Справа № 545/2249/24
Провадження № 1-кп/545/720/24
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

06.06.2024 року суддя Полтавського районного суду Полтавської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1

за участю секретаря - ОСОБА_2

прокурора - ОСОБА_3

обвинуваченого - ОСОБА_4

захисника - ОСОБА_5

розглянувши у підготовчому засіданні в залі суду в м. Полтава обвинувальний акт у кримінальному провадженні, внесеному в Єдиний реєстр досудових розслідувань за №0000051 від 05.01.2024 року, що надійшов з Полтавської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Центрального регіону стосовно ОСОБА_4 обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України,-

в с т а н о в и в:

До Полтавського районного суду Полтавської області надійшов обвинувальний акт у стосовно ОСОБА_4 обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України.

Прокурор у судовому засідання заявив клопотання про продовження строку дії обов`язків покладених на обвинуваченого ОСОБА_4 на 60 днів, оскільки ухвала слідчого судді Октябрського районного суду м. Полтави скасована апеляційною інстанцією та окрім тримання під вартою визначено альтернативний вид заходу у виді застави в розмірі 40 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 121 120 грн., який був внесений на депозитний рахунок.

Обвинувачений та його захисник не заперечували щодо задоволення клопотання прокурора про продовження дії обов`язків покладених під час перебування на заставі.

З`ясувавши думку учасників судового провадження, вивчивши матеріали справи в межах заявленого клопотання, суд приходить до висновку про необхідність задоволення клопотання прокурора з таких підстав.

Відповідно до ч.3 ст.315 КПК України під час підготовчого судового засідання суд за клопотанням учасників судового провадження має право обрати, змінити, продовжити чи скасувати заходи забезпечення кримінального провадження, в тому числі запобіжний захід, обраний щодо обвинуваченого. При розгляді таких клопотань суд додержується правил, передбачених розділом II цього Кодексу.

Відповідно до ч. 5, 7 ст. 194 КПК України обов`язки можуть бути покладені на обвинуваченого на строк не більше двох місяців. У разі необхідності строк дії обов`язків може бути продовжений за клопотанням прокурора в порядку, передбаченому статтею 199 цього Кодексу. З огляду на приписи ч. 4 ст. 199 КПК України слідчий суддя зобов`язаний розглянути клопотання про продовження строку дії обов`язків згідно з правилами, передбаченими для розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу. Тобто при вирішенні цього питання слідчий суддя керується загальними приписами, які регулюють застосування відповідного запобіжного заходу, однак з урахуванням додаткових відомостей і спливу строку досудового розслідування.

Загальні підстави і порядок застосування та продовження запобіжного заходу визначені у ст. 194, 199 КПК України, конструкції яких передбачають такі критерії дослідження слідчим суддею обставин (фактів):

1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення;

2) наявність достатніх підстав вважати, що заявлений ризик не зменшився або з`явилися нові ризики, які виправдовують продовження дії запобіжного заходу;

3) обставини, які перешкоджають завершенню досудового розслідування до закінчення дії попередньої ухвали про застосування запобіжного заходу.

Щодо ризиків кримінального провадження, то прокурор зазначає про ризик переховування, перешкоджання кримінальному провадженню іншими способами, вчинення іншого кримінального правопорушення. Ризиком у контексті кримінального провадження є певна ступінь можливості, що особа вдасться до вчинків, які будуть перешкоджати досудовому розслідуванню та судовому розгляду або ж створять загрозу суспільству. Слідчий суддя, оцінюючи вірогідність такої поведінки підозрюваного, має дійти обґрунтованого висновку про високу ступінь ймовірності позапроцесуальних дій зазначеної особи.

Крім того, при вирішенні питання про обрання, продовження запобіжного заходу суд повинен врахувати обставини, передбачені ст.178 КПК України, в тому числі, тяжкість кримінального правопорушення, у вчиненні якого обвинувачується особа та дані, які її характеризують і можуть свідчити на користь збільшення (зменшення) ризику переховування від правосуддя чи інших способів неналежної процесуальної поведінки, при цьому ризиком у контексті кримінального провадження є певна ступінь ймовірності того, що особа, вдасться до вчинків, які будуть перешкоджати судовому розгляду або ж створить загрозу суспільству.

Зокрема, ризик втечі має оцінюватись у контексті чинників, пов`язаних з характером особи, її моральністю, місцем проживання, родом занять, майновим станом, сімейним зв`язками та усіма видами зв`язку з країною, в якій така особа піддається кримінальному переслідуванню («Бекчиєв проти Молдови» §58). Серйозність покарання є ревалентною обставиною в оцінці ризику того, що обвинувачений може втекти («Ідалов проти Росії», «Гарицьки проти Польщі», «Храїді проти Німеччини», «Ілійков проти Болгарії»), а наявність судимості може стати підставою для обґрунтування того, що обвинувачений може вчинити новий злочин («Сельчук проти Туреччини», «Мацнеттер проти Австрії»).

Поряд з цим, у розумінні практики Європейського суду з прав людини, тяжкість обвинувачення не є самостійною підставою для утримання особи під вартою, проте таке обвинувачення у сукупності з іншими обставинами збільшує ризик втечі настільки, що його неможливо відвернути, не взявши особу під варту. У справі «Ілійков проти Болгарії» № 33977/96 від 26 липня 2001 року ЄСПЛ зазначив, що «суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування або повторного вчинення злочинів».

Обвинувачений ОСОБА_4 обвинувачуються у вчиненні тяжкого злочину, з метою забезпечення заходів кримінального провадження та запобігання вищевказаним ризикам, а також приймаючи до уваги тяжкість кримінального правопорушення, у яких останній обвинувачується, а саме те, що санкцією ч. 2 ст. 307 КК України, передбачене покарання у виді позбавлення волі на строк до 10 років з конфіскацією майна, є достатньо підстав вважати, що ризики заявлені при застосуванні запобіжного заходу на даний час не зменшились та продовжують існувати.

За викладених обставин, суд, вважає, що на даний час наявні достатні підстави для продовження строку дії обов`язків покладеного на обвинуваченого ОСОБА_4 який перебуває під заставою. А також суд вважає за необхідне додатково застосувати до ОСОБА_4 такий обов`язок як утримання спілкування зі свідками в даному кримінальному провадженню.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 176-178, 182-183, 314-316, 331 КПК України, суд,-

у х в а л и в :

Клопотання прокурора задовольнити.

Продовжити дію запобіжного заходу у виді застави відносно обвинуваченого ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , строком на 60 днів з 06.06.2024 року до 04.08.2024 року включно.

Визначити наступні обов`язки покладені на обвинуваченого під час перебування останнього на заставі:

-прибувати за викликом до прокурора чи суду за першою вимогою;

-повідомляти прокурора чи суд про зміну свого місця перебування та військової служби;

-утримуватися від спілкування зі свідками по кримінальному провадженню.

Ухвала суду може бути оскаржена безпосередньо до Полтавського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Суддя: ОСОБА_1