Справа № 473/365/24
Номер провадження 1-кп/473/142/2024
У Х В А Л А

"19" березня 2024 р. Вознесенський міськрайонний суд Миколаївської області в складі: головуючого судді - ОСОБА_1 ,

з участю секретаря судового засідання - ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

потерпілого ОСОБА_4 ,

захисника адвоката ОСОБА_5 ,

обвинуваченого ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Вознесенську клопотання прокурора про продовження запобіжного заходу у виді тримання під вартою у кримінальному провадженні №0001137 від 23.10.2023 по обвинуваченню

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Яструбинове Вознесенського району Миколаївської області, неодруженого, пенсіонера, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого в силу ст.89 КК України,

- у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.15, ч.1 ст.115 КК України,

в с т а н о в и в:

Прокурором в судовому засіданні заявлено клопотання про продовження обвинуваченому ОСОБА_6 запобіжного заходу у виді тримання під вартою строком на 60 днів, яке обгрунтовує наявністю існування ризиків, передбачених п.п. 1, 3, 5 ч.1 ст.177 КПК України, а також посилаючись на тяжкість інкримінованих кримінальних правопорушень, суворість покарання, що загрожує обвинуваченому у разі визнання його винним та дані про його особу.

В судовому засіданні прокурор клопотання підтримала повністю.

Обвинувачений ОСОБА_6 та його захисник адвокат ОСОБА_5 вважали клопотання прокурора необгрунтованим, просили застосувати запобіжний захід у виді домашнього арешту в певний період доби, а саме з 20:00 до 06:00 ранку наступної доби.

Потерпілий ОСОБА_4 підтримав позицію сторони захисту.

З`ясувавши думки учасників процесу, вивчивши клопотання прокурора, суд приходить до такого.

Відповідно до ч.1 ст.183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не може запобігти ризикам, передбаченим ст.177 цього кодексу.

Згідно з положеннями ч.2 ст.177 КПК України, підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави суду вважати, що обвинувачений може здійснити дії, передбачені ч.1 ст.177 КПК України, в т.ч., переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні.

25.10.2023 відносно обвинуваченого ОСОБА_6 застосований запобіжний захід у виді тримання під вартою, який в подальшому продовжувався, востаннє - до 23.03.2024 включно. Дану міру запобіжного заходу обвинуваченому було обрано з урахуванням наявних ризиків, передбачених п.п. 1, 3, 5 ч.1 ст.177 КПК України, а також тяжкості інкримінованих кримінальних правопорушень та даних про його особу.

Так, ОСОБА_6 обвинувачується у вчиненні особливо тяжкого злочину, за який передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від семи до п`ятнадцяти років, є пенсіонером, не має міцних соціальних зв`язків, раніше не судимий в силу ст.89 КК України.

Разом з цим, суд враховує обставини, визначені ст.178 КПК України, зокрема, вік обвинуваченого, його майновий стан.

Вирішуючи питання про доцільність продовження запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно обвинуваченого, суд також бере до уваги положення ч.2 ст.8 Кримінального процесуального кодексу України, де визначено, що принцип верховенства права у кримінальному провадженні застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини. Так, Європейський суд з прав людини у справі «Москаленко проти України» зазначив, що суворість покарання, яке може бути призначено, є належним елементом при оцінці ризику переховування від органів досудового розслідування та суду.

Відтак, оцінивши наведені вище обставини в сукупності, суд дійшов висновку про наявність існування передбачених п.п. 1, 3, 5 ч.1 ст.177 КПК України ризиків.

В судовому засіданні не встановлені обставини, які б свідчили про те, що необхідність у раніше обраному відносно обвинуваченого запобіжного заходу у виді тримання під вартою відпала та ризики, передбачені п.п. 1, 3, 5 ч.1 ст.177 КПК України, зменшилися.

Таким чином, з огляду на викладене, враховуючихарактер інкримінованих обвинуваченому кримінальних правопорушень та обставини справи, тяжкість покарання, дані про особу обвинуваченого, суд вважає, що застосування відносно обвинуваченого ОСОБА_6 інших, більш м`яких, ніж тримання під вартою, запобіжних заходів, будь-яким чином не перешкоджатиме останньому здійснити переховування від суду, незаконний вплив на свідків, потерпілого у даному кримінальному провадженні та/або вчинити інше кримінальне правопорушення, у зв`язку з чим суд вважає, що ОСОБА_6 доцільно продовжити запобіжний захід у виді тримання під вартою строком на 30 днів, у зв`язку з чим клопотання прокурора підлягає частковому задоволенню.

Відтак, у задоволенні клопотання сторони захисту про застосування відносно ОСОБА_6 запобіжного заходу у виді домашнього арешту необхідно відмовити.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 176-178, 183, 350, 369-370, 372 КПК України, суд,

п о с т а н о в и в:

Клопотання прокурора про продовження запобіжного заходу у виді тримання під вартою - задовольнити частково.

Продовжити обвинуваченому ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у виді тримання під вартою строком на 30 днів, а саме до 18.04.2024 включно, з його утриманням в Державній установі «Миколаївський слідчий ізолятор».

В задоволенні клопотання сторони захисту про застосування відносно обвинуваченого ОСОБА_6 запобіжного заходу у виді домашнього арешту - відмовити.

Ухвалу може бути оскаржено в апеляційному порядку обвинуваченим, його захисником, прокурором протягом п`яти днів з дня її оголошення, що не зупиняє її виконання.

Суддя ОСОБА_1