Справа № 946/2140/24
Провадження № 1-кс/946/711/24
УХВАЛА

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18 березня 2024 року Ізмаїльський міськрайонний суд Одеської області

в складі: головуючого слідчого судді ОСОБА_1 ,

за участю: секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

слідчого ОСОБА_3 , прокурора ОСОБА_4 ,

підозрюваного ОСОБА_5 , захисника ОСОБА_6 ,

розглянувши у судовому засіданні клопотання слідчого СВ Ізмаїльського РВП ГУ Національної поліції в Одеській області ОСОБА_7 , погоджене з прокурором Ізмаїльської окружної прокуратури про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Болград Одеської області, громадянина України, одруженого, має на утриманні 3 малолітніх дітей, офіційно не працюючого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого:

- 21.12.1998 року Болградським районним судом Одеської області за ч. 3 ст. 140, ч. 3 ст. 186, 42 КК України до 3 років позбавлення волі;

- на розгляді у Ізмаїльському міськрайонним суді Одеської області перебувають обвинувальні акти по кримінальним провадженням 0001268 за ч.2 ст. 309, ч. 2 ст. 263 КК України, 0001550 за ч. 1 ст. 263 КК України;

- на розгляді у Приморському районному суді м. Одеса перебуває обвинувальний акт по кримінальному провадженню 0000090 за ч.2 ст. 307 КК України;

- на розгляді у Ізмаїльському міськрайонному суді Одеської області перебуває обвинувальний акт по кримінальному провадженню 0000801 за ч.2 ст. 307 КК України,

підозрюваного у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст.307 КК України,-

В С Т А Н О В И В:

У провадженні слідчого відділу Ізмаїльського РВП ГУНП в Одеській області перебувають матеріали досудового розслідування за № 0001079, відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань 23.08.2023 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України.

У клопотанні, погодженому з прокурором, слідчий вказує, що досудовим розслідування установлено, що ОСОБА_5 з метою незаконного збагачення і протиправного отримання грошових коштів, маючи умисел на незаконне придбання та зберігання з метою збуту, а також збут психотропних речовин, повторно, у невстановленому досудовим розслідуванням місці, час та у невстановлений спосіб придбав кристалічну речовину білого кольору, яка містить психотропну речовину, обіг якої обмежено 4-ММС (4-метилметкатинон), яку в подальшому зберігав при собі з метою збуту.

Згідно результату експрес-тесту «General Screening Drugs» LOT: 9053123AT, EXP.08/2026, встановлено, що вказана кристалічна речовина білого кольору є психотропною речовиною.

Так, 15.03.2024 ОСОБА_5 , маючи злочинний умисел на незаконне зберігання з метою збуту, а також на незаконний збут психотропної речовини, обіг якої обмежено 4-ММС (4-метилметкатинон), знаходячись за місцем свого мешкання, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 , незаконно збув за отримані від ОСОБА_8 грошові кошти у сумі 2000 гривень, два згортка з кристалічною речовиною масою 1г та 1г, в яких знаходиться відповідно до результату експрес-тесту «General Screening Drugs» LOT: 9053123AT, EXP.08/2026 находиться психотропна речовина, обіг якої обмежено ? 4-ММС (4-метилметкатинон), маса якого становить 1г та 1г, загальною масою 2г, яка діяла в рамках проведення оперативної закупки.

В той же день ОСОБА_8 добровільно видала співробітникам поліції два згортка з кристалічною речовиною масою 1г та 1г, в яких знаходиться психотропна речовина, обіг якої обмежено - 4-ММС (4-метилметкатинон).

Крім того, ОСОБА_5 з метою незаконного збагачення і протиправного отримання грошових коштів, маючи умисел на незаконне придбання та зберігання з метою збуту психотропних речовин у невстановленому досудовим розслідуванням місці, час та у невстановлений спосіб, повторно, придбав психотропну речовину, обіг якої обмежено 4-ММС (4-метилметкатинон), які в подальшому зберігав за місцем мешкання з метою збуту.

Далі, 15.03.2024 в період часу з 17:40 години по 20:00 годину в ході проведення обшуку за адресою проживання ОСОБА_5 , а саме: АДРЕСА_1 у підсобному господарському приміщенні, на полиці виявлено та вилучено одну пластикова банку білого кольору із кристалічною речовиною білого кольору, яка відповідно до результату експрес-тесту «General Screening Drugs» LOT: 9053123AT, EXP.08/2026, містить психотропну речовину, обіг якої обмежено - 4-ММС (4-метилметкатинон), яку останній зберігав за місцем мешкання, з метою збуту.

15.03.2024 року ОСОБА_5 затримано на підставі ст. 208 КПК України.

16.03.2024 року ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України.

Прокурор та слідчий в судовому засіданні просили задовольнити клопотання слідчого про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, вважають, що є всі підстави для задоволення клопотання.

В судовому засіданні підозрюваний ОСОБА_5 вину не визнав, зазначив, що поліцейські заламали руки при вході, не проводилась відео фіксація з початку обшуку, відмовили в очікуванні адвоката та розпочали обшук без участі адвоката.

Захисник підозрюваного в судовому засіданні заперечував проти задоволення клопотання, просив відмовити та зазначив, що відсутня повторність, оскільки вирок 2015 року скасовано на справа перебуває зараз на розгляді в суді першої інстанції на стадії судового розгляду. Перед обшуком вручено лише вступну і резолютивну частину ухвали про проведення обшуку, хоча повний текст вже було складено. Провели обшук за адресою АДРЕСА_2 , а ухвалою слідчого судді дозвіл надано на проведення обшуку за адресою: АДРЕСА_1 , що робить обшук незаконним. Підозрюваний заявляв слідчим перед початком проведення обшуку про необхідність участі захисника, але адвоката не чекали, що є порушенням ст. 236 КПК України, також порушено порядок обшуку. При проведенні обшуку ОСОБА_5 тривалий час тримали на повір`ї будинку в одному халаті і капцях на босу ногу та лише після зауважень адвоката надали можливість вдягнутися підозрюваному. Підозрюваний одружений та має на утриманні трьох неповнолітніх дітей.

У судовому засіданні допитана в якості свідка ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , яка проживає за адресою: АДРЕСА_2 , пояснила, що 15.03.2024 року ввечері приблизно о 17:30 18:00 год. в будинок зайшли працівники поліції та змусили вийти з будинку на вулицю. Просила дочекатися приїзду адвоката та не починати обшук без адвоката. Вилучили всі банківські картки, мобільні телефони, гроші. Всіх вивели з будинку за хвіртку, а в будинку залишилось двоє працівників поліції. Поліція перешкоджала виклику адвоката та почали обшук без участі адвоката. Вилучили ваги та пристрій для куріння, але кому належить вказане невідомо.

Вивчивши клопотання та матеріали які обґрунтовують доводи клопотання, а також вислухавши пояснення учасників кримінального провадження, слідчий суддя приходить до наступного висновку.

Згідно зі статтею 5 п. 1 підпункт «с» Європейської конвенції про захист прав і основних свобод людини, кожен має право на свободу та особисту недоторканість. Нікого не може бути позбавлено свободи інакше ніж відповідно до процедури, встановленої законом, і в таких випадках, як: законний арешт або затримання особи, здійснені з метою припровадження її до встановленого законом компетентного органу на підставі обґрунтованої підозри у вчиненні нею правопорушення або якщо є розумні підстави вважати за необхідне запобігти вчиненню нею правопорушення чи її втечі після його вчинення.

Відповідно до ст. 29 Конституції України, кожна людина має право на свободу та особисту недоторканість.

Відповідно до ст. 176 КПК України, запобіжними заходами є: особисте зобов`язання; особиста порука; застава; домашній арешт; тримання під вартою. Запобіжні заходи застосовуються: під час досудового розслідування слідчим суддею за клопотанням слідчого, погодженим з прокурором, або за клопотанням прокурора, а під час судового провадження - судом за клопотанням прокурора.

Згідно з ч. 1 та п. 4 ч. 2 ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених ч. 5 ст. 176 цього Кодексу. Запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як: до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.

Згідно до ст. 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам:

1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду;

2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення;

3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні;

4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином;

5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до ст. 178 КПК України, при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі: вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного, обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, обвинувачується; вік та стан здоров`я підозрюваного, обвинуваченого; міцність соціальних зв`язків підозрюваного, обвинуваченого в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців; наявність у підозрюваного, обвинуваченого постійного місця роботи або навчання; репутацію підозрюваного, обвинуваченого; майновий стан підозрюваного, обвинуваченого; наявність судимостей у підозрюваного, обвинуваченого; дотримання підозрюваним, обвинуваченим умов застосованих запобіжних заходів, якщо вони застосовувалися до нього раніше; наявність повідомлення особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення; розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється, обвинувачується особа, або розмір доходу, в отриманні якого внаслідок вчинення кримінального правопорушення підозрюється, обвинувачується особа, а також вагомість наявних доказів, якими обґрунтовуються відповідні обставини.

Згідно з ч. 1 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим обов`язків, передбачених цим Кодексом, крім випадків, передбачених частиною четвертою цієї статті.

Згідно до вимог ч.1 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про:

1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним […] кримінального правопорушення;

2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор;

3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

В ході судового засідання слідчий та прокурор зазначили, що необхідно обрати запобіжний захід у виді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_5 у зв`язку з наявністю ризиків передбачених п.п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України і в обґрунтування застосування запобіжного заходу щодо ОСОБА_5 покладається необхідність запобігання спробам переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду, незаконно впливати на свідків та вчинити інше кримінальне правопорушення.

З наданих матеріалів досудового розслідування, слідчим суддею встановлено, що в провадженні слідчого відділу Ізмаїльського РВП ГУНП в Одеській області перебувають матеріали досудового розслідування за № 0001079, відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань 23.08.2023 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України.

15.03.2024 року ОСОБА_5 затримано на підставі ст. 208 КПК України.

16.03.2024 року ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України.

У судовому засіданні ОСОБА_5 вину не визнав.

Поняття «обґрунтована підозра» у практиці Європейського суду з прав людини передбачає наявність фактів або інформації, які б могли переконати об`єктивного спостерігача у тому, що відповідна особа могла вчинити злочин (рішення «Фокс, Кемпбел і Гартлі проти Сполученого Королівства» та «Нечипорук та Йонкало проти України»).

З клопотання слідчого та доданих матеріалів до нього вбачається, що обґрунтованість підозри ОСОБА_5 підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами, а саме: протоколом огляду грошових купюр від 15.03.2024; протоколом огляду закупника та вручення грошових коштів від 15.03.2024; протоколом отримання добровільно наданого предмету від 15.03.2024; протоколом допитів свідків ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_8 ; протоколом обшуку від 15.03.2024, за результатами проведення якого за адресою: АДРЕСА_1 з господарського приміщення з підвалу вищевказаного домоволодіння, виявлено та вилучено, електронні ваги, дошку синього кольору з нашаруванням речовини білого кольору на якій знаходилась купюра в скрученому стані з нашаруванням речовини білого кольору; фрагмент пластикової пляшки з нашаруванням речовини коричневого кольору та ковпачок від пляшки зеленого кольору з металевою вставкою; два металевих предмети; 19 зіп пакетів з нашаруванням речовини білого кольору; пластикову банку з кристалічною речовиною білого кольору; 4 згортки з фальги з кристалічною речовиною білого кольору; банківську картку, мобільний телефон марки ,,Нокіа; перчатки медичні в кількості 3 од.; скляна дошка з кристалічною речовиною рожевого кольору, банківська картка; дві картки «лайфселл» та флеш накопичувач; грошові кошти у розмірі, сім картка ,,Київстар, банкывська картка ПУМБ; мобільний телефон марки «Айфон 11», грошові кошти у загальній сумі 3950 гривень; протоколом огляду від 16.03.2024, за допомогою проведення експрес-тест на встановлення факту вмісту наркотичного засобу, за результатом проведення якого отримано позитивний результат та кристалічна речовина білого кольору має вміст психотропної речовини та іншими доказами в їх сукупності.

Оскільки на даному етапі кримінального провадження не допускається вирішення тих питань, які повинен вирішувати суд під час розгляду по суті, а саме питань, пов`язаних з оцінкою доказів з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винною чи невинною у вчиненні злочину, то слідчий суддя на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів лише визначає, що причетність підозрюваного до вчинення злочину, підозра у якому йому повідомлена, є вірогідною та достатньою для застосування щодо нього запобіжного заходу.

В свою чергу, слідчий суддя приймає до уваги, що 15.03.2024 року обшук проводився за адресою проживання ОСОБА_5 , а саме: АДРЕСА_1 на підставі ухвали слідчого судді Ізмаїльського міськрайонного суду від 14.03.2024 року. В свою чергу, з вказаної ухвали про проведення обшуку вбачається, що згідно інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно відомості про права власності на будинок АДРЕСА_1 , власником є: ОСОБА_12 (5/8 частку), ОСОБА_13 (3/8 частки).

Разом з тим, слідчому судді в судовому засіданні не надано належних доказів, а саме що свідчать про те, що підозрюваний винаймає житло за іншою адресою, що вказана в ухвалі слідчого судді, зокрема на надано правовстановлюючий документ власника житла у якого винаймає вказане житло підозрюваний.

Інші підстави неналежності та недопустимості доказів зазначені захисником підозрюваного в судовому засіданні на даному етапі досудового розслідування не можуть в своїй сукупності свідчити про відсутність обґрунтованої підозри ОСОБА_5 .

ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від шести до десяти років з конфіскацією майна.

Відповідно до рішення Європейського суду з прав людини справа "Нечипорук і Йонкало проти України" термін "обґрунтована підозра" означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчините правопорушення.

Враховую вказане, слідчий суддя вважає, що саме на даному етапі досудового розслідування існує обґрунтована підозра ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України.

В свою чергу, приймаються до уваги обставини передбачені ст. 178 КПК України, а саме вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним кримінального правопорушення, тяжкість покарання, що загрожує підозрюваному ОСОБА_5 у разі визнання його винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України.

Вирішуючи питання про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_5 слідчий суддя враховує вимоги п.п. 3, 4 ст. 5 Конвенції про захист прав людини та практику Європейського суду з прав людини, згідно з якими обмеження права особи на свободу та особисту недоторканість можливе лише у передбачених законом випадках за встановленою процедурою. При цьому, ризик переховування від правосуддя не може оцінюватися виключно на підставі суворості можливого судового рішення, а це слід робити з врахуванням низки відповідних факторів, які можуть підтверджувати існування таких ризиків, або свідчити про такий його незначний ступінь, який не може слугувати підставою для запобіжного ув`язнення.

В кожному випадку, як підкреслює Європейський суд з прав людини, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права підозрюваного (обвинуваченого), а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів.

Наявність ризиків, передбачених ст. 177КПК України, зазначених органом досудового розслідування, слідчий суддя вважає обґрунтованими.

Так, слідчий суддя бере до уваги, що підозрюваний ОСОБА_5 на даному етапі досудового розслідування обґрунтовано підозрюється у вчинив інкримінованого кримінального правопорушення, яке пов`язане з незаконним придбанням, зберіганням з метою збуту, а також незаконним збутом психотропної речовини, вчинений повторно, що свідчить про наявність ризику вчинення іншого кримінального правопорушення.

Крім того, слідчий суддя бере до уваги те, що відносно підозрюваного ОСОБА_5 на розгляді в Ізмаїльському міськрайонному суді Одеської області перебувають обвинувальні акти по кримінальним провадженням № 0001268 за ч.2 ст. 309, ч. 2 ст. 263 КК України, 0001550 за ч. 1 ст. 263 КК України та № 0000801 за ч.2 ст. 307 КК України, а також на розгляді в Приморському районному суді м. Одеса перебуває обвинувальний акт по кримінальному провадженню 0000090 за ч.2 ст. 307 КК України, що додаткового свідчить про наявність ризику вчинення іншого кримінального правопорушення, у тому числі вчиненні злочину у сфері обігу наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів або прекурсорів.

Також слідчий суддя вважає обґрунтованими аргументи органу досудового розслідування про наявність ризиків незаконного впливу на свідків та переховування від органів досудового розслідування та/або суду з метою уникнення відповідальності та покарання за вчинений злочин, адже на даний час встановлюються свідки вказаного кримінального правопорушення та всі учасники. ОСОБА_5 будучи обізнаним про тяжкість покарання, яке йому загрожує у разі визнання його винним у вчиненні кримінального правопорушення може вдатись до дій, спрямованих на переховування від органу досудового розслідування, суду.

Вказані обставини у своїй сукупності дають обґрунтовані підстави вважати наявними ризики, передбачені пунктами 1, 3 та 5 частини 1 статті 177 КПК України.

Враховуючи обставини кримінального правопорушення, з метою попередження можливості підозрюваного ОСОБА_5 переховуватись від слідства та суду, вчинити інше кримінальне правопорушення, незаконно впливати на свідків, забезпечення виконання процесуальних дій, є необхідним обрати відносно ОСОБА_5 запобіжний захід у виді тримання під вартою.

Вказані обставини свідчать про неможливість запобігання вказаним ризикам шляхом застосування більш м`яких запобіжних заходів.

Обставин, передбачених ч. 2 ст. 183 КПК України, які є перешкодою для застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, не встановлено.

При розгляді зазначеного кримінального провадження, відповідно до ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», слідчий суддя застосовує Конвенцію «Про захист прав людини і основоположних свобод» (далі «Конвенція») та практику Європейського суду з прав людини (далі ЄСПЛ), як джерело права.

Відповідно до ст. 5 Конвенції, кожен має право на свободу та особисту недоторканість. Нікого не може бути позбавлено свободи, крім таких випадків і відповідно до процедури встановленої законом: п. 6) законний арешт або затримання особи, здійснене з метою допровадження її до компетентного судового органу за наявності обґрунтованої підозри у вчинені нею правопорушення, або обґрунтовано вважається необхідним запобігти вчиненню нею правопорушення чи її втечі після його вчинення.

Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою має оцінюватись в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Тримання особи під вартою завжди може бути виправдано, за наявності ознак того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважають інтереси забезпечення поваги до особистої свободи.

Враховуючи викладене необхідно застосувати відносно підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою у Державній установі «Ізмаїльський слідчий ізолятор». Строк тримання під вартою обирається не більше 60 днів (в рамках строку досудового розслідування) і обчислюється з 15.03.2024 року. Ухвала слідчого судді про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою припиняє свою дію 13.05.2024 року.

В свою чергу, відповідно до приписів ч. 3 ст. 183 КПК України, слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим обов`язків, передбачених цим Кодексом, крім випадків, передбачених частиною четвертою цієї статті.

Відповідно до ч. 4 ст. 182 КПК України розмір застави визначається з урахуванням обставин кримінального правопорушення, майнового та сімейного стану підозрюваного, обвинуваченого, інших даних про його особу та ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу. Розмір застави повинен достатньою мірою гарантувати виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього обов`язків та не може бути завідомо непомірним для нього.

Слідчий суддя враховує зазначені вище норми законодавства та практику Європейського суду з прав людини.

Так, позиція Європейського суду з прав людини стосовно питання обрання національними судами запобіжного заходу у вигляді застави та призначення її розміру, цілковито прослідковується в рішенні Суду у справі «Мангурас проти Іспанії» (Mangouras v. Spain) від 28.10.2010 року. У цій справі, Суд, посилаючись на пункт 3 статті 5 Конвенції, підтвердив, що внесення застави може вимагатися лише за наявності законних підстав для затримання особи, а також те, що уповноважені органи влади повинні приділити визначенню суми застави стільки ж уваги, скільки і вирішенню питання про необхідність подальшого тримання обвинуваченого під вартою. Більше того, якщо навіть сума застави визначається виходячи із характеристики особи обвинуваченого та його матеріального становища, за певних обставин є обґрунтованим врахування також і суми збитків, у заподіянні яких ця особа обвинувачується.

Разом з тим, враховуючи положення ч. 3 ст. 183 КПК України, вважаю за необхідне визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним обов`язків, передбачених КПК України.

Згідно ч.ч. 1,5 ст. 182 КПК України застава полягає у внесенні коштів у грошовій одиниці України на спеціальний рахунок, визначений в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України, з метою забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього обов`язків, під умовою звернення внесених коштів у доход держави в разі невиконання цих обов`язків. Можливість застосування застави щодо особи, стосовно якої застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, може бути визначена в ухвалі слідчого судді, суду у випадках, передбачених частинами третьою або четвертою статті 183 цього Кодексу. Розмір застави визначається щодо особи, підозрюваної чи обвинуваченої у вчиненні тяжкого злочину, - від двадцяти до вісімдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

На переконання слідчого судді, застава у розмірі 80 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб тобто 242 240 (двісті сорок дві тисячі двісті сорок) гривень (80 х 3028 грн. = 242 240 грн.) буде забезпечувати виконання підозрюваним ОСОБА_5 покладених на нього обов`язків.

Окрім цього, застосовуючи щодо підозрюваного альтернативний запобіжний захід у виді застави, який може бути внесений у будь-який момент, слідчий суддя вважає за необхідне покласти на ОСОБА_5 обов`язки, визначені ч. 5 ст. 194 КПК України, зокрема: 1) прибувати за кожною вимогою до слідчого, прокурора, слідчого судді, суду; 2) повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання.

Керуючись ст. ст. 176-178, 181, 184, 193, 194, 196 КПК України, -

У Х В А Л И В:

Клопотання слідчого СВ Ізмаїльського РВП ГУ Національної поліції в Одеській області ОСОБА_7 , погоджене з прокурором Ізмаїльської окружної прокуратури про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 - задовольнити.

Застосувати відносно підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою у Державній установі «Ізмаїльський слідчий ізолятор».

Строк тримання під вартою обирається не більше 60 днів (в рамках строку досудового розслідування) і обчислюється з 15.03.2024 року.

Ухвала слідчого судді про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою припиняє свою дію 13.05.2024 року.

Визначити розмір застави, як запобіжного заходу, достатнього для забезпечення виконання підозрюваним обов`язків, передбачених КПК України, у розмірі 80 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, тобто 242 240 (двісті сорок дві тисячі двісті сорок) гривень (80 х 3028 грн. = 242 240 грн.).

Підозрюваний або заставодавець мають право у будь-який момент внести заставу.

Підозрюваний звільняється з-під варти після внесення застави.

У разі внесення застави, покласти на підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , обов`язки строком до 13.05.2024 року, передбачені ч. 5 ст. 194 КПК України:

1) прибувати за кожною вимогою до слідчого, прокурора, слідчого судді, суду;

2) повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання.

Роз`яснити підозрюваному наслідки невиконання вказаних обов`язків, а саме: у разі, якщо підозрюваний, будучи належним чином повідомленим, не з`явитися за викликом до слідчого, прокурора, слідчого судді, суду, без поважних причин, не повідомить про причину своєї неявки, або якщо порушить інші покладені на нього при застосуванні запобіжного заходу обов`язки, застава звертається в дохід держави та зараховується до спеціального фонду Державного бюджету України й використовується у порядку, встановленому законом для використання коштів судового збору. У разі звернення застави в дохід держави слідчий суддя вирішує питання про застосування до підозрюваного запобіжного заходу у вигляді застави у більшому розмірі або іншого запобіжного заходу.

Ухвала слідчого судді щодо застосування запобіжного заходу підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Апеляційна скарга, на ухвалу слідчого судді, може бути подана протягом п`яти днів з дня її оголошення. Для особи, яка перебуває під вартою, строк подачі апеляційної скарги обчислюється з моменту вручення їй копії судового рішення.

Подання апеляційної скарги на ухвалу слідчого судді зупиняє набрання нею законної сили, але не зупиняє її виконання.

Повний текст ухвали складено 20 березня 2024 року.

Слідчий суддя: ОСОБА_1