Справа № 309/586/24
Провадження № 1-кп/309/38/24
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20 червня 2024 року м. Хуст

Хустський районний суд Закарпатської області в складі:

головуючого-судді: ОСОБА_1 ,

за участю секретаря: ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні обвинувальний акт у кримінальному провадженні, відомості про яке внесено 02.01.2024 до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000009, про обвинувачення ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та мешканця АДРЕСА_1 , громадянина України, розлученого, з середньою освітою, непрацюючого, не судимого,

- у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст.126-1 КК України,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_4 , за місцем проживання колишньої дружини за адресою: АДРЕСА_2 , умисно, систематично, усвідомлюючи протиправність та караність своїх діянь, в порушенні вимог ст.28 Конституції України, згідно якої кожен має право на повагу до його гідності, а також в порушення вимог Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству», на грунті неприязних відносин, вчиняв психологічне насильство відносно своєї колишньої дружини ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , що призвело до її психологічних страждань та погіршило якість життя потерпілої, із супроводженням відчуття глибокого душевного страждання, поєднаного з формуванням внутрішнього психологічного конфлікту.

Зокрема, 24 листопада 2023 року приблизно о 12 год. 30 хв. за місцем проживання колишньої дружини за адресою АДРЕСА_2 , вчинив психологічне відносно своєї колишньої дружини ОСОБА_5 , а саме виражався в її сторону нецензурною лайкою, образливо чіплявся, чим вчинив психологічне насильство в сім`ї, за що 29 листопада 2023 року був притягнений Хустським районним судом до адміністративної відповідальності за адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 173-2 КУпАП.

Також, 16 грудня 2023 року біля 15 год. 50 хв., по місцю проживання колишньої дружини за адресою АДРЕСА_2 , вчинив психологічне відносно своєї колишньої дружини ОСОБА_5 , а саме вчинив сварку в ході якої виражався в її сторону нецензурною лексикою, чим вчинив психологічне насильство, за що 25 грудня 2023 року був притягнений Хустським районним судом до адміністративної відповідальності за адміністративне правопорушення, передбачене ч.2 ст. 173-2 КУпАП.

Не зупиняючись на вищевикладеному, по місцю проживання колишньої дружини ОСОБА_5 , за адресою АДРЕСА_2 , 17 грудня 2023 року о 14 год. затіяв сварку та продовжуючи вчиняти протиправні дії, умисно, усвідомлюючи протиправність карність та суспільну небезпечність своїх дій, а також настання суспільно небезпечних наслідків, не реагуючи на численні звернення потерпілої ОСОБА_5 до правоохоронних органів.з приводу вчинення ним домашнього насильства, принижуючи честь та гідність виражаючись нецензурними та образливими словами, погрожуючи фізичною розправою, та висловлюючи нецензурною лексикою в сторону потерпілої ОСОБА_5 у зв`язку з чим ОСОБА_4 вчинив психологічне насильство в сім`ї.

Таким чином, своїми вищевказаними діями ОСОБА_4 підозрюється у скоєнні кримінального правопорушення передбаченого ст.126-1 КК України, домашнє насильство, тобто умисне систематичне вчинення психологічного насильства щодо особи, з якою винний перебуває у близьких відносинах, що призвело до психологічних страждань та погіршення якості життя потерпілої особи.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою вину у інкримінованому йому кримінальному правопорушенні визнав. Зазначив, що вчиняв домашнє насильство відносно потерпілої через вживання алкогольних напоїв і провокації з її боку, однак протягом останнього періоду часу алкоголь не вживає, із потерпілою конфліктів не вчиняє. У вчиненому щиро кається, обіцяє більше протиправних дій не вчиняти. Просив суворо не карати.

Потерпіла подала заяву про проведення судового розгляду за її відсутності, претензій матеріального та морального характеру немає, призначення покарання залишає на розсуд суду.

Прокурор у судовому засіданні зазначила ,що інкриміноване протиправне діяння вчинено обвинуваченим, що було повністю доведено в суді. Тому з урахуванням обставин, які характеризують особу винного, зокрема, того факту що він є ліквідатором наслідків аварії на ЧАЕС, просить суд визнати ОСОБА_4 винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст.126-1КК України і призначити покарання у виді громадських робіт у розмірі 150 годин, позаяк останній не працює та не є особою пенсійного віку.

Таким чином, оскільки у судовому засіданні обвинувачений у повному обсязі визнав свою вину у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення при обставинах, викладених у обвинувальному акті, вислухавши думку учасників судового провадження, які не заперечували проти розгляду кримінального провадження в порядку, передбаченому ч. 3 ст. 349 КПК України, суд визнав недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин провадження, які ніким не оспорюються.

При цьому суд роз`яснив обвинуваченому положення ч. 3 ст. 349 КПК України про те, що у такому випадку останній буде позбавлений права оспорювати фактичні обставини провадження у апеляційному порядку.

Суд також пересвідчився в добровільності позиції обвинуваченого та не знайшов підстави вважати, що останній себе оговорює або в інший спосіб викривлює визнані ним у судовому засіданні обставини, чи визнає їх під примусом.

Це узгоджується з вимогами п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, розділу ІІІ Рекомендації № 6 R (87) 18 Комітету міністрів Ради Європи «Відносно спрощеного кримінального правосуддя» та практики Європейського Суду з прав людини щодо їх застосування, згідно з якими суд повинен забезпечити належну реалізацію права на справедливий суд під час розгляду кримінальних проваджень шляхом спрощеного і скороченого розгляду.

Одночасно суд враховує правовий висновок, викладений у постанові ВС у справі № 583/3295/19. Так, ВС наголосив, що словосполучення «систематичне вчинення фізичного, психологічного або економічного насильства» описує діяння. Закінченим кримінальне правопорушення вважається з моменту хоч б однієї із трьох форм насильства (фізичного, психологічного чи економічного), втретє, у результаті чого настав хоча б один із вказаних в законі наслідків. При цьому не має значення, чи було відображено в адміністративному протоколі поліції, в обмежувальному приписі чи в іншому документі факт перших двох актів насильства. Факт документування має значення для доказування систематичності, але не більше ніж інші передбачені законом докази.

Ураховуючи викладене, суд, допитавши обвинуваченого, дослідивши матеріали кримінального провадження, що характеризують особу обвинуваченого, дійшов висновку, щодо доведеності вини ОСОБА_4 поза розумним сумнівом у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення, передбаченого ст.126-1 КК України (домашнє насильство).

Обставини, які пом`якшують покарання обвинуваченому ОСОБА_4 судом не встановлені.

Обставини, які обтяжують покарання обвинуваченому ОСОБА_4 судом не встановлені.

Призначаючи покарання обвинуваченому ОСОБА_4 суд, дотримуючись принципів законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання, зважаючи на вимоги ст. 65 КК України та роз`яснення, викладені в п.1 постанови Пленуму ВСУ «Про практику призначення судами кримінального покарання» від 24.10.2003 №7, враховує: ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, дані про особу винного та обставини, що пом`якшують чи обтяжують покарання.

Так, обвинувачений ОСОБА_4 вчинив умисне кримінальне правопорушення, яке відповідно до статті 12 КК України є нетяжким злочином.

Обвинувачений посередньо характеризується за місцем проживання, на обліку у лікарів психіатра чи нарколога не перебуває, раніше не судимий.

Згідно досудової доповіді складеної Хустським РВ №2 філії ДУ «Центр пробації» в Закарпатській області беручи до уваги зібрану інформацію, що характеризує особистість обвинуваченого, його спосіб життя, а також середню ймовірність вчинення повторного правопорушення та середню ймовірність небезпеки для суспільства, у тому числі для окремих осіб, орган пробації вважає, що виправлення ОСОБА_4 без позбавлення волі або обмеження волі на певний строк можливе та не становить високої небезпеки для суспільства.

При цьому в судовому засіданні при дослідженні особистості обвинуваченого відповідно до положень ст. 50 КК України, підстав для призначення покарання в порядку передбаченому ст.69, 69-1, 75 КК України, не встановлено.

Суд звертає додатково увагу на те, що, оскільки даних у матеріалах кримінального провадження про те, що обвинувачений офіційно працевлаштований не має, то останній буде мати можливість у вільний час виконувати безоплатно суспільно-корисні роботи.

Судом також встановлено, що ОСОБА_4 не є отримувачем пенсії за віком чи будь-якого іншого виду пенсій, і хоча є ліквідатором наслідків аварії на ЧАЕС, із відповідною заявою про дострокове призначення пенсії за віком в органи Пенсійного фонду не звертався.

Відтак, наявні усі підстави для застосування до ОСОБА_4 саме такого виду покарання як громадські роботи.

При цьому, суд вважає недоцільним застосування до ОСОБА_4 такого виду покарання як пробаційний нагляд, оскільки з огляду на встановлену судом обставини та особу обвинуваченого, на думку суду такий вид покарання не буде ефективним, не сприятиме виправленню ОСОБА_4 , що не відповідатиме меті призначення покарання, яка визначена ст. 65 КК України.

Таким чином, об`єктивно з`ясувавши всі обставини в їх сукупності, вирішивши питання, передбачені ст. 368 КПК України та врахувавши обставини, передбачені ст. 65 КК України, у тому числі відсутність обставин, які обтяжують чи пом`якшують покарання, суд вважає, що обвинуваченому ОСОБА_4 слід призначити покарання в межах санкції статті 126-1 КК України, у виді громадський робіт у розмірі 150 годин, яке буде справедливим за своїм видом, достатнім для виправлення ОСОБА_4 та попередження вчинення нових кримінальних правопорушень.

Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлявся.

Речові докази та процесуальні витрати відсутні.

Зважаючи на те, що запобіжний захід стосовно обвинуваченого судом не обирався і клопотання щодо обрання такого обвинуваченому стороною кримінального провадження не заявлялось, тому суд доходить переконання про відсутність підстав для вирішення цього питання.

Керуючись статтями 368, 371, 374 КПК України, суд

У Х В А Л И В :

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст.126-1 КК України, і призначити йому покарання у виді громадських робіт на строк 150 (сто п`ятдесят) годин.

На вирок може бути подана апеляційна скарга до Закарпатського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення через Хустський районний суд Закарпатської області.

Вирок суду не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до положень частини третьої статті 349 цього Кодексу.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого КПК України, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Суддя Хустського

районного суду ОСОБА_1