Справа № 466/9477/23
Провадження № 1-кп/466/317/24
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20 березня 2024 року м.Львів

Шевченківський районний суд м. Львова

у складі: головуючого-судді ОСОБА_1 ,

секретаря с/з ОСОБА_2 ,

розглянувши в відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Львові кримінальне провадження, внесене до ЄРДР за №0000384 від 07 червня 2023 року відносно

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с.Корбале, Азербайжан, громадянина Азербайжану, з початковою освітою, працездатного, не працевлаштованого, не одруженого, раніше не судимий згідно ст.89 КК України, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , тимчасово проживає за адресою: АДРЕСА_2

про обвинувачення у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.122 КК України,

з участю прокурора ОСОБА_4 ,

потерпілого ОСОБА_5

представника потерпілого адвоката ОСОБА_6 ,

обвинуваченого ОСОБА_3 ,

захисника адвоката ОСОБА_7

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_3 03.06.2023 приблизно о 14 год 00 хв, перебуваючи на ринку «Тополя-1», що за адресою: м.Львів, вул. Г. Мазепи, 15 у результаті словесного конфлікту, який виник на ґрунті особистих неприязних відносин, маючи умисел на заподіяння тілесних ушкоджень ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , умисно завдав йому декілька не манше 3-х ударів кулаком своєї правої руки в область голови та по обличчю, чим спричинив потерпілому тілесні ушкодження у вигляді: забійної рани в ділянці мушлі лівого вуха з переломом хряща та перелом кісток носа, які згідно висновку судово-медичного експерта №160/23 від 17.07.2023, відносяться до легких тілесних ушкоджень з короткочасним розладом здоров`я та закритий багатоуламковий вдавлений перелом зовнішньої пластинки лобної пазухи з дефектом у внутрішній пластинці, які відносяться до тілесних ушкоджень середнього ступеня тяжкості за ознакою довготривалого розладу здоров`я.

Таким чином, ОСОБА_3 , обвинувачується у вчиненні умисного середньої тяжкості тілесного ушкодження, тобто умисне ушкодження, яке не є небезпечним для життя і не потягло за собою наслідків, передбачених у ст. 121 КК України, але таке, що спричинило тривалий розлад здоров`я, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КК України.

У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 свою винуватість у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення визнав повністю, щодо задоволення цивільного позову в повному обємі заперечив та пояснив суду таке. З потерпілим ОСОБА_8 він знайомий візуально деякий час, т.я. на час вчинення правопорушення і до того, він мав торгове місце на ринку Тополя, де працював разом з батьком, а потерпілий був його одним з найкращих покупців. В той день він привіз товар з ринку ОСОБА_9 і був трохи знервований. Перебуваючи на ринку Тополя поблизу місця торгівлі, він почув як його дівчина ОСОБА_10 звернула увагу ОСОБА_11 на те, що останній як її обходив, рукою доторкнувся за її стан нижче пояса. На це ОСОБА_10 зробила зауваження, що їй таке не подобається і таке не личить чоловікові. На такі зауваження він підійшов до ОСОБА_12 запитав в чому справа та наніс йому кілька ударів кулаком в голову в подальшому тримаючи за одяг на грудях ще наносив кілька ударів. При цьому ОСОБА_13 йому ударів не наносив. Побачивши таке, до них приступили люди які були поруч та припинили побиття. Він не викликав швидкої допомоги та не надавав будь якої допомоги потерпілому, т.я. його одразу забрали до кабінету адміністрації ринку. В подальшому він зі своєю дівчиною кілька разів навідувався до лікарні швидкої допомоги, бажаючи надати допомогу потерпілому та можливо з ним примиритися, але зустрічі так і не відбулося. Він дуже жалкує про вчинене, пояснює це рисами характеру людини яка народилася в іншій державі, де поведінка потерпілого по відношенні до його дівчини оцінюється саме такими різкими діями. Однак, вважає, що його дії не відповідають обставинам та він міг такий інцендент вирішити словами, а не нанесенням тілесних ушкоджень. Просив врахувати, що на утриманні у нього є малолітні діти, але батьком записана особа зі слів матері, він надає їм допомогу. Також старший брат перебуває в місцях позбавлення волі і він також допомогає його дітям. Щодо складення довідки відділом пробації, то просив взяти до уваги, що така містить дані, що характеризують його особу після відбуття попереднього покарання, нічого не вказано щодо його проживання та поведінку тепер. Цивільний позов визнає в частині витрати коштів на лікування та ще якусь частину на відшкодування моральної шкоди, але відшкодовувати буде з весни, як матиме роботу.

Суд вважає, що винуватість ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення стверджується наступними, представленими суду та дослідженими в ході судового слідства доказами:

- показаннями потерпілого ОСОБА_5 , який у судовому засіданні пояснив, що 03.06.2023 року в обідню пору, перед ОСОБА_14 прийшов на ринок Тополя, що на вул.Мазепи у м.Львові, купив зелень до свята, свіжу цибулю і бажав купити ягід трускавки. Близько біля виходу торгували ягодами і він замовив у продавця дівчини кілька кілограмів. Побачивши, що продавець набирає з ящика, в якому є гірша ягода, він попросив набрати йому з іншого, кращої та обходив продавця щоби показати яку він хоче ягоду. В той час дівчина йому звернула увагу на те, що він нібито навмисно її торкнувся, на що він віповів що нічого такого не було. В той час на слова продавця підійшов до нього ОСОБА_15 та без будь яких пояснень наніс кілька ударів кулаком в голову. Він зовсім не чекав на таку реакцію обвинуваченого, до того ж його руки були зайняті і він навіть не зміг ухилитися від ударів. Вважає, що в руці ОСОБА_15 в той час був якийсь предмет, оскільки від удару кулаком таких наслідків не могло бути. В подальшому ОСОБА_15 тримав його за одяг біля шиї та ще наносив удари. Десь неподалік були працівники адміністрації ринку, підійшли до них та словесно звертаючись до ОСОБА_15 припинили бійку. Він був в крові, його забрали в кабінет адміністрації ринку, надали першу допомогу та викликали швидку. В догонку обвинувачений висловлював погрози, що мало йому дав, в подальшому відірве голову. Жодних відшкодувань обвинуваченим не здійснено. Вважає, що обвинувачений має понести реальне покарання. В результаті нанесення ударів, ОСОБА_16 розбив йому брову, вухо, переломав ніс та отримав травму черепа. В загальному він проходив лікування більше двох місяців;

- показаннями свідка ОСОБА_17 про те, що в день та час вчинення правопорушення вона перебувала неподалік від місця події та почувши крики тут же підійшла і побачила як ОСОБА_15 наносить удари потерпілому ОСОБА_18 . Скільки було нанесено ударів не памятає, але обвинувачений був в ярості, не реагував на слова припинити бійку. Чи було щось в руках ОСОБА_15 вона не зауважила, а потерпілий в руці тримав шувар в іншій телефон. На її зауваження припинити побиття, ОСОБА_15 також погорожував в її сторону. Тоді вона зателефонувала директору ОСОБА_19 , який за 2-3 хв. прибув на місце і разом потерпілого забрали до кабінету, де надали першу допомогу та викликали швидку допомогу. У потерпілого було розбите вухо і дуже кров текла;

- свідкок ОСОБА_20 у судовому засіданні дав показання про те, що в той день йому зателефонувала ОСОБА_21 і він прибув на місце за кілька хвилин, т.я. був недалеко. Прибувши на місце він побачив ОСОБА_22 в якого з носа та вуха текла кров. Біля нього також була ОСОБА_23 . Тазом з нею забрали потерпілого до кабінету надали першу допомогу та викликали карету швидкої допомоги;

- показаннями свідка ОСОБА_24 про те, що вона працює на ринку ОСОБА_25 . На передодні ОСОБА_26 в суботу прцювала неподалік від місця, де відбулася подія знаходилася спиною до обвинуваченого та потерпілого. Почувши крики розвернулася та побачила як ОСОБА_15 тримав рукою чоловіка за одяг на грудях. В той час підійшли до них ОСОБА_27 , а пізніше ОСОБА_28 та забрали потерпілого. Початку бійки не бачила, але бачила як в потерпілого текла кров на лиці та на одягу;

- показаннями свідка ОСОБА_29 , яка пояснила, що вона також працює на ринку реалізаторем. Пригадує той момент як потерпілий підійшов до торгового місця та замовив продукцію в ОСОБА_30 . ОСОБА_15 в той час розкладав продукцію. Вона чула як ОСОБА_10 сказала приблизно «заберіть руки». В той час підійшов ОСОБА_15 звернувся до чоловіка та одразу ж наніс удар в обличчя, ударів було більше 5-ти. Потерпілий був в крові, його забрали в кабінет ОСОБА_17 і ОСОБА_28 ;

- показаннями свідка ОСОБА_31 , яка у судовому засіданні пояснила, що подія відбувалася недалеко від її столу на ринку ОСОБА_25 . Ударів не бачила, а тільки як ОСОБА_15 тримав за обшивку чоловіка з якого текла кров. Не втручалася, тільки голосно кричала, щоб відійшли від неї та припинили бійку. В подальшому потерпілого забрали до себе в кабінет ОСОБА_17 і ОСОБА_28 ;

- показаннями свідка ОСОБА_32 , яка у судовому засіданні пояснила, що вона є дівчиною ОСОБА_33 , знаються вже один рік і на тепер проживають разом. В той день вона допомогала ОСОБА_34 продавати продукцію як до неї підійшов потерпілий та просив продати полуницю. Так як вона набирала з одного ящика, яка йому не сподобалася ОСОБА_13 попросив набрати з іншого і показав з якого та обходячи, руками її доторкнувся на що вона зробила зауваження. Почувши про таке, ОСОБА_15 підійшов запитав про що це і одразу наніс не більше 3-х ударів потерпілому, після чого в останнього потекла на лиці кров. Все це тримвало може 3 хв.;

- протоколом прийняття заяви ОСОБА_5 про кримінальне правопорушення від 06.06.2023, відповідно до якої 03.06.2023 приблизно о 14:00 год. на території ринку «Тополя-1», що за адресою: м. Львів, вул. Г. Мазепи, 15, невідомий йому чоловік наніс йому тілесні ушкодження (а.с.52);

- висновком експертизи КЗ ЛОР «Львівського обласного бюро судово-медичної експертизи» №160/23 від 17.07.2023 року, з якого вбачається, що згідно представленим медичним картам стаціонарного хворого № 45382 та 47979 «1тмо м. Львова» «Лікарня Святого Пантелеймона», даних матеріалів кримінального провадження №0000384, консультативному висновку лікаря-рентгенолога та при огляді потерпілого у гр. ОСОБА_5 , 1957 р.н. було виявлено: забійна рана з переломом хряща в ділянці мушлі лівого вуха, злам кісток носа зі зміщенням, багатоуламковий вдавлений перелом зовнішньої пластинки лобної пазухи з дефектом у внутрішній пластинці лобної пазухи праворуч та гемосинусом лобної та верхньощелепової пазухи ліворуч. Вказані ушкодження могли утворитись 03 червня 2023 року від контакту з тупими предметами, якими могли бути неодноразові удари кулаками сторонньої особи, не могли утворитись внаслідок заподіяння власною рукою та при падінні з висоти власного росту. Забійна рана в ділянці мушлі лівого вуха з переломом хряща та перелом кісток носа відносяться до легких тілесних ушкоджень 3 короткочасним розладом здоров`я. Закритий багатоуламковий вдавлений перелом зовнішньої пластинки лобної пазухи з дефектом у внутрішній пластинці відносяться до тілесних ушкоджень середнього ступеня тяжкості по ознаці довготривалого розладу здоров`я. 5. Після заподіяння тілесних ушкоджень, у потерпілого ОСОБА_5 залишилась здатність до активних дій (бігати, ходити, тощо);

- протоколом проведення слідчого експерименту від 13.09.2023 року, згідно якого ОСОБА_3 повідомив, що 03.06.2023 перебував на ринку «Тополя-1», що за адресою: м. Львів, вул. Г. Мазепи, 15, де він і його дівчина працює. До прилавку підійшов ОСОБА_35 , який був постійним клієнтом та злапав ОСОБА_36 за ягодицю після чого, ОСОБА_3 - ОСОБА_37 вибіг до ОСОБА_38 та наніс йому один удар в обличчя в подальшому взяв за одяг та почав наносити удари по обличчю а саме щелепі;

- оглянутим відео на компакт-диску CD-R до протоколу слідчого експерименту на якому знято процес, що відтворює подію за участі обвинуваченого та статиста.

Таким чином, суд вважає, що дії обвинуваченого ОСОБА_3 правильно кваліфіковані за ч. 1 ст. 122 КК України як умисне заподіяння середньої тяжкості тілесного ушкодження, тобто умисного ушкодження, яке не є небезпечним для життя і не потягло за собою наслідків, передбачених у статті 121 КК України, але таке, що спричинило тривалий розлад здоров`я.

Винуватість обвинуваченого у вчиненні зазначеного кримінального правопорушення повністю доведена, оскільки підтверджується доказами, наданими стороною обвинувачення, які узгоджуються між собою та не суперечать один одному.

Так, із досліджених доказів судом було встановлено, що ОСОБА_3 , 03.06.2023, приблизно о 14 год 00 хв, перебуваючи на ринку «Тополя-1», що за адресою: м.Львів, вул.Г.Мазепи, 15 у результаті словесного конфлікту, який виник на ґрунті особистих неприязних відносин, маючи умисел на заподіяння тілесних ушкоджень ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , умисно завдав йому декілька, не менше 3-х ударів кулаком своєї правої руки в область голови та по обличчю, чим спричинив потерпілому тілесні ушкодження у вигляді: забійної рани в ділянці мушлі лівого вуха з переломом хряща та перелом кісток носа, які згідно висновку судово-медичного експерта №160/23 від 17.07.2023, відносяться до легких тілесних ушкоджень з короткочасним розладом здоров`я та закритий багатоуламковий вдавлений перелом зовнішньої пластинки лобної пазухи з дефектом у внутрішній пластинці, які відносяться до тілесних ушкоджень середнього ступеня тяжкості по ознаці довготривалого розладу здоров`я.

Обвинувачений у судовому засіданні вказав, що він щиро кається у скоєному та вибачився перед потерпілим, проте суд не вбачає підстав для врахування щирого каяття в якості обставини, що пом`якшує покарання обвинуваченому, з огляду на наступне.

Суд, виходячи з положень ч.6 ст.368 КПК України, враховує правовий висновок, викладений у постанові Верховного Суду від 18.09.2019 у справі № 166/1065/2019, відповідно до якого розкаяння передбачає, окрім визнання особою факту вчинення злочинних дій, ще й дійсне, відверте, а не уявне визнання своєї провини у вчиненому певному злочині, щирий жаль з приводу цього та осуд своєї поведінки, що насамперед повинно виражатися у визнанні негативних наслідків злочину для потерпілої особи, намаганні особи відшкодувати завдані злочином збитки, бажанні виправити наслідки вчиненого. Факт щирого каяття особи у вчиненні злочину повинен знайти своє відображення в матеріалах кримінального провадження.

Крім того, Верховний Суд у правовому висновку, викладеному у своїй постанові від 12.11.2020 у справі № 363/975/18 наголосив, що щире каяття є відвертою негативною оцінкою винуватою особою своєї злочинної поведінки, визнанням тих обставин, які їй ставляться в провину, має характеризувати її поведінку після вчинення злочину, але з позицій психологічної переорієнтації суб`єкта, який дійсно засуджує свій вчинок, визнає його антигромадський характер і готовий нести відповідальність.

Проте ОСОБА_3 хоч і визнав свою винуватість, однак активних дій щодо відшкодування потерпілому завданої шкоди не вчиняв, що свідчить про відсутність у нього щирого жалю з приводу скоєного та осуду своїх протиправних дій, тобто про відсутність ознак щирого каяття. До того ж в своїх поясненнях неодноразово наголошував, що він народжений в іншому середовищі, де за будь які дії щодо жінки чоловік вправі саме так вчиняти, а в Україні на таке інші погляди.

З огляду на це при визначенні виду та міри покарання обвинуваченому ОСОБА_3 суд вважає за необхідне врахувати поведінку потерпілого, який не проявляв жодних дій, що могли провокувати обвинуваченого і передували вчиненню злочину.

З цього приводу суд критично оцінює показання свідка ОСОБА_39 в частині як на її думку протиправних дій потерпілого відносно неї, т.я. таке жодним чином не доводиться доказами у справі, зокрема і показаннями свідків. Так, допитані в судовому засіданні свідки, які були в безпосередній близкості від місця події вказували на побиття потерпілого, але не вказували з якої причини наносив побої ОСОБА_15 потерпілому. З оглянутого відео слідчого експерименту до протоколу відтворення події вбачається також, що торгове місце на ринку, де здійснював реалізацію продукції ОСОБА_16 розташоване біля проходу та між лотками є невеликий прохід. В цьому місці і знаходився потерпілий та під час придбання ягід переміщався з одного місця до іншого.

Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого, судом не встановлено.

Як особа, обвинувачений ОСОБА_3 раніше не судимий у силу ст. 89 КК України При цьому було зясовано що до адміністративної відповідальності притягувався неодноразово, більше 5-ти разів за керування ТЗ без права на керування та не сплатив жодного штрафу. Місце проживання періодично змінює, тому відсутня характеристика за місцем проживання, не є працевлаштований.

На обліку у лікарів психіатра та нарколога не перебуває, неодружений.

Із досудової доповіді, складеної за дорученням суду стосовно ОСОБА_3 вбачається, що результати оцінки обвинуваченого ОСОБА_3 показали високий ризик вчинення повторного кримінального правопорушення та високий ризик небезпеки для суспільства, у тому числі для окремих осіб.

Беручи до уваги інформацію, що характеризує особистість обвинуваченого, його спосіб життя, історію правопорушень, а також високу ймовірність вчинення повторного правопорушення, орган пробації вважає, що виправлення цієї особи без позбавлення волі або обмеження волі може становити небезпеку для суспільства (у т.ч. окремих осіб).

На думку органу пробації, застосування соціально- виховних заходів, що необхідні для впливу на поведінку особи 3 метою виправлення запобігання вчиненню повторних кримінальних правопорушень, неможливо здійснювати без цілодобового нагляду та контрою в умовах ізоляції. (а.с. 44-36).

При призначенні обвинувального акту до судового розгляду, суолм вирішено доручити органу пробації надати досудову доповідь на обвинуваченого. В судовому засіданні обвинуваченому було розяснено про таке та що до нього будуть звертатися представник органу пробації за інформацією. З цією ж метою в ухвалі суду від 18.10.2023 року було зазначено номер мобільного телефону Назарова. Однак, як вбачається з досудової доповіді з ним працівник пробації звязувався телефоном, але на це обвинувачений не відреагував та не прибув на співбесіду.

Відповідно до ст.65 КК України суд при призначенні покарання повинен урахувати ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного та обставини, що обтяжують та пом`якшують покарання, а згідно з ч.2 ст.50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого.

Суд також в силу ч. 6 ст. 368 КПК України враховує правовий висновок, викладений у постанові Верховного Суду від 26.06.2018 у справі № 570/3743/15-к, в якій зазначається, що покарання має відповідати принципам справедливості, співмірності й індивідуалізації. Для вибору такого покарання суд повинен урахувати ступінь тяжкості кримінального правопорушення, конкретні обставини його вчинення, форму вини, наслідки цього діяння, дані про особу винного, обставини, що впливають на покарання, ставлення винної особи до своїх дій, інші обставини кримінального провадження, які впливають на забезпечення відповідності покарання характеру й тяжкості вчиненого кримінального правопорушення.

Враховуючи ступінь тяжкості та характер суспільної небезпеки вчиненого кримінального правопорушення, який відповідно до ст. 12 КК України є умисним нетяжким злочином, його суспільно небезпечні наслідки, особу обвинуваченого, який в силу ст.86 КК України раніше не судимий, наявність пом`якшуючої обставини, такої як сприяння розкриттю злочину та відсутність обтяжуючих обставин, а також беручи до уваги висновки досудової доповіді, суд вважає за необхідне призначити ОСОБА_3 покарання у виді обмеження волі в межах санкції ч.1 ст.122 КК України, що суд вважає необхідним і достатнім для його виправлення та запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень.

Суд враховує, що потерпілий наполягав на призначенні реального покарання обвинуваченому, тобто без звільнення останнього від відбування покарання з випробування. Водночас суд зазначає, що думка потерпілого стосовно питань, вирішення яких відноситься до дискреційних повноважень суду, враховується судом у сукупності з іншими обставинами та не може бути вирішальною, про що зазначається зокрема у правових висновках Верховного Суду, викладених у постановах від 21.02.2019 у справі № 742/584/18 та від 03.07.2019 у справі № 165/2070/17.

У кримінальному провадженні на стадії судового провадження до початку судового розгляду потерпілим ОСОБА_5 був заявлений цивільний позов до обвинуваченого ОСОБА_3 , в якому потерпілий просив стягнути з обвинуваченого завдану ОСОБА_3 кримінальним правопорушенням моральну шкоду в розмірі 1 000 000,00 грн.

В обґрунтування позову зазначається, що внаслідок зазначених обставин був порушений звичний спосіб життя потерпілого. До теперішнього часу він не має можливості у повному обсязі займатися своїми звичними справами, перебуває у пригніченому стані, часто зазнає нервових зривів. Наслідки події, що сталася, потягли за собою нераціональне витрачання життєвого часу, обумовили необхідність залучення значних фізичних, душевних та матеріальних ресурсів. Також наслідки моральної травми потерпілого призвели до появи негативних психосоматичних та психоемоційних змін: порушення сну, швидкої втомлюваності, пасивності, зниженого настрою, пригніченості, нервовості, дратівливості, образливості, чутливості, реакції замикання, фіксованості на негативних переживання, емоційної напруги, настороги, невпевненості у собі, тривоги з приводу майбутнього. Все це змінило уклад його життя та перспективи на майбутнє, були порушені актуальні життєві плани, погіршені можливості побудови та реалізації нових життєвих перспектив і трудових планів та продуктивної самореалізації. Розмір завданої моральної шкоди потерпілий оцінює у 1 000 000,00 грн. та вважає, що саме така сума достатня та необхідна для відновлення попереднього морального стану або, принаймні, його поліпшення.

У судовому засіданні потерпілий та його представник підтримали заявлені позовні вимоги та наполягали на їх задоволенні.

Обвинуваченим цивільний позов визнав частково. Пояснив, що його матеріальне становище не дозволяє сплатити заявлену потерпілим моральну шкоду. З огляду на вказані обставини обвинувачений погоджується сплати кошти затрачені на лікування та частково моральну шкоду.

Як зазначено в позовній заяві, ОСОБА_5 не передбачав такого, що йому прийдеться підтверджувати документально витрати на лікування, тому не збирав чеків та ін. А тому просить стягнути кошти на відшкодування моральної шкоди. Так, зокрема на обгрунтування такої шкоди зазначає, що він є керівником приватного підприємства «Вітас», а вчиненням щодо нього зллочину він змушений перебувати на лікарняму більше 70 днів. Зазначене підтверджується випискою з медичної карти хворого, де зазначено наслідки нанесених побоїв, час лікування перебував на листку непрацездатності 85 днів, та довідкою від 28.09.2023 рок ПМП «Вітас» про те, що директор ОСОБА_5 перебував на лікарняному з 03.06. і до 14.08.2023 року (арк.спр.48,49).

Згідно з ч.1 ст.129 Кримінального процесуального кодексу України, ухвалюючи обвинувальний вирок, суд, залежно від доведеності, підстав і розміру позову, задовольняє цивільний позов повністю чи частково чи відмовляє в ньому.

Відповідно до ч.1 ст.23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода згідно з п.п. 1, 2 ч. 2 ст. 23 ЦК України полягає зокрема: у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала в зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів.

У відповідності до ч. 3 ст. 23 ЦК України якщо інше не встановлено законом, моральна шкода відшкодовується грошовими коштами, іншим майном або в інший спосіб. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості.

Відповідно до ч.1 ст.1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті.

Згідно з п. 9 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» № 4 від 31.03.1995 розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин. Зокрема, враховуються стан здоров`я потерпілого, тяжкість вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках, ступінь зниження престижу, ділової репутації, час та зусилля, необхідні для відновлення попереднього стану, добровільне за власною ініціативою чи за зверненням потерпілого спростування інформації редакцією засобу масової інформації. При цьому суд має виходити із засад розумності, виваженості та справедливості.

Виходячи із встановлених у судовому засіданні обставин, суд вважає доведеним факт завдання моральної шкоди потерпілому ОСОБА_5 , що полягає у стражданнях, яких він зазнав внаслідок ушкодженням обвинуваченим його здоров`я. В той же час, виходячи із засад розумності, виваженості та справедливості, суд дійшов висновку, що заявлений у цивільному позові потерпілого розмір відшкодування моральної шкоди є завищеним, тому суд вважає за необхідне задовольнити відповідні позовні вимоги частково у розмірі 250 000 грн.

Процесуальні витрати у кримінальному провадженні відсутні, заходи забезпечення кримінального провадження не застосовувалися.

Речові докази слід вирішити в порядку ст.100 КПК України.

На підставі викладеного, керуючись ст. 2, 7, 9, 84-89, 91-94, 100, 118, 119, 124, 128, 129, 368, 370, 373, 374 КПК України, ст.23, 1167 ЦК України, суд,

У Х В А Л И В:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.122 КК України та призначити обвинуваченому покарання у виді обмеження волі строком на 2 (два) роки 6 (шість) місяців.

Початок строку відбування покарання рахувати з моменту виконання вироку.

Цивільний позов ОСОБА_5 до ОСОБА_3 про відшкодування моральної шкоди, заподіяної внаслідок ушкодження здоровя задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 на користь ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 моральну шкоду, заподіяну внаслідок ушкодження здоровя, у розмірі 250 000 (двісті пятдесят тисяч) гривень.

Запобіжний захід ОСОБА_3 у даному кримінальному провадженні домашній арешт, обраний ухвалою слідчого судді від 28.07.2023 року припинив дію.

Речовий доказ - DVD-R диск з відеозаписами з камер відеоспостереження, який на даний час зберігається при матеріалах кримінального провадження та визнаний речовим доказом залишити в матеріалах кримінального провадження.

На вирок може бути подана апеляційна скарга до Львівського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Обвинуваченому та прокурору копія вироку вручається негайно після його проголошення.

Учаснику судового провадження, який не був присутній в судовому засіданні, копія судового рішення надсилається не пізніше наступного дня після ухвалення.

Текст вироку виготовлений 20.03.2024 року

Суддя ОСОБА_1