Справа № 712/4636/24
Провадження 1-кс/712/2040/24
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

14 травня 2024 року м. Черкаси

Соснівський районний суд м. Черкаси в складі:

слідчого судді ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , скаржника ОСОБА_3 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Черкаси скаргу ОСОБА_3 на бездіяльність уповноважених осіб Черкаського районного управління поліції ГУНП у Черкаській області щодо невнесення відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань,

в с т а н о в и в :

До Соснівського районного суду м. Черкаси надійшла скарга ОСОБА_3 на бездіяльність уповноважених осіб Черкаського районного управління поліції ГУНП у Черкаській області щодо невнесення відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань.

У обґрунтування своєї скарги скаржник посилається на те, що 09.04.2024 вона викликала до Червонослобідської сільської ради слідчо-оперативну групу для фіксації кримінального правопорушення за ст. 356 КК України. По прибуттю поліції на місце події скаржник пояснила обставини вчинення кримінального правопорушення та подала заяву про злочин, в якій виклала короткий зміст обставин правопорушення. Звернення скаржника зареєстровано за № 18321 від 09.04.2024, однак відомості до ЄРДР не внесені.

У судовому засіданні скаржник просила задовольнити її скаргу, пояснила, що посадовими особами Червонослобідської сільської ради вчинено кримінальне правопорушення, передбачене ст. 356 КК України, яка полягає у невнесенні до порядку денного її питання.

Слідчий до судового засідання не прибув, про час та місце слухання скарги був повідомлений належним чином.

Прокурор скерувала заяву про розгляд скарги без її участі.

Слідчий суддя вважає за можливе розглянути скаргу за відсутності вказаних осіб, неявка яких не перешкоджає розгляду скарги по суті.

Дослідивши матеріали скарги та додані до неї документи, заслухавши пояснення скаржника, дослідивши матеріали ЄО №18321 від 09.04.2024, слідчий суддя приходить до такого.

У судовому засіданні встановлено, що зі служби 102 надійшло повідомлення про те, що 09.04.2024 об 11 год. 19 хв. за адресою: АДРЕСА_1 , працівники сільської ради не бажають розглядати клопотання заявника, виник конфлікт. Заявник ОСОБА_3 .

Ухвалою суду витребувано від Черкаського РУП ГУНП в Черкаській області матеріали щодо розгляду заяви ОСОБА_3 , зареєстрованої у журналі єдиного обліку за № 18321.

Слідчим суддею досліджено матеріали ЄО № 18321 від 09.04.2024, з яких вбачається таке.

Відповідно до протоколу прийняття заяви про кримінальне правопорушення від 09.04.2024, працівники Червонослобідської сільської ради вчинили самоправство відносно ОСОБА_3 , що полягає у відмові розглянути її клопотання щодо надання земельної ділянки у власність. У заяві зазначено, що матеріальної шкоди протиправними діями їй не завдано.

За результатами розгляду цієї заяви працівниками поліції опитано посадових осіб Червонослобідської ради, ОСОБА_4 , ОСОБА_3 та складено довідку.

Відповідно до цієї довідки перевірку за матеріалами ЄО № 18321 від 09.04.2024 завершено, підстави для внесення відомостей до ЄРДР відсутні.

Слідчим суддею встановлено, що на час розгляду скарги відомості до ЄРДР не внесені.

Відповідно до ч. 1 ст. 24 КПК України кожному гарантується право на оскарження процесуальних рішень, дій чи бездіяльності прокурора, слідчого в порядку, передбаченому цим Кодексом.

На досудовому провадженні може бути оскаржена, зокрема, бездіяльність прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення (п. 1 ч. 1 ст. 303 КПК України).

За змістом ст. 214 КПК України слідчий, дізнавач, прокурор, інша службова особа, уповноважена на прийняття та реєстрацію заяв і повідомлень про кримінальне правопорушення, зобов`язані прийняти та зареєструвати таку заяву чи повідомлення. Відмова у прийнятті та реєстрації заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення не допускається.

Виходячи з аналізу кримінального процесуального законодавства, слідчий суддя приходить до висновку, що слідчий, дізнавач, прокурор після прийняття та реєстрації заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення, виходячи з їх змісту, має перевірити достатність даних, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, за наслідками чого ним приймається рішення про початок досудового розслідування шляхом внесення відповідних відомостей до ЄРДР.

Тобто стадія ініціювання кримінального провадження є важливою для виконання його завдань, зазначених в ст. 2 КПК України, і покликана, з одного боку, забезпечити оперативне реагування на кожне повідомлення про злочин, що є гарантією швидкого та повного його розкриття, притягнення винних до відповідальності, а з іншого - виключити незаконне і необґрунтоване залучення осіб в сферу впливу кримінального процесу, а також марне витрачання сил і засобів правоохоронних органів. Правове регулювання механізму кримінально-процесуальної діяльності не повинно давати можливість окремим особам зловживати своїми правами та використовувати її з метою, що суперечить суспільним потребам, зокрема, задля досягнення власних інтересів. Запобіжниками цьому є, зокрема, встановлення кримінальної відповідальності за завідомо неправдиве повідомлення про вчинення кримінального правопорушення (ст. 383 КК України) та фільтр повідомлень про кримінальні правопорушення, що підлягають внесенню до ЄРДР, встановлений нормами самого КПК України.

Із зазначеного вище слідує, що реєстрації в ЄРДР підлягають не будь-які заяви чи повідомлення, а лише ті з них, які містять відомості про вчинення кримінального правопорушення. Підставами вважати заяву чи повідомлення саме про злочин є існування об`єктивних даних, які дійсно свідчать про наявність ознак відповідного злочину. Якщо таких даних немає, то відповідні відомості не можуть вважатися такими, що мають бути обов`язково внесені до ЄРДР.

Відповідно до правового висновку, наведеного у постанові Касаційного кримінального суду у складі Верховного Суду від 30.09.2021 в справі № 556/450/18, "підставою початку досудового розслідування є не будь-які прийняті та зареєстровані заяви, повідомлення, а лише ті з них, з яких вбачаються вагомі обставини, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, короткий виклад яких разом із прізвищем, ім`ям, по-батькові (найменуванням) потерпілого або заявника, серед іншого, вноситься до ЄРДР".

Зі змісту скарги ОСОБА_3 та заяви про кримінальне правопорушення від 09.04.2024 вбачається, що в ній викладені обставини про ймовірне вчинення кримінального правопорушення, а саме самоправство посадовими особами Червонослобідської сільської ради, яке полягало у невнесенні до порядку денного питання ОСОБА_3 про надання їй у власність земельної ділянки.

На думку слідчого судді, викладені у повідомленні ОСОБА_3 обставини не є такими, що зумовлюють початок досудового розслідування, який, в свою чергу, розпочинається саме на підставі фактів, які свідчать про вчинення кримінального правопорушення, а як вбачається з самого повідомлення, у ньому не наведено конкретних відомих заявнику відомостей, що можуть свідчити про вчинення посадовими особами Червонослобідської сільської ради кримінального правопорушення, відповідальність за які передбачена ст. 356 КК України, та завдання останній значної шкоди. При цьому, заявник не наводить у повідомленні будь-яких об`єктивних даних, які б підтверджували зазначене, а його твердження про можливе вчинення посадовими особами Червонослобідської сільської ради кримінального правопорушення ґрунтується виключно на суб`єктивному уявленні щодо правомірності їхніх дій під час виконання посадових обов`язків та власному аналізі і баченні норм законодавства про кримінальну відповідальність та не зазначає відомостей, за якими можна визначити наявність елементів об`єктивної сторони кримінального правопорушення, передбаченого ст. 356 КК України, у діях вищезазначених посадових осіб.

Крім того, відповідно до ст. 356 КК України «Самоправство» - самоправство, тобто самовільне, всупереч установленому законом порядку, вчинення будь-яких дій, правомірність яких оспорюється окремим громадянином або підприємством, установою чи організацією, якщо такими діями була заподіяна значна шкода інтересам громадянина, державним чи громадським інтересам або інтересам власника.

Суспільна небезпечність злочину визначається тим, що він порушує встановлений порядок реалізації громадянами своїх законних або передбачуваних прав, призводить до дезорганізації нормальної діяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування та об`єднань громадян, а також до порушення прав та законних інтересів інших фізичних та юридичних осіб.

З об`єктивної сторони для наявності розглядуваного злочину необхідно встановити сукупність таких трьох ознак: а) самовільне вчинення будь-яких дій; б) оспорювання правомірності цих дій іншими громадянами або юридичною особою (підприємством, установою чи організацією); в) заподіяння такими діями значної шкоди інтересам громадянина, державним чи громадським інтересам або інтересам власника.

Самовільне вчинення будь-яких дій має місце тоді, коли винний реалізує своє дійсне або уявне право незаконними методами, наприклад, усупереч волі власника вилучає його майно в рахунок погашення боргу, вселяється в надану йому квартиру, не дочекавшись, доки її покинуть колишні мешканці, або вселяється у вільну квартиру без наявності ордера, самовільно виконує рішення суду про виселення боржника чи звільнення приміщення від його майна тощо.

Оспорюваність таких дій означає, що інша фізична або юридична особа вважає їх неправомірними. Чи дійсно у винного було відповідне право, чи воно було уявним - значення не має.

Самоправство є кримінально караним лише за умови заподіяння діями винного значної шкоди інтересам громадянина, державним чи громадським інтересам або інтересам власника. Поняття значної шкоди є оціночним і вирішується у кожному конкретному випадку, виходячи з фактичних обставин справи.

Злочин вважається закінченим з моменту настання наслідків - значної шкоди інтересам громадянина, державним або суспільним інтересам або інтересам власника.

Суб`єктивна сторона самоправства характеризується умисною виною. Винний усвідомлює, що самовільно, всупереч установленому законом порядку, вчиняє дії, передбачає, що його дії можуть завдати значної шкоди інтересам громадянина, державним або суспільним інтересам або інтересам власника і бажає або свідомо припускає настання такої шкоди. Мотиви вчинення самоправних дій (скрутне матеріальне становище, помста, прагнення примусити особу вчинити певні дії тощо) на кваліфікацію не впливають, але можуть враховуватися при призначенні покарання.

Відповідальність за ст. 356 КК виключається, якщо особа сумлінно помиляється у законності своїх дій.

Суб`єктом самоправства може бути лише приватна особа, якій виповнилося 16 років. Службова особа, яка вчинила самовільні дії, підлягає відповідальності за ст. 365 КК.

Указане, на думку слідчого судді, позбавляє орган досудового розслідування можливості провести перевірку конкретних фактів на предмет наявності/відсутності у діях/бездіяльності особи складу злочину, в той час, як така перевірка на стадії внесення відомостей покликана, в тому числі, для недопущення перевантаження правоохоронної системи безпідставними та абстрактними повідомленнями про кримінальні правопорушення, що, в свою чергу, не дозволило б концентрувати зусилля на розслідуванні дійсно суспільно-небезпечних діянь.

Ініціювати процедуру кримінального переслідування та застосувати державний механізм для здійснення досудового розслідування доцільно лише у випадку, коли наявні підстави вважати, що було вчинено кримінальне правопорушення. Безпідставне відкриття кримінального провадження є недопустимим і може порушувати права конкретних осіб, відносно яких таке провадження ініційоване, та є неефективним з точки зору використання державних ресурсів.

Згідно з правовою позицією, викладеною у рішенні Європейського суду з прав людини (Рішення Суду «Артіко проти Італії» від 13 травня 1980 року), не гарантується захист теоретичних і ілюзорних прав, а гарантується захист прав конкретних та ефективних.

За наведених обставин, слідчий суддя прийшов до висновку, що підстави для зобов`язання уповноважених осіб Черкаського РУП ГУНП в Черкаській області внести відомості про кримінальне правопорушення відсутні.

За вказаних обставин, у задоволенні скарги слід відмовити.

Керуючись ст.ст. 303- 304, 309, 369 372, 376, 535 КПК України, слідчий суддя

п о с т а н о в и в:

У задоволенні скарги ОСОБА_3 на бездіяльність уповноважених осіб Черкаського районного управління поліції ГУНП у Черкаській області щодо невнесення відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до Черкаського апеляційного суду протягом 5 днів з дня її оголошення.

Повний текст ухвали проголошено 17 травня 2024 року о 10 год. 00 хв.

Слідчий суддя: ОСОБА_1