Справа № 991/2852/24
Провадження 1-кс/991/2882/24
У Х В А Л А

15.04.2024 м. Київ

Слідча суддя Вищого антикорупційного суду ОСОБА_1 , у відкритому судовому засіданні, за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

в с т а н о в и л а:

1.08.04.2024 на розгляд слідчої судді Вищого антикорупційного суду ОСОБА_1 надійшли три скарги голови громадської організації «НОН-СТОП» (далі - ГО «НОН-СТОП») ОСОБА_3 на бездіяльність уповноважених осіб Спеціалізованої антикорупційної прокуратури (далі - САП), Національного антикорупційного бюро України (далі - НАБУ) та Харківського територіального управління Національного антикорупційного бюро України (далі - Харківське ТУ НАБУ), передбачену п. 1 ч. 1 ст. 303 КПК України, оскільки такі не внесли відомості про кримінальне правопорушення за його заявами до Єдиного реєстру досудових розслідувань (далі - ЄРДР), не розпочали досудове розслідування та не надали заявнику витяги з ЄРДР.

2.Ухвалою слідчої судді від 08.04.2024 справи за названими скаргами об`єднані в одне провадження під номером 1-кс/991/2882/24, справа № 991/2852/24.

3.Скаржник просив розглянути скарги за його відсутності. З огляду на що, а також засаду диспозитивності, слідча суддя вважає за можливе здійснити такий розгляд у відсутність скаржника.

4.Представник НАБУ надіслав письмові заперечення, в яких просив розглядати скаргу без участі представника НАБУ та відмовити у її задоволенні.

5.САП та Харківське ТУ НАБУ своїх представників у судове засідання не направили. Оскільки, КПК України не встановлює перешкод для розгляду скарги у випадку неприбуття представника суб`єкта, дії або бездіяльність якого оскаржується, слідча суддя вважає за можливе розглянути такі скарги.

6.Дослідивши скарги, слідча суддя дійшла висновку про необхідність відмови у їх задоволенні, з огляду на таке.

7.Скарги мотивовані тим, що 01.04.2024 ОСОБА_3 звернувся електронною поштою до НАБУ, Харківського ТУ НАБУ та САП із заявами про те, що посадові особи Товариства з обмеженою відповідальністю (далі - ТОВ) «ПОБУТ ОПТ», в особі його власника та директора ОСОБА_4 , а також ряду інших суб`єктів господарювання, у тому числі зареєстрованих за законодавством іноземних держав, зокрема, компанії SIA «ILIOR», керівником якої є громадянка держави-агресора, діючи у складі злочинної організації, вчиняють тяжкі та особливо тяжкі злочини в економічній сфері та проти основ національної безпеки України, зокрема у вигляді ухилення від сплати податків та інших обов`язкових платежів, легалізації (відмивання) коштів, здобутих злочинним шляхом, виводу валютних цінностей закордон, фінансування дій, спрямованих на зміну меж або державного кордону України. Водночас, посадові та службові особи контролюючих та правоохоронних органів за отриману від представників злочинної організації неправомірну вигоду фактично покривають злочинну діяльність, не вживають заходів щодо припинення кримінальних правопорушень, притягнення винних до встановленої законом відповідальності.

8.Такі діяння, на переконання скаржника, містять ознаки кримінальних правопорушень, передбачених статтями 110-2, 209, 212, 255, 364, 365, 368, 369 КК України, однак відомості за такими заявами до ЄРДР внесені не були.

9.Виходячи з наведеного, слідча суддя доходить висновку, що скарги подані особою, яка має право подавати такі скарги у строк, визначений ч. 1 ст. 304 КПК України.

10.Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 303 КПК України на досудовому провадженні може бути оскаржена бездіяльність слідчого, дізнавача, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення, у неповерненні тимчасово вилученого майна згідно з вимогами статті 169 цього Кодексу, а також у нездійсненні інших процесуальних дій, які він зобов`язаний вчинити у визначений цим Кодексом строк, - заявником, потерпілим, його представником чи законним представником, підозрюваним, його захисником чи законним представником, представником юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, володільцем тимчасово вилученого майна, іншою особою, права чи законні інтереси якої обмежуються під час досудового розслідування.

11.Отже, бездіяльність, яка підлягає оскарженню відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 303 КПК України, передбачає три обов`язкові ознаки: (1) прокурор, слідчий (детектив) наділені обов`язком вчинити певну процесуальну дію; (2) така процесуальна дія має бути вчинена у визначений КПК строк; (3) відповідна процесуальна дія прокурором, слідчим (детективом) у встановлений строк не вчинена. Тобто, наведена норма дозволяє оскаржити слідчому судді не будь-яку бездіяльність, а лише ту, що стосується обов`язків, строк виконання яких чітко регламентований кримінальним процесуальним законом.

12.Відповідно до ч. 1 ст. 214 КПК України слідчий, дізнавач, прокурор невідкладно, але не пізніше 24 годин після подання заяви, повідомлення про вчинене кримінальне правопорушення або після самостійного виявлення ним з будь-якого джерела обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, зобов`язаний внести відповідні відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань, розпочати розслідування та через 24 години з моменту внесення таких відомостей надати заявнику витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань.

13.Ознакам, зазначеним у п. 1 ч. 1 ст. 303 КПК України, відповідає бездіяльність, яка виникає внаслідок невиконання вимог ч. 1 ст. 214 КПК України.

14.Отже, оскаржена ОСОБА_3 бездіяльність відповідає ч. 1 ст. 303 КПК України.

15.Також, згідно із ч. 1 ст. 306 КПК України скарги на рішення, дії чи бездіяльність слідчого, дізнавача чи прокурора розглядаються слідчим суддею місцевого суду, а в кримінальних провадженнях щодо кримінальних правопорушень, віднесених до підсудності Вищого антикорупційного суду, - слідчим суддею Вищого антикорупційного суду.

16.У силу ч. 2 ст. 33-1 КПК України слідчі судді Вищого антикорупційного суду здійснюють судовий контроль за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальних провадженнях щодо кримінальних правопорушень, віднесених до підсудності Вищого антикорупційного суду відповідно до частини першої цієї статті.

17.Остання встановлює, що Вищому антикорупційному суду підсудні кримінальні провадження стосовно корупційних кримінальних правопорушень, передбачених в примітці ст. 45 КК України (статтями 191, 262, 308, 312, 313, 320, 357, 410 КК України, у випадку їх вчинення шляхом зловживання службовим становищем, та кримінальні правопорушення, передбачені статтями 210, 354, 364, 364-1, 365-2, 368-369-2 КК України), а також статтями 206-2, 209, 211, 366-2, 366-3 КК України. Водночас, повинна бути наявна хоча б одна з умов, передбачених пунктами 1-3 ч. 5 ст. 216 КПК України.

19.Так, п. 1 ч. 5 ст. 216 КПК України передбачено такі умови, як вчинення кримінальних правопорушень, серед інших, передбачених статтями 209, 364, 368, 369 КК України, зокрема, державним службовцем, посада якого належить до категорії «А»; прокурорами органів прокуратури, зазначеними у пунктах 1-4, 5-11 частини першої статті 15 Закону України «Про прокуратуру»; особою вищого складу Національної поліції, посадовою особою митної служби, якій присвоєно спеціальне звання державного радника митної служби III рангу і вище, посадовою особою органів державної податкової служби, якій присвоєно спеціальне звання державного радника податкової служби III рангу і вище.

20.У заяві ОСОБА_3 покликався на ймовірну причетність до зазначених ним кримінальних правопорушень, окрім інших, посадових осіб контролюючих та правоохоронних органів, не конкретизуючи їх. Водночас, слідча суддя не виключає, що такими можуть бути суб`єкти, зазначені у п. 19 цієї ухвали.

21.Отже, скарга в частині повідомлення про вчинення кримінальних правопорушень, передбачених статтями 209, 364, 368, 369 КК України, та ймовірну причетність до таких державних службовців, посади яких належать до категорії «А», осіб вищого складу Національної поліції, прокурорів органів прокуратури, зазначених у пунктах 1-4, 5-11 частини першої статті 15 Закону України «Про прокуратуру», посадових осіб Державної прикордонної служби України, Державної податкової служби України, які у контексті описаних ОСОБА_3 обставин, виступають контролюючими органами, підлягає розгляду в цьому суді.

22.Поряд з цим, слідча суддя бере до уваги, що у скарзі йде мова також про можливе вчинення кримінальних правопорушень, у співучасті з іншими особами, а також інших кримінальних правопорушень, передбачених статтями 110-2, 212, 255, 365 КК України, цими ж особами, то з урахуванням положень п. 20-2 розділу XІ «Перехідні положення» КПК України, слідча суддя вважає, що загалом по такій скарзі має здійснюватися судовий контроль Вищим антикорупційним судом.

18.На підставі викладеного, скарга відповідає вимогам ст. 303, ч. 1 ст. 304 та ч. 1 ст. 306 КПК України.

19.Поряд з цим, слідча суддя зауважує, що для внесення відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР заявник у повідомленні про кримінальне правопорушення має зазначити конкретні, відомі йому обставини об`єктивної сторони такого правопорушення (яке саме кримінальне правопорушення відбулось, де, коли, в чому полягало, які особи, причетні до його скоєння тощо). Такі обставини можуть бути неповними (в силу недостатньої обізнаності заявника, неочевидності вчинення кримінального правопорушення, з огляду на початкову стадію сприйняття та дослідження цих подій чи з інших причин), але в той же час достатніми для попередньої кваліфікації реєстраторами ЄРДР такого діяння саме як кримінального правопорушення (кваліфікації за статтею, частиною статті Кримінального кодексу України).

20.Якщо ж зі змісту повідомлення про кримінальне правопорушення є очевидним, що обставини, викладені в ньому, не свідчать про те, що існує ймовірність вчинення будь-якого кримінального правопорушення і ці обставини для отримання зазначеного вище висновку не потребують перевірки засобами кримінального процесу або в силу його занадто абстрактного характеру неможливо встановити ні попередню кваліфікацію кримінального правопорушення, ні предмет, межі та напрямок досудового розслідування, яке ініціюється заявником, то такі повідомлення не мають вноситися до ЄРДР.

21.Тобто, реєстрації в ЄРДР підлягають не будь-які заяви чи повідомлення, а лише ті, які містять достатні відомості про кримінальне правопорушення та можуть об`єктивно свідчити про вчинення такого кримінального правопорушення.

22.Такі висновки узгоджуються з позицією Верховного Суду, викладеною у постанові від 30.09.2021 (справа № 556/450/18), у якій зазначено: «...слідчий, прокурор після прийняття та реєстрації заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення, виходячи з їх змісту, має перевірити достатність даних, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, за наслідками чого ним приймається рішення про початок досудового розслідування шляхом внесення відповідних відомостей до ЄРДР. Таким чином, підставою початку досудового розслідування є не будь-які прийняті та зареєстровані заяви, повідомлення, а лише ті з них, з яких вбачаються вагомі обставини, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, короткий виклад яких разом із прізвищем, ім`ям, по-батькові (найменуванням) потерпілого або заявника, серед іншого, вноситься до ЄРДР...».

23.Слідча суддя враховує, що особа, яка звертається із заявою про вчинення кримінального правопорушення, може не володіти докладною інформацією про його обставини, втім, таке повідомлення має містити відомості про існування обставин, які прямо чи опосередковано можуть свідчити про наявність ознак вчиненого кримінального правопорушення. Заявник не має обов`язку доводити факт вчинення кримінального правопорушення, однак наведення фактичних обставин, які спонукають його вважати, що кримінальне правопорушення було вчинене, є ознакою обґрунтованості повідомлення та надає можливість їх перевірити.

24.Однак, на переконання слідчої судді, скарги голови ГО «НОН-СТОП» ОСОБА_3 не містять обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінальних правопорушень.

25.Як уже зазначала слідча суддя, ч. 1 ст. 214 КПК України не встановлює обов`язку слідчого, дізнавача, прокурора вносити відомості до ЄРДР за будь-якою заявою, а тільки тією, що містить відомості про вчинення кримінального правопорушення. Також, така позиція відповідає усталеній судовій практиці в Україні та позиції ВС, що викладалась вище.

26.На переконання слідчої судді, твердження скаржника про вчинення кримінальних правопорушень має занадто узагальнений, абстрактний характер, а наведені відомості не дають змоги попередньо кваліфікувати такі діяння саме як кримінальні правопорушення.

27.Так, покликання скаржника на те, що фіктивне, на його переконання, ТОВ «ПОБУТ ОПТ» у складі злочинної організації здійснює господарську діяльність всупереч законодавству України, направлену на особисте збагачення, співпрацюючи, у тому числі, із суб`єктом господарювання, належним громадянці держави-агресора, тим самим фінансуючи дії, вчинені з метою насильницької зміни чи повалення конституційного ладу або захоплення державної влади, зміни меж території або державного кордону України, а так само ухиляється від сплати податків та інших обов`язкових платежів, легалізуючи у подальшому кошти, одержані злочинним шляхом, є лише його припущеннями, на підтвердження чого не наведено жодних обставин, які прямо чи опосередковано можуть свідчити про наявність ознак вчиненого кримінального правопорушення.

28.Окрім того, обставин ймовірного вчинення посадовими особами контролюючих чи правоохоронних органів, наведених у заяві злочинів, або ж будь-якої їх причетності до таких, ні у заявах, ні у скаргах скаржником взагалі не зазначено.

29.Водночас, слідча суддя зауважує, що покликання заявника на можливість ознайомлення з додатковими обставинами, які свідчать про вчинення кримінальних правопорушень, на Інтернет ресурсах, не звільняє його від обов`язку зазначення конкретних відомостей щодо обставин вчинення правопорушення у відповідній заяві до правоохоронних органів.

30.Отже, доводи заяв голови ГО «НОН-СТОП» ОСОБА_3 про вчинення кримінальних правопорушень, на переконання слідчої судді, є необґрунтованими припущеннями не заснованими на фактичних даних.

31.Натомість, самих лише абстрактних припущень про можливе вчинення кримінальних правопорушень, викладених у заяві, недостатньо для того, щоб розпочати досудове розслідування, оскільки підставою для початку досудового розслідування є фактичні дані та конкретні обставини, які свідчать про вчинення кримінального правопорушення.

32.До того ж, слідча суддя звертає увагу, що після внесення відомостей до ЄРДР органом досудового розслідування мають проводитись слідчі дії, необхідні для встановлення обставин вчинення кримінального правопорушення, які передбачають обов`язкове втручання в права та свободи особи у тій чи іншій мірі. Водночас, здійснення такого на основі припущень, без наявності об`єктивних даних, які б вказували на чинення кримінального правопорушення, є недопустимим.

33.З огляду на наведене, обставини, викладені в заявах, не потребують перевірки засобами кримінального процесу.

34.Отже, оскільки викладене скаржником не містить відомостей про вчинення кримінального правопорушення, відсутня бездіяльність уповноважених осіб САП, НАБУ та Харківського ТУ НАБУ щодо невнесення відомостей до ЄРДР за заявами ОСОБА_3 , а відповідно і щодо початку досудового розслідування та надання заявнику витягів з ЄРДР.

35.На підставі наведеного, слідча суддя вважає, що наявні підстави, для відмови у задоволенні скарг.

З огляду на викладене, керуючись статтями ст. 214, 303, 307, 371-372, 482-2 КПК України, слідча суддя

п о с т а н о в и л а:

Відмовити у задоволенні скарг ОСОБА_3 на бездіяльність уповноважених осіб САП та НАБУ.

Ухвала може бути оскаржена до Апеляційної палати Вищого антикорупційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

Слідча суддя ОСОБА_1