Справа № 581/282/24
Провадження № 1-кп/581/23/24
В И Р О К

і м е н е м У к р а ї н и

26 березня 2024 року сел. Липова Долина

Липоводолинський районний суд Сумської області у складі судді ОСОБА_1

з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

потерпілої ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні кримінальне провадження №0000051 від 18 березня 2024 року за обвинуваченням

ОСОБА_5 , який ІНФОРМАЦІЯ_1 народився у с. Товста Білопільського району Сумської області, зареєстрований та проживає по АДРЕСА_1 , не працює, не одружений,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України,

в с т а н о в и в :

6 березня 20234 року близько 19 год, перебуваючи в коридорі житлового будинку по АДРЕСА_2 , на ґрунті раптово виниклого конфлікту зі співмешканкою ОСОБА_4 , у ОСОБА_5 виник злочинний умисел на спричинення тілесних ушкоджень потерпілій.

Реалізуючи свій злочинний умисел, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно-небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, ОСОБА_5 кулаком правої руки наніс один удар в область перенісся потерпілої, чим спричинив їй легкі тілесні ушкодження у вигляді синця у правій очноямковій ділянці, синця у лівій очноямковій ділянці, що підтверджується висновком експерта.

7 березня 2024 року близько 16 год ОСОБА_5 , перебуваючи в кухні житлового будинку по АДРЕСА_2 , на ґрунті раніше виниклого конфлікту, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій та бажаючи настання шкідливих наслідків у вигляді спричинення тілесних ушкоджень ОСОБА_6 , штовхнув потерпілу на підлогу та, в момент коли остання знаходилася в положенні лежачи, кулаками обох рук наніс два удари в область лобної ділянки голови, чим спричинив їй легкі тілесні ушкодження у вигляді синця у нижній третині лобної ділянки справа, синця у нижній третині лобної ділянки зліва, що підтверджується висновком експерта.

Вказані злочинні дії обвинуваченого суд кваліфікує за ч. 1 ст. 125 КК України, як умисне завдання легких тілесних ушкоджень.

Обвинувальний акт надійшов до суду разом з угодою про примирення від 25 березня 2024 року, укладеною між потерпілою та обвинуваченим.

Відповідно до умов угоди про примирення, сторони виклали формулювання обвинувачення та його правову кваліфікацію за ч. 1 ст. 125 КК України, дійшли згоди щодо всіх істотних обставин для даного кримінального провадження, узгодили призначення ОСОБА_5 покарання за вказаною статтею у вигляді штрафу у розмірі п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 грн. Також в угоді зазначені наслідки укладення та затвердження угоди, наслідки її невиконання.

У судовому засіданні обвинувачений та потерпіла підтвердили викладені в обвинувальному акті обставини, вказали, що угода про примирення між ними укладена добровільно, така угода не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді, просили її затвердити.

Прокурор у судовому засіданні вважав, що при укладенні угоди про примирення дотримані вимоги та правила КПК України та КК України, не заперечував проти її затвердження і призначення обвинуваченому узгодженого в угоді покарання.

Заслухавши пояснення учасників кримінального провадження, суд дійшов таких висновків.

Згідно з п. 1 ч. 3 ст. 314, п. 1 ч. 1 ст. 468, ч. 2 ст. 474 КПК України суд має право затвердити угоду про примирення між потерпілим та обвинуваченим у підготовчому судовому засіданні.

Відповідно до ч. 3, 5 ст. 469 КПК України угода про примирення між потерпілим та обвинуваченим може бути укладена у провадженні, зокрема щодо кримінальних проступків, нетяжких злочинів та у кримінальному провадженні у формі приватного обвинувачення в будь-який момент після повідомлення особі про підозру до виходу суду до нарадчої кімнати для ухвалення вироку.

Судом встановлено, що ОСОБА_5 обґрунтовано обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України, яке згідно зі ст.12 КК України є кримінальним проступком.

Обвинувачений свою вину у скоєнні вказаного кримінального правопорушення визнав повністю, дав згоду на застосування узгодженого виду покарання, укладення угоди сторонами є добровільним.

При цьому судом з`ясовано, що сторони угоди цілком правильно розуміють визначені ч. 1 ст. 473, ч. 5 ст. 474 КПК України наслідки укладення та затвердження даної угоди, права, характер обвинувачення, вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до обвинуваченого у разі затвердження угоди судом.

Також судом встановлено, що умови даної угоди відповідають вимогам КПК України та КК України.

На підставі викладеного, суд дійшов висновку про можливість затвердження угоди про примирення, призначивши обвинуваченому узгоджену сторонами міру покарання.

На час ухвалення вироку запобіжні заходи до обвинуваченого не застосовано, речові докази та процесуальні витрати відсутні.

Керуючись ст. 370, 373, 374, 475 КПК України, суд

у х в а л и в:

Затвердити угоду про примирення, укладену 25 березня 2024 року між ОСОБА_5 та ОСОБА_4 .

Визнати ОСОБА_5 винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України, та призначити узгоджене сторонами угоди про примирення покарання у виді штрафу у розмірі п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 грн.

На вирок може бути подано апеляційну скаргу до Сумського апеляційного суду через Липоводолинський районний суд Сумської області протягом тридцяти днів з дня його оголошення.

Вирок суду на підставі угоди про примирення між потерпілим та обвинуваченим може бути оскаржений в апеляційному порядку:

обвинуваченим, його захисником, законним представником виключно з підстав: призначення судом покарання, суворішого ніж узгоджене сторонами угоди; ухвалення вироку без його згоди на призначення покарання; невиконання судом вимог, встановлених ч. 5-7 ст. 474 КПК України, в тому числі нероз`яснення йому наслідків укладення угоди;

потерпілим, його представником, законним представником, виключно з підстав: призначення судом покарання, менш суворого, ніж узгоджене сторонами угоди; ухвалення вироку без його згоди на призначення покарання; нероз`яснення йому наслідків укладення угоди; невиконання судом вимог, встановлених ч. 6 чи 7 ст. 474 КПК України;

прокурором виключно з підстав затвердження судом угоди у кримінальному провадженні, в якому згідно з ч. 3 ст. 469 КПК України угода не може бути укладена.

Суддя ОСОБА_1