Дата документу 01.03.2024Справа № 554/2140/24
Провадження № 1-кс/554/2908/2024
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

01.03.2024 року м. Полтава

Слідчий суддя Октябрського районного суду м. Полтави ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3

підозрюваного - ОСОБА_4

захисника ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду у м. Полтаві клопотання слідчого слідчого відділення Відділення поліції № 1 Полтавського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Полтавській області лейтенант поліції ОСОБА_6 , в рамках кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000107 від «27» лютого 2024 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого частиною 4 статті 186 Кримінального кодексу України про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1

В С Т А Н О В И В:

Досудовим розслідуванням встановлено, що 27 лютого 2024 року до ЧЧ ВнП № 1 Полтавського РУП ГУНП в Полтавській області надійшло повідомлення від громадянина ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 про те, що 27 лютого 2024 року невстановлена особа перебуваючи на території Південного вокзалу, за адресою: місто Полтава, площа Слави, 1 здійснила відкрите викрадення належного йому мобільного телефону торгової марки "Xiaomi" моделі "Redmi 9".

Після чого, невстановлена особа, під вигаданим приводом використання мобільного телефону у власних потребах і завідомо не збираючись його повертати, заволодів мобільним телефоном «Xiaomi Redmi 9-C NFC2», в корпусі зеленого кольору, IMEI-1 НОМЕР_1 , який потерпілий ОСОБА_7 добровільно йому передав, оскільки це був його знайомий на ім`я ОСОБА_8 .

Після чого невстановлена досудовим розслідуванням особа з викраденим майном, власником якого є потерпілий ОСОБА_7 з місця вчинення злочину зник, розпорядившись ним на власний розсуд, чим спричинила останньому матеріальну шкоду на вищевказану суму.

28 лютого 2024 року о 11 годині 00 хвилин ОСОБА_4 було затримано в порядку статті 208 Кримінального процесуального кодексу України за підозрою у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого частиною 4 статті 186 Кримінального кодексу України.

28 лютого 2024 року ОСОБА_4 , уродженця м. Полтава, Полтавської області, українця, громадянина України, із середньою освітою, не працюючого, не одруженого, неповнолітніх дітей на утриманні не має, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , без постійного місця проживання, раніше судимого:

- 12.01.2024 Київським районним судом м. Полтави за ч. 1 ст.309 КК України до 1 року обмеження волі. На підставі ст. 75 КК України звільнений від відбуття покарання з іспитовим строком на 1 рік,-

було повідомлено про підозру у вчинені кримінального правопорушення передбаченого частиною 4 статті 186 Кримінального кодексу України відкрите викрадення чужого майна (грабіж), в умовах воєнного стану.

Причетність підозрюваного ОСОБА_4 до вчинення вказаного кримінального правопорушення підтверджується зібраними матеріалами кримінального провадження в сукупності, зокрема наступними доказами:

?Рапорт від 27 лютого 2024 року;

?Протокол прийняття заяви про кримінальне правопорушення та іншу подію від 27 лютого 2024 року;

?Протокол огляду місця події від 27 лютого 2024 року;

?Протокол допиту потерпілого ОСОБА_7 від 27 лютого 2024 року;

?Протокол пред`явлення особи для впізнання за фотознімками за участю потерпілого ОСОБА_7 від 27 лютого 2024 року;

?Протокол допиту неповнолітнього (малолітнього) свідка ОСОБА_9 від 27 лютого 2024 року;

?Протокол пред`явлення особи для впізнання за фотознімками за участю свідка ОСОБА_9 від 27 лютого 2024 року;

?Протокол допиту свідка ОСОБА_10 від 27 лютого 2024 року;

?Протокол пред`явлення особи для впізнання за фотознімками за участю свідка ОСОБА_10 від 28 лютого 2024 року;

?Протокол огляду речей від 28 лютого 2024 року;

?Протокол пред`явлення речей для впізнання за участю потерпілого ОСОБА_7 від 28 лютого 2024 року;

?Протокол затримання особи, підозрюваної у вчиненні злочину від 28 лютого 2024 року;

?Протокол проведення слідчого експерименту за участі потерпілого ОСОБА_7 від 28 лютого 2024 року;

?Протоколом допиту підозрюваного ОСОБА_4 від 28 лютого 2024 року.

Прокурор в судовому засіданні клопотання слідчого підтримав та просив його задовольнити з підстав наведених у ньому.

Підозрюваний в судовому засіданні вказав, що вину визнає частково, але просить застосувати до нього запобіжний захід не пов`язаний з триманням під вартою, зазначив що він є одруженим та має на утриманні малолітню дитину.

Захисник підозрюваного в судовому засіданні підтримала свого підзахисного, просила клопотання слідчого задовольнити частково, а саме застосувати до її підзахисного особисте зобов`язання або домашній арешт із застосуванням електронного засобу контролю. Просила при визначенні розміру застави врахувати матеріальний стан підзахисного та наявність малолітньої дитини на утриманні, та визначити заставу у мінімальному розмірі.

Заслухавши сторін, вивчивши матеріали клопотання, суд приходить до наступного.

Частиною 1 статті 183 КПК України передбачено, що тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не може запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 КПК України.

Європейський суд з прав людини у рішенні від 18.02.2010 року у справі „ Гарькавий проти України" зазначив, що особа не може бути позбавлена або не може позбавлятися свободи, крім випадків, встановлених у п. 1 ст. 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року.

У відповідності до ст. 5 п. „С" Європейської Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод 1950 року, нікого не може бути позбавлено свободи інакше ніж відповідно до процедури, встановленої законом, і в таких випадках, як: законний арешт або затримання особи, здійснені з метою припровадження її до встановленого законом компетентного органу на підставі обґрунтованої підозри у вчиненні нею правопорушення або якщо є розумні підстави вважати за необхідне запобігти вчиненню нею правопорушення чи її втечі після його вчинення.

Таким чином, право на свободу та особисту недоторканність не є абсолютним і може бути обмежене, але тільки на підставах та в порядку, які чітко визначені в законі.

Суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів. Визначення таких прав, як підкреслює Європейський суд з прав людини, вимагає від суду більшої суворості в оцінці цінностей суспільства.

Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою та продовження строку тримання під вартою має оцінюватися в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Тримання під вартою та продовження строку тримання під вартою може бути виправдано за наявності того, що його вимагають справжні інтереси суспільства, які не зважаючи на презумпцію невинуватості, переважають над принципом поваги до особистої свободи. При розгляді питання про доцільність тримання особи під вартою судовий орган повинен брати до уваги фактори, які можуть мати відношення до справи: характер (обставини) і тяжкість передбачуваного злочину; обґрунтованість доказів того, що саме ця особа вчинила злочин; покарання, яке можливо буде призначено в результаті засудження; характер, минуле, особисті та соціальні обставини життя особи, його зв`язки з суспільством.

Аналогічне відображення принципів вирішення питання застосування щодо особи запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою міститься і в положеннях ст.ст. 177, 178, 183 КПК України.

Згідно з ч. 1, 3 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Частиною першою статі 183 КПК України передбачено, що тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не може запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 КПК України.

Окрім того, при винесенні вказаного клопотання сторона обвинувачення наголошує на наявність підозри у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною 4 статті 186 Кримінального кодексу України підозрюваним ОСОБА_4 , що є підставою для застосування запобіжного заходу, а також на наявність наступних обставин, які враховувалися при його винесенні, а саме:

-вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним ОСОБА_4 вказаного кримінального правопорушення;

-тяжкість покарання, що загрожує підозрюваному ОСОБА_4 за вчинення ним кримінального правопорушення, передбаченого частиною 4 статті 186 Кримінального кодексу України, у вигляді позбавленням волі на строк до десяти років;

-вік та стан здоров`я підозрюваного;

-майновий стан підозрюваного, який ніде офіційно не працює.

Згідно з рішенням Європейського суду з прав людини у справах «Фокс, Камбел і Харлі проти Об`єднаного Королівства» від 28.10.1994, вимога розумної підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно зв`язують підозрюваного з певним злочином і вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення звинувачення.

Окрім того, під час проведення досудового розслідування встановлено ряд наявних ризиків, а саме:

-підозрюваний може переховуватися від органів досудового розслідування з метою уникнення відповідальності за вчинене ним кримінального правопорушення, порушення встановленню обставин по кримінальному провадженні та розумності строків проведення досудового розслідування та у подальшому розгляду кримінального провадження, оскільки розуміє про тяжкість покарання, передбаченого санкцією інкримінованого йому кримінального правопорушення;

-незаконно впливати на свідків, потерпілого, викриття останніх, по кримінальному провадженню, з метою зміни їх показів на його користь, що унеможливить якісне проведення досудового розслідування, у проведенні наступних слідчих дій з метою встановлення всіх обставин по останньому.

Враховуючи вищезазначені ризики і наявність обґрунтованої підозри, застосування до ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою є найбільш прийнятним, оскільки інші більш м`які запобіжні заходи не здатні усунути ризики, передбачені ст. 177 КПК України з наступних причин:

-- особисте зобов`язання занадто м`який запобіжний захід, який не можна застосувати враховуючи особу підозрюваного, наявні ризики та тяжкість вчиненого;

-- особиста порука, застава не можливо застосувати, оскільки жодна особа, яка б заслуговувала на відповідну довіру, не звернулась до органу досудового розслідування з метою поручитись за підозрюваного та такого прохання від нього самого не надходило;

-- домашній арешт неможливо застосувати у зв`язку з тим, що ОСОБА_4 підлягає постійному візуальному контролю з метою запобігання вчиненню вищевказаних ризиків. Крім того, ОСОБА_4 зловживає наркотичними засобами, та його неконтрольована поведінка може бути небезпечною для оточуючих.

У разі застосування до підозрюваного ОСОБА_4 більш м`якого запобіжного заходу, не пов`язаного з триманням під вартою, не можливо запобігти вищевказаним ризикам, оскільки всі вони передбачають перебування на волі, що дає можливість вчинити дії вказані у наведених ризиках, тим самим негативно вплинути на повне та всебічне встановлення об`єктивної істини у кримінальному провадженні.

Відповідно до ч. 3 ст. 183 КПК України, слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим обов`язків, передбачених КПК України, крім випадків, передбачених частиною четвертою цієї статті.

Відповідно до п.2 ч. 5 ст. 182 КПК України розмір застави, щодо підозрюваного у вчиненні тяжкого злочину визначається у межах від 20 до 80 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Тому приймаючи до уваги положення п. 2 ч. 5 ст. 182 КПК України, до підозрюваного ОСОБА_11 необхідно застосувати застава у розмірі 80 прожиткових мінімумів для працездатних осіб.

У відповідності до ч.1 ст.197 КПК України, строк дії ухвали слідчого судді, суду про тримання під вартою або продовження строку тримання під вартою не може перевищувати шістдесяти днів.

Відповідно до ч. 3 ст. 183 КПК України слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим обов`язків, передбачених цим Кодексом, крім випадків, передбачених частиною четвертою цієї статті.

Відповідно до ч.4 ст.183 КПК України слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 цього Кодексу, має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні: щодо особливо тяжкого злочину у сфері обігу наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів або прекурсорів.

Розмір застави визначається слідчим суддею, судом з урахуванням обставин кримінального правопорушення, майнового та сімейного стану підозрюваного, обвинуваченого, інших даних про його особу та ризиків, передбачених ст. 177 КПК України. Розмір застави повинен достатньою мірою гарантувати виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього обов`язків та не може бути завідомо непомірним для нього.

При визначенні розміру застави, як альтернативного запобіжного заходу, враховуючи позицію Європейського Суду з прав людини, відповідно до якої сума застави повинна визначатися тим ступенем довіри, при якому перспектива втрати застави у випадку ухилення від слідства та суду, буде достатнім стримуючим засобом, щоб відбити у особи, щодо якої застосовано заставу, бажання сховатися, те, що розмір застави повинен достатньою мірою гарантувати виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього обов`язків та не може бути завідомо непомірним для нього (п. 4 ст. 182 КПК України).

У зв`язку з викладеним, слідчий суддя приходить до висновку про можливість у даному випадку визначити підозрюваному розмір застави, з урахуванням матеріального стану підозрюваної особи, та наявності на утриманні малолітньої дитини, суд, вважає за необхідне визначити заставу у сумі 20 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Відповідно до ч. 7 ст. 182 КПК України у випадках, передбачених частинами третьою або четвертою статті 183 цього Кодексу, підозрюваний або заставодавець мають право у будь - який момент внести заставу у розмірі, визначеному в ухвалі про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Окрім цього, слідчий суддя вважає за необхідне відповідно до норм ч. 3 ст. 183 та ч. 5 ст. 194 КПК України у разі внесення застави покласти на підозрюваного такі обов`язки: прибувати за кожним викликом до слідчого, прокурора, суду; не відлучатись з місця проживання визначеного судом без дозволу слідчого, прокурора та суду, повідомляти слідчого, прокурора та суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи; утримуватися від спілкування зі свідками по кримінальному провадженні та іншим підозрюваним; здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну

Відповідно до ч. 4 ст. 202 КПК України підозрюваний звільняється з-під варти після внесення застави, визначеної у даній ухвалі, якщо в уповноваженої службової особи місця ув`язнення, під вартою в якому перебуває підозрюваний, відсутнє інше судове рішення, що набрало законної сили і прямо передбачає тримання останнього під вартою.

Керуючись ст. 181,183, 193,196 КПК України, слідчий суддя,-

ухвалила:

Клопотання задовольнити.

Застосувати відносно підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на 60 діб, а саме з 11 год. 00 хв. 28 лютого 2024 року до 11 год. 00 хв. 27 квітня 2024 року з визначенням застави у розмірі 60 560 грн.

Зобов`язати слідчого, який вніс клопотання про тримання під вартою, повідомити родичам заарештованого про його задоволення.

Призначити заставу в розмірі 60 560 гривень, після внесення якої підозрюваний ОСОБА_4 звільняється з-під варти під заставу.

Застава може бути внесена у будь-який момент протягом дії ухвали як самим підозрюваним так і іншою фізичною або юридичною особою (заставодавцем) на депозитний рахунок ТУ ДСА України в Полтавській області (розрахунковий рахунок UA0015950 в ДКСУ м. Київ, МФО 820172, ЗКПО 26304855, отримувач ТУ ДСАУ в Полтавській області, призначення платежу застава.

Роз`яснити підозрюваному, що у разі внесення застави у визначеному у даній ухвалі розміру, оригінал документу з відміткою банку, який підтверджує внесення на вказаний вище депозитний рахунок має бути наданий уповноваженій службовій особі Полтавського слідчого ізолятора Управління Державної пенітенціарної служби України в Полтавській області.

Після отримання та перевірки протягом одного дня документа, що підтверджує внесення застави, уповноважена службова особа негайно має здійснити розпорядження про звільнення ОСОБА_4 з-під варти та повідомити письмово прокурора, що звернувся з клопотанням та слідчого суддю.

У разі внесення застави та з моменту звільнення підозрюваного з-під варти внаслідок внесення застави, визначеної у даній ухвалі, підозрюваний ОСОБА_4 зобов`язаний виконувати покладені на нього обов`язки, пов`язані із застосуванням запобіжного заходу у виді застави, та вважається таким, до якого застосовано запобіжний захід у виді застави.

В разі внесення застави покласти на підозрюваного ОСОБА_4 обов`язки: прибувати за викликом до слідчого, прокурора чи суду; не відлучатися із місця проживання, без дозволу слідчого, прокурора або суду; утримуватися від спілкування із свідками та іншими особами з приводу обставин вчинення інкримінованого йому злочину; повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання; здати до уповноваженого органу свій паспорт для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

Уповноважена службова у разі внесення застави при звільненні ОСОБА_4 зобов`язана роз`ясняти його обов`язки і наслідки їх невиконання, а заставодавцю - у вчиненні якого кримінального правопорушення підозрюється чи обвинувачується особа, передбачене законом покарання за його вчинення, обов`язки із забезпечення належної поведінки підозрюваного, обвинуваченого та його явки за викликом, а також наслідки невиконання цих обов`язків.

Роз`яснити підозрюваному, що у разі невиконання ним покладених обов`язків, застава буде звернена в дохід держави та до нього може бути застосований запобіжній захід у виді тримання під вартою.

Термін дії обов`язків, покладених судом на ОСОБА_4 у разі внесення застави визначити по 27.04.2024 року.

Підозрюваного ОСОБА_4 взяти під варту в залі суду.

Ухвала слідчого судді підлягає негайному виконанню після її проголошення.

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до Полтавського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення, а особою, яка перебуває під вартою, - в той же строк з моменту вручення їй копії ухвали.

Слідчий суддя ОСОБА_1