Справа № 450/5300/21 Провадження № 1-кс/450/164/24
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 лютого 2024 року Пустомитівський районний суд Львівської області у складі:

головуючого - судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Пустомити заяву ОСОБА_3 від 19.02.2024 року про відвід слідчого судді ОСОБА_4 , -

встановив:

19.02.2024 до Пустомитівського районного суду Львівської області надійшла заява ОСОБА_3 про відвід слідчого судді ОСОБА_4 у справі №450/5300/21.

В обгрунтування заяви покликається на те, що 12.02.2024 року слідчим слідчої групи в ОВС-криміналіста відділу розслідування злочинів, скоєних проти життя та здоров`я особи СУ ГУ НП у Львівській області ОСОБА_5 подано клопотання про арешт майна до слідчого судді Пустомитівського районного суду Львівської області. Розгляд справи суддею ОСОБА_4 призначено на 13 лютого 2024 року о 08 год. 45 хв., однак суддею всупереч вимогам КПК України не повідомлено його як сторону даного кримінального провадження, про час та місце розгляду даного клопотання. Вказує, що у даному кримінальному проваджені він перебуваю у статусі потерпілого та повинен користуватися всіма правами, які визначені КПК України. 13.02.2024 року ОСОБА_3 заявлено відвід слідчому судді ОСОБА_4 та справу було передано до канцелярії для автоматизованого розподілу. Цього ж дня о 11 год. 41 хв. на його мобільний телефон зателефонувала жінка, яка представилася секретарем судді судді Пустимитівського районного суду ОСОБА_6 та повідомила, що розгляд справи про відвід слідчого судді призначено на 14 лютого 2024 року на 09 год. 15 хв. суддею ОСОБА_6 . Згідно ухвали суду від 14 лютого 2024 року про відмову у задоволенні заяви про відвід слідчого судді ОСОБА_4 вбачається, що розгляд заяви ОСОБА_3 проводив суддя ОСОБА_7 , про що його не було повідомлено. 15 лютого 2024 року зявником було заявлено відвід слідчому судді ОСОБА_4 та направлено відповідну заяву через «Електронний суд» о 08год.07хв. та електронну адресу суду. Розгляд справи було призначено на 15 лютого 2024 року на 08год.20хв. Незважаючи на це, слідчий суддя ОСОБА_4 проводив судове засідання та слухав справу по суті та видалився у нарадчу кімнату для прийняття рішення. Після виходу з нарадчої кімнати суддя ОСОБА_4 повідомив прокурору та слідчому про те, що надійшла заява ОСОБА_8 про відвід судді. Таким чином, суддя сам підтвердив, що він порушив таємницю нарадчої кімнати, оскільки між ним та працівниками канцелярії суду під час прийняття рішення у нарадчій кімнаті було наявне спілкування, а також за наявною інформацією перебував помічник судді. Зазначає, що ухвала судді ОСОБА_9 від 15 лютого 2024 року про відмову в задоволенні клопотання про відвід слідчого судді ОСОБА_4 не відповідає критеріям законності, повноти та об`єктивності, а відомості внесені до неї не відповідають фактичним обставинам. Суддя в ухвалі вказує, що ОСОБА_8 звернувся до суду із заявою про відвід судді ОСОБА_4 15 лютого 2024 року о 08 год. 50хв., що не відповідає фактичним обставинам та спростовується карткою руху заяви в електронну суді, в якій чітко вказано, що заява направлена до суду 15 лютого 2024 року о 08 год. 07 хв. та надійшла до суду о 08 год. 16 хв., відповідно суддя ОСОБА_9 вніс до ухвали суду від 15 лютого 2024 року завідомо неправдиві відомості. Також суддя оминув у своїй ухвалі грубі порушення суддею ОСОБА_4 порядку проведення судового розгляду справи, в той час коли було заявлено відвід, чим суддя повторно підтвердив свою зацікавленість у розгляді даної справи. Суддею не спростовано причин, за яких суддя ОСОБА_6 не здійснювала розгляд заяви про відвід судді за заявою ОСОБА_3 від 13 лютого 2024 року.

Вказує, що суддя ОСОБА_4 вже брав участь у розгляді матеріалів справи №450/5300/21 в якості слідчого судді та незаконно відмовляв у клопотанні про витребування зразків крові із КНП «Дрогобицька міська лікарня №1» Дрогобицької міської ради, для проведення відповідних експертиз в рамках даного кримінального провадження та з інших питань. Додає, що ним було написано ряд скарг на неправомірні дії судді ОСОБА_4 у Вищу кваліфікаційну комісію суддів України, Вищу раду правосуддя та у Вищу раду юстиції. Він не довіряє судді з вищевказаних причин та грубих порушень вимог КПК України вказаним слідчим суддею при розгляді клопотань, скарг у даній справі. За таких обставин суддя не може здійснювати неупереджено розгляд клопотання про арешт майна, оскільки с упередженим відносно нього у даній справі та на початку досудового розслідування у даному кримінальному провадженні своїми ухвалами перешкоджав у забезпеченні повного та всебічного розгляд даного кримінального провадження. Ухвала слідчого судді Пустомитівського районного суду Львівської області ОСОБА_9 у справі №450/184/24 про скасування накладеного ухвалою слідчого судді Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 25.10.2021, арешту на телефон синього кольору «Samsung»; телефон «Huawei»; телефон чорного кольору «Samsung» у чорному чохлі; куртку балонову чорного кольору «Fashion»; вітровку «Sport» 2x1; сині джинси «Fashion jeans wear» не витримує жодної критики та є такою, що спрямована на знищення речових доказів у даному кримінальному провадженні, з метою уникнення відповідальності особою, у якої вилучено вказані речові докази. Взагалі позиція слідчих суддів Пустомитівського районного суду Львівської області у даному кримінальному провадженні вражає та є такою, що спрямована на сприяння в уникненні від відповідальності особі, яка здійснювала йому погрози як журналісту у зв`язку з його законною діяльністю, а в подальшому здійснила замах на вбивство відносно нього. На підставі наведеного, просить задоволити заяву про відвід слідчому судці Пустомитівського районного суду Львівської області ОСОБА_4 .

Заявник ОСОБА_3 в судове засідання не з`явився, будучи належним чином був повідомлений про час та місце розгляду заяви, про що свідчить довідка про доставку SMS повідомлення у додатку "Viber", про причини своєї неявки суд не повідомив.

19.02.2024 року слідчий суддя ОСОБА_4 подав письмові пояснення щодо заяви про його відвід. Зазначив, що в його провадженні перебувають матеріали клопотання про арешт майна, які отримані 12.02.2024 року. Розгляд клопотання про арешт майна призначено 13.02.2024 р. о 08 год. 45 хв. з викликом слідчого, прокурора та власника майна, що відповідає ч. 1 ст. 172 КПК України. 13.02.2024 року потерпілим ОСОБА_10 подано заяву про відвід з мотивів неповідомлення його про судове засідання та ухвалення суддею ОСОБА_4 судових рішень у вказаному кримінальному провадженні. Ухвалою судді Пустомитівського районного суду Львівської області ОСОБА_7 від 14.02.2024 року в задоволенні заяви про відвід відмовлено. Розгляд клопотання про арешт майна призначено 15.02.2024 р. о 08 год. 20 хв. з викликом слідчого, прокурора та власника майна, що відповідає ч. 1 ст. 172 КПК України. 15.02.2024 року о 08 год. 01 хв. потерпілим ОСОБА_3 подано через електронну пошту суду заяву про відвід, яка повернута працівниками апарату із-за відсутності електронного підпису. В судовому засіданні 15.02.2024 р., яке розпочато о 08 год. 34 хв. 13 сек., заслухано пояснення присутніх сторін, досліджено матеріали клопотання та здійснено видалення суду в нарадчу кімнату для ухвалення судового рішення. При цьому, під час вказаного судового засідання заступник керівника апарату суду перебуваючи на вході в зал судового засідання жестами показав про надходження важливого документу, який залишив на моєму робочому столі. Після виходу суду в нарадчу кімнату 15.02.2024 р. о 09 год. 16 хв. 57 сек., суддею ОСОБА_4 виявлено на робочому столі клопотання про відвід, яке отримано працівниками апарату суду о 08 год. 50 хв. Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями визначено головуючого суддю ОСОБА_9 для розгляду заяви про відвід. З метою не порушувати право потерпілого, суддею ОСОБА_4 відновлено розгляд вказаного клопотання про арешт майна та оголошено перерву з метою вирішення заяви про відвід. Ухвалою судді Пустомитівського районного суду Львівської області ОСОБА_9 від 15.02.2024 року в задоволенні заяви про відвід відмовлено. Розгляд клопотання про арешт майна призначено 19.02.2024 р. о 15 год. 30 хв. з викликом слідчого, прокурора та власника майна, що відповідає ч. 1 ст.172 КПК України. 16.02.2024 року та 19.02.2024 року потерпілим ОСОБА_3 подано через електронну пошту суду заяви про відвід з мотивів не повідомлення його про судове засідання, ухвалення суддею ОСОБА_4 судових рішень у вказаному кримінальному провадженні і порушення таємниці нарадчої кімнати, де перебував помічник судді. З цього приводу слід вказати, що мотиви порушення таємниці нарадчої кімнати є надуманими та не відповідають дійсності, як і присутність помічника судді. Обставини, що виключають участь слідчого судді в кримінальному провадженні, які визначені ст.75 КПК України, відсутні.

В силу вимог ч. 3 ст. 81 КПК України, при розгляді відводу має бути вислухана думка осіб, які беруть участь у кримінальному провадженні, а тому неявка заявника - потерпілого у кримінальному провадженні та неповідомлення про причини своєї неявки, суд розцінює як небажання надавати пояснення з приводу заявленого відводу.

Відповідно до частини 4 ст. 107 КПК України у разі неприбуття в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у судовому провадженні, чи в разі, якщо відповідно до положень цього Кодексу судове провадження здійснюється судом за відсутності осіб, фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді не здійснюється.

Вивчивши заяву ОСОБА_3 про відвід слідчого судді ОСОБА_4 , дослідивши пояснення судді ОСОБА_4 , суддя дійшов наступного висновку.

Статтею 75 КПК України визначено вичерпний перелік підстав для відводу судці в кримінальному провадженні. Зокрема, як визначено, слідчий суддя, суддя або присяжний не може брати участь у кримінальному провадженні:

1)якщо він є заявником, потерпілим, цивільним позивачем, цивільним відповідачем, близьким родичем чи членом сім`ї слідчого, прокурора, підозрюваного, обвинуваченого, заявника, потерпілого, цивільного позивача, цивільного відповідача;

2)якщо він брав участь у цьому провадженні як свідок, експерт, спеціаліст, представник персоналу органу пробації, перекладач, слідчий, прокурор, захисник або представник;

3)якщо він особисто, його близькі родичі чи члени його сім`ї заінтересовані в результатах провадження;

4)за наявності інших обставин, які викликають сумнів у його неупередженості;

5)у випадку порушення встановленого частиною третьою статті 35 цього Кодексу порядку визначення слідчого судці, судді для розгляду справи.

Відповідно до статті 80 КПК України заяви про відвід можуть бути заявлені як під час досудового розслідування, так і під час судового провадження. Заяви про відвід подаються одразу після встановлення підстав такого відводу. Відвід повинен бути вмотивованим.

Згідно ст. 81 КПК України у разі заявленого відводу слідчому судді, його розглядає інший судця цього ж суду, визначений у порядку ст. 35 цього Кодексу.

Як судом встановлено із матеріалів заяви, підстави заявленого відводу полягають у незгоді заявника з процесуальними діями та рішеннями слідчого судді ОСОБА_4 під час розгляду справи №450/5300/21, зокрема під час розгляду клопотання слідчого про арешт речових доказів.

Суд зазначає, що доводи заявника в частині його сумнівів у неупередженості слідчого судді ОСОБА_4 при розгляді матеріалів справи № 450/5300/21, не ґрунтуються на нормах КПК України, ним не зазначено і не доведено наявність обставин, які б вказували на необ`єктивність або упередженість слідчого судді, а зазначені ним доводи не свідчить про упередженість слідчого судді.

Інших обставин, які б викликали сумнів в об`єктивності та неупередженості слідчого судці, або ж слугували підставою для відводу судді з інших підстав, не виявлено.

Крім того, заявником 13.02.2024 та 15.02.2024 року було подано аналогічні за змістом заяви про відвід слідчому судді ОСОБА_4 , які були розглянуті та в їх задоволенні відмовлено.

Відповідно до практики ЄСПЛ потрібні докази фактичної наявності упередженості судді для відсторонення його від справи. При чому суддя вважається безстороннім, якщо тільки не з`являються докази протилежного. Таким чином, існує презумпція неупередженості судді, а якщо з`являються сумніви щодо цього, то для його відводу в ході об`єктивної перевірки має бути встановлена наявність певної особистої заінтересованості судді, певних його прихильностей, уподобань стосовно однієї зі сторін у справі. При цьому враховується думка сторін, однак вирішальними є результати об`єктивної перевірки.

Декларацією щодо принципів незалежності судової влади, прийнятої Конференцією голів Верховних судів країн Центральної та Східної Європи (о. Бріюні, Хорватія, 17.10.2015р.) закріплено принципи, які встановлюють стандарти незалежності судової влади як однієї з трьох гілок державної влади у прийнятті рішень.

Згідно з п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен має право на справедливий розгляд його справи незалежним і безстороннім судом, а наявність безсторонності повинна визначатись суб`єктивними та об`єктивними критеріями. Відповідно до суб`єктивного критерію беруться до уваги особисті переконання та поведінка окремого судді, тобто чи виявляв суддя упередженість або безсторонність у даній справі. Відповідно до об`єктивного критерію визначається, серед інших аспектів, чи забезпечував суд як такий та його склад відсутність будь-яких сумнівів у його безсторонності. У кожній окремій справі слід враховувати, чи мають стосунки, що розглядаються, таку природу та ступень, що свідчать про небезсторонність суду.

У Конвенції про захист прав і основних свобод людини передбачено, що кожна людина має право на справедливий і відкритий розгляд справи незалежним і безстороннім судом (п. 1 ст. 6).

Водночас із прийняттям Європейським судом з прав людини нових рішень постійно поглиблюється тлумачення п. 1 ст. 6 Конвенції, з урахуванням проблем, пов`язаних з належним розумінням оціночних категорій «незалежний» і «безсторонній» суд у вітчизняному праві.

Визначення юридичного змісту оціночної категорії «безсторонній суд» зумовлює необхідність врахування суб`єктивного та об`єктивного критеріїв безсторонності. Перший з них означає, що судця має бути суб`єктивно вільним від упередженості при розгляді справи; другий, що суддя має забезпечити достатні гарантії для усунення будь-яких обґрунтованих сумнівів щодо його неупередженості.

Згідно з усталеною практикою Європейського суду з прав людини обґрунтованість підстав для надання висновку щодо безсторонності суду для мети пункту 1 статті 6 Конвенції має встановлюватися згідно з: "об`єктивним критерієм", який передбачає, що встановлення наявності упередженості суду (судців) має бути визначено окремо від поведінки судді, тобто має бути з`ясовано, чи є очевидні факти, що можуть поставити під сумнів його безсторонність. Своєю чергою вирішальне значення має саме наявність відповідних обставин, підтверджених

належними, допустимими та достатніми доказами, які свідчать про обґрунтованість сумніву в неупередженості суду; "суб`єктивним критерієм", який вимагає оцінки реальних дій окремого судді під час розгляду конкретної справи і тільки після встановлення фактів у поведінці судді, які можна кваліфікувати як прояв упередженості, можливо поставити під сумнів його безсторонність.

Конкретизуючи суб`єктивний критерій, Європейський Суд підкреслює, що поки не доведено інше, діє презумпція особистої безсторонності судді.

При вирішенні питання про відвід слідчого судді ОСОБА_4 , судом не встановлено ні суб`єктивних, ні об`єктивних критеріїв, які б свідчили про упередженість та відсутність безсторонності слідчого судді при здійснені розгляду справи, чи наданні переваги слідчим суддею правоохоронним органам.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини (рішення від 09.11.06. у справі «Білуга проти України») важливим питанням є довіра, яку суди повинні вселяти у громадськість у демократичному суспільстві. Судді зобов`язані викликати довіру в учасників судового розгляду, а тому будь-який суддя, стосовно якого є підстави для підозри у недостатній неупередженості, повинен брати самовідвід або бути відведений.

На думку суду, не може бути підставою для відводу слідчого судді заява, яка містить лише припущення про існування обставин, які викликають сумнів у неупередженості або об`єктивності судді, не підтверджених жодними належними і допустимими доказами.

Аналогічна правова позиція висловлена Великою Палатою Верховного Суду, зокрема, в ухвалах від 10 травня 2018 року (справа №800/592/17) та від 1 жовтня 2018 року (справа №9901/673/18).

Також, Верховний Суд вважає відвід завідомо безпідставним, якщо у заяві про відвід відсутні будь-які докази, які свідчили б про необ`єктивність чи упередженість судді щодо заявника, тобто підстави для відводу ґрунтуються на власних припущеннях заявника, або якщо підставою для відводу є непогодження сторони з процесуальними рішеннями судді.

Наприклад, в ухвалі від 18 грудня 2018 року у справі №910/2968/18 Верховний Суд визнав відвід завідомо безпідставним, а його заявлення зловживанням процесуальними правами, оскільки вказаний відвід по суті «є висловленням незгоди з процесуальним рішенням Верховного Суду після того, як суд мотивував таке рішення».

Таким чином, за окремою підставою відводу визначеною саме як наявність «інших обставин, які викликають сумнів у неупередженості або об`єктивності судді», особа яка подала заяву про відвід судді, повинна довести на підставі доказів факт упередженості судді у розгляді справи. Водночас відвід повинен бути вмотивований, з наведенням відповідних аргументів, доказів, які підтверджують наявність підстав для відводу.

Суду не доведено наявність обставин, які б вказували на необ`єктивність або упередженість слідчого судді ОСОБА_4 .

Суд приходить до висновку, що викладені у заяві про відвід обставини, не виключають участь судді в розгляді справи, не свідчать про упередженість або певну зацікавленість судді у результатах розгляду цієї справи, і тому не є підставою для задоволення заяви про відвід.

Враховуючи вищенаведене, оскільки перелік підстав для відводу судді є вичерпним, однак заявником не зазначено жодної обставини, яка б свідчила про необ`єктивність чи упередженість слідчого судді ОСОБА_4 , мотиви зазначені ОСОБА_3 не передбачені положеннями ст. 75 КПК України, відтак заява про відвід є необгрунтованою та такою, що не підлягає задоволенню.

На підставі наведеного та керуючись ст.75,76,80,81 КПК України, суд,-

постановив:

у задоволенні заяви ОСОБА_3 від 19.02.2024 року про відвід слідчого судді ОСОБА_4 по справі № 450/5300/21, провадження № 1- кс/450/164/24 відмовити.

Ухвала остаточна та оскарженню не підлягає.

СуддяОСОБА_1