Справа № 738/372/24 Головуючий у І інстанції ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/4823/409/24
Категорія - Доповідач ОСОБА_2
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

01 травня 2024 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Чернігівського апеляційного суду в складі:

Головуючого-суддіОСОБА_2

суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі - ОСОБА_5 ,

З участю учасників судового провадження:

прокурора - ОСОБА_6 ,

захисника-адвоката - ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Чернігові матеріали провадження за апеляційною скаргою засудженого ОСОБА_8 на ухвалу Менського районного суду Чернігівської області від 29 лютого 2024 року, -

В С Т А Н О В И Л А:

Цією ухвалою відмовлено в задоволенні спільного подання Державної установи «Менська виправна колонія (№91)» та Спостережної комісії Менської міської ради про умовно - дострокове звiльнення вiд відбування покарання засудженого ОСОБА_8 .

В обґрунтування ухваленого рішення місцевим судом зазначено, що ОСОБА_8 хоч і відбув 2/3 частини призначеного судом покарання, характеризується позитивно, однак засуджений за вчинення тяжкого корупційного кримінального правопорушення, а ч. 3 ст. 81 КК України не передбачено підстави для умовно-дострокового звільнення від відбування покарання засудженої особи за тяжкий корупційний злочин.

Не погодившись із рішенням суду, засуджений ОСОБА_8 подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати ухвалу суду першої інстанції та задовольнити клопотання по суті. Вказує, що в ст. 81 КК України вбачається відсутність прямої заборони застосування умовно-дострокового звільнення за тяжкі та особливо тяжкі корупційні злочини. А тому, на його думку, враховуючи, що в нього відсутні стягнення, він має позитивну характеристику, три заохочення, працевлаштований, відбув 2/3 призначеного судом покарання, посилання суду на те, що застосування умовно-дострокового звільнення до таких осіб є неможливим, прямо суперечить чітким і зрозумілим нормам про можливість застосування такого умовно-дострокового звільнення.

Заслухавши доповідача, пояснення захисника-адвоката ОСОБА_7 на підтримку поданої засудженим апеляційної скарги, думку прокурора, який просив залишити скаргу без задоволення, а ухвалу суду без змін, дослідивши матеріали провадження та перевіривши доводи, наведені в апеляційній скарзі, колегія суддів приходить до наступного висновку.

Стаття 6 КВК України передбачає, що виправлення засудженого - це процес позитивних змін, які відбуваються в його особистості та створюють у нього готовність до самокерованої правослухняної поведінки. Основними засобами такого виправлення є встановлений порядок виконання та відбування покарання (режим), суспільно корисна праця, соціально-виховна робота, загальноосвітнє і професійно-технічне навчання, громадський вплив.

Згідно із ч. 2 ст. 81 КК України умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосовано, якщо засуджений добросовісною поведінкою та відношенням до праці довів своє виправлення.

Разом із цим, частиною 3 цієї статті встановлено, що умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване після фактичного відбуття засудженим:

1) не менше половини строку покарання, призначеного судом за злочин невеликої або середньої тяжкості, крім корупційних злочинів, а також за необережний тяжкий злочин;

2) не менше двох третин строку покарання, призначеного судом за корупційний злочин середньої тяжкості, умисний тяжкий злочин чи необережний особливо тяжкий злочин, а також у разі, якщо особа раніше відбувала покарання у виді позбавлення волі за умисний злочин і до погашення або зняття судимості знову вчинила умисний злочин, за який вона засуджена до позбавлення волі;

3) не менше трьох чвертей строку покарання, призначеного судом за умисний особливо тяжкий злочин, а також покарання, призначеного особі, яка раніше звільнялася умовно-достроково і знову вчинила умисний злочин протягом невідбутої частини покарання.

За змістом примітки до ст.45 КК України, корупційними злочинами, відповідно до цього Кодексу вважаються злочини, передбачені статтями 191, 262, 308, 312, 313, 320, 357, 410, у випадку їх вчинення шляхом зловживання службовим становищем, а також злочини, передбачені статтями 210, 354, 364, 364-1, 365-2, 366-1, 368, 368-3-369, 369-2, 369-3 цього Кодексу.

З матеріалів провадження вбачається, що ОСОБА_8 відбуває покарання за вироком Деснянського районного суду м. Чернігова від 19 квітня 2019 року, залишеним без змін ухвалою Чернігівського апеляційного суду від 16 січня 2020 року, яким він засуджений за ч.3 ст.368 КК України до 5 років 2 місяців позбавлення волі, з позбавленням права обіймати посади в правоохоронних органах України строком на 2 роки, з конфіскацією всього майна, що є його власністю, з позбавленням на підставі ст.54 КК України спеціального звання «лейтенант поліції».

Станом на 29 лютого 2024 року засуджений відбув 2/3 частини призначеного судом покарання у виді позбавлення волі, невідбута частина покарання у виді позбавлення волі становить 1 рік 7 місяців 29 днів.

Згідно з цим вироком, дії ОСОБА_8 кваліфіковані за ч. 3 ст. 368 КК України, який у відповідності з вимогами ст. 12 КК України відноситься до категорії тяжких злочинів та в силу положень ст. 45 КК України є корупційним.

Відповідно, умовно-дострокове звільнення від відбування покарання до ОСОБА_8 застосовано бути не може згідно ч. 3 ст. 81 КК України.

Враховуючи вищенаведене, незважаючи на сумлінну поведінку і ставлення до праці засудженого, суд першої інстанції прийшов до правильного висновку щодо неможливості умовно-дострокового звільнення від відбування покарання ОСОБА_8 з чим погоджується і колегія суддів.

Доводи засудженого щодо неправильного тлумачення судом закону України про кримінальну відповідальність, а саме ч.3 ст.81 КК України, колегія суддів вважає безпідставними, оскільки положення цього закону є чіткими та жодних сумнів і протиріч не викликають, адже в пунктах 2, 3 ч.3, ст.81 КК України не передбачено можливості застосування умовно-дострокового звільнення до осіб, які вчинили тяжкі та особливо тяжкі корупційні злочини.

Колегія суддів вважає, що суд першої інстанції дійшов правильного висновку щодо необхідності відмови у задоволенні подання адміністрації установи щодо умовно-дострокового звільнення ОСОБА_8 , оскільки законодавством не передбачено можливості для умовно-дострокового звільнення від відбування покарання засуджених за тяжкий корупційний злочин, у зв`язку з чим доводи апеляційної скарги засудженого не знайшли підтвердження під час апеляційного розгляду, тому у задоволенні вимог його апеляційної скарги слід відмовити.

Рішення суду ухвалено згідно з нормами кримінального процесуального закону та на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, з наведенням в ухвалі належних і достатніх мотивів, а тому підстави для його скасування відсутні.

Керуючись ст. ст. 405, 407, 418, 419, 537, 539 КПК України, колегія суддів,-

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу засудженого ОСОБА_8 - залишити без задоволення, а ухвалу Менського районного суду Чернігівської області від 29 лютого 2024 року, якою відмовлено у задоволенні спільного подання Державної установи «Менська виправна колонія (№91)» та Спостережної комісії Менської міської ради про умовно - дострокове звiльнення вiд відбування покарання засудженого ОСОБА_8 - без змін.

Ухвала набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

СУДДІ:

ОСОБА_3 ОСОБА_2 ОСОБА_4