Справа № 588/871/24
Провадження № 1-кп/588/122/24
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

28 травня 2024 року м. Тростянець

Тростянецький районний суд Сумської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у підготовчому судовому засіданні в залі суду обвинувальний акт з угодою про визнання винуватості у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000112 від 16.04.2024 відносно

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Тростянець Сумської області, громадянина України, з повною загальною середньою освітою, одруженого, працюючого без оформлення трудових відносин, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого в порядку ст. 89 КК України,

обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 382 КК України,

учасники кримінального провадження:

прокурор ОСОБА_4 ,

обвинувачений ОСОБА_3 ,

захисник ОСОБА_5 ,

У С Т А Н О В И В:

ОСОБА_3 , був визнаний винуватим постановою Тростянецького районного суду Сумської області від 27.09.2023 (справа №588/1811/23), у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ст. 124, ч. 1 ст.130 КУпАП, та якою на нього накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 1000 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 17000 гривень, з позбавлення права керувати транспортними засобами строком на 1 рік.

Продовжуючи неправомірну діяльність, ОСОБА_3 , діючи умисно, всупереч вищевказаній постанові суду що набрала законної сили, про яку він достовірно знав та умисно не виконував, будучи позбавлений права керування транспортними засобами, 18.11.2023 о 23 год. 50 хв. у м. Тростянець, по вул. Благовіщенська, керував автомобілем марки «ВАЗ-211440» державний номер НОМЕР_1 , у стані алкогольного сп`яніння, та був зупинений працівниками поліції, які склали протокол про скоєння адміністративних правопорушень передбачених ч. 5 ст. 126, ч. 2 ст. 130 КУпАП. Постановою Тростянецького районного суду Сумської області від 14.12.2023 (справа №588/2405/23), ОСОБА_3 визнано винуватим у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 126, ч. 2 ст. 130 КУпАП, та накладено стягнення у виді штрафу в розмірі 2400 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 40800 гривень, з позбавлення права керувати транспортними засобами строком на 5 років 9 місяців та 26 днів.

Також продовжуючи неправомірну діяльність, ОСОБА_3 , діючи умисно, всупереч вищевказаним постановам суду що набрали законної сили, про які він достовірно знав та умисно не виконував, будучи позбавлений права керування транспортними засобами, 18.12.2023 о 19 год. 12 хв., у м. Тростянець, по вул. Благовіщенська, 34 , керував автомобілем марки «ВАЗ-2104» державний номер НОМЕР_2 , у стані алкогольного сп`яніння, та був зупинений працівниками поліції, які склали протокол про скоєння адміністративного правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 130 КУпАП. Постановою Тростянецького районного суду Сумської області від 03.01.2024 (справа №588/2603/23), ОСОБА_3 визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 130 КУпАП, та накладено стягнення у виді штрафу в розмірі 2000 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 34000 гривень, з позбавлення права керувати транспортними засобами строком на 3 роки 9 місяців та 7 днів.

Не зупиняючись на вчиненому, ОСОБА_3 вчинив кримінальне правопорушення проти правосуддя за тих обставин, що достовірно знаючи про наявність постанов Тростянецького районного суду що набрали законної сили, а саме: від 27.09.2023 (справа №588/1811/23), від 14.12.2023 (справа №588/2405/23) та від 03.01.2024 (справа №588/2603/23) згідно яких його позбавлено права керувати транспортними засобами, будучи ознайомленим з даними постановами, умисно вчинив дії щодо їх невиконання, хоча був зобов`язаний і мав реальну можливість їх виконати, а саме: 15.04.2024 о 23 год. 22 хв., у м. Тростянець, по вул. Благовіщенська 34 , керував автомобілем марки «ВАЗ-2109» державний номер НОМЕР_3 , у стані алкогольного сп`яніння, та був зупинений працівниками поліції, яким не надавши пояснень щодо необхідності керування транспортним засобом без фактичного права на його керування, залишив салон транспортного засобу а згодом і місце події.

Вказані дії ОСОБА_3 кваліфікуються за ч. 1 ст. 382 КК України, як умисне невиконання постанов суду, що набрали законної сили.

Під час досудового розслідування між сторонами кримінального провадження - заступником керівника Охтирської окружної прокуратури ОСОБА_6 та обвинуваченим ОСОБА_3 , за участі захисника ОСОБА_5 укладено угоду від 20 травня 2024 року про визнання винуватості ОСОБА_3 у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 382 КК України, за змістом якої обвинувачений ОСОБА_3 зобов`язався беззастережно в судовому провадженні визнати винуватість у скоєнні злочину, передбаченого частиною 1 статті 382 КК України в обсязі та згідно з фактичними обставинами, викладеними в обвинувальному акті.

Сторони погодились на призначення ОСОБА_3 покарання за частиною 1 статті 382 КК України у виді штрафу в розмірі 500 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 8500 грн 00 коп.

В угоді передбачені, як наслідки її укладення та затвердження, визначені статтею 473 КПК України, так і наслідки її невиконання, передбачені статтею 476 КПК України.

Розглядаючи угоду про визнання винуватості, суд враховує таке.

Відповідно до вимог п. 1 ч. 4 ст. 469 КПК України угода про визнання винуватості між прокурором і підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, нетяжких злочинів, тяжких злочинів.

Суд зазначає, що кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 382 КК України, у вчиненні якого відповідно до угоди ОСОБА_3 визнав себе винуватим, ураховуючи положення статті 12 КК України, належить до нетяжких злочинів.

Під час підготовчого судового засідання обвинувачений ОСОБА_3 підтримав угоду, повністю визнав свою винуватість за пред`явленим йому обвинуваченням за ч. 1 ст. 382 КК України, вказав, що не оспорює пред`явлене обвинувачення, що повністю розуміє права, передбачені ч. 4 ст. 474 КПК України, надані йому законом, розуміє наслідки укладення та затвердження угоди, передбачені ст. 473 КПК України, характер обвинувачення, щодо якого він визнає себе винуватим, розуміє покарання передбачене угодою, погодився на призначення узгодженого покарання, просив затвердити угоду.

Обвинуваченому судом роз`яснено наслідки невиконання угоди, передбачені статтею 476 КПК України, а також роз`яснено, що у разі затвердження угоди обмежуються його права на оскарження вироку згідно з положеннями статей 394 та 424 КПК України, зокрема, роз`яснено, що вирок обвинувачений може оскаржити лише з підстав: призначення судом покарання, суворішого, ніж узгоджене сторонами угоди; ухвалення вироку без його згоди на призначення покарання; невиконання судом вимог, встановлених частиною четвертою, шостою, сьомою статті 474 цього Кодексу, в тому числі не роз`яснення йому наслідків укладення угоди.

Шляхом опитування обвинуваченого суд переконався, що укладення угоди є добровільним, тобто згідно з частини шостої статті 474 КПК України не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз, або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.

Захисник ОСОБА_5 просив суд затвердити угоду та призначити узгоджене покарання.

Прокурор ОСОБА_4 також підтримала укладену угоду, просила суд її затвердити, та вказала, що узгоджена міра покарання відповідає вимогам закону.

Суд, дослідивши матеріали кримінального провадження, дійшов висновку, що зміст угоди відповідає вимогам ст. 472 КПК України та положенням закону, правова кваліфікація кримінального правопорушення є правильною, умови угоди не суперечать інтересам суспільства, не порушують права, свободи чи інтереси сторін або інших осіб, сторони добровільно уклали угоду про визнання винуватості, наявні фактичні підстави для визнання винуватості. Судом не встановлені підстави для відмови у затвердженні угоди, що передбачені ч. 7 ст. 474 КПК України.

Обставинами, які відповідно до ст. 66 КК України пом`якшують покарання обвинуваченого, суд визнає щире каяття обвинуваченого, активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення. Обставини, які обтяжують покарання ОСОБА_3 не установлено.

Дослідивши матеріали, які характеризують особу обвинуваченого суд встановив, що ОСОБА_3 в порядку ст. 89 КК України визнається таким, що не має судимості, на обліку у лікаря-психіатра та лікаря-нарколога не перебуває, за місцем проживання характеризується позитивно.

Ураховуючи викладене, узгоджена сторонами угоди про визнання винуватості міра покарання, відповідає закону про кримінальну відповідальність, особі обвинуваченого та тяжкості вчиненого кримінального правопорушення.

Відтак, суд дійшов висновку про можливість затвердження вказаної угоди про визнання винуватості з призначенням обвинуваченому ОСОБА_3 узгодженої в угоді міри покарання.

Речові докази відсутні.

Процесуальні витрати відсутні.

Цивільний позов не заявлено.

Клопотання про застосування відносно ОСОБА_3 запобіжного заходу до набрання вироком законної сили не заявлено.

Керуючись статями 373, 374, 474, 475 КПК України, суд,

У Х В А Л И В:

Затвердити угоду про визнання винуватості від 20 травня 2024 року у кримінальному провадженні, внесеному 16.04.2024 до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000112, укладену між заступником керівника Охтирської окружної прокуратури ОСОБА_6 та обвинуваченим ОСОБА_3 , за участі захисника ОСОБА_5 .

ОСОБА_3 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого частиною 1 статті 382 КК України та призначити йому покарання у виді штрафу в розмірі 500 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 8500 (вісім тисяч п`ятсот) грн.

Вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав, передбачених статтею 394 КПК України, до Сумського апеляційного суду через Тростянецький районний суд Сумської області шляхом подання апеляційної скарги протягом 30 днів з моменту його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого КПК України, якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції. Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку суду.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити прокурору, обвинуваченому та захиснику.

Суддя ОСОБА_1