Справа № 149/1341/24
Провадження №11-сс/801/368/2024
Головуючий у суді 1-ї інстанції: ОСОБА_1
ВІННИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 травня 2024 року м. Вінниця

Вінницький апеляційний суд у складі:

головуючого-судді ОСОБА_2

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4

при секретарі судового засідання ОСОБА_5

за участю учасників судового провадження:

прокурора ОСОБА_6 (в режимі відеоконференції)

розглянув у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду апеляційну скаргу ОСОБА_7 , яка діє в інтересах малолітніх ОСОБА_8 та ОСОБА_8 на ухвалу слідчого судді Хмільницького міськрайонного суду Вінницької області від 23 квітня 2024 року,

якою відмовлено у відкритті провадження за скаргою ОСОБА_7 на постанову слідчого про відмову у врученні пам`ятки представнику малолітніх потерпілих від 10.04.2024 року у кримінальному провадженні, відомості про яке внесено до ЄРДР 30.09.2023 за №0000566.

Зміст судового рішення та встановлені судом першої інстанції обставини.

22 квітня 2024 року ОСОБА_7 звернулась до слідчого судді зі скаргою, у якій просить скасувати постанову старшого слідчого СВ Хмільницького РВП ГУНП у Вінницькій області ОСОБА_9 від 10 квітня 2024 року про відмову у врученні пам`ятки представнику малолітніх потерпілих у кримінальному провадженні № 0000566.

Ухвалою Хмільницького міськрайонного суду Вінницької області від 23 квітня 2024 року відмовлено у відкритті провадження за скаргою ОСОБА_7 на постанову слідчого про відмову у врученні пам`ятки представнику малолітніх потерпілих від 10 квітня 2024 року, винесену у кримінальному провадженні № 0000566.

У своїх висновках слідчий суддя вказав, що заявником не ставиться питання про оскарження рішення слідчого про відмову у визнанні потерпілим, а оскаржується постанова слідчого про відмову вручення заявнику, як законному представнику малолітніх ОСОБА_8 та ОСОБА_8 , пам`ятки про процесуальні права та обов`язки представника малолітніх потерпілих.

За таких обставин відповідно до приписів ч. 1 ст. 303 КПК України, рішення слідчого про відмову вручення пам`ятки про процесуальні права та обов`язки представника потерпілого не є тією дією чи бездіяльністю органу досудового розслідування, яка може бути оскаржена до слідчого судді на досудовому провадженні у встановленому КПК України порядку.

Вимоги апеляційної скарги та узагальнені доводи особи, що її подала.

В апеляційній скарзі ОСОБА_7 , яка діє в інтересах малолітніх ОСОБА_8 та ОСОБА_8 просить скасувати ухвалу слідчого судді Хмільницького міськрайонного суду Вінницької області від 23.04.2024, а скаргу передати до суду першої інстанції для вирішення питання щодо відкриття провадження.

Апеляційна скарга мотивована тим, що висновки слідчого судді викладенні в оскаржуваній ухвалі, є помилковими, оскільки належним чином не було враховано, що 16.02.2024 року ОСОБА_7 діючи в інтересах малолітніх дітей звернулася із заявою до старшого слідчого СВ Хмільницького РВП ГУНП у Вінницькій області ОСОБА_9 про визнання їх потерпілими. Вважає, що постанова слідчого від 10.04.2024 про відмову у врученні пам`ятки представнику малолітніх потерпілих - незаконною, оскільки не ґрунтується на положеннях процесуального закону та суперечить інтересам малолітніх потерпілих ОСОБА_8 та ОСОБА_8 Звернула увагу на те, що у вказаному кримінальному провадженні потерпілими є малолітні діти, а не ОСОБА_7 , як то зазначено в оскаржуваній постанові.

Позиції учасників судового провадження.

В судове засідання до суду апеляційної інстанції для підтримання своєї апеляційної скарги заявник ОСОБА_7 , яка діє в інтересах малолітніх ОСОБА_8 та ОСОБА_8 не прибула. Зі змісту наявної в матеріалах судового провадження телефонограми від 08.05.2024, ОСОБА_7 просила про розгляд апеляційної скарги у її відсутність. При цьому апеляційну скаргу підтримала в повному обсязі і просила її задовольнити.

Старший слідчий СВ Хмільницького РВП ГУНП у Вінницькій області ОСОБА_9 до Вінницького апеляційного суду не прибув, про причини своєї неявки не повідомив, хоча був повідомлений належним чином про дату, час та місце судового розгляду.

Прокурор ОСОБА_6 заперечив проти задоволення апеляційної скарги, просив залишити її без задоволення, а ухвалу слідчого судді суду першої інстанції без змін, так як вважає її законною та обґрунтованою.

Клопотань про відкладення судового розгляду від учасників провадження не надходило.

Прокурор не заперечував щодо розгляду апеляційної скарги у відсутність апелянта, тому у відповідності до ч.4 ст.405 КПК України колегія суддів вважає за необхідне провести апеляційний розгляд у відсутність заявника.

Мотиви суду.

Заслухавши доповідача, заперечення прокурора, дослідивши матеріали судового провадження, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Згідно ч.1 ст.404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Стаття 370 КПК України передбачає, що судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до ст.94 цього Кодексу. Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.

Відповідно до ст.29 Конституції України, кожна людина має право на свободу та особисту недоторканність. Ніхто не може бути заарештований або триматися під вартою інакше, як за вмотивованим рішенням суду і тільки на підставах та в порядку, встановлених законом.

Статтею 2 КПК України основним завданням кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден не винуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не булла піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження булла застосована належна правова процедура.

Перевіряючи в апеляційному порядку ухвалу слідчого судді, судом апеляційної інстанції встановлено, що зазначені вимоги закону слідчим суддею дотримані.

Так, відповідно до ч. 3 ст. 110 КПК України рішення слідчого, прокурора приймається у формі постанови. Постанова виноситься у випадках, передбачених цим Кодексом, а також коли слідчий, прокурор визнає це за необхідне.

Встановлено, що 10.04.2024 слідчим винесено оскаржувану постанову в порядку, визначеному КПК України, яку було вручено ОСОБА_7 , як законному представнику малолітніх потерпілих у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000566 від 30.09.2023.

Забезпечення права на оскарження процесуальних рішень, дій чи бездіяльності слідчого, прокурора є однією із загальних засад кримінального провадження. Відповідно до ст. 24 КПК України це право гарантується кожному.

Однією із найважливіших конституційних гарантій забезпечення та захисту прав та свобод особи є закріплення права на судовий захист.

Статтею 55 Конституції України встановлено, що права і свободи людини і громадянина захищаються судом. Кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб.

Відповідно до ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, гарантується право на справедливий і публічний розгляд справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, при визначенні цивільних прав і обов`язків особи чи при розгляді будь-якого кримінального обвинувачення, що пред`являється особі.

Як свідчить практика ЄСПЛ, основною складовою права на суд є право доступу, в тому розумінні, що особі має бути забезпечена можливість звернутись до суду для вирішення певного питання, і що з боку держави не повинні чинитись правові чи практичні перешкоди для здійснення цього права.

Відповідно до п.18 ч.1 ст.3 КПК України до повноважень слідчого судді належить здійснення у порядку, передбаченим нормами КПК, судового контролю за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні.

Згідно ч. 1 ст. 303 КПК України на досудовому провадженні можуть бути оскаржені такі рішення, дії чи бездіяльність слідчого, дізнавача або прокурора:

1) бездіяльність слідчого, дізнавача, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення, у неповерненні тимчасово вилученого майна згідно з вимогами статті 169 цього Кодексу, а також у нездійсненні інших процесуальних дій, які він зобов`язаний вчинити у визначений цим Кодексом строк, - заявником, потерпілим, його представником чи законним представником, підозрюваним, його захисником чи законним представником, представником юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, володільцем тимчасово вилученого майна, іншою особою, права чи законні інтереси якої обмежуються під час досудового розслідування;

2) рішення слідчого, дізнавача, прокурора про зупинення досудового розслідування - потерпілим, його представником чи законним представником, підозрюваним, його захисником чи законним представником, представником юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження;

3) рішення слідчого, дізнавача про закриття кримінального провадження - заявником, потерпілим, його представником чи законним представником;

4) рішення прокурора про закриття кримінального провадження та/або провадження щодо юридичної особи - заявником, потерпілим, його представником чи законним представником, підозрюваним, його захисником чи законним представником, представником юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження;

5) рішення прокурора, слідчого, дізнавача про відмову у визнанні потерпілим - особою, якій відмовлено у визнанні потерпілою;

6) рішення, дії чи бездіяльність слідчого, дізнавача або прокурора при застосуванні заходів безпеки - особами, до яких можуть бути застосовані заходи безпеки, передбачені законом;

7) рішення слідчого, дізнавача, прокурора про відмову в задоволенні клопотання про проведення слідчих (розшукових) дій, негласних слідчих (розшукових) дій - особою, якій відмовлено у задоволенні клопотання, її представником, законним представником чи захисником;

8) рішення слідчого, дізнавача, прокурора про зміну порядку досудового розслідування та продовження його згідно з правилами, передбаченими главою 39 цього Кодексу, - підозрюваним, його захисником чи законним представником, потерпілим, його представником чи законним представником;

9-1) рішення прокурора про відмову в задоволенні скарги на недотримання розумних строків слідчим, дізнавачем, прокурором під час досудового розслідування - особою, якій відмовлено у задоволенні скарги, її представником, законним представником чи захисником;

10) повідомлення слідчого, дізнавача, прокурора про підозру після спливу одного місяця з дня повідомлення особі про підозру у вчиненні кримінального проступку або двох місяців з дня повідомлення особі про підозру у вчиненні злочину, але не пізніше закриття прокурором кримінального провадження або звернення до суду із обвинувальним актом - підозрюваним, його захисником чи законним представником;

11) відмова слідчого, дізнавача, прокурора в задоволенні клопотання про закриття кримінального провадження з підстав, передбачених пунктом 9-1 частини першої статті 284 цього Кодексу, - стороною захисту, іншою особою, права чи законні інтереси якої обмежуються під час досудового розслідування, її представником.

Таким чином частина 1 статті 303 КПК України містить вичерпний перелік рішень, дій чи бездіяльності дізнавача, слідчого та прокурора, які можуть бути оскаржені на стадії досудового провадження. З огляду на положення частини другої цієї ж статті, вказаний перелік є вичерпним.

Наведений у даній статті перелік рішень, дій або бездіяльності, що може бути предметом оскарження, відповідно до правового висновку Великої Палати Верховного Суду, викладеного у постанові від 26 березня 2019 року у справі за №807/1456/17, є вичерпним і розширеному тлумаченню не підлягає.

Статтею 304 КПК України визначено порядок дій слідчого судді під час вирішення питання про прийняття скарги на рішення, дії чи бездіяльності слідчого чи прокурора, передбачені ч.1 ст.303 КПК України.

Згідно з ч.4 ст. 304 КПК України слідчий суддя відмовляє у відкритті провадження лише у разі, якщо скарга подана на рішення, дію чи бездіяльність слідчого, прокурора, що не підлягає оскарженню.

Враховуючи наведене, апеляційний прийшов до висновку, що хоча скарга ОСОБА_7 , яка діє в інтересах малолітніх ОСОБА_8 та ОСОБА_8 містить посилання на ст.303 КПК України, однак зміст її вимог становить незгода з рішенням слідчого про незадоволення клопотання про відмову їй у вручені пам`ятки, як представнику малолітніх потерпілих у вказаному кримінальному провадженні, що свідчить про те, що вимоги її скарги не охоплюються положеннями ч.1 ст.303 КПК України.

Щодо вказаного слідчим в резолютивній частині оскаржуваної постанови від 10.04.2024, що вона підлягає оскарженню в порядку ст.303, 304 КПК України, апеляційний суд розцінює як помилкове.

Таким чином, враховуючи висновки слідчого судді, що при вирішенні питання відкриття провадження по справі було встановлено, що за змістом скарги ОСОБА_7 нею не оскаржувалась ні бездіяльність, ані рішення та дії слідчого які, відповідно до ч.1 ст. 303 КПК України можуть бути предметом розгляду слідчого судді, відтак, апеляційний суд вважає, що оскаржувана ухвала винесена з додержанням вимог кримінального процесуального закону, а слідчий суддя обґрунтовано відмовив у відкритті провадження за вказаною скаргою.

З огляду на викладене, колегія суддів апеляційної інстанції приходить до висновку, що ухвала слідчого судді суду першої інстанції відповідно до вимог ст.370 КПК України є законною, обґрунтованою і вмотивованою, а наведені підстави в апеляційній скарзі заявника викладених в ній висновків суду не спростовують.

Порушень правових позицій Європейського суду з прав людини чи істотних порушень норм КПК України, які могли б стати підставою для її скасування, судом апеляційної інстанції не встановлено.

Керуючись ст.ст.404, 405, 407, 422 КПК України, суд, -

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу ОСОБА_7 , яка діє в інтересах малолітніх ОСОБА_8 та ОСОБА_8 - залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді Хмільницького міськрайонного суду Вінницької області від 23 квітня 2024 року - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та касаційному оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4