Кримінальне провадження № 703/2419/24
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 червня 2024 року Смілянський міськрайонний суд Черкаської області у складі:

головуючого судді: ОСОБА_1

секретар судових засідань ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 ,

потерпіла ОСОБА_6

розглянувши у підготовчому судовому засіданні в залі суду в м. Сміла Черкаського району Черкаської області кримінальне провадження №0000306, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань 02 квітня 2024 року, по обвинуваченню

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця м. Сміла Черкаської області, з професійно-технічної освітою, не працюючого, одруженого, маючого на утриманні малолітню дитину сина ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого 11 травня 2018 року Красноградським районним судом Харківської області за ч.3 ст.185 КК України до 3 років позбавлення волі, 25 лютого 2021 року звільнений умовно-достроково на невідбутий строк 10 місяців 16 днів,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.185 КК України, з угодою про визнання винуватості від 17 травня 2024 року,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_4 , будучи засудженим за злочин проти власності, судимість за який не знята та не погашена у встановленому законом порядку, на шлях виправлення не став і повторно вчинив новий корисливий злочин.

Так, він, повторно, 30 березня 2024 року близько 10 години 45 хвилин, достовірно знаючи, що на всій території України діє правовий режим воєнного стану (введений в дію на підставі Указу Президента України від 24 лютого 2022 року №64/2022 та який неодноразово продовжувався, у тому числі Законом України «Про затвердження Указу Президента України «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні» від 06 лютого 2024 року за №3564-ІХ до 13 травня 2024 року), перебуваючи із зовнішньої сторони паркану будинковолодіння, що за адресою: АДРЕСА_2 , умисно, таємно, усвідомлюючи суспільну небезпечність свого діяння, в умовах воєнного стану, з корисливих мотивів, шляхом вільного доступу, впевнившись, що за його діями ніхто не спостерігає, вчинив крадіжку велосипеда марки «Ardis», моделі «Lido», вартістю 6400 гривень 00 копійок (висновок експерта від 19 квітня 2024 року №СЕ-19/124-24/5653) та мобільного телефону марки «Samsung» моделі GT-Е1200і, вартістю 290 гривень 00 копійок (висновок експерта від 19 квітня 2024 року №СЕ-19/124-24/5650). Після чого, з місця скоєння кримінального правопорушення зник, завдавши потерпілій ОСОБА_6 матеріальних збитків на загальну суму 6690 гривень 00 копійок.

Дії обвинуваченого ОСОБА_4 кваліфіковані судом за ч.4 ст.185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена повторно в умовах воєнного стану.

17 травня 2024 року прокурор Смілянської окружної прокуратури ОСОБА_8 , якій, на підставі ст.37 КПК України, надані повноваження процесуального керівника у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000306 від 02 квітня 2024 року, та обвинувачений ОСОБА_4 , у присутності захисника ОСОБА_5 , у даному кримінальному провадженні, на підставі ст.468, 469, 470, 472 КПК України, уклали угоду про визнання винуватості, на укладення якої прокурору попередньо надана 17 травня 2024 року письмова згода потерпілою ОСОБА_6 .

Відповідно до угоди про визнання винуватості прокурор та обвинувачений ОСОБА_4 дійшли згоди щодо формулювання обвинувачення, кваліфікації дій обвинуваченого за ч.4 ст.185 КК України, обвинувачений зобов`язався беззастережно визнати обвинувачення у повному обсязі у судовому провадженні в обсязі підозри.

Крім того, сторони угоди: погодили покарання, яке має бути призначене обвинуваченому ОСОБА_4 за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.185 КК України, а саме - позбавлення волі на строк 5 років зі звільненням від відбування покарання на підставі ст.75 КК України та покладенням на нього обов`язків, передбачених ст.76 КК України; наслідки укладення та затвердження угоди, що передбачені ст.473 КПК України; наслідки невиконання угоди, які визначені у ст.476 КПК України, щодо умисного невиконання угоди про визнання винуватості.

Прокурор ОСОБА_3 у підготовчому судовому засіданні угоду про визнання винуватості підтримав, просила її затвердити та призначити обвинуваченому узгоджене сторонами угоди покарання.

У підготовчому судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 визнав себе винуватим у вчиненні кримінального правопорушення за фактичними обставинами, вказаними у обвинувальному акті, просив затвердити угоду про визнання винуватості та призначити йому покарання, визначене вказаною угодою.

Захисник ОСОБА_5 у підготовчому судовому засіданні просив затвердити угоду про визнання винуватості і призначити обвинуваченому узгоджене сторонами угоди покарання.

Потерпіла ОСОБА_6 у підготовчому судовому засідання не заперечувала проти затвердження укладеної між прокурором та обвинуваченим угоди про визнання винуватості, на яку вона попередньо надала свою письмову згоду. Вказала, що викрадене у неї обвинуваченим майно повернуте їй.

Суд переконався, що укладення між прокурором та обвинуваченим угоди про визнання винуватості, на що потерпілою надано добровільну згоду, є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді. Умови угоди не суперечать вимогам Кримінального та Кримінального процесуального кодексів України, відповідають інтересам суспільства та не порушують права, свободи та інтереси сторін, правова кваліфікація кримінального правопорушення вірна, відсутні обґрунтовані підстави вважати, що укладення угоди не було добровільним, узгоджені сторонами вид та міра покарання відповідають ступеню тяжкості вчиненого ОСОБА_9 кримінального правопорушення та особі обвинуваченого, можливість виконання обвинуваченим взятих на себе за угодою зобов`язань очевидна.

Відповідно до вимог ч.4 ст.474 КПК України, судом встановлено, що обвинувачений ОСОБА_4 цілком розуміє, що він має право на судовий розгляд, під час якого прокурор зобов`язаний довести кожну обставину щодо кримінального правопорушення у вчиненні якого його обвинувачують, а він має такі права: мовчати, і факт мовчання не матиме для суду жодного доказового значення; мати захисника, у тому числі на отримання правової допомоги безоплатно у порядку та випадках, передбачених законом, або захищатися самостійно; допитати під час судового розгляду свідків обвинувачення, подати клопотання про виклик свідків і подати докази, що свідчать на його користь, а також розуміє наслідки укладення та затвердження угоди, що передбачені статтею 473 КПК України, характер обвинувачення, щодо якого він визнає себе винуватим та вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди судом.

Враховуючи вищевикладеного, суд приходить до висновку щодо наявності підстав для затвердження угоди про визнання винуватості, укладеної між прокурором та обвинуваченим ОСОБА_4 .

Відповідно до ч.5 ст.65 КК України, у випадку затвердження угоди про визнання винуватості суд призначає покарання, узгоджене сторонами угоди.

Тривалість іспитового строку та обов`язки, які покладаються на особу, яку звільнено від відбування покарання з випробуванням згідно ч.3 ст.75 КК України визначаються виключно судом.

Враховуючи те, що сторони угоди узгодили покарання та досягли домовленості щодо звільнення обвинуваченого від його відбування з випробуванням, суд, будучи зобов`язаним прийняти рішення про таке звільнення у випадку затвердження угоди, визначає тривалість іспитового строку на власний розсуд.

Запобіжний захід щодо обвинуваченого як під час досудового розслідування кримінального провадження, так і під час його судового розгляду, не застосовувався.

Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлено.

Відповідно до вимог ст.124 КПК України з обвинуваченого ОСОБА_4 на користь держави слід стягнути процесуальні витрати на проведення судових експертиз у загальній сумі 2271 гривня 84 копійк.

Долю речових доказів слід вирішити в порядку ст.100 КПК України.

Керуючись ст.100, 124, п.1 ч.3 ст.314, ч.2 ст.373, ст.374, 474, 475 КПК України, ст.75, 76, ч.4 ст.185 КК України, суд

УХВАЛИВ:

Затвердити у кримінальному провадженні №0000306 від 02 квітня 2024 року угоду про визнання винуватості, укладену 17 травня 2024 року між прокурором Смілянської окружної прокуратури ОСОБА_8 та обвинуваченим ОСОБА_4 , згода на укладення якої надана прокурору потерпілою ОСОБА_6 .

Визнати ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.185 КК України, та призначити йому покарання у виді позбавлення волі на строк 5 (п`ять) років.

На підставі ст.75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування призначеного покарання з іспитовим строком 1 (один) рік, якщо він протягом іспитового строку не вчинить нового кримінального правопорушення та виконає покладені на нього судом обов`язки.

На підставі ст.76 КК України покласти на засудженого ОСОБА_4 у період іспитового строку наступні обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання; не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Відповідно до ст.165 КВК України іспитовий строк обчислюється з моменту проголошення вироку.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь держави процесуальні витрати на проведення судових експертиз у загальній сумі 2271 (дві тисячі двісті сімдесят одну) гривня 84 (вісімдесят чотири) копійки.

Речові докази: велосипед марки «Ardis» моделі «Lido» та мобільний телефон марки «Samsung» моделі GT-Е1200і залишити за належністю потерпілій ОСОБА_6 , звільнивши її від зобов`язань по зберігальній розписці.

Роз`яснити засудженому ОСОБА_4 , що умисне невиконання угоди про визнання винуватості є підставою для притягнення його до відповідальності, встановленої законом.

Вирок може бути оскаржений потерпілою, обвинуваченим, прокурором виключно з підстав, передбачених ч.4 ст.394 КПК України до Черкаського апеляційного суду протягом 30 днів з дня його проголошення через Смілянський міськрайонний суд Черкаської області.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку на подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не буде подано.

У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції. Якщо строк апеляційного оскарження буде поновлено, вважається, що вирок не набрав законної сили.

Головуючий: ОСОБА_1