КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 лютого 2024 року Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

за участю секретаря ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Києві кримінальне провадження за апеляційною скаргою прокурора у кримінальному провадженні ОСОБА_5 на вирок Подільського районного суду м. Києва від 28 лютого 2023 року щодо ОСОБА_6 , обвинуваченої у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 185, ч. 2 ст. 15, ч. 4 ст. 185 КК України,

за участю сторін кримінального провадження:

прокурора ОСОБА_7 ,

захисника ОСОБА_8 ,

обвинуваченої ОСОБА_6 ,

в с т а н о в и л а :

Вироком Подільського районного суду міста Києва від 28 лютого 2023 року

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка зареєстрована та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимої,

визнано винуватою у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 185, ч. 2 ст. 15 ч. 4 ст.185 КК України, та призначено покарання: за ч. 4 ст.185 КК України у виді 5 років позбавлення волі, за ч. 2 ст.15 ч. 4 ст. 185 КК України, з урахуванням ч. 1 ст. 69 КК України, у виді позбавлення волі на строк 4 роки.

На підставі ч. 1 ст. 70 КК України за сукупністю кримінальних правопорушень шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим призначено ОСОБА_6 остаточне покарання у виді 5 років позбавлення волі.

Відповідно до ст. 75 КК України ОСОБА_6 звільнено від відбування покарання з випробуванням - іспитовим строком на 1 рік та покладенням обов`язків, передбачених ст. 76 КК України: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Згідно з вироком суду, 17 липня 2022 року, близько 18 години 13 хвилин, ОСОБА_9 перебувала у приміщенні магазину «House», який розташований в торговельно-розважальному центрі «Ретровіль» за адресою: м. Київ, пр. Правди, 47, де у неї виник злочинний умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна, вчинене в умовах воєнного стану.

Реалізуючи свій злочинний умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна, діючи з корисливих мотивів, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, їх караність та настання суспільно-небезпечних наслідків в умовах воєнного стану ОСОБА_9 , впевнившись, що за її діями ніхто не спостерігає, взяла з прилавку штани жіночі, вартістю 719 гривень 20 коп. та піжаму жіночу, вартістю 479 гривень 20 коп. та зайшла в кімнату для примірки одягу, де зірвала з вказаних речей магнітні кліпси та цінники, а речі поклала в рюкзак чорного кольору, який був при ній.

В подальшому ОСОБА_9 пройшла через касову зону, не сплативши за товар, та зникла з місця вчинення кримінального правопорушення, а викраденим майном розпорядилась на власний розсуд, завдавши ТОВ «ЛПП» матеріальну шкоду на загальну суму 1198 гривень 40 коп.

Окрім цього, 17 липня 2022 року, близько 18 год. 19 хв., ОСОБА_9 , перебуваючи в приміщенні магазину «Sinsay», який розташований в торговельно-розважальному центрі «Ретровіль» за адресою: м. Київ, пр. Правди, 47, аналогічним способом намагалася викрасти сукню, вартістю 287 гривень 20 коп., але кримінальне правопорушення не було закінчено з причин, що не залежали від її волі, так як остання була затримана охороною магазину.

В апеляційній скарзі прокурор у кримінальному провадженні ОСОБА_5 просить вирок Подільського районного суду міста Києва від 28 лютого 2023 року скасувати в частині призначеного покарання та ухвалити новий вирок, яким визнати винною ОСОБА_6 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 15 ч. 4 ст. 185, ч. 4 ст. 185 КК України, і призначити покарання: за ч. 4 ст.185 КК України у виді 5 років 1 місяця позбавлення волі, за ч. 2 ст. 15 ч. 4 ст. 185 КК України,у виді позбавлення волі на строк 5 років. На підставі ч. 1 ст. 70 КК України за сукупністю кримінальних правопорушень шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим призначити ОСОБА_6 остаточне покарання у виді 5 років 1 місяця позбавлення волі, в іншій частині вирок залишити без змін.

В апеляційній скарзі прокурор зазначає, що сторона обвинувачення погоджується з встановленими у вироку фактичними обставинами та засудженням ОСОБА_9 за ч. 2 ст. 15 ч. 4 ст. 185 та ч. 4 ст.185 КК України, однак оспорює застосування положень ст. ст. 69, 75 КК України.

У змінах до апеляційної скарги заступник керівника Київської міської прокуратури ОСОБА_10 просить вирок Подільського районного суду м. Києва від 28 лютого 2023 року відносно ОСОБА_9 за ч. 4 ст. 185, ч. 2 ст. 15, ч. 4 ст. 185 КК України скасувати в частині встановленого іспитового строку згідно із ст. 75 КК України. Ухвалити новий вирок, яким на підставі ст. 75 КК України ОСОБА_9 звільнити від відбування покарання з випробуванням - іспитовим строком 3 роки. В решті вирок залишити без змін.

При цьому апелянт вважає, що в матеріалах кримінального провадження наявні достатні підстави для застосування ст. ст. 69, 75 КК України при призначенні покарання ОСОБА_9 , водночас не погоджується з тривалістю іспитового строку, встановленого вироком суду при застосуванні вимог ст. 75 КК України.

Встановлення мінімального іспитового строку для ОСОБА_9 за вчинення 2 тяжких злочинів, на думку прокурора, є недостатнім для досягнення мети покарання, а встановлення максимального іспитового строку буде гарантією того, що протягом 3 років обвинувачена не вчинить нового кримінального правопорушення.

Саме загроза можливого скасування іспитового строку та подальшого реального відбування покарання у виді позбавлення волі буде стримувати ОСОБА_9 від вчинення нових кримінальних правопорушень, а обов`язок періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації та контроль зі сторони органу з питань пробації за поведінкою ОСОБА_9 протягом тривалого терміну - 3 років зможе досягнути мети покарання і сприяти належній поведінці та виправленню ОСОБА_9 .

Заслухавши доповідь судді, пояснення прокурора, який підтримав апеляційну скаргу зі змінами, пояснення захисника та обвинуваченої, які заперечували проти задоволення апеляційної скарги із змінами, перевіривши матеріали справи та обговоривши доводи апеляційної скарги із змінами, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга прокурора із змінами не підлягає до задоволення, виходячи з таких підстав.

Висновки суду про доведеність вини ОСОБА_6 у вчиненні зазначених у вироку кримінальних правопорушеннях та правильність кваліфікації її дій за ч. 4 ст. 185, ч. 2 ст. 15, ч. 4 ст. 185 КК України в апеляції прокурора не заперечується.

Також в апеляційній скарзі прокурора із змінами не заперечуються підстави для застосування ст. 69 КК України при призначенні покарання ОСОБА_9 за ч. 4 ст. 185 КК України, вид та розмір призначеного покарання, а також звільнення ОСОБА_6 від відбування покарання на підставі ст. 75 КК України.

Доводи прокурора про те, що встановлення мінімального іспитового строку ОСОБА_9 за вчинення 2 тяжких злочинів є недостатнім для досягнення мети покарання є безпідставними, оскільки звільнення особи від відбування покарання з іспитовим строком на підставі ст. 75 КК України, у відповідності до вимог Закону про кримінальну відповідальність, не є покаранням, а лише передбачає умови, за яких особа може бути звільнена від відбування покарання у випадках, коли суд дійде до висновку про можливість виправлення засудженого без відбування покарання.

При цьому визначення тривалості іспитового строку при звільненні на підставі ст. 75 КК України суду належить враховувати тяжкість кримінального правопорушення, особу винного та інші обставини справи.

Прохаючи про збільшення іспитового строку при звільненні ОСОБА_9 від відбування покарання у виді позбавлення волі, прокурор послався лише на те, що нею вчинено два тяжкі злочини, проте сама по собі така обставина не може бути підставою для збільшення тривалості іспитового строку.

Колегія суддів вважає, що для визначення іспитового строку щодо ОСОБА_9 , окрім тяжкості вчинених нею злочинів необхідно врахувати обставини, за яких ці злочини було вчинено, а також дані про особу обвинуваченої.

Так, в судовому засіданні суду першої інстанції обвинувачена пояснювала, що тривалий час перебувала у тяжкому психологічному стані у зв`язку з переслідуванням з боку її колишнього чоловіка, та не могла пояснити причин крадіжок одягу, адже вона працює і мала кошти на придбання цих речей, тому у якості обставини, яка пом`якшує покарання, суд визнав вчинення злочину внаслідок збігу тяжких сімейних обставин.

Обвинувачена ОСОБА_6 щиро розкаялась у вчиненому, викрадене майно було повернуто власнику, який не мав до обвинуваченої ніяких претензій, у цьому провадженні не встановлено обставин, які обтяжують покарання, обвинувачена працює методистом в університеті та позитивно характеризується за місцем роботи, має постійне місце проживання.

Вищенаведені обставини в сукупності дають підстави вважати, що при звільненні ОСОБА_6 від відбування покарання у виді позбавлення волі встановлення іспитового строку у мінімальному розмірі, передбаченому ст. 75 КК України є обґрунтованим.

Твердження в апеляції прокурора про те, що загроза можливого скасування іспитового строку та подальшого реального відбування покарання у виді позбавлення волі буде стримувати ОСОБА_9 від вчинення нових кримінальних правопорушень, а обов`язок періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації та контроль зі сторони органу з питань пробації протягом тривалого терміну іспитового строку зможе досягнути мети покарання і сприяти належній поведінці та виправленню є голослівним, оскільки обвинувачена вперше притягується до кримінальної відповідальності та матеріали провадження не містять будь-яких даних про те, що вона схильна до вчинення кримінальних чи інших правопорушень.

Таким чином, колегія суддів вважаючи вирок Подільського районного суду м. Києва від 28 лютого 2023 року щодо ОСОБА_6 законним та обґрунтованим, не убачає підстав для його скасування.

Керуючись ст. ст. 404, 405, 407, 418 КПК України, колегія суддів, -

у х в а л и л а:

Вирок Подільського районного суду м. Києва від 28 лютого 2023 року щодо ОСОБА_6 , обвинуваченої у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 185, ч. 2 ст. 15, ч. 4 ст. 185 КК України, залишити без змін, а апеляційну скаргу прокурора у кримінальному провадженні ОСОБА_5 із змінами заступника керівника Київської міської прокуратури ОСОБА_11 - без задоволення.

Ухвала апеляційного суду може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом трьох місяців з дня її проголошення.

С у д д і :

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3

Справа № 758/9307/23

Провадження № 11-кп/824/202/2024

Головуючий у першій інстанції ОСОБА_12

Доповідач ОСОБА_1