БОЛГРАДСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Єдиний унікальний № 497/1894/23
Провадження № 1-кс/497/250/24
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

про арешт вилученого майна

22.03.24 року м. Болград

Слідчий суддя Болградського районного суду Одеської області ОСОБА_1 ,

за участю секретаря ОСОБА_2 ,

без участі сторін,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Болград клопотання слідчого СВ Болградського РВП ГУНП в Одеській області про арешт вилученого майна,

ВСТАНОВИВ:

21.03.2024 року поштовим листом до суду надійшло клопотання старшого слідчого СВ Болградського РВП ГУНП в Одеській області, капітана поліції ОСОБА_3 , погоджене з прокурором Болградської окружної прокуратури ОСОБА_4 , про арешт тимчасово вилученого майна в зв`язку з досудовим розслідуванням по кримінальному провадженні, внесеному в Єдиний реєстр досудових розслідувань за №0000292 від 12.05.2023 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.307 КК України за правовою кваліфікацією: незаконне придбання, зберігання з метою збуту, а також незаконний збут наркотичних засобів в інших місцях масового перебування громадян, якщо предметом таких дій були особливо небезпечні наркотичні засоби.

В обґрунтування клопотання слідчий зазначає, що на початку 2024 року, більш точна дата та час досудовим розслідуванням не встановлена, ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , вирішив здійснювати незаконну діяльність, заборонену Законом України «Про обіг в Україні наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів і прекурсорів», щодо незаконного придбання та зберігання з метою збуту, а також незаконного збуту особливо небезпечного наркотичного засобу, не маючи при цьому відповідного дозволу, що надається лише юридичним особам у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Після цього, у період часу з початку 2024 року до 19.03.2024, більш точний період досудовим розслідуванням не встановлено, ОСОБА_5 , діючи з вищевказаним прямим умислом, з корисливих мотивів, з метою збагачення, усвідомлюючи, що його дії носять незаконний та протиправний характер, за невстановлених досудовим розслідуванням обставин, місці, особи та кількості, умисно незаконно придбав особливо небезпечний наркотичний засіб, обіг якого заборонено канабіс, включений в «Перелік наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів», затверджений Постановою Кабінету Міністрів України №770 від 06.05.2000, та внесений до списку особливо-небезпечних наркотичних засобів, обіг яких заборонено (Таблиця 1, Список №1).

В подальшому, в зазначений період часу, ОСОБА_5 , реалізуючи свій неправомірний умисел, діючи з корисливих мотивів і з метою збагачення, у порушення вищезазначеного Закону, більшу частину незаконно придбаного наркотичного засобу незаконно збував у різній кількості наркозалежним особам Болградського району Одеської області на винос по м. Арциз Болградського району Одеської області.

За сукупністю достатніх доказів 19.03.2024, ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України.

В період часу з 14:30 до 15:05 години 19.03.2024, проведено огляд території вільного доступу, загального користування прилеглої до земельної ділянки за адресою: АДРЕСА_1 , на якій саме розташований торгівельний контейнер, яким користується ОСОБА_5 .

Під час огляду виявлено:

- пластикове відерце в середині якого наявний зіп-пакет з сухою, рослиною речовиною сіро-зеленого кольору, зовні схожа на особливо небезпечний наркотичний засіб «канабіс», вільний обіг якого згідно до ЗУ «Про обіг в Україні наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів і прекурсорів» заборонено та який являється предметом злочину у вказаному кримінальному провадженні. Поміщені до сейф пакету № WAR 0058580.

Вказане майно має пряме відношення до обставин які встановлюються у вказаному кримінальному правопорушенні. Рослина речовина являється предметом кримінального правопорушення, виявлена на ділянці місцевості якою користується ОСОБА_5 , окрім того аналогічна речовина у ідентичному пакуванні виявлена та вилучена 19.03.2024 під часу обшуків приміщені, якими користується ОСОБА_6 .

Постановою слідчого СВ Болградського РВП ГУНП в Одеській області 20.03.2024 вилучене майно визнано речовим доказом у кримінальному провадженні та передано для зберігання до Болградського РВП ГУНП в Одеській області.

По твердженню слідчого накласти арешт на вищевказане вилучене майно необхідно з метою забезпечення досудового розслідування, збереження речових доказів, проведення по ним необхідних експертних досліджень.

Слідчий в судове засідання не прибула, подала заяву про підтримання клопотання та проведення судового розгляду у її відсутність (а.с.64).

Особа, в якої вилучено майно ОСОБА_5 не заперечував щодо задоволення клопотання та розгляд клопотання у його відсутність (а.с.65).

Розглянувши матеріали поданого клопотання, обставини та підстави наведені в клопотанні, слідчий суддя вважає, що клопотання слідчого обґрунтоване та підлягає частковому задоволенню на підставі наступного.

Слідчим відділом Болградського РВП ГУНП в Одеській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному проваджені провадженні № 0000292 від 12.05.2023, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 307 КК України, за правовою кваліфікацією: незаконне придбання, зберігання з метою збуту, а також незаконний збут наркотичних засобів в інших місцях масового перебування громадян, якщо предметом таких дій були особливо небезпечні наркотичні засоби (а.с.8).

Нагляд за додержанням законів під час проведення досудового розслідування у формі процесуального керівництва досудовим розслідуванням у зазначеному кримінальному провадженні здійснюється групою прокурорів, яка призначена керівником Болградської окружної прокуратури у відповідності до положень ст.ст. 36-37 КПК України. До складу групи прокурорів включено прокурора Болградської окружної прокуратури ОСОБА_4 (а.с.9-10).

Досудове розслідування у зазначеному кримінальному провадженні здійснюється групою слідчих, яку призначено керівником органу досудового розслідування Болградського РВП ГУНП в Одеській області у відповідності до положень ст.ст. 38, 39, 40 КПК України. До складу слідчої групи слідчих включено старшого слідчого СВ Болградського РВП ГУНП в Одеській області ОСОБА_3 (а.с.8).

В період часу з 14:30 до 15:05 години 19.03.2024, проведено огляд території вільного доступу, загального користування прилеглої до земельної ділянки за адресою: АДРЕСА_1 , на якій саме розташований торгівельний контейнер, яким користується ОСОБА_5 (а.с.34-38).

Під час огляду виявлено:

- пластикове відерце в середині якого наявний зіп-пакет з сухою, рослиною речовиною сіро-зеленого кольору, зовні схожа на особливо небезпечний наркотичний засіб «канабіс», вільний обіг якого згідно до ЗУ «Про обіг в Україні наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів і прекурсорів» заборонено та який являється предметом злочину у вказаному кримінальному провадженні. Поміщені до сейф пакету № WAR 0058580.

Постановою слідчого СВ Болградського РВП ГУНП в Одеській області 20.03.2024 вилучене майно визнано речовим доказом у кримінальному провадженні (а.с.39-44), та передано на зберігання до камери зберігання речових доказів.

Арешт майна є одним із таких заходів забезпечення кримінального провадження ст. 131 ч.2 п.7 КПК України.

Відповідно до ст.170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

За змістом ч. 2 ст. 173 КПК України, при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); 5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; 6) наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

Завданням арешту тимчасово вилученого майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження [...].

За змістом ст. 170 КПК України […] арешт майна може також передбачати заборону для особи, на майно якої накладено арешт, іншої особи, у володінні якої перебуває майно, розпоряджатися будь-яким чином таким майном та використовувати його. Частиною другою даної норми закону передбачена можливість накладення слідчим суддею арешту на майно у вигляді речей, якщо є достатні підстави вважати, що вони відповідають критеріям, зазначеним у частині другій статті 167 КПК України.

Також системний аналіз положень ст.ст. 167, 170, 172, 174 КПК України дає підстави вважати, що арешт може бути накладений не тільки на майно у вигляді речей підозрюваного, обвинуваченого або осіб, які в силу закону несуть цивільну відповідальність за завдану ними шкоду, але й інших осіб, якщо вони відповідають критеріям, зазначеним у частині другій статті 167 КПК України.

Згідно п.1 ч.2 ст.167 КПК України тимчасово вилученим може бути майно у вигляді речей, документів, грошей тощо, щодо яких є достатні підстави вважати, що вони підшукані, виготовлені, пристосовані чи використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення та (або) зберегли на собі його сліди.

Положеннями частини 5 ст.171 КПК України визначено, що клопотання слідчого, прокурора про арешт вилученого майна повинно бути подано не пізніше наступного робочого дня після вилучення майна, інакше майно має бути негайно повернуто особі, у якої його було вилучено.

Так згідно протоколу огляду місця події від 19.03.2024 року слідчим було вилучено майно, перелік якого зазначено у клопотанні слідчого, та на яке останній просить накласти арешт (а.с.34-38).

Клопотання про арешт вилученого майна складено 20.03.2024 року (а.с.1), та того ж дня 20.03.2024 року погоджено прокурором (а.с.7), та здано для надіслання поштовим зв`язком засобами «Нова пошта», номер накладної 59 001 2185 0987 від 20.03.2024 року 18:47 година (а.с.63).

У випадку, передбаченому п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу. При цьому, на відміну від інших правових підстав, передбачених ч. 2 ст. 170 КПК України, арешт з метою забезпечення речових доказів не вимагає повідомлення про підозру у кримінальному провадженні і не пов`язує особу підозрюваного з можливістю арешту такого майна.

Так, частиною 11 статті 170 КПК України встановлено, що заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна.

Відповідно до ст. 98 КПК України матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставини, що встановлюється під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом є речовими доказами по справі.

Аналіз вищенаведеного вказує, що діючим законодавством передбачений обов`язок, а не право слідчого надання доказів та доведення перед судом їх переконливості, оскільки під час розгляду питання про застосування заходів забезпечення кримінального провадження сторони кримінального провадження повинні подати слідчому судді або суду докази обставин, на які вони посилаються; та застосування заходів забезпечення кримінального провадження не допускається, якщо слідчий, прокурор не доведе наявності трьох необхідних ознак, необхідних для застосування заходів забезпечення кримінального провадження (ст.132 ч.3 КПК України).

Статтею 116 КПК України встановлено, що процесуальні дії мають виконуватися у встановлені цим Кодексом строки. Строк не вважається пропущеним, якщо скаргу або інший документ здано до закінчення строку на пошту або передано особі, уповноваженій їх прийняти [...].

З огляду на викладене, прокурором дотримано вимоги ч.5 ст.171 КПК України.

Щодо позбавлення права відчуження.

В прохальній частині клопотання прокурор просить слідчого суддю накласти арешт на тимчасово вилучене майно, позбавивши власника, в тому числі, права відчуження.

Так, відчуженням є перехід прав власності від однієї особи до іншої.

Відчуження передусім пов`язано з переходом прав від одного суб`єкта до іншого, і не може детермінуватися виключно як передавання речі, майна, оскільки майно може бути передано в оренду, користування при збереженні права власності за власником, а не користувачем.

При цьому варто враховувати, що акт відчуження в правовому аспекті повинен мати чітко визначену мету фактичного передання речі одразу або в майбутньому (у натурі).

Відчуження проводиться головним чином по волі первинного власника на основі договору з набувачем майна або на підставі рішення суду в примусовому порядку (конфіскація).

Відчужене майно може здійснюватися на основі договору або в примусовому порядку (наприклад, реквізиція майна у власника). Відчуження майна пов`язано з припиненням права власності.

В даному випадку тимчасово вилученим майном є документи, право власності на які не може бути відчужено чи припинено.

Таким чином, існують достатні обставини, які підтверджують, що незастосування заходів забезпечення кримінального провадження у вигляді арешту на вилучене майно, призведе до приховування та/або зникнення речових доказів, наявних в ньому, що позбавить можливості орган досудового розслідування провести усі необхідні слідчі дії та якомога швидше завершити досудове розслідування.

А відтак, необхідно вжити заходи забезпечення кримінального провадження та здійснити арешт вищевказаного тимчасово вилученого майна, що відповідає критеріям, зазначеним у ч.2 ст.167 КПК України.

Тому, слідчий суддя приходить до переконання, що клопотання слідчого про арешт тимчасово вилученого майна підлягає задоволенню частково.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст.78, 98, 131, 132, 167, 170, 171, 173, 236 КПК України, слідчий суддя,

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання старшого слідчого СВ Болградського РВП ГУНП в Одеській області, капітана поліції ОСОБА_3 , погоджене з прокурором Болградської окружної прокуратури ОСОБА_4 про арешт вилученого майна задовольнити частково.

Накласти арешт у кримінальному провадженні № 0000292 від 12.05.2023, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.307 КК України на вилучене майно на підставі протоколу огляду території вільного доступу, загального користування прилеглої до земельної ділянки за адресою: АДРЕСА_1 -є, де розташований торгівельний контейнер, яким користується ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , шляхом позбавлення права розпорядження та користування, а саме на:

- пластикове відерце в середині якого наявний зіп-пакет з сухою, рослиною речовиною сіро-зеленого кольору, зовні схожою на особливо небезпечний наркотичний засіб «канабіс». Поміщені до сейф пакету № WAR 0058580.

Арештоване майно передати на відповідальне зберігання до камери зберігання речових доказів Болградського РВП ГУНП в Одеській області за адресою: Одеська область, м. Болград, пр-т Соборний, 97.

Виконання ухвали та відповідальність за збереження вилучено майна покласти старшого слідчого СВ Болградського РВП ГУНП в Одеській області, капітана поліції ОСОБА_3 .

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку безпосередньо до Одеського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги в 5-денний строк з дня проголошення ухвали; у разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом 5 днів з дня отримання копії цієї ухвали.

Слідчий суддя: ОСОБА_1