Справа №705/1935/24
1-кп/705/894/24 УХВАЛА
18 квітня 2024 року м.Умань
Уманський міськрайонний суд Черкаської області у складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,
прокурора ОСОБА_3 (у режимі відеоконференції),
обвинувачених ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 (у режимі відеоконференції),
обвинувачених ОСОБА_9 , ОСОБА_10 ,
захисника ОСОБА_11 ,
захисників ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 (у режимі відеоконференції),
У провадженні Уманського міськрайонного суду Черкаської області перебуває кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_9 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 307 КК України, та ОСОБА_10 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2, ч. 3 ст. 307 КК України
23.10.2023 на підставі ухвали слідчого судді Придніпровського районного суду м. Черкаси ОСОБА_7 обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, який було неодноразово продовжено, останній раз ухвалою слідчого судді Придніпровського районного суду м. Черкаси від 13..03.2024 у межах строку досудового розслідування, а саме до 19.04.2024 включно.
Оскільки строк тримання під вартою обвинуваченої ОСОБА_7 закінчується 19.04.2024, прокурор Черкаської обласної прокуратури ОСОБА_3 подала клопотання про продовження обвинуваченій ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, посилаючись на наявність ризиків, передбачених п.п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України.
У підготовчому судовому засіданні прокурор ОСОБА_3 підтримала клопотання про продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою ОСОБА_7 строком на 60 діб та просила залишити без змін раніше визначену заставу в розмірі 80 прожиткових мінімумів для працездатних осіб. Зазначила, що причетність ОСОБА_7 до вчинення інкримінованих їй особливо тяжких злочинів повністю підтверджується зібраними в кримінальному провадженні доказами. Також вказала, що ризики, які стали підставою для застосування вказаного запобіжного заходу під час досудового розслідування, не зменшилися та продовжують існувати, а саме, що обвинувачена може здійснити дії, передбачені п.п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України: переховуватись від суду, оскільки не має ні власного житла, ні постійного місця проживання; незаконно впливати на свідка у кримінальному провадженні, який і є засекреченою особою, проте відомий обвинуваченим; вчинити інші кримінальні правопорушення, в тому числі пов`язані з незаконним обігом наркотичних засобів та психотропних речовин. Крім того, до неї раніше застосовувалась застава. З огляду на наведене сторона обвинувачення приходить до висновку, що жоден із м`якіших запобіжних заходів не здатен забезпечити виконання ОСОБА_7 покладених на неї обов`язків.
Обвинувачена ОСОБА_7 у підготовчому засіданні просила суд відмовити у задоволенні клопотання прокурора. Вказала, що ризики, зазначені прокурором, відсутні та нічим не підтверджені. Місце проживання у неї є. За іншими кримінальними провадженнями вона вже відбула покарання. Свідка вона не знає та зацікавлена у прийнятті законного рішення. До цього вона не переховувалась, зобов`язується з`являтися за викликом та просила застосувати відносно неї запобіжний захід у вигляді домашнього арешту.
Захисник ОСОБА_12 у підготовчому судовому засіданні просив суд відмовити в задоволенні клопотання прокурора. Вказав, що ризики, зазначені у клопотанні, не обґрунтовані, не доведені прокурором та є лише припущенням. Просив застосувати відносно ОСОБА_7 домашній арешт.
Суд, вислухавши клопотання прокурора про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно обвинуваченої ОСОБА_7 , думку захисника та інших учасників підготовчого судового засідання з приводу клопотання прокурора, дійшов такого висновку.
Згідно з ч.ч. 1 3 ст. 331 КПК України під час судового розгляду суд за клопотанням сторони обвинувачення або захисту має право своєю ухвалою змінити, скасувати, обрати або продовжити запобіжний захід щодо обвинуваченого. Вирішення питання судом щодо запобіжного заходу відбувається в порядку, передбаченому главою 18 цього Кодексу . За наявності клопотань суд під час судового розгляду зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження запобіжного заходу до закінчення двомісячного строку з дня його застосування.
Відповідно до ч. 3 ст. 199 КПК України при продовженні строку тримання під вартою суд повинен врахувати наявність обставин, які свідчать про те, що заявлений ризик не зменшився або з`явилися нові ризики, які виправдовують тримання особи під вартою, а також наявність обставин, які перешкоджають завершенню судового розгляду справи до закінчення дії попередньої ухвали про тримання під вартою.
Судом встановлено, що 23.10.2023 на підставі ухвали слідчого судді Придніпровського районного суду м. Черкаси ОСОБА_7 обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, який було неодноразово продовжено, останній раз ухвалою слідчого судді Придніпровського районного суду м. Черкаси від 13.03.2024 в межах строку досудового розслідування, а саме до 19.04.2024 включно.
До закінчення дії попередньої ухвали суду про тримання під вартою обвинуваченої судовий розгляд не може бути завершений з об`єктивних причин, оскільки 18.04.2024 проводиться лише підготовче судове засідання.
Суд вважає, що на даний час сторона обвинувачення належним чином обґрунтувала наявність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, які були враховані при застосуванні запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, а також наявність обставин, які вказують, що заявлені ризики не зменшились.
При цьому суд враховує, що ризик втечі має оцінюватись у контексті чинників, пов`язаних з характером особи, її моральністю, місцем проживання, родом занять, майновим станом, сімейними зв`язками та усіма видами зв`язку з країною, в якій така особа піддається кримінальному переслідування («Бекчиєв проти Молдови» §58). Серйозність покарання є ревалентною обставиною в оцінці ризику того, що обвинувачений може втекти («Ідалов проти Росії», «Гарицьки проти Польщі», «Храїді проти Німеччини», «Ілійков проти Болгарії»).
Надаючи оцінку можливості обвинуваченим переховуватися від суду або незаконно впливати на інших учасників провадження, суд бере до уваги, що існує певна ймовірність того, що останній з метою уникнення покарання, передбаченого за вчинення інкримінованих злочинів, може вдатися до відповідних дій.
Крім того, Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою має оцінюватись в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин.
При розгляді клопотання прокурора про продовження строку тримання обвинуваченої під вартою суд враховує, що не зменшились та продовжують існувати ризики, передбачені ст. 177 КПК України, наявність яких була встановлена при застосуванні щодо ОСОБА_7 запобіжного заходу у виді тримання під вартою. Зокрема, ризик переховування обвинуваченої від суду, оскільки можливе притягнення до кримінальної відповідальності та суворість покарання у виді позбавлення волі на строк від дев`яти до дванадцяти років з конфіскацією майна за скоєння кримінальних правопорушень, у вчиненні яких обвинувачується ОСОБА_7 , може бути розцінена нею більш небезпечним ніж переховування та втеча. Також з достатньою вірогідністю продовжує існувати ризик незаконного впливу на свідків та інших обвинувачених, з метою зміни ними показів на її користь, а також беручи до уваги, що жодні особи ще не допитані у судовому засіданні, та ризик вчинення інших кримінальних правопорушень.
Таким чином, при вирішенні питання доцільності продовження строку тримання під вартою ОСОБА_7 суд виходить не з принципу автоматичного продовження строку тримання під вартою, а з необхідності уникнення наявних ризиків.
У підготовчому судовому засіданні не встановлено даних про зменшення чи відсутність ризиків, а також про наявність достатніх стримуючих факторів для застосування до обвинуваченої більш м`якого запобіжного заходу, ніж тримання під вартою.
Тому суд доходить висновку про необхідність задоволення клопотання прокурора, оскільки застосування менш суворих запобіжних заходів, ніж тримання під вартою, не зможе належним чином запобігти наявним ризикам.
Також суд не вбачає підстав для зміни розміру застави, визначеної в ухвалі слідчого судді від 23.10.2023, в разі внесення якої обвинувачена підлягає звільненню з-під варти.
Відповідно, суд не вбачає підстав для задоволення клопотання обвинуваченої та її захисника про зміну запобіжного заходу, яке було заявлене ними у підготовчому судовому засіданні.
Керуючись ст. ст. 183, 199, 331 КПК України, суд
Клопотання прокурора задовольнити.
Продовжити строк тримання обвинуваченої ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , під вартою на 60 днів, який відраховувати з дня оголошення даної ухвали.
Дія ухвали про продовження строку запобіжного заходу закінчується 16 червня 2024 року.
Залишити ОСОБА_7 розмір застави вісімдесят розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що в грошовому виразі становить 214720 гривень, після внесення якої обвинувачена звільняється з-під варти, якщо в уповноваженої службової особи місця ув`язнення, під вартою в якому вона перебуває, відсутнє інше судове рішення, що набрало законної сили і прямо передбачає тримання цієї обвинуваченої під вартою. З моменту звільнення з-під варти у зв`язку з внесенням застави обвинувачена вважається такою, до якої застосовано запобіжний захід у вигляді застави.
У разі звільнення обвинуваченої ОСОБА_7 з-під варти у зв`язку з внесенням нею застави покласти на обвинувачену такі обов`язки:
- прибувати за кожною вимогою прокурора та суду;
- не відлучатись із м. Умань Черкаської області без дозволу прокурора та суду;
- повідомляти прокурора та суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи;
- утримуватися від спілкування із свідками, іншими обвинуваченими та будь-яким іншим із учасників у даному кримінальному провадженні, за винятком спілкування у передбаченому законодавством порядку з прокурором, судом та власним захисником та необхідності спілкування безпосередньо в ході судового розгляду.
Ухвала підлягає негайному виконанню і набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку обвинуваченою, її захисником, прокурором шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до Черкаського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня оголошення ухвали, а обвинуваченою протягом п`яти днів з моменту вручення їй копії ухвали.
Подання апеляційної скарги на ухвалу суду зупиняє набрання нею законної сили, але не зупиняє її виконання.
Копію ухвали вручити прокурору, обвинуваченій, захиснику до відома та направити начальнику ДУ «Черкаський слідчий ізолятор» для виконання.
Суддя ОСОБА_1