Cправа № 336/5442/24
Пр. 1-кс/336/595/2024
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 червня 2024 року м. Запоріжжя

Слідчий суддя Шевченківського районного суду м.Запоріжжя ОСОБА_1 , за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2 , у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Запоріжжі, розглянула кримінальне провадження за скаргою ОСОБА_3 на постанову старшої слідчої СВ відділу поліції №3 Запорізького районного управління поліції Головного управління Національної поліції України в Запорізькій області ОСОБА_4 про закриття кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000706 від 20.04.2023, за ознаками вчинення кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч.2 ст.205-1 КК України, подану в порядку ст.303 КПК України, -

за участі сторін кримінального провадження: особи, яка звернулась зі скаргою, - ОСОБА_3 , її захисника адвоката ОСОБА_5 , слідчої ОСОБА_4 , прокурора ОСОБА_6 , -

ВСТАНОВИЛА:

30.05.2024 представник заявниці адвокат ОСОБА_5 через систему «Електронний суд» звернувся до суду зі скаргою, згідно з якою просить скасувати постанову про закриття кримінального провадження від 28.02.2024, постановлену старшою слідчою СВ ВП №3 Запорізького РУП ГУНП в Запорізькій області ОСОБА_4 у кримінальному провадженні, яке внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000706 від 20.04.2023.

За змістом скарги у вказаному провадженні здійснювалось досудове розслідування слідчими СВ відділу поліції №3 Запорізького районного управління поліції Головного управління Національної поліції України в Запорізькій області. Адвокат стверджує, що при прийнятті рішення про закриття кримінального провадження слідчим не встановлено всі необхідні фактичні обставини правопорушення, що мали значення для прийняття відповідного рішення. Так, під час загальних зборів ОСББ «Миколи Краснова 4» 01.10.2022 допущено низку порушень, у протоколі містяться підписи від імені осіб, які померли, осіб, повноваження яких не підтверджені та вони не є власниками певних квартир у вказаному житловому будинку. Зазначені обставини встановлені судовим рішенням, ухваленим в порядку господарського судочинства, яке набрало законної сили. Вказаний протокол зборів став підставою для внесення змін до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань про керівника юридичної особи. Під час здійснення досудового розслідування не надіслано запити щодо реєстрації актових записів про смерть трьох померлих мешканців будинку, не здійснено допит усіх причетних до зборів, а саме складу правління ОСББ, не встановлено власників п`яти житлових приміщень (9, 33, 66, 70, 71), які не є приватизованими, відповідно, належать територіальній громаді в особі ЗМР, не встановлено особи підписантів протокола від імені власників квартир АДРЕСА_1 , 48, 17, 24 та 62, адже підписи проставлені іншими фізичними особами.

Вважаючи проведене слідства таким, що не є всебічним та повним, а постанову слідчого невмотивованою та необґрунтованою, винесеною передчасно, без аналізу та надання оцінки доказам, із посиланням на ст. 60, 284, 303-304 КПК України, адвокат ОСОБА_5 , діючи в інтересах ОСОБА_3 , просить скасувати постанову про закриття кримінального провадження.

Ухвалою слідчого судді від 03.06.2024 відкрито провадження у справі, призначено її судовий розгляд, із викликом зазначених учасників кримінального провадження.

Заявниця та її представник під час розгляду скарги наполягали на її задоволенні з підстав, викладених у скарзі.

В судовому засіданні слідча проти задоволення скарги заперечувала, надала матеріали кримінального провадження для дослідження під час судового засідання. На запитання слідчої судді пояснила, що допит осіб, на яких вказувала заявниця, не здійснений, вказані запити щодо реєстрації актових записів про смерть мешканців будинку не надсилались, крім того, досудове розслідування у даному провадженні спочатку здійснювалось іншими слідчими.

Прокурор в судовому засіданні проти задоволення скарги заперечував, стверджував, що всі необхідні слідчі дії проведені, підстави для скасування оскаржуваної постанови відсутні, тяжкі наслідки внаслідок правопорушення, про яке стверджує заявниця, не настали, адже протокол визнаний недійсним у судовому порядку, що поновлює права ОСОБА_3 .

Після оголошення перерви в судовому засіданні: слідча ОСОБА_4 24.06.2024 надала до матеріалів справи витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань, за змістом якого слідчим суддею встановлено дату винесення постанови про закриття кримінального провадження; прокурор ОСОБА_6 за допомогою системи «Електронний суд» звернувся до суду із заявою за вх.№ від 21.06.2024, просить розглядати скаргу за його відсутності, у її задоволенні відмовити; крім того, адвокат ОСОБА_5 скерував заяву про розгляд справи без участі особи, яка звернулась зі скаргою, та його особистої участі, просить скаргу задовольнити.

Відповідно, враховуючи подані заяви, зміст ч.3 ст.306 КПК України, судом визнано за можливе завершити розгляд скарги за відсутності сторін кримінального провадження.

Дослідивши матеріали скарги та додані до неї письмові докази, а також матеріали кримінального провадження, надані відділом поліції на вимогу суду, вислухавши пояснення учасників справи протягом провадження скарги в суді, слідчий суддя приходить до висновку про те, що вона підлягає задоволенню у зв`язку із таким.

Положеннями ст. 55 Конституції України кожному гарантовано право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб.

В офіційному тлумаченні ч.2 ст.55 Конституції України, викладеному в рішенні Конституційного Суду України, від 14.12.2011 №19-рп/2011, зазначено, що реалізація конституційного права на оскарження в суді будь-яких рішень, дій чи бездіяльності всіх органів влади, місцевого самоврядування, посадових і службових осіб забезпечується в порядку, визначеному процесуальним законом.

З змістом ч.1 ст.24 КПК України передбачено, що кожному гарантується право на оскарження процесуальних рішень, дій чи бездіяльності суду, слідчого судді, прокурора, слідчого в порядку, передбаченому КПК України.

За нормою ст.2 КПК України завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Згідно з ч.1,4,6 ст.284 КПК України про закриття кримінального провадження слідчий, дізнавач, прокурор приймає постанову, яку може бути оскаржено у порядку, встановленому цим Кодексом. Кримінальне провадження закривається в разі, якщо, зокрема, встановлена відсутність в діянні складу кримінального правопорушення (п.2 ч.1 ст.284 КПК України).

Слідчий, дізнавач приймає постанову про закриття кримінального провадження з підстав, передбачених п.1,2,4,9,9-1 ч.1 цієї статті, якщо в цьому кримінальному провадженні жодній особі не повідомлялося про підозру. Копія постанови слідчого, дізнавача про закриття кримінального провадження надсилається заявнику, потерпілому, прокурору. Враховуючи відсутність доказів на підтвердження вручення ОСОБА_3 копії оскаржуваної постанови, строк на звернення до суду відповідно до положень ч.1 ст.304 КПК України не порушений.

Згідно з п.3 ч.1 ст.303 КПК України, на досудовому провадженні може бути оскаржене рішення слідчого, дізнавача про закриття кримінального провадження - заявником, потерпілим, його представником чи законним представником.

Згідно з ч.2 ст. 307 КПК України ухвала слідчого судді за результатами розгляду скарги на рішення, дії чи бездіяльність під час досудового розслідування може бути, зокрема, про скасування рішення слідчого, дізнавача чи прокурора, зобов`язання вчинити певну дію.

Відповідно до наявного витягу з ЄРДР відомості про вчинення кримінального проступку, передбаченого ч.2 ст.205-1 КК України, внесено за №0000706 20.04.2023. До складу групи слідчих включено, зокрема, ОСОБА_4 , до складу прокурорів, що здійснюють процесуальне керівництво, - серед інших прокурора ОСОБА_6 . З витягу видно, що до відділу поліції надійшла ухвала Шевченківського районного суду м. Запоріжжя за заявою заступника голови правління ОСББ «Миколи Краснова №4», , що стало підставою для внесення відомостей до ЄРДР.

16.02.2024 кримінальне провадження закрито на підставі постанови старшої слідчої ВП №3 Запорізького РУП ГУНП в Запорізькій області ОСОБА_4 відповідно до п.2 ч.1 ст.284 КПК України. На час розгляду скарги постанова не скасована.

Як встановлено з копії постанови старшої слідчої ВП №3 Запорізького РУП ГУНП в Запорізькій області ОСОБА_4 про закриття кримінального провадження, ураховуючи те, що під час досудового розслідування виконано всі необхідні слідчі дії, направлені на встановлення істини у кримінальному провадженні, однак отримати будь-які об`єктивні дані, які б вказували на наявність в діях осіб складу кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.205-1 КК України, не виявилось можливим, слідча дійшла висновку про наявність підстав для застосування п.2 ч.1 ст.284 КПК України. Разом з цим, як видно з постанови, під час досудового розслідування проаналізовано лише зміст двох протоколів зборів ОСББ «Миколи Краснова 4», крім допиту ОСОБА_3 здійснено допит лише однієї особи ОСОБА_7 , яка також подала заяву про вчинення кримінального правопорушення. Дана заява окремо не реєструвалась, відомості на її підставі до ЄРДР не вносились, рішення про об`єднання кримінальних проваджень не постановлялось.

Слідчий суддя звертає увагу на те, що у матеріалах кримінального провадження, досліджених під час розгляду скарги, міститься декілька постанов (примірників, без позначки про копії), одна без дати, із відміткою у вступній частині про винесення у лютому 2024 року, без підпису слідчої та погодження заступником начальника, друга від 21.02.2024 із відповідними підписами. Крім того, до скарги додано копію постанови, датовану 28.02.2024, засвідчену лише підписом слідчої. Дата винесення достеменно встановлена слідчим суддею на підставі зазначеного вище витягу з ЄРДР.

Також слідчим суддею встановлено, що рішенням Господарського суду Запорізької області у справі №908/687/23, від 18.04.2024, яке набрало законної сили 31.05.2024, позов ОСОБА_8 до Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку Миколи Краснова 4 про визнання недійсним рішення загальних зборів, яке оформлене протоколом № б/н від 01.10.2022, задоволено, визнано недійсним рішення загальних зборів Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку АДРЕСА_2 , код ЄДРПОУ НОМЕР_1 ), яке оформлене протоколом №б/н від 01.10.2022.(веб-посилання на текст судового рішення в ЄДРСрР: ІНФОРМАЦІЯ_1

Відповідно до преамбули Закону України Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку від 29.11.2001 №2866-ІІІ, цей Закон визначає правові та організаційні засади створення, функціонування, реорганізації та ліквідації об`єднань власників жилих та нежилих приміщень багатоквартирного будинку, захисту їх прав та виконання обов`язку щодо спільного утримання багатоквартирного будинку.

Статтею 1 даного Закону визначено, що об`єднання співвласників багатоквартирного будинку - це юридична особа, створена власниками квартир та/або нежитлових приміщень багатоквартирного будинку для сприяння використанню їхнього власного майна та управління, утримання і використання спільного майна.

Згідно із ч.ч. 7-12 ст.6 вказаного Закону, кожний співвласник (його представник) під час голосування має кількість голосів, пропорційну до частки загальної площі квартири або нежитлового приміщення співвласника у загальній площі всіх квартир та нежитлових приміщень, розташованих у багатоквартирному будинку. Якщо одна особа є власником квартир (квартири) та/або нежитлових приміщень, загальна площа яких становить більш як 50 відсотків загальної площі всіх квартир та нежитлових приміщень багатоквартирного будинку, кожний співвласник на установчих зборах має один голос незалежно від кількості та площі квартир або нежитлових приміщень, що перебувають у його власності. Рішення вважається прийнятим, якщо за нього проголосувало більше половини загальної кількості усіх співвласників. Якщо в результаті проведення установчих зборів для прийняття рішення не набрано кількості голосів "за" або "проти", встановленої ч. 9 цієї статті, проводиться письмове опитування співвласників, які не голосували на установчих зборах. Письмове опитування під час установчих зборів об`єднання проводиться в порядку, передбаченому Законом України "Про особливості здійснення права власності у багатоквартирному будинку". Письмове опитування співвласників проводиться протягом 15 календарних днів з дати проведення установчих зборів. Якщо протягом зазначеного строку необхідну кількість голосів "за" не набрано, рішення вважається неприйнятим. Рішення приймається шляхом поіменного голосування. Під час підрахунку голосів враховуються і голоси, подані співвласниками під час проведення установчих зборів, і голоси, подані під час письмового опитування. Рішення оформляється особистим підписом кожного, хто проголосував, із зазначенням результату голосування ("за" чи "проти").

Відповідно до ст. 10 Закону України Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку органами управління об`єднання є загальні збори співвласників, правління, ревізійна комісія об`єднання. Кожний співвласник (його представник) під час голосування має кількість голосів, пропорційну до частки загальної площі квартири або нежитлового приміщення співвласника у загальній площі всіх квартир та нежитлових приміщень, розташованих у багатоквартирному будинку. Якщо одна особа є власником квартир (квартири) та/або нежитлових приміщень, загальна площа яких становить більш як 50 відсотків загальної площі всіх квартир та нежитлових приміщень багатоквартирного будинку, кожний співвласник має один голос незалежно від кількості та площі квартир або нежитлових приміщень, що перебувають у його власності. Статутом об`єднання може бути встановлено інший порядок визначення кількості голосів, що належать кожному співвласнику на загальних зборах.

Cлідчий суддя зауважує, що основний безпосередній об?єкт злочину відповідно до ст.205-1 КК України - встановлений порядок державної реєстрації юридичних осіб і фізичних осіб - підприємців, покликаний забезпечити у тому числі правомірне зайняття господарською діяльністю.

Державною реєстрацією визнається офіційне визнання шляхом засвідчення державою факту створення або припинення юридичної особи, громадського формування, що не має статусу юридичної особи, засвідчення факту наявності відповідного статусу громадського об?єднання, професійної спілки, її організації або об?єднання, політичної партії, організації роботодавців, об?єднань організацій роботодавців та їхньої символіки, засвідчення факту набуття або позбавлення статусу підприємця фізичною особою, зміни відомостей, що містяться в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань, про юридичну особу та фізичну особу - підприємця, а також проведення інших реєстраційних дій, передбачених законом.

При цьому слід враховувати, що такі дії, як внесення завідомо неправдивих відомостей у документи, які подаються для державної реєстрації громадських формувань, що не мають статусу юридичної особи, і подання таких документів для державної реєстрації, не утворюють складу злочину, передбаченого ст. 205-1 КК України, однак за наявності підстав можуть кваліфікуватись за ст. 358 або (та) ст. 366.

Предмет злочину, передбаченого ст. 205-1 КК України, - це документи, які відповідно до закону подаються для проведення державної реєстрації юридичної особи або фізичної особи - підприємця. Причому це можуть бути документи, які подаються для державної реєстрації будь-яких юридичних осіб незалежно від їхньої організаційно-правової форми, форми власності та підпорядкування, у тому числі тих, які не є суб?єктами підприємницької діяльності (наприклад, державних органів та органів місцевого самоврядування).

Водночас предметом розглядуваного злочину не визнаються: а) документи, які подаються для державної реєстрації створення відокремленого підрозділу юридичної особи (у тому числі суб`єкта підприємницької діяльності); б) інші (тобто не ті, подаються заявником для державної реєстрації) документи, на підставі яких здійснюється державна реєстрація (наприклад, судові рішення, що набрали законної сили та тягнуть за собою зміну відомостей в ЕДР).

Використане у диспозиції ч. 1 ст. 205-1 КК України формулювання «проведення державної реєстрації» вимагає не буквального, а поширювального тлумачення, адже охоплювали ним потрібно не лише випадки створення відповідного суб?єкта, а й інші передбачені законом види державної реєстрації.

При цьому, об?єктивна сторона злочину, передбаченого ст. 205-1 КК України, виражається в одній із двох дій, вказаних альтернативно: 1) внесення в документи, які відповідно до закону подаються для проведення державної реєстрації юридичної особи або фізичної особи - підприємця, завідомо неправдивих відомостей; 2) подання для проведення такої реєстрації документів, які містять завідомо неправдиві відомості. Фактично перша дія - «внесення в документи...» - є нічим іншим, як готуванням до другої - «подання документів.». Тобто кримінальну відповідальність встановлено за готування до злочину, причому (як про це свідчить санкція коментованої статті) злочину невеликої тяжкості. Проте готування до такого злочину, за загальним правилом, не повинно тягнути кримінальну відповідальність (ч. 2 ст. 14).

Завідомо неправдиві відомості можуть стосуватись, наприклад, мети діяльності юридичної особи, її засновників (учасників), кінцевого бенефіціарного власника (контролера), керівників або інших осіб, які можуть вчиняти дії від імені юридичної особи (у тому числі підписувати до-говори, подавати документи для державної реєстрації), розміру статутного капіталу і розміру частки кожного із засновників.

Злочин визнається закінченим з моменту внесення завідомо неправдивих відомостей до відповідних документів або з моменту подання їх державному реєстратору (формальний склад).

Слід наголосити, що та обставина, чи здійснено державну реєстрацію юридичної особи або фізичної особи - підприємця на підставі підроблених документів, як і те, чи настали в результаті такої реєстрації наслідки, на кваліфікацію за ст. 205-1 КК України, не впливає.

Внесення в документи, які відповідно до закону подаються для проведення державної реєстрації юридичної особи або фізичної особи - підприємця, завідомо неправдивих відомостей, проте не у зв`язку з такою реєстрацією, має кваліфікуватись не за ст. 205-1 КК України, а за ст. 358 або ст. 366. За ст. 205-1 КК України слід кваліфікувати і дії того, хто не вносив завідомо неправдиві відомості у відповідні документи, однак подавав їх державному реєстратору.

Слідчий суддя при розгляді справи враховує положення ч.2 ст.9 КПК України, яка встановлює, що прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий зобов`язані всебічно, повно і неупереджено дослідити обставини кримінального провадження, виявити як ті обставини, що викривають, так і ті, що виправдовують підозрюваного, обвинуваченого, а також обставини, що пом`якшують чи обтяжують його покарання, надати їм належну правову оцінку та забезпечити прийняття законних і неупереджених процесуальних рішень.

Так, оскільки процесуальне рішення про закриття кримінального провадження має істотне значення для кримінального провадження, має бути з`ясовано й питання дотримання вимог щодо всебічності та повноти дослідження, а не лише процесуальний порядок закриття кримінального провадження, оскільки така неповнота може призвести до прийняття необґрунтованого рішення про закриття кримінального провадження.

Під час розгляду скарги слідчий суддя встановив невжиття органом досудового розслідування всіх необхідних заходів для збирання доказів й забезпечення повного та всебічного досудового розслідування, що видно з матеріалів кримінального провадження, що зумовлює задоволення скарги ОСОБА_3 , скерованої її представником, адже її доводи в повній мірі підтверджені під час розгляду скарги

Керуючись ст. 2, 3, 9, 24, 55, 56, 60, 214, 284, 303, 305, 309-310, 369-372, 392 КПК України, слідча суддя,-

ПОСТАНОВИЛА:

Постанову старшої слідчої СВ відділу поліції №3 Запорізького районного управління поліції Головного управління Національної поліції України в Запорізькій області ОСОБА_4 від 16.02.2024 про закриття кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000706 від 20.04.2023, за ознаками вчинення кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч.2 ст.205-1 КК України, - скасувати.

Матеріали кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000706 від 20.04.2023, направити до відділу поліції №3 Запорізького районного управління поліції Головного управління Національної поліції України в Запорізькій області для організації подальшого досудового розслідування.

Ухвала слідчого судді оскарженню не підлягає, заперечення проти неї можуть бути подані під час підготовчого провадження в суді.

Повний текст ухвали суду складений та оголошений 28.06.2024 о 15-00.

Слідчий суддя ОСОБА_1