Справа №760/5058/24
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 травня 2024 року м.Київ

Солом`янський районний суд м. Києва у складі:

головуючого судді: ОСОБА_1 ,

за участі секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

захисника: ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Солом`янського районного суду м. Києва клопотання прокурора про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, подане в рамках кримінального провадження, відомості про яке внесені 23.10.2023 до Єдиного реєстру досудових розслідувань №0003012 у відношенні:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Києва, громадянина України, українця, не працюючого, не одруженого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше неодноразово судимого, останній раз:

- 27.10.2017 за вироком Шевченківського районного суду м. Києві за вчинення кримінального правопорушення , передбаченого ч. 3 ст. 15 ч. 1 ст. 162 КК України до обмеження волі на строк 2 роки;

- 10.03.2022 за вироком Бердичівського міськрайонного суду Житомирської області за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 390 КК України до позбавлення волі на строк 1 рік 4 місяці,

обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України,

ВСТАНОВИВ:

У провадженні Солом`янського районного суду м. Києва перебуває кримінальне провадження, відомості про яке внесені 23.10.2023 до Єдиного реєстру досудових розслідувань №0003012 у відношенні ОСОБА_5 , обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст.185 КК України

Прокурор звернувся до суду з клопотанням про продовження строку тримання під вартою на 60 діб у відношенні обвинуваченого ОСОБА_5 , оскільки ризики передбачені ст. 177 КПК України не зникли та продовжують існувати.

Захисник ОСОБА_4 та обвинувачений заперечували проти задоволення клопотання та просили обрати запобіжних захід не пов`язаний із триманням під вартою - нічний домашній арешт, а у разі відмови у задоволенні даного клопотання - зменшити розмір застави, у зв`язку із тривалим утриманням обвинуваченого під вартою.

Вислухавши доводи сторін кримінального провадження, суд вважає клопотання прокурора про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою у відношенні обвинуваченого ОСОБА_5 таким, що підлягає задоволенню частковому задоволенню з огляду на наступне.

Судом встановлено, що відносно ОСОБА_5 застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою із визначенням розміру застави 107 360 (сто сім тисяч триста шістдесят) гривень, строк якого продовжено до 21.03.2024.

Відповідно з положеннями ст. 331 КПК України під час судового розгляду суд за клопотанням сторони обвинувачення має право своєю ухвалою змінити, скасувати, обрати або продовжити запобіжний захід, щодо обвинуваченого. При цьому вирішення питання судом щодо запобіжного заходу відбувається в порядку, передбаченому главою 18 цього Кодексу. Незалежно від наявності клопотань суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу двомісячного строку з дня надходження до суду обвинувального акта, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру чи з дня застосування судом до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. За наслідками розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід у вигляді тримання під вартою або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців. Копія ухвали вручається обвинуваченому, прокурору та направляється уповноваженій службовій особі місця ув`язнення. До спливу продовженого строку суд зобов`язаний повторно розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою, якщо судове провадження не було завершене до його спливу.

Згідно ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден з більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігати ризикам, передбачених ст. 177 КПК України.

Згідно ч. 1 ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку з речей і документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідків; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення.

Відповідно до ч. 2 ст. 177 КПК України підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

Строк дії ухвали слідчого судді, суду про тримання під вартою або продовження строку тримання під вартою, відповідно до ч. 1 ст. 197 КПК України не може перевищувати шістдесяти днів.

При вирішенні питання доцільності продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою у відношенні ОСОБА_5 суд виходить з необхідності уникнення ризиків, визначених п. 1, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме: можливостей переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду та вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується, про наявність яких, відповідно до ч.1 ст.178 КПК, свідчать такі обставини, як вагомість наявних доказів про вчинення обвинуваченим кримінального правопорушення та тяжкість покарання, що загрожує у разі визнання його винуватим у вчиненні тяжкого злочину, а також зухвалість інкримінованого обвинуваченому кримінального правопорушення, вчиненого в умовах військового стану.

Крім того, суд також враховує вимоги ст. 178 КПК України, щодо особистих характеризуючих відомостей обвинуваченого, зокрема, що ОСОБА_5 не має стійких соціальних зав`язків, оскільки обвинувачений не одружений, не має постійного місця роботи чи навчання, отже не має джерела прибутку, раніше неодноразово судимий за вчинення злочинів, однак маючи не зняті та не погашені у встановленому порядку судимості, на шлях виправлення та перевиховання не став, належних висновків для себе не зробив та знову обвинувачується у вчиненні злочину проти власності.

Разом з тим, суд вважає, що стороною обвинувачення не доведено існування ризику, передбаченого п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме незаконно впливати на потерпілих, свідків, оскільки вказаний ризик належним чином не обґрунтований у клопотанні, не знайшов об`єктивного підтвердження у судовому засіданні та ґрунтуються на припущеннях прокурора.

Обраний відносно ОСОБА_5 запобіжний захід, з урахуванням його тривалості, не виходить за межи розумного строку, відповідає особі обвинуваченого, характеру і тяжкості діяння, яке йому інкримінуються та не надає можливості перешкоджати інтересам правосуддя, ухиленню обвинуваченого від суду.

З урахуванням існуючих ризиків та оцінюючи сукупність обставин, передбачених ст. 177 КПК України, суд вважає, що запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, застосований щодо обвинуваченого, може забезпечити його належну процесуальну поведінку у майбутньому, та виконання покладених на нього процесуальних обов`язків.

Суд також враховує доводи сторони захисту, викладені на користь обвинуваченого ОСОБА_5 , але вважає, що у даному випадку ці доводи не перевищують суспільного інтересу у справі, який полягає у повному та неупередженому розгляді кримінального провадження у встановлені законом строки, а також забезпечення запобіганню процесуальних ризиків, передбачених п. 1, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Вислухавши сторони, суд вважає, що ризики, передбачені п. 1, 5 ч.1 ст.177 КПК України, на даний час продовжують існувати і не зменшились, а продовження строку тримання обвинуваченого під вартою є виправданим, оскільки судом встановлено наявність обґрунтованої підозри у вчиненні обвинуваченим злочину, а також наявний високий ступінь ризику ухилення та переховування обвинуваченого від суду та можливості вчинення іншого кримінального правопорушення, що унеможливлює скасування або обрання іншого більш м`якого запобіжного заходу обвинуваченому, з огляду на викладене запобіжний захід у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_5 підлягає продовженню строком на 60 діб.

Разом із тим, суд вбачає, що ОСОБА_5 тривалий час утримується під вартою.

Згідно з п. 3 ст. 5 Конвенції із плином певного часу саме тільки існування обґрунтованої підозри перестає бути підставою для позбавлення свободи і судові органи мають навести інші підстави для продовження тримання під вартою, які мають бути чітко сформульовані (рішення ЄСПЛ від 21 грудня 2000 року у справі «Яблонський проти Польщі», від 23 вересня 1998 року у справі ОСОБА_6 проти Франції», від 04 жовтня 2001 року у справі «Іловецький проти Польщі»).

В рішенні «Тодоров проти України» ЄСПЛ зазначив, що для продовження тримання особи під вартою повинні бути винятково вагомі причини, при цьому тільки тяжкість вчиненого злочину, складність справи та серйозність обвинувачень не можуть вважатися достатніми причинами для тримання особи під вартою протягом досить тривалого строку.

Враховуючи викладене, керуючись ч.ч. 3, 4 ст. 183 КПК України, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 КПК України, суд вважає за необхідне змінити обвинуваченому ОСОБА_5 розмір застави, визначений слідчим суддею як альтернативний запобіжний захід ухвалою суду від 12.01.2024 в межах, визначених ст.182 КПК України для тяжких злочинів, а саме 30 (тридцять) прожиткових мінімумів для працездатних осіб.

Законом України «Про Державний бюджет України на 2024 рік» встановлено, що прожитковий мінімум на одну особу в розрахунку на місяць у розмірі з 1 січня 2024 року для працездатних осіб складає - 3028 гривень.

На підставі викладеного, керуючись статтями 177, 178, 197, 331, 369, 372 КПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Клопотання прокурора задовольнити частково.

Продовжити обвинуваченому ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 діб, тобто по 11 липня 2024 року включно.

Встановити обвинуваченому ОСОБА_5 , 10 квітня 1986 заставу у розмірі 30 (тридцять) прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що складає 90 840 (дев`яносто тисяч вісімсот сорок) грн. 00 коп., які необхідно внести у грошовій одиниці України на спеціальний рахунок, визначений в порядку, встановленому КМУ, отримувач коштів: ДКСУ, м. Київ, код отримувача 26268059, рахунок отримувача: UA1012089, призначення платежу: застава, № ухвали суду, П.І.Б. платника застави, Код банку отримувача (МФО) 820172)

У разі внесення застави, уповноваженій службовій особі місця ув`язнення необхідно негайно звільнити ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 з-під варти та повідомити про це прокурора або суд.

З моменту звільнення ОСОБА_5 з-під варти у зв`язку з внесенням застави він буде вважатися таким, до якого застосовано запобіжний захід у вигляді застави.

У разі внесення застави покласти на ОСОБА_5 наступні обов`язки:

- з`являтися до слідчого, прокурора та суду за першою вимогою;

- повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи.

Вказані обов`язки в разі внесення застави покладаються на ОСОБА_5 строком на 2 місяці, який починається з моменту звільнення з-під варти після внесення застави.

У разі невиконання вище перелічених обов`язків, застава звертається в дохід держави та зараховується до спеціального фонду Державного бюджету України й використовуються у порядку, встановленому законом для використання коштів судового збору. У разі звернення застави в дохід держави слідчий суддя, суд вирішує питання про застосування запобіжного заходу у вигляді застави у більшому розмірі або іншого запобіжного заходу з урахуванням положень ч. 7 ст. 194 КПК України.

Ухвала суду діє по 11 липня 2024 року включно та підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Копію ухвали вручити прокурору, обвинуваченому, захиснику.

Ухвалу може бути оскаржено до Київського апеляційного суду через Солом`янський районний суд м. Києва шляхом подання апеляційної скарги протягом п`яти днів з дня її проголошення. Якщо ухвалу було постановлено без виклику особи, яка її оскаржує, строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення.

Головуючий суддя ОСОБА_1