ВИРОК

іменем України

Справа № 684/60/24

Провадження № 1-кп/684/17/2024

29 лютого 2024 року селище Стара Синява

Старосинявський районний суд Хмельницької області в складі:

головуючої судді ОСОБА_1 ,

секретар с/з ОСОБА_2 ,

за участі прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченої ОСОБА_4 ,

потерпілої ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань 02 жовтня 2023 року за №0000621, про обвинувачення

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянки України, уродженки смт Стара Синява, Хмельницької області, з середньою спеціальною освітою, не заміжньої, працюючої у ХОЦЕМД та МК Хмельницької станції швидкої медичної допомоги Летичівської підстанції Старосинявського пункту, жительки АДРЕСА_1 , раніше не судимої,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.185 КК України,

В С Т А Н О В И В :

Обвинувачена ОСОБА_4 01 жовтня 2023 року близько 13 години 30 хвилин, достовірно знаючи про те, що в Україні введено та діє правовий режим воєнного стану на всій території України, який введений Указом Президента від 24.02.2022 №64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні», затвердженим Законом України від 24.02.2022 №2102-ІХ, з 24 лютого 2022 з 05 години 30 хвилин строком на 30 діб, та який Указами Президента України неодноразово продовжено, востаннє Указом Президента України №734/2023 від 06 листопада 2023 року строком на 90 діб, діючи умисно, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи суспільно-небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, з корисливих мотивів, з метою особистого незаконного збагачення, перебуваючи у приміщенні кімнати відпочинку Хмельницького обласного центру екстреної медичної допомоги та медицини катастроф Хмельницької станції швидкої медичної допомоги Летичівської підстанції Старосинявського пункту, що по вул. Грушевського, 15, смт Стара Синява Хмельницького району Хмельницької області, де переконавшись в тому, що за її діями ніхто не спостерігає, шляхом вільного доступу з дерев`яного столу викрала мобільний телефон марки «Redmi Note 11» синього кольору вартістю 5000 гривень з вставленими сім-картами мобільного оператора ПрАТ «ВФ Україна» вартістю 100 гривень, сім-картою мобільного оператора ПрАТ «Київстар» вартістю 100 гривень, чорний чохол до мобільного телефону «Redmi Note 11» у вигляді книжки вартістю 150 гривень, чим спричинила потерпілій ОСОБА_5 матеріальної шкоди на загальну суму 5350 гривень. В подальшому ОСОБА_4 розпорядилась викраденим майном на власний розсуд.

Таким чином, ОСОБА_4 вчинила кримінальне правопорушення (злочин), передбачене ч.4 ст.185 КК України.

У судовому засіданні обвинувачена ОСОБА_4 визнала себе винною повністю у висунутому їй обвинуваченні за ч.4 ст.185 КК України, дала суду показання, згідно яких підтвердила обставини скоєння кримінального правопорушення, зокрема показала, що 01 жовтня 2023 року вона перебувала на роботі у ХОЦЕМД та МК Хмельницької станції швидкої медичної допомоги Летичівської підстанції Старосинявського пункту, та близько 13.30 год, повернувшись із виклику, у приміщенні кімнати відпочинку вона побачила залишений без нагляду мобільний телефон ОСОБА_5 , який вирішила викрасти, тому забрала його зі столу, розблокувала, так як знала код доступу - рік її народження, після чого вимкнула звук та заховала у коридорі приміщення пункту швидкої допомоги. На наступний день після завершення робочої зміни вона даний телефон забрала до дому, вийняла із нього сім картки та викинула, а телефон залишила вдома. В подальшому, оскільки їй було відомо, що ОСОБА_5 звернулась в поліції та телефон шукають, вона злякалась та викинула його із чохлом в криницю на вулиці поблизу місця проживання, а пізніше вона зізналась працівникам поліції у вчиненні крадіжки телефону. У вчиненому щиро розкаюється, попросила вибачення у потерпілої та відшкодувала їй шкоду в сумі 10000 грн., запевняє, що більше не буде допускати побідних вчинків та просить суворо не карати.

Потерпіла ОСОБА_5 у судовому засіданні показала, що 01 жовтня 2023 року вона перебувала на роботі у ХОЦЕМД та МК Хмельницької станції швидкої медичної допомоги Летичівської підстанції Старосинявського пункту та працювала із обвинуваченою у різних бригадах, а близько обіду залишила телефон на столі в кімнаті відпочинку та вийшла на вулицю, і після цього поступив виклик, на який вона виїхала без телефону. Повернувшись із виклику, вона виявила, що телефону немає, співробітниця дзвонила на її номер, однак він був поза зоною, пошуки результатів не дали, хоча ОСОБА_4 також допомагала його шукати, тому вона звернулась із заявою до поліції. В подальшому працівники поліції знайшли її телефон та вона впізнала його. Обвинувачена відшкодувала їй шкоду, тому вона не має до неї претензій, просить призначити їй мінімальну міру покарання та не позбавляти волі.

Крім власного визнання вини, обвинувачена повністю погодилася зі всіма доказами по справі, що були зібрані під час досудового розслідування і підтверджують її вину у вчиненні злочину, згідно висунутого їй обвинувачення, заявивши про недоцільність їх дослідження під час судового розгляду та розгляду справи в порядку ч.3 ст. 349 КПК України.

Суд, з`ясувавши думку учасників судового провадження щодо визначення обсягу доказів, що підлягають дослідженню та порядку їх дослідження, враховуючи, що обвинувачена у повному обсязі визнала свою вину у вчиненні інкримінованого їй кримінального правопорушення, не заперечуючи обставин, викладених у обвинувальному акті, беручи до уваги, що інші учасники кримінального провадження не оспорювали фактичні обставини справи, і судом встановлено, що вони правильно розуміють зміст цих обставин та відсутні сумніви щодо добровільності їх позиції, роз`яснивши, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку, згідно ч.3 ст.349 КПК України визнав недоцільним дослідження доказів стосовно тих обставин, які ніким не оспорюються, при цьому провів допит обвинуваченої, потерпілої та дослідив матеріали кримінального провадження, що надані стороною обвинувачення, в тій частині, яка характеризує особу обвинуваченого, щодо процесуальних витрат та речових доказів.

Таким чином, суд приходить до переконання про доведеність вини обвинуваченої ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення (злочину) та кваліфікує її дії за ч.4 ст.185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена в умовах воєнного стану.

Згідно ч.2 ст. 50, ч.2 ст.65 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами. Особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень.

При призначенні покарання обвинуваченій ОСОБА_4 , суд відповідно до вимог ст.ст.50, 65 КК України враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, який є тяжким злочином, особу винної, яка раніше не судима, вперше притягується до кримінальної відповідальності, на обліках у лікарів нарколога та психіатра не перебуває, за місцем проживання та роботи характеризується позитивно, та обставини, що пом`якшують покарання, до яких суд відносить щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину та добровільне відшкодування шкоди. Обставин, які обтяжують покарання, в ході судового розгляду не встановлено.

Враховуючи наведене, суд приходить до переконання, що обвинуваченій ОСОБА_4 слід призначити покарання в межах санкції статті обвинувачення у виді позбавлення волі на певний строк, наближений до мінімального. Водночас, з врахуванням наведених пом`якшуючих покарання обставин, ставлення обвинуваченої до вчиненого, її каяття, позиції потерпілої, яка просила не позбавляти обвинуваченої волі, а також з врахуванням даних про особу обвинуваченої, яка раніше не судима, позитивно характеризується, суд приходить до переконання, що є усі підстави для звільнення обвинуваченої на підставі ст.75 КК України від відбування покарання з випробуванням з встановленням іспитового строку, оскільки ОСОБА_4 може бути перевихована без ізоляції від суспільства і таке покарання буде необхідне і достатнє для її виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень.

Також суд вважає, що з метою забезпечення належної поведінки ОСОБА_4 у період іспитового строку на неї слід покласти передбачені ч.1 ст.76 КК України обов`язки.

Процесуальні витрати відсутні, цивільний позов не заявлявся.

Запобіжний захід не обирався, клопотання про застосування запобіжного заходу не надходило.

Речові доказі: мобільний телефон синього кольору марки «Redmi Note 11», чорний чохол до мобільного телефону «Redmi Note 11» у вигляді книжки, які зберігаються в кімнаті зберігання речових доказів ВП №1 Хмельницького РУП ГУ НП в Хмельницькій області, слід повернути потерпілій, скасувавши його арешт згідно ухвали слідчого судді від 30.01.2024 року, а два DVD-R диски, вилучені в ході тимчасового доступу до речей і документів у ПрАТ «ВФ Україна» та ПрАТ «Київстар» слід залишити при матеріалах кримінального провадження.

Керуючись ст.ст. 368-371, 373-376 КПК України, суд

У Х В А Л И В:

ОСОБА_4 визнати винуватою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.185 КК України, та призначити їй покарання у виді 5 (п`яти) років позбавлення волі.

На підставі ст.75 КК України ОСОБА_4 звільнити від відбування покарання з випробуванням з встановленням іспитового строку на 1 (один) рік.

Згідно ч.1 ст.76 КК України покласти на ОСОБА_4 обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації та повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Речові докази у справі:

мобільний телефон синього кольору марки «Redmi Note 11», чорний чохол до мобільного телефону «Redmi Note 11» у вигляді книжки, які зберігаються в кімнаті зберігання речових доказів ВП №1 Хмельницького РУП ГУ НП в Хмельницькій області, - повернути потерпілій ОСОБА_5 ;

два DVD-R диски, вилучені в ході тимчасового доступу до речей і документів у ПрАТ «ВФ Україна» та ПрАТ «Київстар», - залишити при матеріалах кримінального провадження.

Арешт майна, накладений згідно ухвали слідчого судді Старокостянтинівського районного суду від 30 січня 2024 року, на мобільний телефон синього кольору марки «Redmi Note 11», чорний чохол до мобільного телефону «Redmi Note 11» у вигляді книжки - скасувати.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

На вирок може бути подана апеляційна скарга до Хмельницького апеляційного суду через Старосинявський районний суд Хмельницької області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Обвинуваченій та прокурору вручити копію вироку негайно після його проголошення. Копія вироку може бути отримана в суді учасниками судового провадження.

Головуюча суддя ОСОБА_1