Справа № 344/7741/24
Провадження № 1-кс/344/3387/24
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 квітня 2024 року м. Івано-Франківськ

Слідчий суддя Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області ОСОБА_1 , з участю секретаря ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду клопотання старшого слідчого СВ Івано-Франківського РУП ГУНП в Івано-Франківській області, ОСОБА_3 про арешт майна, в рамках кримінального провадження №0001007 від 16.04.2024, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 186 КК України,-

В С Т А Н О В И В:

Слідчий звернувся з вказаним клопотанням, яке погоджено з прокурором в обґрунтування якого посилається на те, що до Івано-Франківського РУП ГУНП в області надійшло повідомлення, в якому зазначено, що близько 14 год 16.04.2024 невідома особа чоловічої статі, перебуваючи у приміщенні магазину "Яблуко", що знаходиться у приміщенні ТЦ "Велес", що по АДРЕСА_1 , в період дії на території України воєнного стану, відкрито заволоділа мобільним телефоном марки "Iphone 14", вартістю 27100 грн, який знаходився на вітрині.

Під час досудового розслідування в ході проведення оперативних заходів було встановлено, що до вчинення зазначеного кримінального правопорушення, причетний громадянин: ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

В ході досудового розслідування було проведено огляд біля будинку АДРЕСА_2 , в ході якого було вилучено: мобільний телефон марки "Iphone 14", ІМЕІ: НОМЕР_1 та НОМЕР_2 та предмет ззовні схожий на ніж, які містять інформацію про вчинення кримінального правопорушення, та мають значення речового доказу у даному кримінальному провадженні.

Слідчим подано заяву про розгляд клопотання без його участі.

Власник майна у судове засідання не прибув, до матеріалів клопотання долучено заяву, згідно якої він просив про розгляд клопотання про накладення арешту у його відсутності. Щодо накладення арешту на майно не заперечує.

Відповідно до ч. 4 ст. 107 КПК України фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження під час розгляду питань слідчим суддею, крім вирішення питання про проведення негласних слідчих (розшукових) дій, та в суді під час судового провадження є обов`язковим. У разі неприбуття в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у судовому провадженні, чи в разі, якщо відповідно до положень цього Кодексу судове провадження здійснюється судом за відсутності осіб, фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді не здійснюється.

Беручи до уваги вищенаведене, враховуючи, що всі особи, які беруть участь у судовому провадженні в судове засідання не прибули приходжу до висновку, про можливість розгляду клопотання без здійснення фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження.

Дослідивши матеріали клопотання вважаю наступне.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.

Згідно з ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Крім цього, відповідно до ч. 3 ст. 170 КПК України у випадку, передбаченому п. 1 ч. 2 цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 цього Кодексу.

Згідно з ч. 1 ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення, а згідно з ч. 2 - документи є речовими доказами, якщо вони містять ознаки, зазначені в ч. 1 цієї статті.

Мобільний телефон марки "Iphone 14", ІМЕІ: НОМЕР_1 та НОМЕР_2 та предмет ззовні схожий на ніж вилучено під час проведення огляду місця події біля будинку АДРЕСА_2 , згідно постанови слідчого від 17.04.2024 року визнано речовими доказами.

Згідно з ч. 10 ст. 170 КПК України арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна. Не може бути арештовано майно, якщо воно перебуває у власності добросовісного набувача, крім арешту майна з метою забезпечення збереження речових доказів.

А в частині 11 ст. 170 КПК України визначено, що заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна.

Слідчий обґрунтовуючи клопотання вказує мету арешту збереження речових доказів.

Відповідно до ч. 2 ст. 173 КПК України при вирішенні питання про арешт майна суд повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні або застосування щодо нього спеціальної конфіскації (у разі арешту майна з підстав, передбачених п. 1 ч. 2 ст. 170 цього Кодексу); 3) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (у разі арешту майна з підстав, передбачених пунктами 2, 3 частини другої статті 170 цього Кодексу); 4) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою; 5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; 6) наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

Стороною кримінального провадження, яка звернулась з клопотанням, поза розумним сумнівом доведено, що мобільний телефон марки "Iphone 14", ІМЕІ: НОМЕР_1 та НОМЕР_2 та предмет ззовні схожий на ніж є речовими доказами у кримінальному провадженні, а тому виникла необхідність у накладені на них арешту з метою уникнення втрати, зникнення чи пошкодження даного майна до з`ясування всіх обставин кримінального провадження.

Отже, з метою уникнення втрати, зникнення чи пошкодження даного майна, вважаю вказаний захід забезпечення доцільним, співмірним та таким, що відповідає завданням кримінального провадження, тому клопотання слід задовольнити, але частково та накласти арешт на мобільний телефон марки "Iphone 14", ІМЕІ: НОМЕР_1 та НОМЕР_2 шляхом заборони його відчуження.

Що стосується накладення арешту на предмет ззовні схожий на ніж, який був вилучений під час огляду місця події то клопотання в цій частині слід задовольнити повністю.

Керуючись ст.ст. 170-173, 309, 395 КПК України, -

У Х В А Л И В:

Клопотання задовольнити частково.

Накласти арешт на майно, яке було вилучене під час огляду місця події біля будинку АДРЕСА_2 , а саме, на мобільний телефон марки "Iphone 14", ІМЕІ: НОМЕР_1 та НОМЕР_2 , шляхом заборони його відчужувати.

Накласти арешт на майно, яке було вилучене під час огляду місця події біля будинку АДРЕСА_2 , а саме, на предмет ззовні схожий на ніж.

Ухвала підлягає до негайного виконання та може бути оскаржена безпосередньо до Івано-Франківського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом 5 днів з дня її оголошення..

Слідчий суддя ОСОБА_1