Справа №443/159/24
Провадження №1-кп/443/51/24
ВИРОК

іменем України

04 квітня 2024 рокуЖидачівський районний суд Львівської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

з участю секретаря судових засідань ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченої ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5

перекладача ОСОБА_6 ,

потерпілої ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Жидачів кримінальне провадження про обвинувачення

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м.Улан-Уде, республіка Бурятія, рф, татарки, громадянки російської федерації, з професійно-технічною освітою, не працюючої, одруженої, маючої на утриманні двох неповнолітніх дітей, зареєстрованої та проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимої,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 125 КК України,

в с т а н о в и в:

16 січня 2024 року приблизно о 23:30 год. ОСОБА_4 , перебуваючи в приміщенні квартири АДРЕСА_2 ,вступила у словесний конфлікт із власницею квартири Партикою ОСОБА_8 , який виник на ґрунті особистих неприязних відносин, в ході якого умисно, з метою спричинення тілесних ушкоджень, зловила пальцями рук за шию, нанесла потерпілій декілька ударів кулаком та долонею правої руки по обличчі, в подальшому зловила потерпілу рукою за волосся та кинула на підлогу, де нанесла декілька ударів правою ногою та палицею по тулубі і по голові, чим спричинила останній тілесні ушкодження у виді синця в лобній ділянці зліва, синця в лівій підочній ділянці, п`яти саден на лівій щоці, садна-подряпини на лівій боковій поверхні шиї, синця на задній поверхні ділянки проекції правого плечового суглобу, що згідно висновку судово-медичної експертизи відносяться до легкого тілесного ушкодження.

Умисні дії ОСОБА_4 кваліфіковані як умисне спричинення легкого тілесного ушкодження, тобто кримінальне правопорушення, передбачене ч.1 ст.125 КК України.

У судовому засіданні обвинувачена ОСОБА_4 вину у вчиненому кримінальному правопорушенні визнала у повному обсязі та пояснила, що дійсно того дня застосувала насильство до потерпіло. Вказала, що відомості викладені в обвинувальному акті відповідають фактичним обставинам справи. У вчиненому розкаюється. Просила вибачення у потерпілої.

Незважаючи на повне визнання обвинуваченою своєї вини у інкримінованому кримінальному правопорушенні, її вина також доводиться показами потерпілої.

Так, потерпіла ОСОБА_7 в судовому засіданні дала покази про те, що 16.01.2024 близько 23:30 год. обвинувачена постукала у двері її квартири, відкривши які, остання почала виражатися в її сторону нецензурними словами, схопила її за горло та нанесла удари. Вказала, що відомості викладені в обвинувальному акті відповідають фактичним обставинам справи.

Враховуючи те, що обвинувачена не заперечувала фактичні обставини та судом було встановлено, що вона правильно розуміє зміст цих обставин, переконавшись у добровільності та істинності її позиції, суд, роз`яснивши всім учасникам судового провадження правові наслідки ч.3 ст.349 КПК України та отримавши на це їх згоду, визнав не доцільним дослідження інших доказів у справі.

З огляду на наведене, суд дійшов висновку, що винуватість ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, яке їй інкриміновано, доведена повністю.

Виходячи з вимог ст.337 КПК України, зокрема те, що судовий розгляд проводиться лише в межах висунутого обвинувачення відповідно до обвинувального акту, суд, розглянувши дане кримінальне провадження дійшов висновку, що кваліфікація дій обвинуваченої ОСОБА_4 за ч.1 ст.125 КК України є правильною, оскільки остання умисно спричинила потерпілій легкі тілесні ушкодження.

У відповідності до ст.12 КК України кримінальне правопорушення скоєне обвинуваченою є кримінальним проступком.

Обставинами, що пом`якшують покарання ОСОБА_4 суд визнає щире каяття.

Обставиною, що обтяжує покарання ОСОБА_4 є вчинення кримінального правопорушення щодо особи похилого віку.

Відповідно до правових орієнтирів, визначених у ст.ст. 50, 65 КК України метою покарання є як кара, так і виправлення засуджених та запобігання вчинення нових злочинів. Досягнення вказаної мети є однією з форм реалізації визначених у ч. 1 ст. 1 КК України, завдань Закону про кримінальну відповідальність, правового забезпечення охорони від злочинних посягань прав і свобод людини і громадянина, власності та інших охоронюваних законом цінностей, а також запобігання кримінальним правопорушенням.

Призначаючи обвинуваченій вид та міру покарання, суд, у відповідності до ст.65 КК України, враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, обставини, при яких його вчинено, обставини, які пом`якшують та обтяжують покарання, відомості про особу обвинуваченої, яка раніше не судима, визнала вину, на обліку в лікарів психіатра та нарколога не перебуває, має на утриманні двох малолітніх дітей, за місцем проживання скарг не поступало.

Таким чином, виходячи із цілей та принципів права, справедливості й достатності обраного покарання, загальних засад судочинства, конкретних обставин справи, суд дійшов висновку, що обвинуваченій необхідно призначити покарання у виді штрафу в межах санкції статті за якою кваліфіковано її дії, оскільки саме такий вид покарання суд вважає необхідним та достатнім для виправлення засудженої.

Запобіжний захід обвинуваченому ОСОБА_4 не обирався.

Цивільний позов у даному кримінальному провадженні не заявлявся.

Судові витрати відсутні.

Питання щодо речових доказів необхідно вирішити в порядку ст.100 КПК України.

Керуючись ст.ст. 368-371, 373, 374, 376 КПК України, суд

у х в а л и в :

ОСОБА_4 визнати винною у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.125 КК України та призначити їй покарання у виді штрафу в розмірі п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 (вісімсот п`ятдесят) гривень 00 копійок.

Після набрання вироком законної сили, речовий доказ по справі:

- металеву палицю повернути потерпілій ОСОБА_7 .

Вирок не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не заперечувалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним, відповідно до положень частини третьої статті 349 КПК України. З інших підстав вирок може бути оскаржений до Львівського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити засудженій, захиснику, потерпілій та прокурору.

Головуючий суддя ОСОБА_1