Єдиний унікальний номер 349/924/19
Номер провадження 1-кп/341/12/24
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 березня 2024 року місто Галич

Галицький районний суд Івано-Франківської області в складі:

головуючого-судді ОСОБА_1

секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження, внесене 28 серпня 2017 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000236, за обвинуваченням ОСОБА_3 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 286 КК України,

з участю учасників судового провадження:

обвинуваченого ОСОБА_3 ,

його захисника адвоката ОСОБА_4 ,

прокурора ОСОБА_5 ,

представника потерпілого адвоката ОСОБА_6 ,

в межах розгляду клопотання захисника про визнання доказів недопустимими, -

в с т а н о в и в:

Галицьким районним судом Івано-Франківської області здійснюється судовий розгляд кримінального провадження, внесеного 28 серпня 2017 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000236 за обвинуваченням ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 286 КК України.

Захисником заявлено клопотання про визнання доказу недопустимим, а саме протоколу огляду місця події від 28 серпня 2017 року.

В обґрунтування клопотання послався на те, що надані стороною обвинувачення вищезазначений доказ є недопустимими, оскільки отриманий з порушенням встановленого процесуального порядку та дотримання порядку фіксації слідчих дій, а саме:

-враховуючи час огляду місця події, зазначений в протоколі, поняті, які теж зазначені в протоколі до участі у огляді не залучались;

-зміст протоколу та додані фототаблиці до такого з написами-роз`ясненнями є взаємосуперечливими - не відповідають один одному.

Тому вважає, що огляд місця події проведено та складено протокол з порушенням вимог статті 237 КПК України, оскільки порушено встановлений законом процесуальний порядок отримання доказів події.

Обвинувачений підтримав клопотання захисника.

Прокурор, представник потерпілого в судовому засіданні проти заявленого клопотання заперечили, з тих підстав, що будь-якої очевидної недопустимості доказів стороною захисту не зазначено, і що питання щодо допустимості вказаних доказів повинно вирішуватись судом в нарадчій кімнаті під час ухвалення судового рішення.

Суд вислухавши думку учасників судового провадження, дослідивши наявні матеріали справи приходить до таких висновків.

Статтею 86 КПК України передбачено, що доказ визнається допустимим, якщо він отриманий у порядку, встановленому цим Кодексом.

Недопустимий доказ не може бути використаний при прийнятті процесуальних рішень, на нього не може посилатися суд при ухваленні судового рішення.

Статтею 87 КПК України передбачено, що недопустимими є докази, отримані внаслідок істотного порушення прав та свобод людини, гарантованих Конституцією та законами України, міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, а також будь-які інші докази, здобуті завдяки інформації, отриманій внаслідок істотного порушення прав та свобод людини.

Суд зобов`язаний визнати істотними порушеннями прав людини і основоположних свобод, зокрема, такі діяння:

1) здійснення процесуальних дій, які потребують попереднього дозволу суду, без такого дозволу або з порушенням його суттєвих умов;

2) отримання доказів внаслідок катування, жорстокого, нелюдського або такого, що принижує гідність особи, поводження або погрози застосування такого поводження;

3) порушення права особи на захист;

4) отримання показань чи пояснень від особи, яка не була повідомлена про своє право відмовитися від давання показань та не відповідати на запитання, або їх отримання з порушенням цього права;

5) порушення права на перехресний допит;

Недопустимими є також докази, що були отримані:

1) з показань свідка, який надалі був визнаний підозрюваним чи обвинуваченим у цьому кримінальному провадженні;

2) після початку кримінального провадження шляхом реалізації органами досудового розслідування чи прокуратури своїх повноважень, не передбачених цим Кодексом, для забезпечення досудового розслідування кримінальних правопорушень;

3) під час виконання ухвали про дозвіл на обшук житла чи іншого володіння особи у зв`язку з недопущенням адвоката до цієї слідчої (розшукової) дії. Факт недопущення до участі в обшуку адвокат зобов`язаний довести в суді під час судового провадження;

4) під час виконання ухвали про дозвіл на обшук житла чи іншого володіння особи, якщо така ухвала винесена слідчим суддею без проведення повної технічної фіксації засідання.

Докази, передбачені цією статтею, повинні визнаватися судом недопустимими під час будь-якого судового розгляду, крім розгляду, якщо вирішується питання про відповідальність за вчинення зазначеного істотного порушення прав та свобод людини, внаслідок якого такі відомості були отримані.

Відповідно до статті 89 КПК України - суд вирішує питання допустимості доказів під час їх оцінки в нарадчій кімнаті під час ухвалення судового рішення.

У разі встановлення очевидної недопустимості доказу під час судового розгляду суд визнає цей доказ недопустимим, що тягне за собою неможливість дослідження такого доказу або припинення його дослідження в судовому засіданні, якщо таке дослідження було розпочате.

Ознайомившись з викладеними в клопотанні доводами сторони захисту, щодо очевидної недопустимості доказів, суд вважає, що викладені стороною захисту підстави для визнання недопустимості доказів не свідчать про наявність очевидної недопустимості, з підстав визначених статтею 87 КПК України.

Тому, на думку суду доводи викладені стороною захисту в клопотанні можуть свідчити про недопустимість вказаних доказів, однак дані доводи повинні бути предметом обговорення і вирішення в нарадчій кімнаті під час ухвалення судового рішення.

У зв`язку з чим суд вважає, що в задоволені клопотання сторони захисту слід відмовити.

Враховуючи викладене та керуючись статтями 86, 87, 89 КПК України, суд

П О С Т А Н О В И В:

В задоволені клопотання захисника - адвоката ОСОБА_7 , про визнання доказу недопустимим, а саме протоколу огляду місця події від 28 серпня 2017 року крізь призму його очевидної недопустимості

- відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

СуддяОСОБА_8