Справа № 756/760/24
Номер провадження № 1-кп/756/956/24
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 січня 2024 року місто Київ

Оболонський районний суд міста Києва в складі судді ОСОБА_1 , розглянувши в спрощеному провадженні обвинувальний акт, затверджений 16.01.2024 у кримінальному провадженні, внесене 22.12.2023 до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001495, щодо вчинення кримінальних проступків без проведення судового розгляду в судовому засіданні за відсутності учасників судового провадження, у відношенні:

ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця міста Києва, який має повну загальну середню освіту, працює ФОП « ОСОБА_2 », неодруженого, зареєстрований за адресою АДРЕСА_1 , проживає за адресою АДРЕСА_2 , раніше не судимого ,

обвинуваченого у вчинені кримінальних проступків, передбачених ч. 5 ст. 27 ч. 1 ст. 358, ч. 4 ст.358 КК України,

УСТАНОВИВ:

1. Формулювання обвинувачення у кримінальному провадженні, визнане судом доведеним.

1.1. З грудня 2023 року і до теперішній часу ОСОБА_2 здійснює діяльність у сфері обслуговування, яка потребує оформлення особистої медичної книжки форми №1-ОМК, форма та зміст якої встановлена наказом Міністерства охорони здоров`я України від 21.02.2013 № 150 зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 23.04.2013 року за № 662/23197.

У цей час у ОСОБА_2 , який не мав бажання на проходження встановленої законом процедури, для отримання особистої медичної книжки виник умисел, направлений на пособництво у підробленні документів.

Реалізуючи вказаний умисел, точної дати під час досудового розслідування не встановлено, але не пізніше грудня 2023 року, ОСОБА_2 у мережі Інтернет знайшов оголошення, із зазначенням номеру телефону, про виготовлення особистих медичних книжок, для замовлення. Після чого ОСОБА_2 зателефонував до невстановленої досудовим розслідуванням особи, яка займалась виготовленням підроблених медичних книжок на ім`я замовника за 400 грн. Після чого останній домовився в режимі телефонної розмови з невстановленою досудовим розслідуванням особою про всі деталі власного замовлення та зазначив свої анкетні дані, а саме: прізвище, ім`я, по-батькові, дату, місяць та рік народження.

У подальшому, приблизно через 10 днів після замовлення, точний день та час досудовим розслідуванням не встановлено, ОСОБА_2 отримав у відділенні «Нової пошти», дані про отримання в останнього не збереглися та номер відділення остання не пам`ятає, особисту медичну книжку форми №1-ОМК ААД № НОМЕР_1 на ім`я ОСОБА_2 , яку видано КНП «Консультативно-діагностичний центр» Святошинського району міста Києва.

Між тим, під час досудового розслідування встановлено, що медична книжка форми №1-ОМК ААД № НОМЕР_1 на ім`я ОСОБА_2 є підробленою, оскільки КНП «Консультативно-діагностичний центр» Святошинського району міста Києва не видавалась.

1.2. Отже, ОСОБА_2 учинив кримінальний проступок, передбачений ч. 5 ст. 27 ч. 1 ст. 358 КК України, а саме пособництво у виготовленні офіційного документа, який видається установою, яка має право видавати такі документи, і який надає права, з метою використання його іншою особою.

1.3. 21.12.2023 під час перевірки суб`єкта господарської діяльності, який здійснює господарську діяльність за адресою АДРЕСА_3 , а саме заклад харчування «Good Chef», в якому працевлаштований ОСОБА_2 якому представник Державної служби України з питань безпечності харчових продуктів та захисту споживачів висунув вимогу пред`явити документи, які надають йому право займатися діяльністю, пов`язаною з сферою обслуговування, а саме особисту медичну книжку.

У цей момент у ОСОБА_2 виник умисел, спрямований на використання завідомо підробленого документа, а саме особистої медичної книжки форми №1-ОМК 2 Серії ААД № НОМЕР_1, з метою уникнення відсторонення від роботи, так як особиста медична книжка форми №1-ОМК надає право допуску до роботи працівникам окремих професій.

Реалізуючи наведений умисел, ОСОБА_2 пред`явив представнику Державної служби України з питань безпечності харчових продуктів та захисту споживачів завідомо підроблену особисту медичну книжку форми №1-ОМК, 2 Серії ААД № НОМЕР_1 достовірно знаючи, що не проходив встановлений законом медичний огляд, тобто завідомо підроблений офіційний документ, який видається установою, яка має право видавати такий документ, а саме установою охорони здоров`я, де проводився медичний огляд, і який надає право допуску до роботи працівникам окремих професій, виробництв, організацій, діяльність яких пов`язана з обслуговуванням населення і може призвести до поширення інфекційних хвороб, до якої були внесені завідомо неправдиві відомості щодо проходження медичного огляду в КНП «КДЦ Святошинського району міста Києва».

У подальшому, ОСОБА_2 добровільно надав співробітникам поліції для огляду та вилучення вище вказану особисту медичну книжку 2 Серії ААД № НОМЕР_1 на ім`я ОСОБА_2 та додаток до неї медичну картку огляду осіб для визначення спроможності займатися відповідним видом діяльності за станом здоров`я на ім`я ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

1.4. Отже, ОСОБА_2 учинив кримінальний проступок, передбачений ч. 4 ст. 358 КК України, а саме використання завідомо підробленого документу.

2. Підстави доведеності винуватості поза розумним сумнівом.

2.1. 16.01.2024 до Оболонського районного суду міста Києва надійшов обвинувальний акт у відношенні ОСОБА_2 за обвинуваченням у вчиненні кримінальних проступків, передбачених ч. 5 ст. 27 ч. 1 ст. 358, ч. 4 ст. 358 КК України у якому міститься клопотання прокурора ОСОБА_3 про розгляд обвинувального акту в спрощеному порядку без проведення судового розгляду в судовому засіданні.

До обвинувального акту додані:

- письмова заява підозрюваної ОСОБА_2 складена в присутності захисника ОСОБА_4 , щодо беззаперечного визнання своєї винуватості, згоди із встановленими досудовим розслідуванням обставинами, ознайомлення з обмеженням права апеляційного оскарження згідно з частиною другою ст. 302 КПК України та згоди з розглядом обвинувального акту в спрощеному провадженні;

- матеріали кримінального провадження.

Як видно з наданих матеріалів, на час надходження обвинувального акту до суду щодо ОСОБА_5 не застосовано затримання після виявлення вчиненого кримінального проступку.

2.2. Ураховуючи зазначене, суд вважав можливим розглянути обвинувальний акт щодо ОСОБА_2 у вчиненні кримінальних проступків без проведення судового розгляду в судовому засіданні за відсутності учасників судового провадження, що узгоджується з приписами частини 2 статті 381 КПК України.

2.3. Відповідно до ч. 1, 2 ст. 17 КПК України особа вважається невинуватою у вчиненні кримінального правопорушення і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено у порядку, передбаченому цим Кодексом, і встановлено обвинувальним вироком суду, що набрав законної сили.

Ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні кримінального правопорушення і має бути виправданим, якщо сторона обвинувачення не доведе винуватість особи поза розумним сумнівом.

Згідно з ч. 3 ст. 381 КПК України спрощене провадження щодо кримінальних проступків здійснюється згідно із загальними правилами судового провадження, передбаченими цим Кодексом, з урахуванням положень цього параграфа.

Відповідно до ч. 2 ст. 382 КПК України вирок суду за результатами спрощеного провадження ухвалюється в порядку, визначеному цим Кодексом, та повинен відповідати загальним вимогам до вироку суду. У вироку суду за результатами спрощеного провадження замість доказів на підтвердження встановлених судом обставин зазначаються встановлені органом досудового розслідування обставини, які не оспорюються учасниками судового провадження.

Згідно з п. 2 ч. 3 ст. 374 КПК України у мотивувальній частині вироку зазначаються, у разі визнання особи винуватою, формулювання обвинувачення, визнаного судом доведеним, із зазначенням місця, часу, способу вчинення та наслідків кримінального правопорушення, форми вини і мотивів кримінального правопорушення.

Згідно з ч. 2 ст. 15 Закону України «Про судоустрій та статус суддів» суддя, який розглядає справу одноособово, діє як суд.

2.4. Діючи відповідно до вимог ч. 1, 2 ст. 17, ст. 369-371, 374, ч. 3 ст. 381, ч. 2 ст. 382 КПК України суд перевірив обставини, які встановлені органом досудового розслідування, та які не оспорюються учасниками судового провадження. Зокрема, з обвинувального акту вбачається, що досудовим розслідуванням були встановлені наступні фактичні обставини, що з грудня 2023 року і до теперішній часу ОСОБА_2 здійснює діяльність у сфері обслуговування, яка потребує оформлення особистої медичної книжки форми №1-ОМК, форма та зміст якої встановлена наказом Міністерства охорони здоров`я України від 21.02.2013 № 150 зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 23.04.2013 року за № 662/23197.

У цей час у ОСОБА_2 , який не мав бажання на проходження встановленої законом процедури, для отримання особистої медичної книжки виник умисел, направлений на пособництво у підробленні документів.

Реалізуючи вказаний умисел, точної дати під час досудового розслідування не встановлено, але не пізніше грудня 2023 року, ОСОБА_2 у мережі Інтернет знайшов оголошення, із зазначенням номеру телефону, про виготовлення особистих медичних книжок, для замовлення. Після чого ОСОБА_2 зателефонував до невстановленої досудовим розслідуванням особи, яка займалась виготовленням підроблених медичних книжок на ім`я замовника за 400 грн. Після чого останній домовився в режимі телефонної розмови з невстановленою досудовим розслідуванням особою про всі деталі власного замовлення та зазначив свої анкетні дані, а саме: прізвище, ім`я, по-батькові, дату, місяць та рік народження.

У подальшому, приблизно через 10 днів після замовлення, точний день та час досудовим розслідуванням не встановлено, ОСОБА_2 отримав у відділенні «Нової пошти», дані про отримання в останнього не збереглися та номер відділення остання не пам`ятає, особисту медичну книжку форми №1-ОМК ААД № НОМЕР_1 на ім`я ОСОБА_2 , яку видано КНП «Консультативно-діагностичний центр» Святошинського району міста Києва.

Між тим, під час досудового розслідування встановлено, що медична книжка форми №1-ОМК ААД № НОМЕР_1 на ім`я ОСОБА_2 є підробленою, оскільки КНП «Консультативно-діагностичний центр» Святошинського району міста Києва не видавалась.

Крім того, 21.12.2023 під час перевірки суб`єкта господарської діяльності, який здійснює господарську діяльність за адресою АДРЕСА_3 , а саме заклад харчування «Good Chef», в якому працевлаштований ОСОБА_2 якому представник Державної служби України з питань безпечності харчових продуктів та захисту споживачів висунув вимогу пред`явити документи, які надають йому право займатися діяльністю, пов`язаною з сферою обслуговування, а саме особисту медичну книжку.

У цей момент у ОСОБА_2 виник умисел, спрямований на використання завідомо підробленого документа, а саме особистої медичної книжки форми №1-ОМК 2 Серії ААД № НОМЕР_1, з метою уникнення відсторонення від роботи, так як особиста медична книжка форми №1-ОМК надає право допуску до роботи працівникам окремих професій.

Реалізуючи наведений умисел, ОСОБА_2 пред`явив представнику Державної служби України з питань безпечності харчових продуктів та захисту споживачів завідомо підроблену особисту медичну книжку форми №1-ОМК, 2 Серії ААД № НОМЕР_1 достовірно знаючи, що не проходив встановлений законом медичний огляд, тобто завідомо підроблений офіційний документ, який видається установою, яка має право видавати такий документ, а саме установою охорони здоров`я, де проводився медичний огляд, і який надає право допуску до роботи працівникам окремих професій, виробництв, організацій, діяльність яких пов`язана з обслуговуванням населення і може призвести до поширення інфекційних хвороб, до якої були внесені завідомо неправдиві відомості щодо проходження медичного огляду в КНП «КДЦ Святошинського району міста Києва».

У подальшому, ОСОБА_2 добровільно надав співробітникам поліції для огляду та вилучення вище вказану особисту медичну книжку 2 Серії ААД № НОМЕР_1 на ім`я ОСОБА_2 та додаток до неї медичну картку огляду осіб для визначення спроможності займатися відповідним видом діяльності за станом здоров`я на ім`я ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

2.5. Установлені органом досудового розслідування обставини і викладені судом, не оспорювались учасниками кримінального провадження, так як під час досудового розслідування обвинувачений ОСОБА_2 беззаперечно визнав свою винуватість, не оспорює встановлені досудовим розслідуванням обставини і згоден з розглядом обвинувального акту за її відсутності.

Окрім того, обвинувачений ознайомлений з обмеженням права на апеляційне оскарження з підстав розгляду провадження за відсутності учасників судового провадження, недослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені досудовим розслідуванням обставин.

2.6. Отже, саме з підстав викладеного суд дійшов висновку про доведеність поза розумним сумнівом винуватості ОСОБА_2 у вчиненні інкримінованих кримінальних проступків, передбачених ч. 5 ст. 27 ч. 1 ст. 358 (пособництво у виготовленні офіційного документа, який видається установою, яка має право видавати такі документи, і який надає права, з метою використання його іншою особою), ч. 4 ст. 358 КК України (використання завідомо підробленого документу).

3. Обставини, які пом`якшують та обтяжують покарання.

3.1. Вивченням обставин справи, оцінкою особистості ОСОБА_2 установлено, що обставиною, яка відповідно до ст. 66 КК України пом`якшує покарання останнього є щире каяття, та відсутні обставини, які згідно зі ст. 67 КК України обтяжують його покарання.

3.2. Ці висновки суду ґрунтуються на тому, що як свідчать надані матеріали досудового розслідування, ОСОБА_2 беззаперечно визнав свою винуватість, співпрацював з органом досудового розслідування, повністю повідомив про обставин вчинення кримінального правопорушення, а також надав дозвіл на спрощений розгляд кримінального провадження. Наведені відомості є достатніми, аби вважати дії ОСОБА_2 як каяття, а отже підставою для врахування їх як обставину, що пом`якшує покарання. Також суд бере до уваги, що і державне обвинувачення в особі прокурора ОСОБА_3 , уважає наявність такої обставини, що пом`якшує покарання, - щире каяття, та вказана в обвинувальному акті.

4. Мотиви призначення покарання.

4.1. Суд уважає, що підстави застосування положень статей 69, 69-1 КК України при призначенні покарання - відсутні.

4.2. Призначаючи обвинуваченому ОСОБА_2 покарання суд ураховує, що покарання, як захід державного реагування на осіб, котрі вчинили кримінальне правопорушення, є головною і найбільш поширеною формою реалізації кримінальної відповідальності, роль і значення якого багато в чому залежать від обґрунтованості його призначення і реалізації. Застосування покарання є одним із завершальних етапів кримінальної відповідальності, на якому суд вирішує питання, визначені ч. 1 ст. 368 КПК України, та яке виступає правовим критерієм, показником негативної оцінки як самого правопорушення, так і особи, котра його вчинила. Покарання завжди має особистий, індивідуалізований характер, а його призначення і виконання можливе тільки щодо особи, визнаної винною у вчиненні кримінального правопорушення. При цьому призначення необхідного і достатнього покарання певною мірою забезпечує відчуття справедливості як у потерпілого, так і суспільства.

За змістом статей 50, 65 КК України, особі, яка скоїла кримінальне правопорушення, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для виправлення та попередження скоєння нових кримінальних правопорушень. Це покарання має відповідати принципам законності, обґрунтованості, справедливості, співмірності та індивідуалізації, що є системою найбільш істотних правил і критеріїв, які визначають порядок та межі діяльності суду під час обрання покарання. Суд повинен ураховувати ступінь тяжкості кримінального правопорушення, конкретні обставини його скоєння, форму вини, наслідки цього діяння, дані про особу, обставини, що впливають на покарання, ставлення особи до своїх дій, інші особливості справи, які мають значення для забезпечення відповідності покарання характеру та тяжкості кримінального правопорушення.

Покарання завжди призначається як відповідний захід примусу держави за вчинене кримінальне правопорушення, виконує виправну функцію і водночас запобігає вчиненню нових кримінальних правопорушень як самим засудженим, так і іншими особами. Оптимальним орієнтиром такої діяльності є визначення покарання в тому обсязі, який був би достатнім для досягнення найближчої мети покарання - виправлення засудженого.

4.3. З урахуванням викладених обставин, тяжкості вчинених кримінальних проступків, покарання, яке передбачено за вчинені кримінальні проступки, відсутності завданої матеріальної шкоди, особистості обвинуваченої, яка раніше до кримінальної відповідальності не притягувався, офіційно працює, має професійно-технічну освіту, обставини, що пом`якшують покарання та відсутності обставин, що обтяжують покарання, суд уважає, що виправлення та перевиховання обвинуваченого можливо без ізоляції від суспільства, а саме ОСОБА_2 необхідно обрати покарання у виді штрафу.

Зокрема ОСОБА_2 слід призначити за ч. 5 ст. 27 ч. 1 ст. 358 КК України покарання в виді штрафу в розмірі 100 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 1700 грн, а за ч. 4 ст. 358 КК України у виді штрафу в розмірі 50 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 850 грн. Оскільки ОСОБА_2 учинено два кримінальних проступки, покарання слід остаточно визначити виходячи з положень ч. 1 ст. 70 КК України, а саме за сукупності кримінальних правопорушень, шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим, визначивши ОСОБА_2 остаточне покарання у виді штрафу в розмірі 100 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 1700 грн 00 коп.

4.4. Таке покарання, на переконання суду, відповідає положенням статей 65-68 КК України та буде необхідним для виправлення обвинуваченої, запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень, відповідатиме особистості обвинуваченої та є достатнім, для досягнення, відповідно до ст. 50 КК України мети покарання.

Бо примус зі сторони держав здійснити платіж на корить останньої, у значному розмірі, є не лише дієвим інструментом перевиховання, а й нагадуванням, негативним досвідом, з метою утриматися в майбутньому учинення повторних дій, що відповідає меті притягнення до кримінальної відповідальності, визначеної ст. 50 КК України.

5. Мотиви ухвалення інших рішень щодо питань, які вирішуються судом при ухваленні вироку, та положення закону, якими керувався суд.

5.1. Ураховуючи те, що стосовно обвинуваченої запобіжний захід не застосовувався, а сторони провадження не заявили клопотання про застосування відносно обвинуваченої запобіжного заходу, суд не вбачає підстав для застосування запобіжного заходу до набрання вироком законної сили стосовно обвинуваченого.

5.2. Цивільний позов у провадженні не заявлений. Процесуальні витрати у провадженні, а саме витрати на проведення експертизи № - СЕ-19/111-24/1224-ДД від 09.01.2024 - 3029 гривень 12 копійок, відповідно до ст. 124 КПК України підлягають стягненню зі ОСОБА_2 на користь держави.

5.3. Питання речових доказів суд вирішує на підставі ст. 100 КПК України, зокрема особиста медична книжка форми №1-ОМК ААД № НОМЕР_1 на ім`я ОСОБА_2 , яка знаходиться в матеріалах судового провадження, слід знищити в матеріалах судового провадження протягом всього строку їх зберігання.

Керуючись статтями 7, 17, 100, 124, 301, 302, 368-371, 374, 381, 382 КПК України, суд

УХВАЛИВ:

ОСОБА_2 визнати винуватим у вчиненні кримінальних проступків, передбачених ч. 5 ст. 27 ч. 1 ст. 358, ч. 4 ст. 358 КК України, та призначити йому покарання:

- за ч. 5 ст. 27 ч. 1 ст. 358 КК України в виді штрафу в розмірі 100 (ста) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 1 700 (одна тисяча сімсот) грн 00 коп.;

- за ч. 4 ст. 358 КК України в виді штрафу в розмірі 50 (п`ятдесяти) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 850 (вісімсот п`ятдесят) грн 00 коп.

На підставі ч. 1 ст. 70 КК України за сукупністю кримінальних правопорушень, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, призначити ОСОБА_2 остаточне покарання в виді штрафу в розмірі 100 (ста) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 1 700 (одна тисяча сімсот) грн 00 коп.

Запобіжний захід ОСОБА_2 до набрання вироком законної сили - не обирати.

Процесуальні витрати: за проведення експертизи № - СЕ-19/111-24/1224-ДД від 09.01.2024 - 3029 гривень 12 копійок стягнути зі ОСОБА_2 на користь держави.

Речові докази: особиста медична книжка форми 1-ОМК ААД № НОМЕР_1 на ім`я ОСОБА_2 , яка знаходиться матеріалах судового провадження - залишити в матеріалах судового провадження протягом всього строку їх зберігання.

Роз`яснити ОСОБА_2 , що відповідно до ст. 26 КВК України він має сплатити штраф у місячний строк після набрання вироком суду законної сили і повідомити про це уповноважений орган з питань пробації за місцем проживання шляхом пред`явлення документа про сплату штрафу.

Вирок може бути оскаржений до Київського апеляційного суду через Оболонський районний суд міста Києва протягом 30 (тридцяти) днів з дня отримання його копії.

Відповідно до положень ч. 1 ст. 394 КПК України вирок суду першої інстанції, ухвалений за результатами спрощеного провадження в порядку, передбаченому статями 381 та 382 цього Кодексу, не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав розгляду провадження за відсутності учасників судового провадження, недослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені досудовим розслідуванням обставини.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

У разі подання апеляційної скарги вирок суду, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копію вироку за результатами розгляду обвинувального акту щодо вчинення кримінального проступку не пізніше дня, наступного за днем його ухвалення, надіслати учасникам судового провадження.

Суддя ОСОБА_1