Провадження №1-кп/761/1182/2024
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

02 квітня 2024 року місто Київ

Шевченківський районний суд міста Києва у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Києві кримінальне провадження №0001315 від 07 квітня 2021 року за обвинуваченням

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який народився у місті Києві, громадянина України, з середньою освітою, не одруженого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого:

вироком Деснянського районного суду міста Києва від 29 січня 2009 року за ч.2 ст.186 КК України до позбавлення волі на строк 4 (чотири) роки,

вироком Дарницького районного суду міста Києва від 04 липня 2013 року за ч.1 ст.309 КК України до позбавлення волі на строк 2 (два) роки, із застосуванням ст.75 КК України, з визначенням іспитового строку на 1 (один) рік 6 (шість) місяців,

вироком Деснянського районного суду міста Києва від 30 грудня 2013 року за ч.2 ст.186, ст.71 КК України до позбавлення волі на строк 5 (п`ять) років,

вироком Ірпінського міського суду Київської області від 08 вересня 2017 року за ч.2 ст.309, ст.71 КК України до позбавлення волі на строк 1 (один) рік 90 (дев`яносто) днів,

вироком Шевченківського районного суду міста Києва від 06 листопада 2023 року за ч.4 ст.185 КК України до позбавлення волі на строк 5 (п`ять) років,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.190 КК України

за участю сторін кримінального провадження:

прокурора ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_3

У С Т А Н О В И В:

05 квітня 2021 року, приблизно 15 годині 50 хвилин, ОСОБА_3 разом з своїм знайомим ОСОБА_5 перебував біля будинку АДРЕСА_2 , коли звернув увагу на належний ОСОБА_5 мобільний телефон марки «Blackview», моделі «A60». В цей час у ОСОБА_3 виник умисел направлений на повторне, заволодіння чужим майном, шляхом зловживання довірою ОСОБА_5 .

Реалізуючи свій злочинний умисел, ОСОБА_3 , діючи умисно, повторно, 05 квітня 2021 року, близько 16 години 00 хвилин, перебуваючи біля будинку АДРЕСА_2 , будучи раніше знайомим з ОСОБА_5 , під приводом здійснення телефонного дзвінка отримав від потерпілого ОСОБА_5 належний йому мобільний телефон, марки «Blackview», моделі «A60» IMEI-1: НОМЕР_1 , IMEI-2: НОМЕР_2 , вартістю 2000 (дві тисячі) гривень 00 копійок, в якому перебувала сім картка оператора ПРАТ «Київстар» № НОМЕР_3 , на абонентському рахунку якої грошових коштів не було, яка для потерпілого матеріальної цінності не становить, тобто незаконно заволодів вказаним майном, після чого з місця вчинення кримінального правопорушення зник, викраденим розпорядившись на власний розсуд, чим спричинив потерпілому ОСОБА_5 матеріальної шкоди на суму 1887 (одна тисяча вісімсот вісімдесят сім) гривень 60 копійок.

Таким чином, ОСОБА_3 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 сьт. 190 КК України, а саме у заволодінні чужим майном шляхом зловживання довірою (шахрайство), вчиненому повторно.

Обвинувачений ОСОБА_3 в судовому засіданні повністю визнав винуватість в інкримінованому йому злочину та пояснив, що вчинив його при обставинах викладених в обвинувальному акті та встановлених в судовому засіданні. Пояснив, що весною в квітні 2021 року у денний час він зустрівся зі знайомим, у якою під приводом зателефонувати попросив його мобільний телефон та отримавши його відійшов на певну відстань, після чого таємно залишив місце пригоди. Через нетривалий час, на його прохання, інший малознайомий чоловік заклав телефон у ломбард та віддав йому отримані гроші, які він витратив. Визнає, що вчинив шахрайство, у скоєному щиро кається. Потерпілий подав заяву про розгляд справи за його відсутності.

Прокурор та обвинувачений в судовому засіданні вважали за можливе розглянути зазначене кримінальне провадження в порядку, передбаченому ч.3 ст.349 КПК України.

За таких обставин, суд вважає недоцільним дослідження доказів відносно тих обставин, які ніким не оспорюються і обмежується допитом обвинуваченого в порядку, передбаченому ч.3 ст.349 КПК України та дослідженням характеризуючих матеріалів. При цьому суд з`ясував, чи правильно розуміють учасники процесу зміст обставин, які ніким не оспорюються, чи не має сумнівів у добровільності їх позиції, а також роз`яснив, що в такому разі вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

Судом встановлено, що наявні підстави для визнання винуватості обвинуваченим, оскільки з реєстру матеріалів досудового розслідування вбачається, що при досудовому розслідуванні зібрано достатньо доказів для обґрунтованого обвинувачення ОСОБА_3 у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.190 КК України, а тому визнання обвинуваченим винуватості є цілком виправданим.

Оцінивши в сукупності всі докази у справі, в межах обраного обсягу та порядку, суд дійшов висновку, що ОСОБА_3 винний у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.190 КК України, а саме у заволодінні чужим майном шляхом зловживання довірою (шахрайство), вчиненому повторно.

Згідно із ст.65 КК України особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне і достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів. Більш суворий вид покарання з числа передбачених за вчинений злочин призначається лише у разі, якщо менш суворий вид покарання буде недостатній для виправлення особи та попередження вчинення нею нових злочинів. Виходячи із принципів справедливості, співмірності та індивідуалізації покарання має бути адекватним (відповідним) характеру вчинених дій, їх небезпечності та даним про особу.

У відповідності до вимог ст. 50 КК України при призначенні міри покарання обвинуваченому, суд вважає за необхідне призначити такий захід примусу, який би був відповідною мірою кари за скоєне, сприяв виправленню засудженого та запобігав вчиненню нових злочинів.

Призначаючи покарання обвинуваченому ОСОБА_3 , суд враховує ступінь тяжкості кримінального правопорушення, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Так, ОСОБА_3 раніше судимий, вчинив нетяжкий злочин, характеризується посередньо.

Суд визнає обставиною, яке пом`якшує покарання ОСОБА_3 : щире каяття.

Суд визнає обставиною, яка обтяжує покарання ОСОБА_3 : рецидив злочинів.

З урахуванням обставин справи, особи обвинуваченого, позиції прокурора, суд призначає покарання ОСОБА_3 у вигляді позбавлення волі у межах санкції статті кримінального закону, оскільки вважає, що виправлення обвинуваченого, а також попередження можливості вчинення ним нових злочинів можливо лише в умовах ізоляції від суспільства.

Оскільки ОСОБА_3 скоїв дане кримінальне правопорушення до винесення вироку Шевченківського районного суду міста Києва від 06 листопада 2023 року, остаточне покарання суд призначає за сукупністю кримінальних правопорушень згідно з положеннями ч.4 ст.70 КК України, застосовуючи принцип визначення остаточного покарання шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим.

Цивільний позов у справі відсутній.

Питання щодо речових доказів вирішити у відповідності до ст.100 КПК України.

Керуючись ст. ст. 368-371, 373-374, суд

У Х В А Л И В:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винним за ч.2 ст.190 Кримінального кодексу України та призначити покарання у вигляді позбавлення волі на строк 2 (два) роки 6 (шість) місяців.

На підставі ч.4 ст.70 КК України за сукупністю кримінальних правопорушень, застосувавши принцип визначення остаточного покарання шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим поглинути покарання, призначене даним вироком, покаранням, призначеним вироком Шевченківського районного суду міста Києва від 06 листопада 2023 року та остаточно призначити покарання у вигляді позбавлення волі на строк 5 (п`ять) років.

Строк покарання засудженому ОСОБА_3 рахувати з 02 квітня 2024 року.

Запобіжний захід засудженому ОСОБА_3 не обирався, оскільки він відбуває покарання у ДУ «Київський слідчий ізолятор»

Зарахувати у строк відбування покарання термін знаходження ОСОБА_3 під вартою з 15 вересня 2023 року по 01 квітня 2024 року, включно.

Речові докази: 1 диск DVD-R з відеозаписом, копію коробки з мобільного телефону, зберігати в матеріалах кримінального провадження №0001315.

На вирок протягом тридцяти днів з дня його проголошенням може бути подана апеляція до Київського апеляційного суду через Шевченківський районний суд міста Києва, а засудженим, що тримається під вартою, у той же строк з моменту вручення копії вироку.

Суддя ОСОБА_1