гСправа № 187/564/24 Провадження №1-кп/0187/71/24
ПЕТРИКІВСЬКИЙ РАЙОННИЙСУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 квітня 2024 року смт. Петриківка

Петриківський районний суд Дніпропетровської області у складі головуючого судді ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши в смт. Петриківка у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду угоду про визнання винуватості від 02.04.2024 року у кримінальному провадженні № 0000089 за обвинуваченням:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м Алчевськ Луганської області, громадянина України, освіта середньо-технічна, який не працює, дітей на утриманні не має, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_2 , не військовозобов`язаний, раніше не судимий,-

у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 Кримінального кодексу України, -

за участі сторін кримінального провадження обвинуваченого ОСОБА_3 , його захисника ОСОБА_4 , прокурора ОСОБА_5 ,

ВСТАНОВИВ:

22.02.2024 о 21 годині (більш точного часу досудовим розслідуванням не встановлено) ОСОБА_3 , проходячи повз зупинки громадського транспорту розташованої навпроти жилого будинку АДРЕСА_3 , де побачив сплячого на лавці ОСОБА_6 , біля якого лежав мобільний телефон марки «ZTE Blade L9» чорного кольору з сенсорним екраном, який обрав в якості об`єкта свого злочинного посягання. У цей час, у ОСОБА_3 раптово виник злочинний умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна.

У подальшому, реалізовуючи свій злочинний намір на таємне викрадення чужого майна в умовах воєнного стану, переконавшись, що за його діями ніхто не спостерігає, маючи корисливий мотив, шляхом вільного доступу підійшов до лавки, цілковито усвідомлюючи протиправний характер своїх дій та розуміючи при цьому, що своїми діями ОСОБА_3 здійснює таємне безоплатне вилучення майна поза волею власника, таємно викрав майно, що належить ОСОБА_6 , а саме мобільний телефон марки «ZTE Blade L9» ІМЕІ НОМЕР_1 НОМЕР_2 , ІМЕІ-2 НОМЕР_3 чорного кольору з сенсорним екраном, вартість якого, згідно висновку судово-товарознавчої експертизи складає 532 гривні 98 копійок.

Після цього, ОСОБА_3 , з викраденим майном з місця скоєння злочину зник, та в подальшому розпорядився викраденим майном на власний розсуд, тим самим спричинивши потерпілому ОСОБА_6 матеріальну шкоду на суму 532 гривні 98 копійок.

Дії ОСОБА_3 кваліфіковано за ч. 4 ст. 185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена в умовах воєнного стану.

02.04.2024 року між прокурором Слобожанської окружної прокуратури Дніпропетровської області ОСОБА_5 та підозрюваним ОСОБА_3 за участі захисника адвоката ОСОБА_4 було укладено угоду про визнання винуватості, додержуючись наступних умов: підозрюваний ОСОБА_3 у порядку ч.2 ст. 469 КПК України щодо укладання угоди про визнання винуватості, у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, яке відповідно до ст. 12 КК України відноситься до категорії тяжкого злочину та повністю визнав свою винуватість у зазначеному діянні. Крім того ОСОБА_3 активно сприяв у забезпечені швидкого досудового розслідування, щиро розкаявся у вчинені інкримінованого йому кримінального правопорушення, зобов`язується:

1)беззастережно визнати в повному обсязі у судовому засіданні свою винуватість у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення;

2)сприяти в забезпеченні виконання завдання кримінального правопорушення щодо швидкого, повного та неупередженого судового розгляду кримінального провадження в суді.

Сторони погоджуються на призначення покарання ОСОБА_3 за ч. 4 ст. 185 КК України призначити покарання у вигляді п`яти років позбавлення волі із застосуванням вимог ст. 75 та ст. 76 КК України.

Під час підготовчого судового засідання обвинувачений ОСОБА_3 визнав свою вину у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України та надав суду згоду на затвердження угоди про визнання винуватості, вказавши, що він повністю розуміє свої права та характер обвинувачення, вид покарання та інші заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди, а також наслідки укладення та затвердження угоди про визнання винуватості, передбачені ст. 473 КПК України, які йому роз`яснені судом. Крім цього, обвинувачений вказав, що вищезазначена угода про визнання винуватості укладена ним з прокурором добровільно, без застосування будь-якого насильства, примусу та погроз. Також, обвинувачений зрозумів роз`ясненні судом права, передбачені п. 1 ч. 4 ст. 474 КПК України.

Захисник обвинуваченого ОСОБА_4 у підготовчому судовому засіданні також просив затвердити угоду про визнання винуватості і призначити ОСОБА_3 узгоджену в угоді міру покарання.

Потерпілий ОСОБА_6 в підготовчому судовому засіданні не заперечував проти укладення угоди про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним ОСОБА_3 .

Прокурор у підготовчому судовому засіданні вважає, що при укладенні угоди про визнання винуватості дотримані вимоги та правила КПК України та КК України, просив угоду про визнання винуватості затвердити і призначити ОСОБА_3 узгоджену в угоді міру покарання.

Розглядаючи питання про можливість затвердження даної угоди про визнання винуватості, суд виходить з наступного.

Згідно з п. 1 ч. 3 ст. 314 КПК України, при прийнятті рішення у підготовчому судовому засіданні суд має право затвердити угоду.

Відповідно до ст. 468 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим про визнання винуватості.

Угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо: кримінальних проступків, нетяжких злочинів, тяжких злочинів. Угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена щодо кримінальних проступків, злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам. Укладення угоди про визнання винуватості у кримінальному провадженні щодо уповноваженої особи юридичної особи, яка вчинила кримінальне правопорушення, у зв`язку з яким здійснюється провадження щодо юридичної особи, а також у кримінальному провадженні щодо кримінальних правопорушень, внаслідок яких шкода завдана державним чи суспільним інтересам або правам та інтересам окремих осіб, у яких беруть участь потерпілий або потерпілі, не допускається, крім випадків надання всіма потерпілими письмової згоди прокурору на укладення ними угоди (ч. 4 ст. 469 КПК України).

При цьому судом з`ясовано, що обвинувачений цілком розуміє права, визначені п.п. 1, 4 ч. 4 ст. 474 КПК України, наслідки укладення та затвердження даної угоди, передбачені ч. 2 ст. 473 названого Кодексу, характер обвинувачення, вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди судом.

Кримінальне правопорушення, у вчиненні якого ОСОБА_3 беззастережно визнав себе винуватим, згідно з положеннями ст. 12 КК України відноситься до категорії тяжких злочинів.

Суд, шляхом проведення опитування сторін кримінального провадження переконався, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.

Подана на розгляд суду угода відповідає вимогам кримінального процесуального закону, правова кваліфікація кримінального правопорушення вірна, умови угоди не порушують права, свободи та інтереси сторін, укладення угоди було добровільним, очевидна можливість виконання обвинуваченим взятих на себе зобов`язань.

Відповідно до ч. 1 ст. 475 КПК України, якщо суд переконається, що угода може бути затверджена, він ухвалює вирок, яким затверджує угоду і призначає узгоджену сторонами міру покарання.

Обставиною, що пом`якшує покарання обвинуваченому є щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину.

Обставин, які обтяжують покарання обвинуваченому судом не встановлено.

Виходячи з викладеного, суд дійшов висновку про можливість затвердження угоди про визнання винуватості, укладеної між прокурором Слобожанської окружної прокуратури Дніпропетровської області ОСОБА_5 та підозрюваним ОСОБА_3 за участі захисника адвоката ОСОБА_4 і призначення ОСОБА_3 узгодженої сторонами міри покарання у виді позбавлення волі строком на п`ять років зі звільненням його від відбування призначеного покарання з випробуванням на мінімальний строк, передбачений ст.75 КК України, та встановленням відповідних обов`язків, передбачених ст.76 КК України, оскільки на думку суду, призначення такого покарання матиме належний виховний вплив на обвинуваченого та буде сприяти його виправленню, призведе до позитивних змін в його особистості та формуванню у нього готовності до самокерованої правослухняної поведінки у суспільстві.

Цивільний позов не заявлено.

Процесуальні витрати за проведення судової експертизи від 25.03.2024 № 1641/24 на суму 260 грн необхідно стягнути з ОСОБА_3 на користь держави.

Долю речових доказів необхідно вирішити у відповідності до ст.100 КПК України.

На підставі ч.4 ст.174 КПК України, суд вважає необхідним скасувати арешт, накладений ухвалою слідчого судді Петриківського районного суду Дніпропетровської області у справі 187/504/24 (провадження 1-кс/0187/84/24) від 26.03.2024 року.

Керуючись статтями 314, 374, 394, 471, 474, 475 КПК України, суд

УХВАЛИВ:

Затвердити угоду про визнання винуватості укладену 02 квітня 2024 року між прокурором Слобожанської окружної прокуратури Дніпропетровської області ОСОБА_5 та підозрюваним ОСОБА_3 за участі захисника адвоката ОСОБА_4 у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000089 від 25.02.2024 року.

ОСОБА_3 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України і призначити покарання у виді 5 (п`яти) років позбавлення волі.

На підставі ст. 75 КК України ОСОБА_3 звільнити від відбування призначеного покарання з випробуванням, встановивши іспитовий строк 1 (один) рік.

Згідно статті 76 частини 1 пунктів 1, 2, частини 3 пункту 2 Кримінального кодексу України покласти на ОСОБА_3 обов`язки:

1) періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

2) повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи;

3) не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Строк іспитового строку рахувати з часу проголошення вироку.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь держави витрати за проведення судової експертизи від 25.03.2024 № 1641/24 у розмірі 260 грн. 00 коп.

Речові докази: мобільний телефон марки «ZTE Blade L9» ІМЕІ НОМЕР_1 НОМЕР_2 , ІМЕІ-2 НОМЕР_3 повернути потерпілому ОСОБА_6 .

Скасувати арешт на майно, накладений ухвалою слідчого судді Петриківського районного суду Дніпропетровської області у справі 187/504/24 (провадження 1-кс/0187/84/24) від 26.03.2024 року.

Вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку до Дніпровського апеляційного суду шляхом подачі апеляції через Петриківський районний суд Дніпропетровської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Обвинуваченому та прокурору копія вироку вручається негайно після його проголошення.

Суддя: ОСОБА_1