаному етапі досудового розслідування не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема, не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винуватою чи невинуватою у вчиненні кримінального правопорушення, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів, визначити, що причетність особи до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування щодо неї обмежувального заходу.

Виходячи з наявних в матеріалах даних, слідчий суддя дійшов висновку про обґрунтованість підозри ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 111 КК України.

Також, слідчий суддя дійшов висновку про наявність правових підстав, з якими закон пов`язує можливість вирішення питання про обрання особі запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою в порядку ч. 6 ст. 193 КПК України.

Згідно з ст. 178 КПК України при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, слідчий суддя на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний в сукупності оцінити тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі, дані про особу підозрюваного, розмір майнової шкоди, в заподіянні якої підозрюється особа.

Водночас, відповідно до практики Європейського Суду з прав людини вагомою підставою для вирішення питання про необхідність попереднього ув`язнення особи є ризик перешкоджання встановленню істини у справі та переховування цієї особи від правосуддя. Зазначено, що небезпека перешкоджання встановленню істини у справі та переховування особи від правосуддя може вимірюватися суворістю можливого покарання в сукупності з наявністю даних про матеріальний, соціальний стан особи, її зв`язками з державою, у якій його переслідують та міжнародними контактами.

Також слідчий суддя вважає доведеним наявність такого з ризиків, як можливість з боку підозрюваної переховуватись від органів досудового розслідування, оскільки встановлено, що підозрюваний ОСОБА_6 переховується від органу досудового розслідування, що стверджується постановою слідчого від 02.11.2023 року про оголошення ОСОБА_6 у державний розшук (а.с. 181-182).

Згідно з п. 4 ч. 2 ст. 183 КПК України запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчинені злочину, за яким законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.

Вирішуючи клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_6 , слідчий суддя відповідно до ст. 177, 178 КПК України враховує тяжкість покарання за ч. 1 ст. 111 України, перебування підозрюваного невідоме органу досудового розслідування, а також те, що підозрюваний неодноразово на виклики слідчого не з`являвся, у зв`язку з чим підозрюваний перебуває в державному розшуку та вважає наявними підстави для обрання підозрюваному запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою для запобігання його подальшим спробам переховуватися від органів досудового розслідування та суду, у зв`язку з чим клопотання підлягає задоволенню.

При цьому, слідчим суддею не вирішується питання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою разом із визначенням розміру застави відповідно до ч. 3 ст. 183 КПК України, оскільки відповідно до ч. 6 ст. 193 КПК України лише після затримання особи і не пізніше як через сорок вісім годин з часу її доставки до місця кримінального провадження слідчий суддя, суд за участю підозрюваного, обвинуваченого розглядає питання про застосування обраного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою або його зміну на більш м`який запобіжний захід, про що постановляє ухвалу.

Керуючись ст. 177, 178, 183, 193, 309, 194, 532, 534 КПК України, слідчий суддя, -

У Х В А Л И В:

Клопотання старшого слідчого в особливо важливих справах 1-го відділу (розслідування злочинів, учинених в умовах збройного конфлікту) управління організації розслідування злочинів, учинених в умовах збройного конфлікту Головного слідчого управління Національної поліції України майора поліції ОСОБА_5 про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою підозрюваному ОСОБА_6 - задовольнити.

Обрати підозрюваному ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

У такому разі після затримання особи і не пізніш як через сорок вісім годин з часу її доставки до місця кримінального провадження слідчий суддя, суд за участю підозрюваного, обвинуваченого розглядає питання про застосування обраного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою або його зміну на більш м`який запобіжний захід, про що постановляє ухвалу.

Ухвала слідчого судді підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Київського апеляційного суду протягом 5 днів з дня її оголошення, а підозрюваним - в цей же строк з моменту вручення йому копії ухвали.

Слідчий суддя ОСОБА_1