У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 березня 2024 року м. Миколаїв

Миколаївський апеляційний суд в складі колегії суддів:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3

за участю секретаря ОСОБА_4

учасників судового провадження:

прокурора ОСОБА_5

підозрюваного ОСОБА_6

захисників ОСОБА_7 , ОСОБА_8

розглянув у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу захисника ОСОБА_7 на ухвалу слідчого судді Корабельного районного суду м. Миколаєва від 13 лютого 2024 року щодо

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Миколаївське Вітовського району Миколаївської області, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , не судимого,

-підозрюваного за ч. 2 ст. 15 п. 1 ч. 2 ст. 115 КК України.

Короткий зміст судового рішення суду першої інстанції.

Ухвалою слідчого судді Корабельного районного суду м. Миколаєва від 13 лютого 2024 року застосовано до підозрюваного ОСОБА_6 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою до 10.04.2024 включно.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги.

Захисник ОСОБА_7 просить ухвалу слідчого судді скасувати та постановити нову ухвалу, якою застосувати щодо підозрюваного ОСОБА_6 запобіжний захід у вигляді домашнього арешту.

Узагальнені доводи особи, яка подала апеляційну скаргу.

Захисник зазначив, що в матеріалах справи відсутні докази, які б свідчили про те, що більш м`який запобіжний захід не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України.

На думку апелянта, слідчий суддя не достатньо врахував особу підозрюваного ОСОБА_9 , який раніше не притягувався до кримінальної чи адміністративної відповідальності, має на утриманні двох неповнолітніх дітей, має постійне місце проживання, працює неофіційно, на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває, характеризується позитивно.

Також захисник оспорює обґрунтованість підозри.

Зазначив, що враховуючи той факт, що підозрюваний після вчинення кримінального правопорушення не переховувався, зізнається у вчиненому, до нього можливо застосувати більш м`який запобіжний захід у вигляді домашнього арешту.

Встановлені слідчим суддею обставини.

Слідчим відділом ВП №3 МРУП ГУНП в Миколаївській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 11.02.2024 за № 0000127, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15 п. 1 ч. 2 ст. 115 КК України.

11.02.2024 у вказаному кримінальному провадженні ОСОБА_6 затримано в порядку ст. 208 КПК України та повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15 п. 1 ч. 2 ст. 115 КК України.

Слідчий звернувся до суду із клопотанням про обрання підозрюваному ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, вказавши в обґрунтування клопотання, що наявні ризики, передбачені п. п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме те, що підозрюваний може переховуватися від органів досудового розслідування та суду; незаконно впливати на потерпілих та свідків у кримінальному провадженні; вчинити інше кримінальне правопорушення.

Задовольняючи клопотання слідчого про застосування запобіжного заходу ОСОБА_6 у вигляді тримання під вартою, слідчий суддя зазначив, що підозра у вчиненні кримінального правопорушення є обґрунтованою та підтверджується доданими до клопотання матеріалами, а саме: витягом з ЄРДР від 11.02.2024; рапортом від 11.02.2024; протоколами про прийняття заяв про вчинене кримінальне правопорушення ОСОБА_10 та ОСОБА_11 від 11.02.2024; протоколом огляду місця події від 11.02.2024; актом перевірки об`єкта на наявність вибухових матеріалів; протоколами допиту свідків ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , ОСОБА_17 , ОСОБА_18 , ОСОБА_19 ; протоколами допиту потерпілих ОСОБА_11 та ОСОБА_10 ; виписками КНП ММР «Міська лікарня №5»; протоколами пред`явлення особи для впізнання за фотознімками за участю потерпілих та свідка ОСОБА_13 ; протоколами огляду предметів від 11.02.2024; протоколом затримання та допиту підозрюваного ОСОБА_6 .

Враховуючи обставини кримінального провадження та особу підозрюваного, слідчий суддя дійшов висновку про доведення прокурором обставин, які свідчать про те, що існують заявлені ризики, передбачені п.п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Слідчий суддя вважав, що жоден з більш м`яких запобіжних заходів, ніж тримання під вартою, на даному етапі досудового розслідування не зможе запобігти встановленим ризикам.

Керуючись положеннями ч. 4 ст. 183 КПК України, слідчий суддя дійшов висновку про відсутність підстав для визначення розміру застави, оскільки ОСОБА_6 підозрюється у вчиненні злочину із застосуванням насильства та такого, що спрямований на позбавлення життя двох людей.

Позиції учасників судового провадження.

Захисники ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , підозрюваний ОСОБА_6 підтримали апеляційну скаргу, просили її задовольнити.

Прокурор ОСОБА_5 заперечував проти задоволення апеляційної скарги, просив залишити ухвалу слідчого судді без змін.

Встановлені судом апеляційної інстанції обставини. Мотиви, з яких суд апеляційної інстанції виходив при постановленні ухвали, і положення закону, яким він керувався.

Заслухавши доповідь судді, пояснення учасників судового провадження, вивчивши матеріали судового провадження та обговоривши викладені в апеляційній скарзі доводи, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Згідно ч. 2 ст. 177 КПК України, підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.

Під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд, відповідно до вимог ч. 1 ст. 194 КПК України, зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам зазначеним у клопотанні.

При розгляді зазначеного кримінального провадження, у відповідності до ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», колегія суддів застосовує Конвенцію «Про захист прав людини і основоположних свобод» та практику Європейського суду з прав людини, як джерело права.

Пунктом «с» частини першої статті 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод встановлено, що кожен має право на свободу та особисту недоторканність. Нікого не може бути позбавлено свободи, крім таких випадків і відповідно до процедури, встановленої законом: законний арешт або затримання особи, здійснене з метою допровадження її до компетентного судового органу за наявності обґрунтованої підозри у вчиненні нею правопорушення або якщо обґрунтовано вважається необхідним запобігти вчиненню нею правопорушення чи її втечі після його вчинення.

Зокрема, у п. 126 рішення Європейського суду з прав людини у справі "Кавала проти Туреччини" (заява №28749/18), Суд зазначив, що особа може бути затримана відповідно до п. 1 (с) ст. 5 Конвенції лише в рамках кримінального провадження з метою допровадження її до компетентного судового органу за наявності обґрунтованої підозри у вчиненні нею правопорушення. Для того, щоб арешт за обґрунтованою підозрою був виправданий не потрібно, щоб поліція отримала достатньо доказів для пред`явлення обвинувачення або для арешту, або під час перебування заявника під вартою.

Під час апеляційного розгляду встановлено, що рішення слідчим суддею прийнято з дотриманням зазначених вимог закону, а висновки слідчого судді щодо обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою підозрюваному є правильними та такими, що узгоджуються з позицією, висловленою ЄСПЛ у вищезазначених рішеннях.

Обґрунтованість підозри ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15 п. 1 ч. 2 ст. 115 КК України, на даному етапі досудового розслідування підтверджується долученими до клопотання матеріалами, на які послався слідчий суддя в обґрунтування оскаржуваного рішення.

На думку колегії суддів, ці дані здатні переконати об`єктивного спостерігача у тому, що ОСОБА_6 міг вчинити кримінальне правопорушення, а отже, підтверджують наявність обґрунтованої підозри.

Всупереч доводам апелянта, встановлено, що під час апеляційного розгляду знайшла своє підтвердження та обставина, що заявлені ризики, які виправдовують тримання підозрюваного під вартою, мають місце.

У клопотанні слідчий зазначив, як ризики задля запобігання яких необхідне застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою те, що ОСОБА_6 може переховуватися від органів досудового розслідування та суду, незаконно впливати на потерпілих і свідків у цьому ж кримінальному провадженні та вчинити інше кримінальне правопорушення.

Суд погоджується з обґрунтуванням, наведеним слідчим суддею, щодо наявності цих ризиків, оскільки слідчий суддя навів з цього приводу достатньо мотивів.

Слідчий суддя дійшов правильного висновку, що підозрюваний ОСОБА_6 може переховуватися від органів досудового розслідування та суду, оскільки в разі доведеності його вини судом можливе призначення покарання за ч. 2 ст. 15 п. 1 ч. 2 ст. 115 КК України у виді довічного позбавлення волі. Суворість передбаченого законом покарання є суттєвим елементом при оцінюванні вказаного ризику. Окрім того, на наявність цього ризику вказує та обставина, що колишня дружина обвинуваченого на даний час мешкає на тимчасово окупованій території України в Автономній Республіці Крим разом з їх спільною донькою.

Окрім того, ОСОБА_6 може незаконно впливати на потерпілих та свідків у цьому кримінальному провадженні, що перешкодить повному, всебічному та неупередженому дослідженню обставин у кримінальному провадженні. Підставою вважати зазначений ризик реальним є те, що підозрюваний може незаконно впливати на потерпілих та свідків з метою зміни показань на його користь, а також обізнаний про їх місцезнаходження.

Також є обґрунтованим ризик можливого вчинення підозрюваним іншого кримінального правопорушення, оскільки він немає постійного джерела доходу та за місцем мешкання характеризується посередньо.

Враховуючи вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним кримінального правопорушення, тяжкості покарання, що загрожує підозрюваному у разі визнання винуватим, дані про особу ОСОБА_6 , який підозрюється у вчиненні особливо тяжкого злочину, передбаченого ч. 2 ст. 15 п. 1 ч. 2 ст. 115 КК України, слідчий суддя дійшов правильного висновку, що до підозрюваного ОСОБА_6 слід застосувати запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Жоден з більш м`яких запобіжних заходів, ніж тримання під вартою на даному етапі досудового розслідування не зможе запобігти встановленим ризикам. Обставин, передбачених ч. 2 ст. 183 КПК України, що виключають можливість застосування щодо підозрюваного ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, під час апеляційного розгляду скарги не встановлено.

Слідчий суддя, належним чином вмотивувавши рішення, з огляду на вимоги п. 1 ч. 4 ст. 183 КПК України, обгрунтовано не визначив розмір застави, оскільки ОСОБА_6 обвинувачується у вчиненні злочину із застосуванням насильства та такого, що спрямований на позбавлення життя двох людей.

З огляду на наведене, апеляційна скарга задоволенню не підлягає.

Керуючись ст.ст. 404, 405, 407, 422, 532 КПК України,

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_7 залишити без задоволення, а ухвалу слідчого судді Корабельного районного суду м. Миколаєва від 13 лютого 2024 року щодо ОСОБА_6 - без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та не підлягає оскарженню в касаційному порядку.

Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_20