Справа № 308/300/24
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10 квітня 2024 року м. Ужгород

Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області в особі:

головуючого - судді ОСОБА_1

за участю секретаря судового засідання - ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3

потерпілого ОСОБА_4

обвинуваченого ОСОБА_5

розглянувши у підготовчому судовому засіданні в залі суду в м. Ужгороді кримінальне провадження № 0000706 від 22.09.2022 року про обвинувачення

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Глибоке Ужгородського району Закарпатської області, громадянина України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 286 КК України

ВСТАНОВИВ:

22.09.2023 року близько 01 год. 47 хв. ОСОБА_5 не передбачаючи можливості настання суспільно небезпечних наслідків свого діяння, хоча повинен був і міг їх передбачити, тобто діючи з кримінально-протиправною недбалістю, керуючи технічно справним транспортним засобом марки «Hyundai», моделі і30, д.н.з. НОМЕР_1 , в салоні якого був пасажир ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який сидів на передньому пасажирському сидінні, по автомобільній дорозі М-06 Київ-Чоп, зі сторони міста Ужгорода в напрямку КПП «Тиса», навпроти будинку АДРЕСА_2 , не врахував дорожню обстановку щоб мати змогу постійно контролювати його рух та безпечно керувати ним, не зменшивши швидкість до такої, яка б не перевищувала безпечної за умовами фактичної видимості дороги в напрямку руху, виїхав за межі проїзної частини дороги, де у подальшому зупинився у кюветі, чим порушив вимоги п. 12.1 ПДР України, згідно з яким під час вибору в установлених межах безпечної швидкості руху водій повинен враховувати дорожню обстановку, а також особливості вантажу, що перевозиться, і стан транспортного засобу, щоб мати змогу постійно контролювати його рух та безпечно керувати ним, а також п. 19.3 ПДР України, згідно з яким у разі погіршення видимості в напрямку руху, викликаного світлом фар зустрічних транспортних засобів, водій повинен зменшити швидкість до такої, яка б не перевищувала безпечної за умовами фактичної видимості дороги в напрямку руху, а в разі засліплення зупинитися, не змінюючи смуги руху, і увімкнути аварійну світлову сигналізацію. Відновлення руху дозволяється лише після того, як пройдуть негативні наслідки засліплення.

Внаслідок цього пасажир автомобіля марки «Hyundai», моделі і30, д.н.з. НОМЕР_1 , ОСОБА_4 отримав тілесні ушкодження середньої тяжкості у вигляді закритого перелому дистального метаепіфізу лівої променевої кістки зі зміщенням та перелом шиловидного відростку лівої ліктьової кістки, що підтверджено даними рентгенографії від 22.09.2023 року.

З технічної точки зору в діях водія автомобіля марки «Hyundai», моделі і30, д.н.з. НОМЕР_1 , ОСОБА_5 убачаються невідповідності технічним вимогам п. 12.1 та 19.3 ПДР України, недотримання яких у своїй сукупності, знаходяться у причинному зв"язку з настанням даної дорожньо-транспортної пригоди.

22.01.2024 року від адвоката ОСОБА_6 який діє в інтересах обвинуваченого ОСОБА_5 надійшло клопотання "про звільнення обвинуваченого ОСОБА_5 від кримінальної відповідальності , на підставі ст.46 КК України".

У підготовчому судовому засіданні обвинувачений свою вину у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 286 КК України, визнав повністю, щиро розкаявся, підтримав клопотання свого захисника та просив звільнити його від кримінальної відповідальності за скоєне ним кримінальне правопорушення, передбачене ч.1 ст. 286 КК України, у зв`язку із примиренням його з потерпілим ОСОБА_4 на підставі ст. 46 КК України, закрити кримінальне провадження щодо вчинення ним кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 286 КК України.

Потерпілий ОСОБА_4 у підготовчому судовому засіданні пояснив, що примирився з обвинуваченим, заподіяна йому шкода обвинуваченим відшкодована , претензій до ОСОБА_5 він не має, про що надав заяву розписку від 02.10.2023 року, а тому не заперечує проти звільнення ОСОБА_5 від кримінальної відповідальності на підставі ст. 46 КК України та закриття кримінального провадження щодо вчинення ним кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України.

У підготовчому судовому засіданні прокурор ОСОБА_3 проти звільнення ОСОБА_5 від кримінальної відповідальності за скоєне ним кримінальне правопорушення передбачене ч.1 ст. 286 КК України, у зв`язку із примиренням ОСОБА_5 з потерпілим ОСОБА_4 , на підставі ст. 46 КК України та закриття кримінального провадження щодо вчинення ОСОБА_5 кримінального правопорушення передбаченого ч.1 ст. 286 КК України - не заперечив.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши клопотання обвинуваченого, пояснення потерпілого та думку прокурора, суд доходить наступного.

Згідно із ч. 1 ст. 285 КПК України, особа звільняється від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених законом України про кримінальну відповідальність.

При цьому, пунктом 1 частини 2 статті 284 КПК України передбачено, що кримінальне провадження закривається судом у зв`язку зі звільненням особи від кримінальної відповідальності.

Відповідно до ч.4 ст.286 КПК України, якщо під час здійснення судового провадження щодо провадження, яке надійшло до суду з обвинувальним актом, сторона кримінального провадження звернеться до суду з клопотанням про звільнення від кримінальної відповідальності обвинуваченого, суд має невідкладно розглянути таке клопотання.

Згідно із ч. 3 ст. 288 КПК України суд своєю ухвалою закриває кримінальне провадження та звільняє підозрюваного, обвинуваченого від кримінальної відповідальності у випадку встановлення підстав, передбачених законом України про кримінальну відповідальність.

Відповідно до ст. 46 КК України, особа, яка вперше вчинила кримінальний проступок або необережний нетяжкий злочин, крім корупційних кримінальних правопорушень, кримінальних правопорушень, пов`язаних з корупцією, порушень правил безпеки дорожнього руху або експлуатації транспорту особами, які керували транспортними засобами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебували під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, звільняється від кримінальної відповідальності, якщо вона примирилася з потерпілим та відшкодувала завдані нею збитки або усунула заподіяну шкоду.

Згідно з роз`ясненням, що міститься у п. 4 постанови Пленуму Верховного Суду України від 23 грудня 2005 року № 12 Про практику застосування судами України законодавства про звільнення особи від кримінальної відповідальності, умовою звільнення особи (обвинуваченого, підсудного) від кримінальної відповідальності у зв`язку з примиренням із потерпілим (ст. 46 КК) є вчинення нею вперше злочину невеликої тяжкості. Примирення винної особи з потерпілим належить розуміти як акт прощення її ним в результаті вільного волевиявлення, що виключає будь-який неправомірний вплив, незалежно від того, яка зі сторін була ініціатором, та з яких мотивів.

Звільнення винної особи від кримінальної відповідальності та закриття справи у зв`язку з примиренням із потерпілим можливе тільки в разі відшкодування завданих збитків або усунення заподіяної шкоди.

За наявності передбачених у ст. 46 КК підстав звільнення особи від кримінальної відповідальності є обов`язковим.

Досудовим розслідуванням дії ОСОБА_5 кваліфіковано за ч.1 ст. 286 КК України.

Судом встановлено, що ОСОБА_5 раніше не судимий, факт чого вбачається з довідки № 45-13102023/21012 від 13.10.2023 року.

Санкція ч.1 ст. 286 КК України передбачає покарання у виді штрафу від трьох тисяч до п`яти тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або виправних робіт на строк до двох років, або арешту на строк до шести місяців, або обмеження волі на строк до трьох років, з позбавленням права керувати транспортними засобами на строк до трьох років.

Отже, вчинене ОСОБА_5 кримінальне правопорушення, згідно ст. 12 КК України, відноситься до категорії нетяжких злочинів.

В судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_5 примирився з потерпілим ОСОБА_4 та відшкодував заподіяну йому шкоду, про що потерпілий та обвинувачений підтвердили в судовому засіданні та про що свідчить наявна у матеріалах справи заява розписка потерпілого від 02.10.2023 року.

Приймаючи до уваги вищенаведене, суд уважає, що у відповідності до п. 1 ч. 2 ст. 284 КПК України дане кримінальне провадження відносно ОСОБА_5 підлягає до закриття.

Речові докази у кримінальному провадженні автомобіль марки «Hyundai», моделі і30, д.н.з. НОМЕР_1 , власником якого є ОСОБА_5 , та свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_2 повернути власнику, скасувавши, накладений на них згідно ухвали слідчого судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 07.11.2023 року, арешт.

Процесуальні витрати у кримінальному провадженні вартість проведених судових експертизи у сумі 2390,00 (дві тисячі триста дев`яносто грн. 00 коп.) грн. стягнути з ОСОБА_5 на користь держави.

На підставі наведеного, керуючись ст. 46 КК України, ст. ст. 284-288, 392-395 КПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Звільнити ОСОБА_5 від кримінальної відповідальності, передбаченої ч.1 ст. 286 КК України, у зв`язку із його примиренням з потерпілим ОСОБА_4 , на підставі ст. 46 КК України.

Кримінальне провадження щодо вчинення ОСОБА_5 кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 286 КК України закрити.

Речові докази у кримінальному провадженні автомобіль марки «Hyundai», моделі і30, д.н.з. НОМЕР_1 , власником якого є ОСОБА_5 , та свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_2 повернути власнику, скасувавши, накладений на них згідно ухвали слідчого судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 07.11.2023 року ( справа № 308/18992/23), арешт.

Процесуальні витрати у кримінальному провадженні вартість проведених судових експертизи у сумі 2390,00 (дві тисячі триста дев`яносто грн. 00 коп.) грн. стягнути з ОСОБА_5 на користь держави.

Ухвала може бути оскаржена до Закарпатського апеляційного суду через суд першої інстанції протягом семи днів з дня її оголошення.

Суддя: ОСОБА_1