№ 1-кс/755/1156/24
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"09" квітня 2024 р. Дніпровський районний суд м. Києва в складі:

слідчого судді ОСОБА_1 ,

за участю:

секретаря судових засідань ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

володільця майна ОСОБА_4 ,

розглянувши клопотання власника майна володільця майна ОСОБА_4 про скасування арешту майна в рамках кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001862від 08.12.2023 року,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_4 звернувся до суду з клопотанням про скасування арешту майна в рамках кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001862 від 08.12.2023 року.

Клопотання мотивовано тим, що ОСОБА_4 придбав за договором купівлі-продажу автомобіль марки «BMW 525 D», сірого кольору, д/н НОМЕР_1 та 07.12.2023 року за адресою: АДРЕСА_1 , мав намір перереєструвати його на своє ім`я, однак, під час перевірки автомобіля з`ясувалося, що у ньому замінений ідентифікаційний номер двигуна. Висновком експертного дослідження № 11/8045/ЗД від 07.12.2023 року, який складено експертом ОСОБА_5 , було встановлено, що номер двигуна автомобіля змінений шляхом перебивання (знищення) первинного номеру двигуна та подальшим нанесенням номера « НОМЕР_2 » кустарним шляхом, у зв`язку з чим, 08.12.2023 року були внесені відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001862.

Однак, у подальшому, у рамках кримінального провадження було проведено транспортно-трасологічну експертизу № СЕ-19/111-23/66264-КДТЗ від 24.01.2024 року, з якої вбачається, що ідентифікаційний номер кузова « НОМЕР_3 » автомобіля змінам не піддавався та являється первинним. Таким чином, арешт, накладений на автомобіль марки «BMW 525 D», сірого кольору, д/н НОМЕР_1 , підлягає скасуванню.

У судовому засіданні володілець майна ОСОБА_4 клопотання підтримав та просив його задовольнити, зазначивши, що він вже звертався до слідчого судді з клопотанням про скасування арешту майна, яке було частково задоволено та скасовано заборону користування автомобілем. Однак, відповідно до висновку експерта, ідентифікаційний номер кузова автомобіля змінам не піддавався та являється первинним.

У судовому засіданні прокурор зазначив, що ухвалою слідчого судді було частково скасовано арешт майна і автомобіль було надано ОСОБА_4 у користування. Також, було проведено транспортно-трасологічну експертизу, з якої вбачається, що ідентифікаційний номер кузова є первинним та змінам не піддавався, а тому, вважає, що в подальшому накладені арешту на автомобіль відпала потреба та не заперечує щодо задоволення клопотання.

Слідчий суддя, вивчивши клопотання та додані до нього матеріали, вислухавши пояснення ОСОБА_4 , прокурора, прийшов до наступного.

Відповідно до ст. 26 КПК України, сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та у спосіб, передбачених цим Кодексом. Слідчий суддя, суд у кримінальному провадженні вирішують лише ті питання, що винесені на їх розгляд сторонами та віднесені до їх повноважень цим Кодексом.

Згідно із ст. 22 КПК України, кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом. Сторони кримінального провадження мають рівні права на збирання та подання до суду речей, документів, інших доказів, клопотань, скарг, а також на реалізацію інших процесуальних прав, передбачених цим Кодексом. Суд, зберігаючи об`єктивність та неупередженість, створює необхідні умови для реалізації сторонами їхніх процесуальних прав та виконання процесуальних обов`язків.

Як вбачається з матеріалів клопотання, ухвалою слідчого судді Дніпровського районного суду м. Києва від 21.12.2023 року за клопотанням прокурора Дніпровської окружної прокуратури міста Києва ОСОБА_3 , у межах кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001862 від 08.12.2023 року, було накладено арешт на:транспортний засіб марки «BMW 525D», сірого кольору, номер шасі (кузова) НОМЕР_3 , свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_4 , яке було вилучено та поміщено до спеціального пакету CRI1025200 та ключі вищевказаного транспортного засобу, які було поміщено до спеціального пакету CRI1025198, із забороною відчуження, розпорядження та користування майном, з метою збереження речового доказу та проведення експертного дослідження.

Ухвалою слідчого судді Дніпровського районного суду м. Києва від 01.02.2024 року арешт, який було накладено ухвалою слідчого судді Дніпровського районного суду м. Києва від 21 грудня 2023 року у кримінальному провадженні № 0001862 від 08.12.2023 року на автомобіль марки «BMW 525 D», сірого кольору, д.н.з. НОМЕР_1 , номер шасі (кузова) НОМЕР_3 , скасовано в частині заборони користування, а арешт, накладений на: свідоцтво НОМЕР_5 про реєстрацію транспортного засобу марки «BMW 525 D», сірого кольору, д.н.з. НОМЕР_1 , номер шасі (кузова) НОМЕР_3 , та ключі від даного автомобіля, скасовано повністю.

Відповідно до висновку експерта № СЕ-19/111-23/66264-КДТЗ від 24.01.2024 року, ідентифікаційний номер кузова « НОМЕР_3 » автомобіля «BMW 525 D», сірого кольору, д/н НОМЕР_1 змінам не піддавався та являється первинним, а піддавався змінам номер блоку циліндрів « НОМЕР_2 ».

Згідно з ч. 1 ст. 174 КПК України, підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом.

Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано (ч. 2 ст. 174 КПК України).

Згідно з п. 7 ч. 2 ст. 131 КПК України, арешт майна є одним із заходів забезпечення кримінального провадження.

За приписами ч. 3 ст. 132 КПК України, застосування заходів забезпечення кримінального провадження не допускається, якщо слідчий, дізнавач, прокурор не доведе, що потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, про який ідеться в клопотанні слідчого, дізнавача, прокурора.

Зазначені положення кримінального процесуального закону також узгоджуються і з практикою Європейського суду з прав людини, у відповідності до якої володіння майном повинно бути законним (рішення ЄСПЛ у справі «Іатрідіс проти Греції» 1999-ІІ). Вимога щодо законності у розумінні Конвенції вимагає дотримання відповідних положень національного законодавства та відповідності принципові верховенства права, що включає свободу від свавілля (рішення ЄСПЛ у справі «Антріш проти Франції» 22.09.1994 р. та у справі «Кушоглу проти Болгарії» 10.05.2007 р.). Будь-яке втручання державного органу у право на мирне володіння майном повинно забезпечити «справедливий баланс» між загальним інтересом суспільства та вимогами захисту основоположних прав конкретної особи. Необхідного балансу не вдасться досягти, якщо на особу буде покладено індивідуальний та надмірний тягар (рішення ЄСПЛ у справі «Спорронг та Льонрот проти Швеції» 23.09.1982р.).

Тобто, має існувати обґрунтоване пропорційне співвідношення між засобами, які застосовуються, та метою, яку прагнуть досягти (рішення ЄСПЛ у справі «Джеймс та інші проти Сполученого Королівства» 21.02.1986 р.).

Враховуючи вимоги ч. 3 ст. 132, ч. 1 ст. 174 КПК України, слідчий суддя виходить з принципу змагальності, відповідно до якого кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом, та принципу диспозитивності кримінального провадження, відповідно до якого сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та у спосіб, передбачених цим Кодексом, а слідчий суддя, суд у кримінальному провадженні - вирішують лише ті питання, що винесені на їх розгляд сторонами та віднесені до їх повноважень цим Кодексом.

Аналізуючи викладене, слідчий суддя приходить до висновку, що у судовому засіданні знайшли своє підтвердження обставини та підстави, з наявністю яких закон пов`язує можливість вирішити питання про скасування такого заходу забезпечення кримінального провадження, як арешт майна.

Так, ОСОБА_4 у судовому засіданні доведено відсутність необхідності та доцільності продовження накладеного арешту, зокрема, проти цього прокурор також не заперечував, зазначивши, що в подальшому накладені арешту на автомобіль відпала потреба.

Оцінюючи розумність і співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження, з метою запобігання порушення справедливого балансу між інтересами володільця майна, гарантованими йому законом і завданням цього кримінального провадження, слідчий суддя вважає клопотання обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 110, 131, 132, 170-174, 309 КПК України, слідчий суддя,-

П О С Т А Н О В И В:

Клопотання володільця майна ОСОБА_4 про скасування арешту майна в рамках кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001862 від 08.12.2023 року- задовольнити.

Арешт, накладений ухвалою слідчого судді Дніпровського районного суду м. Києва від 21 грудня 2023 року натранспортний засіб марки «BMW 525D», сірого кольору, д.н.з. НОМЕР_1 , номер шасі (кузова) НОМЕР_3 , - скасувати повністю.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя: