В И Р О К

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 542/459/24

Кримінальне провадження № 1-кп/542/55/24

18 березня 2024 року Новосанжарський районний суд Полтавської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засіжання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

захисника обвинуваченого адвоката ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду в смт Нові Санжари, кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань 09.01.2024 за № 0000009 по обвинуваченню:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Грекопавлівка Полтавського району Полтавської області, зареєстрованого в АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, з середньою освітою, працюючого приватним підприємцем, одруженого, маючого на утриманні малолітню дитину, раніше не судимого,

у вчиненні кримінальних правопорушеннь, передбачених частиною1 ст. 263 КК України та частиною 1 статті 309 КК України,

В С Т А Н О В И В:

Восени 2022 року, більш точного часу досудовим розслідуванням не встановлено, ОСОБА_4 перебував у лісовому масиві в селищі Нові Санжари, Полтавського району Полтавської області, де помітив на землі поліетиленовий пакет з предметом, зовні схожим на корпус гранати Ф-1 та предметом, зовні схожим на запал до гранати Ф-1. Достовірно знаючи, що це може бути вибуховий пристрій та усвідомлюючи протиправність своїх дій у ОСОБА_4 виник умисел на його придбання, носіння та подальше зберігання, не маючи дозволу на носіння і зберігання бойових припасів, стандартних бойових припасів, вибухових речовин і вибухових пристроїв, передбаченого п. 2.3 Інструкції про порядок виготовлення, придбання, зберігання, обліку, перевезення та використання вогнепальної, пневматичної, холодної і охолощеної зброї, пристроїв вітчизняного виробництва для відстрілу патронів, споряджених гумовими чи аналогічними за своїми властивостями метальними снарядами несмертельної дії та патронів до них, а також боєприпасів до зброї, основних частин зброї та вибухових матеріалів, затвердженої наказом МВС України від 21.08.1998 № 622.

Реалізовуючи свій раптово виниклий злочинний умисел, ОСОБА_4 забрав вказані предмети із собою та привіз до домогосподарства, яке розташоване за адресою: АДРЕСА_2 , де залишив на зберігання у гаражному приміщенні.

24.01.2024 під час санкціонованого обшуку домогосподарства за адресою: АДРЕСА_2 , в гаражному приміщенні, на полиці в поліетиленовому пакеті білого кольору, працівниками поліції виявлені предмети, які відповідно до висновку експерта від 26.01.2024 є уніфікованим запалом ручної гранати модернізований УЗРГМ та корпусом ручної осколкової гранати Ф-1, споряджений в середині.

Таким чином, ОСОБА_4 обвинувачується у носінні, зберіганні та придбанні вибухових пристроїв без передбаченого законом дозволу, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України.

Продовжуючи свою злочинну діяльність, восени 2023 року, більш точного часу досудовим розслідуванням не встановлено, ОСОБА_4 , на території домогосподарства, яке розташоване за адресою: АДРЕСА_2 , виявив дикоростучі рослини коноплі. Достовірно знаючи, що конопля відноситься до наркотичного засобу, у ОСОБА_4 виник злочинний умисел на незаконне придбання, виготовлення та зберігання наркотичного засобу, без мети збуту.

Реалізовуючи свій злочинний умисел на незаконне придбання, виготовлення та зберігання наркотичного засобу без мети збуту, ОСОБА_4 зірвав листя рослин коноплі, які переніс до приміщення гаражу на території домогосподарства за адресою: АДРЕСА_2 , де в подальшому шляхом їх просушки виготовив наркотичний засіб. Сухе листя коноплі ОСОБА_4 склав до поліетиленового пакету та зберігав у гаражному приміщенні на території вищевказаного домогосподарства.

24.01.2024 під час санкціонованого обшуку домогосподарства за адресою: АДРЕСА_2 , у гаражному приміщенні, на полиці у мотошоломі виявлено та вилучено речовину рослинного походження зеленого кольору, яка згідно з висновком експерта від 30.01.2024 містить тетрагідроканабінол та є особливо небезпечним засобом канабісом, обіг якого заборонено. Маса канабісу, в перерахунку на суху речовину, становить 24,143 г.

Тим самим, ОСОБА_4 незаконно придбав, виготовив та зберігав особливо небезпечний наркотичний засіб - канабіс, загальною масою в перерахунку на суху речовину 24,143 г.

Таким чином, ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення (проступку), передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України, а саме: в незаконному придбанні, виготовленні та зберіганні наркотичних засобів без мети збуту.

Отже, своїми сукупними умисними діями, які виразились у носінні, зберіганні та придбанні вибухових пристроїв без передбаченого законом дозволу та незаконному придбанні, виготовленні та зберіганні наркотичних засобів без мети збуту, ОСОБА_4 , обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 263 та ч. 1 ст. 309 КК України.

06 березня 2024 року між начальником Новосанжарського відділу Решетилівської окружної прокуратури ОСОБА_3 , якому на підставі ст. 37 КПК України надані повноваження прокурора у даному кримінальному провадженні та ОСОБА_4 за участю захисника - адвоката ОСОБА_5 укладена угода про визнання винуватості у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 263 та ч. 1 ст. 309КК України.

В судовому засіданні прокурор просив затвердити угоду про визнання винуватості.

Обвинувачений ОСОБА_4 та його захисник адвокат ОСОБА_5 в судовому засіданні підтримали укладену угоду про визнання винуватості, просили її затвердити, при цьому обвинувачений підтвердив свою згоду на застосування узгодженої в угоді міри покарання.

Обвинувачений ОСОБА_4 у судовому засіданні свою вину у вчиненні ним кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 263 та ч. 1 ст. 309КК України, визнав беззастережно, пояснив, що обставини кримінального провадження, кваліфікацію своїх дій не оспорює, укладення угоди є добровільним, будь-яких заходів морального чи фізичного впливу до нього не застосовувалося, просив суд затвердити угоду про визнання винуватості між ним та прокурором.

Розглядаючи кримінальне провадження згідно зі ст. 337 КПК України в межах висунутого обвинувачення, дії ОСОБА_4 суд кваліфікує за ч. 1 ст. 263 КК України - носіння, зберігання та придбання вибухових пристроїв без передбаченого законом дозволу та ч. 1 ст. 309 КК України -незаконне придбання, виготовлення та зберігання наркотичних засобів без мети збуту.

Враховуючи, що між прокурором та підозрюваним досягнуто угоди, суд розглядає справу відповідно до положень статтей 474, 475 КПК України.

Судом встановлено, що дана угода про визнання винуватості за своїм змістом та порядком укладення відповідає вимогам статтей 468-470, 472 КПК України, Закону України про кримінальну відповідальність, у тому числі щодо правової кваліфікації кримінального правопорушення та щодо узгодженої міри покарання. Суд переконався, що укладення угоди є добровільним, тобто згідно з ч. 6 ст. 474 КПК України не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз, або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.

Також встановлено, що умови угоди відповідають інтересам суспільства, які полягають у швидкому здійсненні правосуддя, призначення особі узгодженого покарання, запобігання вчинення обвинуваченим та іншими особами кримінального правопорушення, не порушують права, свободи чи інтереси сторін або інших осіб.

Крім цього, обвинуваченому роз`яснені положення ч. 4 ст. 474 КПК України, які йому зрозумілі, ним усвідомлено, що наслідком укладення та затвердження угоди є його відмова від здійснення прав, передбачених пунктом 1 частини четвертої статті 474 КПК України. Наслідки невиконання угоди обвинуваченому зрозумілі. Після таких роз`яснень обвинувачений просив затвердити угоду.

Судом вивчалась особа обвинуваченого ОСОБА_4 та встановлено, що він не перебуває під наглядом у лікаря-нарколога та лікаря-психіатра, раніше не судимий, характеризується задовільно, визнав вину, що ґрунтується на належній критичній оцінці ним своєї протиправної поведінки, її осуді.

Розглядаючи питання щодо можливості затвердження угоди про визнання винуватості, суд виходить з такого.

Відповідно до ст. 468 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим про визнання винуватості.

Згідно із ст. 469 КПК України угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена щодо кримінальних проступків, злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам. Укладення угоди про визнання винуватості у кримінальному провадженні щодо уповноваженої особи юридичної особи, яка вчинила кримінальне правопорушення, у зв`язку з яким здійснюється провадження щодо юридичної особи, а також у кримінальному провадженні щодо кримінальних правопорушень, внаслідок яких шкода завдана державним чи суспільним інтересам або правам та інтересам окремих осіб, у яких беруть участь потерпілий або потерпілі, не допускається, крім випадків надання всіма потерпілими письмової згоди прокурору на укладення ними угоди.

Судом встановлено, що ОСОБА_4 цілком розуміє права, передбачені ч. 4 ст. 474 КПК України, наслідки укладення та затвердження угоди, передбачені ст. 473 КПК України, наслідки невиконання угоди, визначені ст. 476 КПК України, а також характер обвинувачення та вид покарання.

Укладення угоди сторонами є добровільним, умови угоди відповідають вимогам ст. 472 КПК України.

Суд вважає, що узгоджені прокурором та обвинуваченим вид та міра покарання є такими, що відповідають ступеню тяжкості кримінальних правопорушень, які відповідно до положень ст. 12 КК України за ч. 1 ст. 263 КК України є тяжким злочином, а за ч. 1 ст. 309 КК України кримінальним проступком.

Обставиною, яка пом`якшує покарання, відповідно до ст. 66 КК України є щире каяття.

Обставини, що обтяжують покарання, відповідно до ст. 67 КК України відсутні.

Зі змісту угоди вбачається, що сторонами угоди узгоджено покарання ОСОБА_4 за ч. 1 ст. 263 КК України у вигляді 3 (трьох) років позбавлення волі та за ч. 1 ст. 309 КК України у вигляді 1 (одного) року обмеження волі. На підставі ч. 1 ст. 70 КК України за сукупністю кримінальних правопорушень шляхом поглинення менш суворого покаранням більш суворим сторони погодили остаточне покарання у виді 3 (трьох) років позбавлення волі.

Вказано, що для виправлення підозрюваного та попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень, враховуючи особу винного, який працездатний, під наглядом у лікаря-нарколога та лікаря-психіатра не перебуває, а також обставини, що пом`якшують покарання, сторони вважали за можливе виправлення підозрюваного без ізоляції від суспільства та звільнення його від відбування покарання з випробуванням в порядку ст. 75 КК України, і у зв`язку з чим просили суд застосувати вказані норми та звільнити ОСОБА_4 від відбування призначеного покарання з випробуванням, встановивши йому іспитовий строк.

Відповідно до ч. 1 ст. 475 КПК України, якщо суд переконається, що угода може бути затверджена, він ухвалює вирок, яким затверджує угоду і призначає узгоджену сторонами міру покарання.

Приймаючи до уваги наведене, суд дійшов висновку щодо можливості затвердження укладеної між прокурором і підозрюваним угоди про визнання винуватості, призначення останньому узгодженого сторонами покарання та на підставі ст. 75 КК України звільнення обвинуваченого ОСОБА_4 від відбування призначеного покарання з випробуванням на 1 рік 3 місяці з покладенням обов`язків, визначених ст. 76 КК України.

При цьому, обставини, які б унеможливлювали призначення покарання у виді обмеження волі, що визначені у ч. 3 ст. 61 КК України відсутні.

Питання щодо процесуальних витрат суд вирішує за правилами ст. 124 КПК України.

Встановлено, що документально підтверджені прокурором витрати на залучення експерта становлять 4543,68 грн.

Питання про долю речових доказів суд вирішує відповідно до вимог ст. 100 КПК України.

Встановлено також, що відповіднодо ухвали слідчого судді Новосанжарського районного суду Полтавської області від 30.01.2024 накладено арешт на речові докази у справі.

На підставі ч. 4 ст. 174 КПК України накладений арешт підлягає скасуванню.

Цивільний позов не заявлений.

Під час судового провадження клопотань від прокурора про застосування запобіжного заходу не надходило, підстави для його обрання до вступу вироку в законну силу відсутні.

На підставі викладеного, керуючись статтями 7, 373, 374, 474, 475 КПК України, суд, -

У Х В А Л И В:

Затвердити угоду про визнання винуватості від 06 березня 2024 року у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 09.01.2024 за № 0000009, укладену у присутності захисника - адвоката ОСОБА_5 між начальником Новосанжарського відділу Решетилівської окружної прокуратури ОСОБА_3 та підозрюваним ОСОБА_4 про визнання ним винуватості у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 263 КК України та ч. 1 ст. 309 КК України.

ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 263 КК України та ч. 1 ст. 309 КК України.

Призначити ОСОБА_4 узгоджене сторонами угоди про визнання винуватості покарання:

за ч. 1 ст. 263 КК України у вигляді 3 (трьох) років позбавлення волі;

за ч. 1 ст. 309 КК України у вигляді 1 (одного) року обмеження волі.

На підставі ч. 1 ст. 70 КК України за сукупністю кримінальних правопорушень шляхом поглинення менш суворого покаранням більш суворим остаточно призначити покарання у виді 3 (трьох) років позбавлення волі.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком на 1 рік 3 місяці.

На підставі ст. 76 КК України зобов`язати ОСОБА_4 періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи, або навчання.

Запобіжний захід ОСОБА_4 до набрання вироком законної сили не обирати.

Скасувати арешт, накладений ухвалою слідчого судді Новосанжарського районного суду Полтавської області від 30.01.2024 на навчально-тренувальну гранату «ПІРО-5» з маркуванням на корпусі «ПІРО-5 ТУУ 20.5-1:2019 учбово-тренувальна Г», яку вилучено до сейфпакету НПУ вибухотехнічна служба № АВ2005313; суху речовину зеленого кольору, за зовнішніми ознаками та за характерним запахом схожу на коноплю, яку було поміщено до спецпакету НПУ № ШС212877.

Речові докази:

- корпус гранати Ф-1 з маркуванням на донній частині «386 64-84 Т»; підривач типу УЗРГМ з маркуванням на важелі «53-67 УЗРГМ 583» на зовнішній стороні, «-77-67» - на внутрішній стороні; піро-технічний засіб навчально-тренувальна граната «Піро 5» з маркуванням на корпусі «ПІРО-5 ТУУ 20.5-1:2019 учбово-тренувальна Г»; суху речовину зеленого кольору, зовні схожу на рослии коноплі знищити;

- змив із корпусу гранати; змив із підривача типу УЗРГМ»; змив із навчально-тренувальної гранати «ПІРО-5»; біологічні зразки крові та слини ОСОБА_4 залишити в матеріалах кримінального провадження.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь держави в особі Полтавського науково-дослідного експертно-криміналістичного центру МВС України витрати на залучення експерта у розмірі 4543,68 грн (чотири тисячі п`ятсот сорок три грн шістдесят вісім коп).

Роз`яснити ОСОБА_4 , що умисне невиконання угоди є підставою для притягнення до відповідальності, встановленої законом.

Вирок суду першої інстанції на підставі угоди між прокурором та підозрюваним, обвинуваченим про визнання винуватості може бути оскаржений:

обвинуваченим, його захисником, законним представником виключно з підстав: призначення судом покарання, суворішого, ніж узгоджене сторонами угоди; ухвалення вироку без його згоди на призначення покарання; невиконання судом вимог, встановлених частинами четвертою, шостою, сьомою статті 474 КПК України, в тому числі не роз`яснення йому наслідків укладення угоди;

прокурором виключно з підстав: призначення судом покарання, менш суворого, ніж узгоджене сторонами угоди; затвердження судом угоди у провадженні, в якому згідно з частиною четвертою статті 469 КПК України угода не може бути укладена.

Роз`яснити учасникам провадженням, що згідно зі ст. 476 КПК України, у разі невиконання угоди про примирення або про визнання винуватості потерпілий чи прокурор відповідно мають право звернутися до суду, який затвердив таку угоду, з клопотанням про скасування вироку. Клопотання про скасування вироку, яким затверджена угода, може бути подано протягом встановлених законом строків давності притягнення до кримінальної відповідальності за вчинення відповідного кримінального правопорушення.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не було скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Апеляційна скарга на вирок суду подається до Полтавського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги через Новосанжарський районний суд Полтавської області протягом 30 днів з дня його проголошення.

Копію вироку після його проголошення негайно вручити прокурору, обвинуваченому, захиснику.

Копію судового рішення не пізніше наступного дня після ухвалення надіслати учасникам судового провадження, які не були присутні в судовому засіданні.

Суддя ОСОБА_1