Житомирський апеляційний суд
Справа №289/2769/23 Головуючий у 1-й інст. ОСОБА_1
Категорія ч.3 ст.307 КК України Доповідач ОСОБА_2
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 травня 2024 року Житомирський апеляційний суд

в складі: головуючого-судді ОСОБА_2 ,

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

з участю: секретаря ОСОБА_5 ,

прокурора ОСОБА_6 ,

обвинуваченого ОСОБА_7 ,

захисника ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Житомирі кримінальне провадження № 0000227 за апеляційною скаргою захисника обвинуваченого ОСОБА_7 - адвоката ОСОБА_8 на вирок Радомишльського районного суду Житомирської області від 21 лютого 2024 року щодо

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Чагор, Глибоцького району, Чернівецької області, громадянина України, з середньою освітою, не одруженого, на утриманні неповнолітніх дітей не має, не працюючого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , судимості не має,

обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 307 КК України,

в с т а н о в и в:

В апеляційній скарзі захисник ОСОБА_8 просить вирок суду змінити та пом`якшити покарання обвинуваченому ОСОБА_7 . Вважає, що призначене судом першої інстанції покарання обвинуваченому не відповідає тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого. Зазначає, що судом не прийнято до уваги відомості про стан здоров`я ОСОБА_9 , а саме виписку № 10125 із медичної картки стаціонарного хворого, згідно якої останній 29.09.2020 року переніс оперативне втручання, а тому потребує певних умов утримання. Вказує, що судом недостатньо враховано, що обвинувачений ОСОБА_10 активно сприяв розкриттю злочину, щиро розкаявся, визнав вину, дав критичну оцінку своїм діям, виказав готовність нести кримінальну відповідальність, а також те, що він є особою, яка раніше не судима, характеризується позитивно, має постійне місце проживання, не перебуває на спеціальному обліку у лікарів нарколога та психіатра, а тому до нього може бути застосовано більш м`яке покарання.

Вироком Радомишльського районного суду Житомирської області від 21 лютого 2024 року ОСОБА_7 визнано винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 307 КК України, та призначено йому покарання із застосуванням ч. 1 ст. 69 КК України у виді 7 (семи) років позбавлення волі з конфіскацією усього належного йому майна.

Строк відбування покарання ОСОБА_7 вирішено обчислювати з дня набрання вироком законної сили, зарахувавши в строк відбуття покарання час його попереднього ув`язнення з 19.09.2023 і до дня набрання вироком законної сили з розрахунку один день попереднього ув`язнення за один день позбавлення волі.

Стягнуто з ОСОБА_7 на користь держави процесуальні витрати пов`язані із проведенням судових експертиз в сумі 2868 гривень.

Продовжено ОСОБА_7 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на строк до вступу вироку в законну силу, але не довше ніж на шістдесят днів з дня ухвалення вироку.

Вирішено питання щодо речових доказів.

Як встановлено судом та зазначено у вироку, ОСОБА_7 , з метою вчинення незаконних операцій з психотропною речовиною «амфетамін», не маючи передбаченого законом дозволу, вирішив стати на шлях злочинної діяльності, пов`язаної з кримінальними правопорушеннями у сфері незаконного обігу психотропних речовин.

Так, ОСОБА_7 , діючи умисно, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, з корисливих мотивів, з метою збуту психотропних речовин для особистого збагачення, за допомогою власного мобільного телефону, використовуючи всесвітню мережу Інтернет, у безкоштовному кросплатформеному месенджері «Telegram», у невстановлений досудовим розслідуванням день, час та місці зв`язався з невстановленою слідством особою (матеріали щодо якої виділено в окреме провадження), з якою домовилися про зайняття спільним продажем психотропних речовин на території м. Чернівці, виконуючи роль кур`єра.

Таким чином, ОСОБА_7 вступив у злочинну змову з невстановленою слідством особою (матеріали щодо якої виділено в окреме провадження), з метою незаконного збуту психотропних речовин у особливо великих розмірах.

Реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на придбання, перевезення та зберігання з метою збуту психотропної речовини «амфетамін» у особливо великих розмірах, ОСОБА_7 28.08.2023 орендував у ОСОБА_11 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , який не був обізнаний про злочинні наміри ОСОБА_7 , автомобіль марки «Nissan Sunny», реєстраційний номер НОМЕР_2 , що згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_3 , виданого ТСЦ 3247, належить ОСОБА_11 .

В подальшому, 19.09.2023 о 04 годині 07 хвилин ОСОБА_7 на орендованому транспортному засобі марки «Nissan Sunny», реєстраційний номер НОМЕР_2 , разом зі своєю дівчиною ОСОБА_12 , якій не було відомо про злочинні наміри ОСОБА_7 , вирушив з м. Чернівці до м. Києва з метою придбання психотропних речовин для подальшого їх перевезення та зберігання з метою збуту.

Приїхавши до м. Києва 19.09.2023 о 11 годині 52 хвилини, відповідно до заздалегідь отриманих від невстановленої особи (матеріали щодо якої виділено в окреме провадження) координат про місце знаходження психотропної речовини, а саме в лісопарковій зоні поблизу вул. Лютневої в Голосіївському районі м. Києва, ОСОБА_7 знайшов та таким чином незаконно придбав за попередньою змовою групою осіб, психотропну речовину «амфетамін» масою 482,84796 грам, тобто у особливо великих розмірах, після чого переніс її до вказаного автомобіля та зберігаючи в ньому незаконно перевозив її з м. Київ в напрямку м. Чернівці.

В подальшому, 19.09.2023 близько 13 години 30 хвилин автомобіль «Nissan Sunny», реєстраційний номер НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_7 був зупинений патрульними поліцейськими на стаціонарному посту « ІНФОРМАЦІЯ_2 », що на 86 км автодороги Київ-Чоп в АДРЕСА_3 , які при поверхневому огляді автомобіля виявили психотропну речовину та викликали на місце події слідчо-оперативну групу відділення поліції № 3 Житомирського РУП ГУНП в Житомирській області.

В ході проведення слідчим СВ ВП №3 Житомирського РУП ГУНП в Житомирській області 19.09.2023 в період з 15:35 години до 16:35 години, біля посту патрульної поліції «Кочерів», що знаходиться за вищевказаною адресою, в порядку, передбаченому ч. 3 ст. 233 КПК України, невідкладного обшуку автомобіля марки «Nissan Sunny», реєстраційний номер НОМЕР_2 , яким керував ОСОБА_7 , виявлено та вилучено психотропну речовину «амфетамін», масою 482,84796 грам, тобто у особливо великих розмірах, яку ОСОБА_7 незаконно придбав, зберігав та перевозив з метою збуту в особливо великих розмірах, за попередньою змовою групою осіб.

Згідно постанови Кабінету Міністрів України від 06.05.2020 року № 770 «Про затвердження Переліку наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів» (із змінами, затвердженими постановою Кабінету Міністрів України від 31.05.2010 року № 373, постановою Кабінету Міністрів України від 05.02.2011 року № 4, постановою Кабінету Міністрів України від 27.07.2011 року № 796) (список 2 таблиці 2) Переліком наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів - «АМФЕТАМІН» віднесено до психотропних речовин, обіг яких обмежено.

Таким чином, ОСОБА_7 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене за ч. 3 ст. 307 КК України, як незаконне придбання, зберігання та перевезення з метою збуту психотропної речовини - «амфетамін» у особливо великих розмірах, вчинене за попередньою змовою групою осіб.

Заслухавши доповідача, доводи захисника та обвинуваченого в підтримання апеляційної скарги, думку прокурора в заперечення апеляційної скарги, перевіривши доводи апеляційної скарги та матеріали провадження у межах, передбачених ч.1 ст.403 КПК України, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга захисника не підлягає задоволенню виходячи з наступного.

У вироку суду зазначено, що на підставі ч.3 ст.349 КПК України за згодою учасників судового провадження, судом першої інстанції було визнано недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким із учасників процесу не оспорювалися. При цьому судом з`ясовано, що обвинувачений правильно розуміє зміст цих обставин, сумнівів у добровільності та істинності його позиції не було, йому роз`яснено, що у даному випадку, він буде позбавлений права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

За таких обставин, висновок суду про доведеність вини обвинуваченого ОСОБА_7 у незаконному придбанні, зберіганні та перевезенні з метою збуту психотропної речовини - «амфетамін» у особливо великих розмірах, вчинене за попередньою змовою групою осіб, відповідає фактичним обставинам кримінального провадження та в апеляційній скарзі не оспорюється. Дії обвинуваченого ОСОБА_7 за ч.3 ст. 307 КК України кваліфіковані правильно.

Відповідно до вимог ст.ст. 50, 65 КК України та постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 24.10.2003 року «Про практику призначення судами кримінального покарання», особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне і достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів. Суд, призначаючи покарання, зобов`язаний врахувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані про особу винного та обставини справи, що пом`якшують і обтяжують покарання.

Призначаючи покарання обвинуваченому ОСОБА_7 суд першої інстанції виходив із загальних засад призначення покарання - ст. 65 КК України, та врахував ступінь тяжкості вчиненого ним кримінального правопорушення, яке згідно ст.12 КК України відноситься до особливо тяжкого злочину, дані про особу обвинуваченого, обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченого, суд визнав визнання вини, щире каяття та активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення.

Обставин, що обтяжують покарання судом не встановлено.

Також судом враховано особу обвинуваченого ОСОБА_7 , який не має судимості, має молодий вік, на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває, за місцем проживання характеризується виключно позитивно, здійснював догляд за своєю бабусею.

З урахуванням зазначених обставин, які пом`якшують покарання, відсутність обтяжуючих обставин та даних про особу обвинуваченого, що істотно знижує ступінь тяжкості вчиненого останнім кримінального правопорушення, суд першої інстанції дійшов висновку про можливість застосування положень ч.1 ст.69 КК України при призначенні покарання обвинуваченому нижче від найнижчої межі, встановленої в санкції ч.3 ст.307 КК України з конфіскацією майна.

При цьому суд першої інстанції дійшов висновку, що таке покарання буде необхідним та достатнім для виправлення та перевиховання обвинуваченого і сприятиме запобіганню вчиненню нових правопорушень.

З наведеними висновками місцевого суду погоджується і колегія суддів та вважає, що саме таке покарання необхідне і достатнє для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення ним нових злочинів.

Доводи апелянта про те, що судом при призначенні покарання не враховано стан здоров`я обвинуваченого, недостатньо враховано пом`якшуючи обставини та дані про особу обвинуваченого, колегія суддів вважає безпідставними, оскільки всі зазначені пом`якшуючи обставини та дані про особу обвинуваченого ОСОБА_7 судом першої інстанції враховані. Що стосується стану здоров`я обвинуваченого, то колегія суддів вважає, що зазначене не є переконливим аргументом для призначення обвинуваченому ОСОБА_7 ще більш м`якого покарання, враховуючи ступень тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, яке є особливо тяжким.

За таких обставин, на переконання колегії суддів, відповідно до положень ст.414 КПК України призначене обвинуваченому ОСОБА_7 покарання із застосуванням ч.1 ст.69 КК України не можна вважати таким, що за своїм видом чи розміром є явно несправедливим через суворість.

Таким чином, переконливих аргументів, які б ставили під сумнів законність рішення суду першої інстанції, вмотивованість його висновків при призначенні обвинуваченому покарання в апеляційній скарзі не наведено.

Також, колегія суддів звертає увагу, що виходячи з принципів співмірності й індивідуалізації, покарання за своїм видом та розміром має бути адекватним (відповідним) характеру вчинених дій, їх небезпечності та даним про особу винного.

Норми кримінального закону України наділяють суд правом вибору у визначених законом межах заходу примусу певного виду і розміру. Справедливість покарання має визначатися з урахуванням інтересів усіх суб`єктів кримінально-правових відносин, а також інших осіб з погляду підвищення рівня їх безпеки шляхом запобігання вчиненню нових злочинів і надання підстав правомірно очікувати відповідну протиправному діянню реакцію держави.

На підставі викладеного, колегія суддів вважає, що вирок суду щодо ОСОБА_7 є законним та обґрунтованим, а тому підстав для його зміни немає.

Керуючись ст.ст. 404, 407 КПК України, апеляційний суд, -

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу захисника обвинуваченого ОСОБА_7 - адвоката ОСОБА_8 залишити без задоволення.

Вирок Радомишльського районного суду Житомирської області від 21 лютого 2024 року щодо ОСОБА_7 - без зміни.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена безпосередньо до Касаційного кримінального суду Верховного Суду протягом трьох місяців з дня її проголошення, а засудженим в той самий строк - з моменту отримання копії судового рішення.

Судді: