Справа № 541/474/24
Провадження № 1-кс/541/154/2024
У Х В А Л А

12 лютого 2024 рокум.Миргород

Слідчий суддя Миргородського міськрайонного суду Полтавської області ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

слідчого ОСОБА_4 ,

підозрюваного ОСОБА_5 ,

захисника підозрюваного ОСОБА_6 ,

розглянувши клопотання слідчого СВ Миргородського РВП ГУНП в Полтавській області ОСОБА_4 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою по кримінальному провадженню за №0000153 від 09 лютого 2024 року відносно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця смт. Троїцьке Троїцького району Луганської області, який не працює, утриманців не має, не одружений, постійного місця проживання не має, раніше судимий 28 березня 2019 року вироком Старобільського районного суду Луганської області за ч. 1 ст. 121 КК України до 5 років позбавлення волі, звільнений 28 липня 2023 року по відбуттю строку покарання,

підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України,

встановив:

12 лютого 2024 року до Миргородського міськрайонного суду Полтавської області надійшло клопотання слідчого СВ Миргородського РВП ГУНП в Полтавській області ОСОБА_4 , погоджене прокурором Миргородської окружної прокуратури Полтавської області ОСОБА_3 , про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою до підозрюваного ОСОБА_5 .

З клопотання та наданих матеріалів кримінального провадження вбачається наступне.

09 лютого 2024 року о 20 год 40 хв. ОСОБА_5 , перебуваючи поблизу залізничної станції «Кибинці», маючи намір та бажання на таємне викрадення чужого мийна, прибув до огородженої території домоволодіння, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 . ОСОБА_5 , усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно-небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, переслідуючи мету незаконного збагачення, діючи в умовах воєнного стану, що введений у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України Указом Президента України від 24 лютого 2022 року № 64/2022 та продовжений по теперішній час, зайшов на огороджену територію домоволодіння за вказаною адресою та шляхом механічного пошкодження вхідних дверей проник всередину житлового будинку, де викрав: мобільний телефон (смартфон) «Samsung Galaxy A51» вартістю 3200 грн; мобільний телефон (смартфон) «Samsung J1» вартістю 480 грн; пляшку вина «Таємна вечеря» об`ємом 0,7 л вартістю 80 грн; пляшку горілки «Nemiroff» 0,25 л вартістю 35 грн; пластикову чашку вартістю 70 грн; цукор в гранулах діабетичний «Best Zum Siissen» вартістю 80 грн, належні ОСОБА_7 , які обернув на свою користь.

Після цього ОСОБА_5 покинув місце події, а викраденим розпорядився на власний розсуд, тим самим повністю довів свій злочинний умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна, до кінця, чим завдав потерпілій ОСОБА_7 матеріальну шкоду на встановлену суму 3990 грн.

09 лютого 2024 року відомості по даному факту внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000153 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України.

10 лютого 2024 року ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчинені вказаного кримінального правопорушення.

Вина ОСОБА_5 у вчиненні злочину підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами: протоколом допиту потерпілої ОСОБА_7 від 10 лютого 2024 року; протоколами огляду місця події від 09-10 лютого 2024 року; протоколами огляду місця події від 10 лютого 2024 року; протоколами допиту свідків ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 від 10 лютого 2024 року; протоколом затримання особи ( ОСОБА_5 ), підозрюваної у вчиненні злочину, від 10 лютого 2024 року.

Метою застосування запобіжного заходу слідчим зазначено наявність ризиків, передбачених п.п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме підозрюваний може переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду, незаконно впливати на свідків, потерпілу у цьому кримінальному провадженні, вчинити інше кримінальне правопорушення.

У зв`язку з тим, що ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, може ухилитися від виконання процесуальних обов`язків, а також враховуючи, що застосування відносно нього жодного з більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України, виключається можливість обрання відносно підозрюваного іншого запобіжного заходу, ніж тримання під вартою.

Під час судового розгляду прокурор та слідчий підтримали клопотання з викладених в ньому підстав.

Підозрюваний ОСОБА_5 просив обрати йому запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, пояснив, що співпрацює зі слідством, проживає зі своєю тіткою в її будинку в м. Харкові, зазначив, що умови домашнього арешту буде виконувати в повному обсязі.

Захисник ОСОБА_6 зазначив наступне. ОСОБА_5 фактично проживає зі своєю тіткою за адресою : АДРЕСА_2 ,розкаявся у вчиненому, має намір виправитися. З цих підстав захисник просив обрати підозрюваному запобіжний захід у вигляді домашнього арешту або особистого зобов`язання. Докази на підтвердження того, що ОСОБА_5 має намір вчиняти вплив на свідків, потерпілу, у слідства відсутні.

Вислухавши думку прокурора, слідчого, пояснення підозрюваного, його захисника, перевіривши додані до клопотання матеріали, слідчий суддя приходить до висновку про необхідність задоволення клопотання з наступних підстав.

Витяг з ЄРДР № 0000153 свідчить про те, що 09 лютого 2024 року відносно ОСОБА_5 були внесені відомості про вчинення кримінального правопорушення з правовою кваліфікацією за ч. 4 ст. 185 КК України.

Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання під вартою має оцінюватись в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Тримання особи під вартою завжди може бути виправдано за наявності ознак того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які, незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважають інтереси забезпечення поваги до особистої свободи. При розгляді питання про доцільність тримання особи під вартою судовий орган повинен брати до уваги фактори, які можуть мати відношення до справи: характер (обставини) і тяжкість злочину; обґрунтованість доказів того, що саме ця особа вчинила злочин; покарання, яке, можливо, буде призначено в результаті засудження; характер, минуле, особисті та соціальні обставини життя особи, його зв`язки з суспільством.

Відповідно до вимог п. 175 рішення Європейського суду з прав людини від 21 травня 2011 року у справі «Нечипорук і Йонкало проти України» термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення (рішення у справі «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» від 30 серпня 1990 року, п. 32, Series А, № 182).

При цьому, обґрунтована підозра вимагає тільки наявності певних об`єктивних відомостей, які дають підстави для переконання в тому, що особа вірогідно вчинила злочин. За визначенням Європейського суду, «у п-п. «с» п. 1 ст. 5 йдеться про розумну підозру, а не про щиру або сумлінну (bona fide) підозру».

10 лютого 2024 року о 01 год 17 хв за підозрою у вчиненні вказаного вище кримінального правопорушення ОСОБА_5 затримано на підставі та в порядку ст. 208 КПК України. В подальшому затриманому за підозрою у вчиненні злочину в присутності його захисника повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України.

Відповідно до ч. 1 ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання ризикам, передбачених цією статтею.

При вирішенні питання про застосування запобіжного заходу відповідно до положень ст. 178 КПК України, крім наявності ризиків, зазначених у ст. 177 цього Кодексу, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, зазначені у вказаній статті.

Як вбачається з клопотання, ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, що відповідно до ст. 12 КК України належить до категорії тяжких злочинів.

Будучи раніше судимим, ОСОБА_5 на шлях виправлення не став, скоїв новий тяжкий корисливий злочин, майна на території Миргородського району не має, не працює, постійного місця проживання не має, розуміючи тяжкість покарання до 8 років позбавлення волі, яке йому загрожує, з урахуванням конкретних обставин вчиненого злочину та їх наслідків, останній може переховуватись від суду, що свідчить про наявність ризику, передбаченого п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Ризик впливу на учасників кримінального провадження, передбачений п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України, підтверджується тим, що підозрюваний матиме можливість незаконно впливати на свідків, потерпілу, частина з котрих є особами жіночої статі, які проживають на території Миргородського району, допитаних в кримінальному провадженні, що може призвести до зміни ними показань або відмови від надання пояснення, а також впливу на осіб, які ще не допитані, але володіють інформацією, що підлягає доказуванню під час досудового розслідування.

Ризик вчинити інше кримінальне правопорушення, передбачений п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, підтверджується тим, що ОСОБА_5 є раніше судимим за умисне заподіяння тяжкого тілесного ушкодження, нещодавно звільнився з місць позбавлення волі, обґрунтовано підозрюється у скоєнні тяжкого злочину проти власності, поєднаного із проникненням у житло, місце скоєння кримінального правопорушення покинув одразу після цього, постійного джерела доходів не має, маючи при цьому задовільний стан здоров`я, що і в подальшому спонукатиме його до вчинення злочинів корисливої або корисливо-насильницької спрямованості.

Таким чином, наявна обґрунтована підозра відносно ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, наявність ризиків, зазначених у ст. 177 КПК України, високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів, а також мета забезпечення належної поведінки підозрюваного свідчать про неможливість запобігання існуючим ризикам шляхом застосування більш м`яких запобіжних заходів. Вищезазначене підтверджується доказами, доданими до клопотання.

Згідно з ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не може запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу.

При вирішенні питання щодо обрання запобіжного заходу слідчий суддя враховує, що у практиці ЄСПЛ визначено, що існування обґрунтованої підозри щодо вчинення особою тяжкого злочину на початковому етапі розслідування виправдовує тримання під вартою.

Підстав, що перешкоджають обранню запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, передбачених ч. 2 ст. 183 КПК України, слідчий суддя не вбачає.

Оцінивши зазначені обставини в їх сукупності, слідчий суддя приходить до висновку, що з метою забезпечення належної процесуальної поведінки підозрюваного в подальшому належить утримувати під вартою. Таке рішення не суперечить вимогам ст. 5 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, оскільки по кримінальному провадженню існують реальні ознаки справжнього суспільного інтересу, який не зважаючи на презумпцію невинуватості, переважає принцип поваги до особистої свободи.

Згідно з вимогами ч. 3 ст. 183 КПК України слідчий суддя визначає розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним обов`язків, передбачених КПК України, у кримінальному провадженні, який передбачено п. 2 ч. 5 ст. 182 КПК України, в межах 20 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 60 560 грн.

Керуючись ст. ст. 2, 7, 94, 176-178, 183, 193, 194, 196, 198, 205 КПК України, слідчий суддя,

постановив:

Клопотання слідчого СВ Миргородського РВП ГУНП в Полтавській області ОСОБА_4 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою підозрюваному ОСОБА_5 задовольнити.

Застосувати до ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою терміном на 60 (шістдесят) днів з 01 години 17 хвилин 10 лютого 2024 року до 01 години 17 хвилин 09 квітня 2024 року.

Визначити підозрюваному ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , заставу в розмірі 20 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 60 560 (шістдесят тисяч п`ятсот шістдесят) гривень 00 копійок, у національній грошовій одиниці, яка може бути внесена як самим підозрюваним, так і іншою фізичною або юридичною особою (заставодавцем) на депозитний рахунок UA0015950 в ДКСУ м. Київ код ЗКПО 26304855, МФО 820172, отримувач ТУ ДСА України в Полтавській області.

Підозрюваний або заставодавець мають право у будь-який момент внести заставу у розмірі, визначеному в ухвалі про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою протягом строку дії ухвали.

У разі внесення застави зобов`язати підозрюваного ОСОБА_5 після звільнення з-під варти прибувати за кожною вимогою до слідчого або суду протягом строку дії запобіжного заходу у вигляді застави.

На підставі ч. 5 ст. 194 КПК України покласти на підозрюваного ОСОБА_5 , у разі внесення застави, наступні обов`язки:

- прибувати до слідчого із встановленою ним періодичністю;

- не відлучатися з населеного пункту, в якому він проживає без дозволу слідчого, прокурора, суду;

- повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання;

- утримуватися від спілкування зі свідками, потерпілим у кримінальному провадженні.

Роз`яснити підозрюваному, що у разі внесення застави у визначеному у даній ухвалі розмірі, оригінал документу з відміткою банку, який підтверджує внесення застави на депозитний рахунок ТУ ДСАУ в Полтавській області, має бути наданий уповноваженій службовій особі Полтавської установи виконання покарань № 23.

Після отримання та перевірки документа, що підтверджує внесення застави, уповноважена службова особа Полтавської установи виконання покарань № 23 негайно має здійснити розпорядження про звільнення ОСОБА_5 з-під варти та повідомити усно і письмово слідчого СВ Миргородського РВП ГУНП в Полтавській області ОСОБА_4 .

З моменту звільнення з-під варти у зв`язку з внесенням застави підозрюваний вважається таким, до якого застосовано запобіжний захід у вигляді застави.

У разі невиконання обов`язків заставодавцем, а також якщо підозрюваний, будучи належним чином повідомлений, не з`явиться за викликом до слідчого, прокурора, слідчого судді, суду без поважних причин чи не повідомить про причини своєї неявки, або якщо порушить інші покладені на нього при застосуванні застави обов`язки, застава звертається в дохід держави.

Копію цієї ухвали для відома вручити прокурору, підозрюваному та слідчому органу досудового розслідування, яким ініційовано розгляд відповідного клопотання.

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена шляхом подання апеляційної скарги до Полтавського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення, однак відповідно до положень ст. 205 КПК України ця ухвала підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Слідчий суддяОСОБА_1