БОЛГРАДСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Єдиний унікальний номер 497/520/24
Провадження № 1-кп/497/77/24
В И Р О К

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29.03.2024 року м.Болград

Болградський районний суд Одеської області у складі:

головуючого - судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря - ОСОБА_2 ,

прокурора - ОСОБА_3 ,

потерпілої - ОСОБА_4 ,

обвинуваченої - ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Болград обвинувальний акт в кримінальному провадженні № 0000710 від 02.12.2023 року відносно

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки смт. Макат Гур`євської області Республіки Казахстан, громадянки України, яка має повну середню освіту, не працює офіційно, не інваліда, вдови, має на утриманні двох малолітніх дітей, яка зареєстрована і фактично проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судима, особу якої встановлено на підставі паспорту громадянина України № НОМЕР_1 виданого органом 5129 від 03.10.2022 року,

яка обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст.118 КК України,

ВСТАНОВИВ:

02.12.2023 приблизно о 17:00 годині, більш точний час досудовим розслідуванням не встановлено, ОСОБА_6 перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, знаходячись у приміщені кухні власного домоволодіння по АДРЕСА_1 вступив у сварку з побутових причин зі своєю дружиною ОСОБА_5 , яка також перебувала у стані алкогольного сп`яніння, ігноруючи при цьому присутність двох малолітніх дітей ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Під час зазначеної події, ОСОБА_6 діючи у порушення вимог ст. 28 Конституції України, згідно якої кожен має право на повагу до його гідності, а також у порушення вимог Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству», діючи з мотивів особистих неприязних відносин до ОСОБА_5 , що виникли під час сварки, бажаючи помститись за її висловлювання, які він вважав образливими для себе, з умислом, спрямованим на спричинення тілесних ушкоджень, передбачаючи можливість настання суспільно-небезпечних наслідків у результаті своїх дій, та бажаючи їх досягнення, умисно наніс ОСОБА_5 численні (не менш трьох) удари кулаками по голові та тулубу.

Продовжуючи своє неправомірне посягання ОСОБА_6 схопив ОСОБА_5 рукою за волосся та потягнув її, спричиняючи фізичний біль. Крім цього, ОСОБА_6 у подальшому наніс ОСОБА_5 численні (не менш трьох) удари дерев`яною скалкою по тілу та ногам.

ОСОБА_5 вибігла на двір домоволодіння намагаючись сховатися від неправомірного посягання ОСОБА_6 , останній продовжував її переслідувати та знайденою на дворі дерев`яною палкою наніс ОСОБА_5 численні (не менш трьох) удари по рукам, після чого остання вихопила вказану палку та відкинула у бік.

Внаслідок неправомірних дій ОСОБА_6 , ОСОБА_5 спричинено фізичний біль та тілесні ушкодження у вигляді синця на лівій вушній раковині, множинних синців на верхніх та нижніх кінцівках та синця на тулубі, що по ступеню тяжкості відносяться до легких тілесних ушкоджень.

Далі ОСОБА_6 , тимчасово припинив застосування насильства відносно ОСОБА_5 та пішов до туалету, розташованого на території городу даного домоволодіння.

За зазначених обставин, ОСОБА_5 , припускаючи що ОСОБА_6 продовжить чинити відносно неї фізичне насильство, діючи з метою та мотивів негайного припинення посягання на її життя та здоров`я з боку ОСОБА_6 , перебуваючи в стані необхідної оборони від його неправомірних дій, але перевищивши її межі, не оцінивши небезпечність посягання, намагаючись захисти себе від протиправних дій ОСОБА_6 , які вона розцінила як посягання на їх життя та здоров`я, маючи при цьому можливість відвернути і припинити їх у інший спосіб, або уникнути вчинення противоправного суспільно- небезпечного посягання, взяла зі столу в кухні ніж господарсько-побутового призначення та утримуючи його в правій руці, послідкувала у напрямок туалету, біля якого перебував ОСОБА_6 ..

Далі ОСОБА_5 , перебуваючи біля вказаного туалету, продовжуючи свої неправомірні дії, діючи з перевищенням меж необхідної оборони, не вірно оцінила обстановку свого захисту, утримуючи у правій руці зазначений ніж, умисно нанесла один удар лезом ножа в область грудної клітки зліва ОСОБА_6 , спричинивши тим самим останньому тілесні ушкодження у вигляді: одного проникаючого колото-різаного поранення на грудній клітці зліва в проекції передньої пахвової лінії, проникаючого в ліву плевральну порожнину, рановий канал від рани направлений зліва направо декілька зверху вниз, з ушкодженням внутрішніх органів (наскрізне пошкодження м`язів межребер`я грудної клітини зліва, з крововиливом навколо, наскрізне пошкодження пристінної плеври, сліпе поранення лівої легені), що є небезпечними для життя та здоров`я та відносяться до тяжких тілесних ушкоджень, від яких на місці події настала смерть ОСОБА_6 .

Таким чином, органом досудового розслідування ОСОБА_5 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 118 КК України, за правовою кваліфікацією: умисне вбивство, вчинене при перевищенні меж необхідної оборони.

Допитана в судовому засіданні обвинувачена ОСОБА_5 , свою вину у вчиненні інкримінованого їй злочину, передбаченого ст.118 КК України, відповідно до висунутого обвинувачення визнала повністю, щиро розкаялася, беззаперечно підтвердила обставини кримінального провадження, не оспорювала такі обставини та надала суду наступні покази:

Обвинувачена пояснила, що 02.12.2023 року вона разом з чоловіком ОСОБА_6 допомагали сусідам пиляти дрова, після чого вони запросили їх на обід. Вона, обвинувачена пішла до дому до дітей, а чоловік залишився в будинку сусідів. Через деякий час прийшла сусідка і покликали її також. Вони усі разом сиділи у сусідів дома та обідали, де випивали вино. Потім вона знову пішла до дому, а чоловік залишився у сусідів. Через годину чоловік ОСОБА_9 прийшов до дому, де випив ще пляшку горілки, та почав чіплятися до неї, при цьому висказував слова образи. Вона, обвинувачена в той час чистила плиту (пічку), та попросила чоловіка вгамуватися, лягти відпочивати та нікого не чіпати, дати усім спокій. Однак, чоловік розлютився, схопив її за волосся та почав бити. Вона, ОСОБА_5 вибігла на кухню схватила в руки скалку та стала оборонятися, однак чоловік вирвав скалку та нею став бити обвинувачену. Вона, мала намір забігти до дітей, одягнути їх та піти з дому, однак не встигла та вибігла на вулицю оскільки чоловік наздоганяв її. На вулиці чоловік схопив дерев`яне поліно, яким продовжив наносити їй удари по тілу при цьому постійно кричав образливі та нецензурні слова, що було чутно усім сусідам. Вона вирвала з його рук поліно та відкинула його в бік. Потім чоловік пішов до вуличного туалету, а вона забігла в будинок, взяла на кухні ножа, та хотіла його залякати аби він вгамувався, і пішла до туалету. Коли чоловік ОСОБА_6 вийшов з туалету та повалився на неї вона завдала йому удару ножем.

Чоловік впав на землю, вона почала кричати, трясти його, дуже злякалася, дітям, які стояли за її спиною крикнула принести подушку та викликати швидку. Події, які відбувалися надалі вона майже не пам`ятає, була швидка, яка сказала, що чоловік мертвий, а на неї поліцейський одягнув кайданки.

Тим самим обвинувачена підтвердила час, місце та спосіб вчинення злочину, що відповідає обставинам, викладеним в обвинувальному акті.

На запитання прокурора, обвинувачена пояснила, що в сім`ї з чоловіком були постійні сварки, по 2-4 рази на тиждень, а інколи і кожного дня. Чоловік коли випивав, ставав агресивним, бив її, сварився нецензурною лайкою, ображав. Вона з дітьми тікала з дому, ховалися то на стадіоні, то біля річки, на городі у сусідів, на горищі, та чекали коли чоловік вгамується, а потім тихо поверталися до дому. Тричі збирала речі та з дітьми покидала будинок, жила у батьківському будинку, але потім вибачала його та заради дітей поверталася до чоловіка.

В тверезому стані чоловік був добрим, спокійним, працьовитим, разом прожили біля 15 років.

Їй відомо, що у чоловіка була перша дружина, яку він вбив та відбував покарання. Але, чоловік запевняв її, що то було не навмисно, і вона йому вірила.

Приводом були ревнощі, він злився на її будь-які затримки навіть в магазині, перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння не контролював свої дії та вчинки, був злим і агресивним.

Вона зверталася до поліції з заява на чоловіка, інколи вони примирялися, і вона намагалася вирівняти, згладити ситуацію.

Наразі діти проживають з нею, вона вживає заходи до офіційного працевлаштування, піклується про дітей, бажає їм кращої долі, має намір виховати та надати освіту.

Потерпіла ОСОБА_4 суду пояснила, що її син був найкращим для неї, як матері, дійсно вживав алкогольні напої, але і невістка також разом з ним випивала. Сварки були у них постійно, не всі вона навіть знає, так як діти приховували від неї та берегли її, аби не завдати шкоду здоров`ю. Коли невістка покидала будинок і її сина, вона вмовляли її примиритися та повернутися до дому. Просила строго не карати обвинувачену, не позбавляти її волі, надати можливість проживати з дітьми, піклуватися про них та виховувати. Діти втратили батька, а тому їм наразі дуже потрібна матір.

На підставі ч. 3 ст. 349 КПК України, за згодою учасників судового провадження (а.с.55, 56, 57), судом визнано недоцільним дослідження доказів по справі, стосовно тих обставин, які ніким не оспорюються. При цьому судом з`ясовано, що учасники судового провадження правильно розуміють зміст цих обставин, сумніву у добровільності та істинності їх позиції немає, а також їм зрозуміло, що вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини у апеляційному порядку.

З огляду на зазначене, суд вважає, що протиправні дії обвинуваченої ОСОБА_5 правильно кваліфіковані за ст.118 КК України, за кваліфікуючими ознаками: умисне вбивство, вчинене при перевищенні меж необхідної оборони.

При визначені виду та міри покарання обвинуваченій суд відповідно до ст. 65 КК України враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особистість винної, її вік та соціальне положення, характер, мотиви та обставини вчиненого кримінального правопорушення, а також обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Так, ОСОБА_5 з 10.04.2020 року перебувала в зареєстрованому шлюбі з ОСОБА_6 (а.с.587а), має постійне місце реєстрації та проживання за адресою: АДРЕСА_1 (а.с.61), за місцем проживання характеризується опосередковано (а.с.61), раніше до кримінальної відповідальності не притягувалася (а.с.58-59), має на утриманні двох малолітніх дітей (а.с.63), на «Д» обліку у лікарів нарколога і психіатра не перебуває (а.с.64-65), вживає заходи до офіційного працевлаштування, проходить стажування в магазині.

Обставини, які пом`якшують покарання відповідно до ст. 66 КК України є визнання вини, щире каяття у вчиненому, сприяння розкриттю кримінального правопорушення.

Обставин, які обтяжують покарання обвинуваченому в силу вимог ст. 67 КК України - вчинення кримінального правопорушення щодо подружжя, вчинення кримінального правопорушення у стані алкогольного сп`яніння.

При цьому суд приймає до увагу обставини, що характеризують загиблого ОСОБА_6 - чоловіка обвинуваченої (а.с.66): який характеризувався негативно (а.с.62,82), неодноразово притягувався до кримінальної відповідальності (а.с.67-69):

- постановою Жовтневого районного суду м.Харкова від 20.04.2007 року справа ;5-150/2007 ОСОБА_9 , засудженого 15.08.2003 року Бабушкінським районним судом м.Моски за ч.4 ст.111 КК РФ до 7 років позбавлення волі - вважати засудженим по ч.2 ст.121 КК України до 7 (семи) років позбавлення волі, строк відбування покарання рахувати з 05.05.2003 року (а.с.74);

- вироком Болградського районного суду Одеської області від 30.08.2011 року справа №1-156/11 ОСОБА_6 засуджено за вчинення кримінального правопорушення за ст.310 ч.1 КК України(а.с.73);

- так ухвалою Болградського районного суду Одеської області від 31.08.2020 року справа №497/938/20 за клопотанням потерпілої було звільнено від кримінальної відповідальності ОСОБА_6 в зв`язку з примиренням обвинуваченого з потерпілою (а.с.70-72).

03.09.2023 року обвинувачена ОСОБА_5 подавала заяву до Болградського РВП ГУНП в Одеській область з проханням застосувати заходи впливу до її чоловіка ОСОБА_6 , який застосував до неї насилля (а.с.79-81).

Згідно досудової доповіді Болградського районного сектору №1 Філії державної установи Центр пробації в Одеській області від 28.03.2024 року вбачається, що висновок ґрунтується на проведенні оцінки ризику вчинення повторного кримінального правопорушення, аналізі криміногенної ситуації, особистих характеристик та матеріалів справи. Загальний рівень скоєння повторного правопорушення оцінюється як середній. Ризик небезпеки для суспільства згідно матриці високий. Рівень ризику шкоди життю і здоров`ю високий. Обвинувачена розкаюється у вчиненому, визнає свою провину. Беручи до уваги інформацію, що характеризує гр. ОСОБА_5 та її спосіб життя, історію правопорушень, а також високу ймовірність вчинення повторного правопорушення, орган пробації вважає, що виправлення цієї особи без позбавлення або обмеження волі може становити небезпеку для суспільства, у тому числі для окремих осіб (а.с.48-54).

Відповідно до п.1 Постанови Пленуму ВСУ №7 від 24 жовтня 2003 року «Про практику призначення судами кримінального покарання», при призначенні покарання в кожному випадку і щодо кожного підсудного, який визнається винним у вчиненні злочину, суди мають суворо додержуватися вимог ст.65 КК України стосовно загальних засад призначення покарання, оскільки саме через останні реалізуються принципи законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання. У кожному конкретному випадку суди мають дотримуватися вимог кримінального закону й зобов`язані враховувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані про особу винного та обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання. Таке покарання має бути необхідним і достатнім для виправлення засудженого та попередження нових злочинів.

Згідно з п.3 вищезазначеної Постанови, визначаючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, суди повинні виходити з класифікації злочинів (ст.12 КК України), а також із особливостей конкретного злочину й обставин його вчинення (форма вини, мотив і мета, спосіб, стадія вчинення, кількість епізодів злочинної діяльності, роль кожного зі співучасників, якщо злочин вчинено групою осіб, характер і ступінь тяжкості наслідків, що настали, тощо).

Відповідно до вимог статей 50, 65 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого, а при його призначенні суд повинен враховувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання. Особі, яка вчинила злочин, має бути призначено покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.

Вирішуючи питання щодо можливості звільнення обвинуваченого від реального відбування покарання, суд враховує принцип необхідності і достатності для виправлення обвинуваченого, принцип «рівних можливостей» та «справедливого судового розгляду», встановлених ст.6 Конвенції «Про захист прав людини і основоположних свобод», 1950 року.

У справі «Бакланов проти Росії» (рішення суду від 09 червня 2005 року), так і в справі «Фрізен проти Росії» (рішення від 24 березня 2005 року) Європейський суд з прав людини зазначив, що «досягнення справедливого балансу між загальними інтересами суспільства та вимогами захисту основоположних прав особи лише тоді стає значимим, якщо встановлено, що під час відповідного втручання було дотримано принципу «законності» і воно не було свавільним». У справі «Ізмайлов проти Росії» (п.38 рішення від 16 жовтня 2008 року) ЄСПЛ вказав, що «для того, щоб втручання вважалося пропорційним, воно має відповідати тяжкості правопорушення і не становити «особистий надмірний тягар для особи».

Суд, враховуючи, що вчинене обвинуваченою кримінальне правопорушення є нетяжким злочином, який посягає на найвищу соціальну цінність життя та здоров`я особи, обставини, які пом`якшують та обтяжують покарання, особистість обвинуваченої та її поведінку, вважає, що її виправлення та перевиховання можливе без ізоляції від суспільства, але в умовах здійснення контролю за її поведінкою під час звільнення від відбування покарання з випробуванням. Тому обвинуваченій необхідно призначити покарання у виді позбавлення волі на строк у межах, визначених відповідною санкцією статті (частиною статті).

Також суд, враховує, що покарання є формою реалізації кримінальної відповідальності, якого обвинувачена за вчинене нею кримінальне правопорушення не уникнула, другорядну роль кари як мети покарання.

Беручи до уваги вищевикладене, з урахуванням ступеня тяжкості вчиненого ОСОБА_5 кримінального правопорушення, та наслідків, до яких привели неправомірні дії обвинуваченої, даних про її особу:

- опосередковану характеристику та усі інші позитивні риси,

- поведінку обвинуваченої під час досудового слідства та судового розгляду, та її ставлення до наслідків вчиненого кримінального злочину,

- наявність на утриманні двох малолітніх дітей,

- думку потерпілої, яка підтвердила про відсутність жодних претензій як матеріального так і морального характеру до обвинуваченої, наполягала на покаранні не пов`язаному з позбавленням волі,

- обставини, які передували цій події та особу загиблого чоловіка,

що усі ці обставини у своїй сукупності істотно знижують її суспільну небезпечність та переконують суд у можливості її перевиховання без ізоляції від суспільства.

Таким чином, виходячи з принципів законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання, з урахуванням всіх обставин справи та особи обвинувачуваної, суд вважає за необхідне призначити ОСОБА_5 покарання в умовах без ізоляції від суспільства з застосуванням умовного звільнення від відбування покарання, що буде необхідним і достатнім для її виправлення та попередження нових злочинів.

Оскільки іспитовий строк дисциплінує засуджених, привчає їх до додержання законів, нагадує їм, що вони не виправдані, а проходять випробування, від результату якого залежить їх подальша доля - звільнення від відбування призначеної основної міри покарання або реальне її відбування.

Цивільний позов у кримінальному провадженні не був заявлений.

Щодо заходів забезпечення кримінального провадження:

Відповідно до ч.4 ст.174 КПК України суд одночасно з ухваленням судового рішення, яким закінчується судовий розгляд, вирішує питання про скасування арешту майна.

А відтак, підлягають скасуванню заходи забезпечення кримінального провадження, що застосовані на підставі ухвали слідчого судді Болградського районного суду Одеської області (справа № 497/2835/23, провадження 1-кс/497/1005/23) від 05.12.2023 року, якою було накладено арешт шляхом позбавлення права на відчуження, розпорядження та/або користування на тимчасово вилучене майно в кримінальному провадженню, внесеному в Єдиний реєстр досудових розслідувань за №0000710 від 02.12.2023 року (а.с.85-86).

Долю речових доказів вирішити в порядку ст.100 КПК України:

- пучок волосся, який упакований у паперовий конверт; - дерев`яну гілку, яка упакована у мішок; - зразки букального епітелію та нігтьових пластин; змиви з долоні обох рук, належні ОСОБА_5 , які опечатані у паперові конверти НПУ СУ - слід знищити;

- дерев`яна скалка довжиною 57 см, яка упакована у пакет НПУ IN4002077; - ніж загальною довжиною 31,3 см, який упакований у пакет НПУ WAR 1479744; - кофта-светр синього кольору, джинсові брюки чорного кольору, пара кросівок з написом Nike, які опечатані у один полімерний пакет - підлягають поверненню ОСОБА_5 .

- кофта та майка, належні ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , які упаковані у пакет НПУ INP401682 - підлягають поверненню потерпілій ОСОБА_4 .

Процесуальні витрати відсутні.

До обвинуваченої був застосований запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання, підстави для його подальшого застосування - відсутні.

Враховуючи викладене, керуючись ст.ст. 100, 174, 373 ч.2, 374, 376, 395 КПК України, суд -

УХВАЛИВ:

ОСОБА_5 визнати винною у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 118 КК України і на підставі санкції цієї статті призначити їй покарання у вигляді 2 (двох) років позбавлення волі.

На підставі ст.75 КК України ОСОБА_5 звільнити від відбування покарання з випробуванням, призначивши їй іспитовий строк тривалістю 1 (один) рік.

Відповідно до ст.76 КК України покласти на ОСОБА_5 такі обов`язки:

- періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації,

- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання,

- не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Запобіжний захід відносно засудженої ОСОБА_5 до набрання вироком законної сили не обирати.

Скасувати заходи забезпечення кримінального провадження, що застосовані на підставі ухвали слідчого судді Болградського районного суду Одеської області (справа № 497/2835/23, провадження 1-кс/497/1005/23) від 05.12.2023 року.

Речові докази:

- пучок волосся, який упакований у паперовий конверт; - дерев`яну гілку, яка упакована у мішок; - зразки букального епітелію та нігтьових пластин; змиви з долоні обох рук, належні ОСОБА_5 , які опечатані у паперові конверти НПУ СУ - знищити;

- дерев`яну скалку довжиною 57 см, яка упакована у пакет НПУ IN4002077; - ніж загальною довжиною 31,3 см, який упакований у пакет НПУ WAR 1479744; - кофту-светр синього кольору, джинсові брюки чорного кольору, пару кросівок з написом Nike, які опечатані у один полімерний пакет - повернути засудженій ОСОБА_5 .

- кофту та майку, належні ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , які упаковані у пакет НПУ INP401682 - повернути потерпілій ОСОБА_4 .

На вирок протягом тридцяти днів з дня його проголошення можуть бути подані апеляційні скарги до Одеського апеляційного суду через Болградський районний суд Одеської області.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок суду, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченій та прокурору.

Суддя: ОСОБА_1