Справа № 215/2412/24
ВИРОК
ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Новоалтайськ, Алтанського краю, росія, громадянина України, з середньою освітою, не одруженого, не працевлаштованого, не має на утриманні малолітніх(неповнолітніх) дітей, раніше не судимого, не є особою з інвалідністю, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,
у скоєнні кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст.190 КК України,
Сторони кримінального провадження: прокурор Криворізької північної окружної прокуратури Дніпропетровської області ОСОБА_4 , захисник обвинуваченого ОСОБА_5 , обвинувачений ОСОБА_3 , потерпілий ОСОБА_6 ,
Органом досудового розслідування встановлені наступні обставини, які не оспорюються учасниками судового провадження, а саме: ОСОБА_3 01.04.2024 приблизно о 15:30 годині, знаходячись неподалік будинку АДРЕСА_2 , побачив раніше малознайомого йому чоловіка, а саме ОСОБА_6 та в цей час у ОСОБА_3 виник прямий умисел, спрямований на заволодіння чужим майном шляхом обману, а саме мобільним телефоном, який знаходиться у володінні вищевказаного чоловіка.
Знаходячись в цей час та місці, ОСОБА_3 , реалізуючи свій прямий умисел, підійшов до раніше малознайомого йому чоловіка та попросив у останнього надати йому мобільний телефон для здійснення телефонного дзвінка, заздалегідь не бажаючи повертати вказаний мобільний телефон.
Так, 01.04.2024 приблизно о 15:30 годині, неподалік будинку АДРЕСА_2 , потерпілий ОСОБА_6 , будучи переконаним у правомірних діях раніше малознайомого йому ОСОБА_3 , добровільно передав останньому належний йому мобільний телефон марки «Nokia» моделі «6233», чорного кольору, який був у робочому стані, без пошкоджень. Після чого, ОСОБА_3 , отримавши від потерпілого належний йому вищевказаний мобільний телефон, діючи на досягнення свого прямого умислу, спрямованого на заволодіння чужим майном, своїми діями почав імітувати здійснення телефонного дзвінка та відходити від потерпілого ОСОБА_6 .
ОСОБА_3 , доводячи свій прямий умисел до кінця та бажаючи настання суспільно-небезпечних наслідків, утримуючи в руках мобільний телефон марки «Nokia» моделі «6233», чорного кольору, який належить ОСОБА_6 , скориставшись відсутністю уваги зі сторони власника майна, який в цей час відволікся, з місця вчинення кримінального проступку зник, розпорядившись в подальшому вищевказаним мобільним телефоном на власний розсуд.
Своїми умисними діями ОСОБА_3 завдав потерпілому ОСОБА_6 матеріальну шкоду на суму 400,00 гривень.
Умисні дії ОСОБА_3 , кваліфіковані як кримінальний проступок, передбачений ч.1 ст.190 КК України, за ознаками заволодіння чужим майном шляхом обману (шахрайство).
Таким чином, ОСОБА_3 , обвинувачується у вчиненні кримінального поступку, передбаченого ч.1 ст.190 КК України, за ознаками заволодіння чужим майном шляхом обману (шахрайство).
Зазначені обставини, які встановлені органом досудового розслідування, не оспорюються учасниками судового провадження, які надали згоду щодо розгляду обвинувального акта за їх відсутності, а обвинувачений, в присутності захисника, беззаперечно визнав свою винуватість у вчиненні вказаного кримінального проступку. Обвинуваченому роз`яснені обмеження на апеляційне оскарження вироку. Потерпілий ОСОБА_6 надав згоду щодо розгляду обвинувального акту за його відсутності та згоду на розгляд обвинувального акту в спрощеному провадженні, тому відповідно до вимог ч. 2 ст. 382 КПК України, суд вважає необхідним розглянути обвинувальний акт щодо вчинення кримінального проступку без проведення судового розгляду в судовому засіданні за відсутності учасників судового провадження на підставі вивчення обвинувального акту та доданих до нього матеріалів, замість доказів на підтвердження встановлених судом обставин, та обмежується зазначенням встановлених органом досудового розслідування обставини, які не оспорюються учасниками судового провадження, із ухваленням вироку.
Аналізуючи в сукупності надані прокурором та перевірені судом докази, які узгоджуються між собою, суд за вказаних обставин вважає доведеною винуватість ОСОБА_3 , а його дії вірно кваліфікованими за ч.1 ст.190 КК України, за ознаками заволодіння чужим майном шляхом обману (шахрайство).
Відповідно до ст. 65 КК України, суд при призначенні обвинуваченому виду і міри покарання, приймає до уваги характер та ступінь суспільної небезпеки вчиненого ним кримінального правопорушення, яке відповідно до ст. 12 КК України, є кримінальним проступком, конкретні обставини кримінального провадження, дані про особу обвинуваченого, який раніше не судимий, за медичною допомогою до лікаря - психіатра та лікаря-нарколога не звертався, не одружений, не має на утриманні малолітніх (неповнолітніх) дітей, не працює, за місцем мешкання характеризується посередньо.
Обставиною, яка пом`якшує покарання обвинуваченому відповідно до ст. 66 КК України, суд визнає його щире каяття.
Обставин, які обтяжують покарання обвинуваченому відповідно до ст. 67 КК України, судом не встановлено.
Враховуючи особу обвинуваченого, характер скоєного кримінального проступку, суд приходить до висновку про те, що мірою необхідною для виправлення обвинуваченого та для запобігання вчиненню ним нових кримінальних правопорушень має бути кримінальне покарання у виді обмеження волі, тому суд вважає можливим призначити покарання обвинуваченому у виді обмеження волі та вважає можливим звільнити обвинуваченого від відбування призначеного покарання з випробуванням, відповідно до ст. 75 КК України, з покладенням обов`язків, передбачених п.п.1, 2 ч.1 ст. 76 КК України.
Крім того, ч.3 ст.76 КК України, передбачено право суду покласти додаткові обов`язки на осіб, звільнених від відбування покарання з випробуванням.
Згідно п.2 ч.3 ст.76 КК України, на осіб, звільнених від відбування покарання з випробуванням, суд може додатково покласти обов`язок не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.
У відповідності до вимог ч. 4 ст.76 КК України, нагляд за особами, звільненими від відбування покарання з випробуванням, здійснюється уповноваженим органом з питань пробації за місцем проживання.
Так, з урахуванням викладених норм права, суд вважає необхідним додатково покласти на обвинуваченого ОСОБА_3 обов`язок не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації, що передбачено п.2 ч.3 ст.76 КК України.
Суд не вбачає підстав для застосування до обвинуваченого ОСОБА_3 ст. 69 КК України про призначення більш м`якого покарання, ніж передбачено законом.
Процесуальні витрати на залучення експерта для проведення судових експертиз підлягають стягненню з обвинуваченого в порядку ст. 122, 124 КПК України.
Питання щодо речових доказів необхідно вирішити відповідно до вимог статті 100 КПК України .
Цивільний позов не заявлено.
Запобіжний захід у даному кримінальному провадженні не обирався.
На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 373, 374,375,376, 381-382, 394 КПК України суд,-
ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винуватим у скоєнні кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст. 190 КК України та призначити покарання у виді обмеження волі строком на 1 (один) рік.
На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_3 від відбування призначеного покарання у виді 1 (одного) року обмеження волі з випробуванням на 1 (один) рік, якщо він протягом визначеного судом іспитового строку не вчинить нового кримінального правопорушення і виконає покладені на нього обов`язки.
На підставі п.п. 1,2 ч.1 ст. 76 КК України, п.2 ч.3 ст. 76 КК України, покласти на ОСОБА_3 такі обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, а також не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.
-мобільний телефон марки «Nokia» моделі «6233» чорного кольору, з ідентифікатором ІМЕІ 1: НОМЕР_1 , який передано під розписку потерпілому ОСОБА_6 залишити в користуванні потерпілого.
Вирок може бути оскаржений до Дніпровського апеляційного суду через Тернівський районний суд міста Кривого Рогу Дніпропетровської області протягом 30 (тридцяти) днів з дня отримання копії вироку.

Відповідно до положень ч.1 ст. 394 КПК України - вирок суду першої інстанції, ухвалений за результатами спрощеного провадження в порядку, передбаченому статтями 381 та 382 цього Кодексу, не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав розгляду провадження за відсутності учасників судового провадження, недослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені досудовим розслідуванням обставини.

Копію вироку за результатами розгляду обвинувального акта щодо вчинення кримінального проступку не пізніше дня, наступного за днем ухвалення, надіслати учасникам судового провадження.

Суддя