Справа № 354/506/24
Провадження № 1-кс/354/87/24
УХВАЛА

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

07 березня 2024 року м. Яремче

Слідчий суддя Яремчанського міського суду Івано-Франківської області ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2

розглянувши клопотання старшого слідчого СВ відділення поліції №1 (м.Яремче) Надвірнянського районного відділу поліції Головного управління Національної поліції в Івано-Франківській області, майора поліції ОСОБА_3 про арешт майна по кримінальному провадженню, внесеному 02.03.2024 до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000034, -

встановив:

До суду надійшло клопотання старшого слідчого СВ відділення поліції №1 (м.Яремче) Надвірнянського районного відділу поліції Головного управління Національної поліції в Івано-Франківській області, майора поліції ОСОБА_3 про арешт майна по кримінального провадження, внесеному 02.03.2024 до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000034, в якому просить клопотання задоволити і з метою збереження речового доказу у кримінальному провадженні №0000034 від 02.03.2023, застосувати захід забезпечення кримінального провадження - арешт майна та постановити ухвалу про накладення арешту на тимчасово вилучену 01.03.2024 під час проведення в с.Яблуниця Надвірнянського району Івано-Франківської області огляду місця події бувшу у вжитку стрічкову пилораму оранжевого кольору без реєстраційного номера та без будь-яких реєстраційних документів, що перебуває у користуванні громадянина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , шляхом заборони на користування, розпорядження і відчуження вказаної стрічкової пилорами, з подальшою передачею даної стрічкової пилорами для зберігання на території складів Карпатського національного природного парку чи Філії «Делятинське лісове господарство».

В обґрунтування клопотання зазначає, що з матеріалів кримінального провадження №0000034 вбачається наявність достатніх підстав вважати, що тимчасово вилучена 01.03.2024 під час проведення в с.Яблуниця Надвірнянського району огляду місця події бувша у вжитку стрічкова пилорама оранжевого кольору без реєстраційного номера та без будь-яких реєстраційних документів, що перебуває у користуванні громадянина ОСОБА_4 використовувалась, як знаряддя вчинення кримінального правопорушення, зберегла на собі його сліди і має суттєве значення для встановлення важливих обставин у даному кримінальному провадженні, а також те, що 02.03.2024 тимчасово вилучену стрічкову пилораму оранжевого кольору що перебуває у користуванні громадянина ОСОБА_4 визнано речовим доказом у цьому кримінальному провадженні, необхідно у встановленому законом порядку накласти на вказану бувшу у вжитку стрічкову пилораму оранжевого кольору без реєстраційного номера та без будь-яких реєстраційних документів, арешт з метою збереження її, як речового доказу.

В судове засідання старший слідчий СВ ОСОБА_3 надав заяву, в якій клопотання підтримав у повному обсязі.

В судовому засіданні ОСОБА_4 заперечив проти клопотання, просив залишити в його користуванні пилораму, оскільки вона є засобом його додаткового заробітку на утримання сім`ї.

Заслухавши пояснення учасників судового процесу, дослідивши матеріали кримінального провадження, слідчий суддя приходить до наступного висновку.

Судом встановлено, що слідчим відділенням відділення поліції №1 (м.Яремче) Надвірнянського районного відділу поліції Головного управління Національної поліції в Івано-Франківській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000034 від 02.03.2023, за ознаками злочину, передбаченого ч.3 ст.246 КК України.

В ході досудового розслідування у вказаному кримінальному провадженні встановлено, що 01.03.2024, в лісовому масиві Карпатського національного природного парку, що в адміністративних межах с.Яблуниця Надвірнянського району Івано-Франківської області, виявлено порубку дерев породи «ялина».

Цього ж дня під час проведення огляду місця події встановлено, що на ділянці вказаного лісового масиву в с.Яблуниця Надвірнянського району наявні 34 пні зрубаних дерев породи «ялина» різних діаметрів, а також на вказаній ділянці наявні 108 стовбурів дерев породи «ялина» довжиною по 5 і 6 метрів, різного діаметру, котрі під час огляду вилучені, як тимчасово вилучене майно. На вказаних стовбурах дерев відсутні спеціальні пластикові бирки легальності і походження цієї лісодеревини.

Окрім цього, на ділянці вказаного лісового масиву в с.Яблуниця Надвірнянського району, під час огляду виявлено бувшу у вжитку стрічкову пилораму оранжевого кольору без реєстраційного номера та без будь-яких реєстраційних документів, котра згідно пояснення громадянина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , знаходиться в його користуванні і яка 01.03.2024 вилучена під час проведення огляду місця події, як тимчасово вилучене майно.

Факт розпилювання лісодеревини на зазначеній вище території підтвердили у своїх поясненнях ОСОБА_4 , ОСОБА_5 та ОСОБА_6

02.03.2024 тимчасово вилучену стрічкову пилораму оранжевого кольору, що перебуває у користуванні громадянина ОСОБА_4 визнано речовим доказом у цьому кримінальному провадженні.

Відповідно до приписів ст. 26 КПК України сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та у спосіб, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до ч.ч.1,2 ст.170 КПК України: арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.

Арешт майна допускається з метою забезпечення:

1)збереження речових доказів;2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

За змістом ч.3 ст. 132 КПК України умовою застосування заходів забезпечення кримінального провадження є доведення слідчим чи прокурором що: існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для застосування заходів забезпечення кримінального провадження; потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, про який ідеться в клопотанні слідчого, прокурора; може бути виконане завдання, для виконання якого слідчий, прокурор звертається із клопотанням.

Європейський суд з прав людини через призму своїх рішень неодноразово акцентував увагу на тому, що володіння майном повинно бути законним (див. рішення у справі "Іатрідіс проти Греції" [ВП], заява N 31107/96, п. 58, ECHR 1999-II). Вимога щодо законності у розумінні Конвенції вимагає дотримання відповідних положень національного законодавства та відповідності принципові верховенства права, що включає свободу від свавілля (див. рішення у справі "Антріш проти Франції", від 22 вересня 1994 року, Series А N 296-А, п. 42, та "Кушоглу проти Болгарії", заява N 48191/99, пп. 49 - 62, від 10 травня 2007 року). Будь-яке втручання державного органу у право на мирне володіння майном повинно забезпечити "справедливий баланс" між загальним інтересом суспільства та вимогами захисту основоположних прав конкретної особи. Необхідність досягнення такого балансу відображена в цілому в структурі статті 1 Першого протоколу. Необхідного балансу не вдасться досягти, якщо на відповідну особу буде покладено індивідуальний та надмірний тягар (див., серед інших джерел, рішення від 23 вересня 1982 року у справі "Спорронг та Льонрот проти Швеції", пп. 69 і 73, Series A N 52). Іншими словами, має існувати обґрунтоване пропорційне співвідношення між засобами, які застосовуються, та метою, яку прагнуть досягти ( рішення від 21 лютого 1986 року у справі "Джеймс та інші проти Сполученого Королівства", n. 50, Series A N 98).

Отже, при застосуванні заходів забезпечення кримінального провадження слідчий суддя повинен діяти у відповідності до вимог КПК України та судовою процедурою гарантувати дотримання прав, свобод та законних інтересів осіб; умов, за яких жодна особа не була б піддана необґрунтованому процесуальному обмеженню.

Зокрема, при вирішенні питання про арешт майна для прийняття законного та обґрунтованого рішення, слідчий суддя, згідно вимог ст. 94, ст. 132, ст. 173 КПК України, повинен врахувати: існування обґрунтованої підозри щодо вчинення злочину та достатніх доказів, що вказують на вчинення злочину; правову підставу для арешту майна; можливий розмір шкоди, завданої злочином; наслідки арешту для третіх осіб, а також розумність і співмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження.

Частиною 4 статті 173 КПК України визначено, що у разі задоволення клопотання слідчий суддя, суд застосовує найменш обтяжливий спосіб арешту майна. Слідчий суддя, суд зобов`язаний застосувати такий спосіб арешту майна, який не призведе до зупинення або надмірного обмеження правомірної підприємницької діяльності особи, або інших наслідків, які суттєво позначаються на інтересах інших осіб.

Обираючи спосіб арешту майна, слідчий суддя виходить з того, що для досягнення мети, з якою застосовується арешт не є небхідним накладення на майно всіх заборон.

У відповідності до приписів ч.11 ст.170 КПК України заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна.

Враховуючи, що прокурором не доведено наявність підстав, що незастосування заборони користування вилученим майном призвиде до вказаних наслідків, слідчий суддя не вбачає підстав для задоволення клопотання в цій частині.

Статтею 169 КПК України та ч. 3 ст. 173 КПК України визначено, що відмова у задоволенні або часткове задоволення клопотання про арешт майна тягне за собою негайне повернення особі відповідно всього або частини тимчасово вилученого майна.

Виходячи з викладеного вище, керуючись приписами ст. 169, 170, 173, 175 КПК України

ухвалив:

Клопотання слідчого - задоволити частково.

Накласти арешт на майно, а саме на: тимчасово вилучену 01.03.2024 під час проведення в с. Яблуниця Надвірнянського району Івано-Франківської області огляду місця події бувшу у вжитку стрічкову пилораму оранжевого кольору без реєстраційного номера та без будь-яких реєстраційних документів, що перебуває у користуванні громадянина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , шляхом заборони розпорядження і відчуження вказаної стрічкової пилорами з передачею майна на відповідальне зберігання з правом користуватися ОСОБА_4 .

В решті клопотання відмовити.

Роз`яснити, що відповідно до ч.1 ст. 174 КПК України, що підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом.

Ухвала про арешт майна виконується негайно слідчим, прокурором.

Оскарження ухвали не зупиняє її дію.

На ухвалу може бути подана апеляційна скарга до Івано-Франківського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя: ОСОБА_1