Київський апеляційний суд
У Х В А Л А

І м е н е м У к р а ї н и

8 листопада 2023 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду у складі:

головуючого - судді ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

за участю секретарів ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ,

прокурорів ОСОБА_6 , ОСОБА_7 ,

потерпілого ОСОБА_8 ,

представника потерпілого ОСОБА_9 ,

захисників ОСОБА_10 , ОСОБА_11 ,

обвинувачених ОСОБА_12 , ОСОБА_13 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві в режимі відеоконференції з використанням телекомунікаційної платформи "EasyCon" кримінальне провадження № 0005575 щодо

ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ,

уродженки м. Чернігова, громадянки України,

що зареєстрована та проживає за адресою:

АДРЕСА_1 , не судимої,

яка обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.190, ч.1 ст.3641, ч.1 ст.366, ч.2 ст.366, ч.1 ст.388 КК України,

ОСОБА_13 , ІНФОРМАЦІЯ_2 ,

уродженця м. Києва, громадянина України,

що зареєстрований та проживає за адресою:

АДРЕСА_2 ,

судимого вироком Голосіївського районного суду м. Києва

від 30.08.2018 за ч.1 ст.14 ч.ч.4, 5 ст.27 ч.3 ст.258,

ч.2 ст.28 ч.1 ст.263 КК України на 4 роки 6 місяців позбавлення волі,

який обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.358 КК України,

за апеляційною скаргою потерпілого ОСОБА_8 на ухвалу Києво-Святошинського районного суду Київської області від 21 лютого 2023 року,

у с т а н о в и л а :

Ухвалою Києво-Святошинського районного суду Київської області від 21.02.2023 ОСОБА_12 звільнена від кримінальної відповідальності на підставі ст.49 КК України у зв`язку із закінченням строків давності, а кримінальне провадження, в якому вона обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.190, ч.1 ст.3641, ч.1 ст.366, ч.2 ст.366, ч.1 ст.388 КК України, закрито.

Цією ж ухвалою ОСОБА_13 звільнений від кримінальної відповідальності на підставі ст.49 КК України у зв`язку із закінченням строків давності, а кримінальне провадження, в якому він обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.358 КК України, закрито.

Цивільні позови ОСОБА_8 суд залишив без розгляду і прийняв рішення щодо речових доказів у кримінальному провадженні.

Не погоджуючись з вказаним рішенням, потерпілий ОСОБА_8 подав апеляційну скаргу, в якій просить ухвалу суду скасувати і призначити новий розгляд у суді першої інстанції. Обґрунтовуючи апеляційні вимоги, зазначає, що ухвала є невмотивованою, оскільки з її змісту незрозуміло, коли саме розпочався перебіг строків давності, виходячи з множинності кримінальних правопорушень та різного ступеня їх тяжкості.

Посилаючись на висновок про застосування норми права в постанові Об`єднаної палати Касаційного кримінального суду Верховного Суду від 05.04.2021 у справі № 328/1109/19, вказує, що факт умисного вчинення особою будь-яких дій, спрямованих на ухилення від досудового розслідування або суду, є обставиною, яка виключає благополучне закінчення строків давності і зупиняє диференційовані строки, визначені в ч.1 ст.49 КК України. У цьому випадку закон передбачає загальний строк давності притягнення до кримінальної відповідальності осіб, які ухиляються від розслідування чи суду: п`ятнадцять років з моменту вчинення злочину і п`ять років - проступку.

Потерпілий викладає у хронологічному порядку, коли і з яких причин відкладались судові засідання, наголошує на тому, що його клопотання про з`ясування причин неприбуття в численні судові засідання обвинувачених, наслідком чого було постановлення ухвал про привід, судом не розглядались, хоча у нього є обґрунтовані підстави вважати, що сторона захисту умисно порушила його право на розгляд справи в розумний строк. Зважаючи на кількість судових засідань, які відкладались за ініціативою сторони захисту, наявність в матеріалах кримінального провадження трьох ухвал про привід ОСОБА_13 та однієї ухвали про привід ОСОБА_12 , яка прибула в наступне судове засідання 04.02.2021, належало встановити факт ухилення ОСОБА_12 від суду та відновлення строку давності притягнення до кримінальної відповідальності з 04.02.2021. Що стосується ОСОБА_13 , то він вперше взяв участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції 29.11.2022, тобто більше ніж через 4 роки після надходження справи до суду, з метою заявлення клопотання про звільнення від кримінальної відповідальності.

Також звертає увагу, що до матеріалів кримінального провадження долучено обвинувальний акт у кримінальному провадженні № 0001246 щодо ОСОБА_12 , яка обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.190, ч.3 ст.190, ч.4 ст.190, ч.1 ст.3641, ч.2 ст.3641, ч.3 ст.2062, ч.1 ст.366 КК України, а ОСОБА_13 вчинив ще низку кримінальних правопорушень, був засуджений вироком Голосіївського районного суду м. Києва від 30.08.2018, погрожував йому розправою, із заявами про що він звертався до правоохоронних органів. Вказані обставини, на переконання ОСОБА_8 , не можуть свідчити про тривалу законослухняну поведінку обвинувачених. З урахуванням того, що ОСОБА_12 і ОСОБА_13 були обізнані зі своїм статусом обвинувачених і про направлення обвинувального акта до Києво-Святошинського районного суду Київської області, проте належним чином не виконали свій процесуальний обов`язок стосовно прибуття до суду, на користь чого свідчить відсутність документів на підтвердження поважності причин їх неприбуття та ухвали про привід, вважає, що обвинувачені ухилялись від суду.

Крім того, ОСОБА_8 вказує, що суд не вирішив питання щодо процесуальних витрат, що додатково свідчить про поверхневий підхід при постановленні ухвали.

У запереченнях на апеляційну скаргу захисник обвинуваченої ОСОБА_12 - ОСОБА_10 просить ухвалу суду залишити без змін, а апеляційну скаргу потерпілого - без задоволення. Звертає увагу, що потерпілий не оспорює правильність обчислення строку давності, і його доводи зводяться до того, що ОСОБА_12 ухилялася від суду, про що свідчать її кілька неявок в судові засідання і постановлення ухвали про привід, а також копія обвинувального акта в іншому кримінальному провадженні.

Разом з тим, 12.01.2021 обвинувачена не прибула в судове засідання, оскільки не була належним чином повідомлена про нього, а 09.07.2021 і 17.07.2021 - за станом здоров`я, про що було повідомлено суд, і такі причини неявки суд не визнав неповажними. 07.06.2022 ОСОБА_12 брала участь в судовому засіданні, хоча в апеляційній скарзі потерпілий вказує про неприбуття обох обвинувачених, а 13.07.2022 ніхто з учасників судового провадження, крім прокурора, не викликався, так як суд розглядав клопотання про скасування арешту майна. Тому вважає, що доводи потерпілого про те, що ОСОБА_12 ухилялась від суду, не відповідають фактичним обставинам кримінального провадження, а наявність обвинувального акта в іншому кримінальному провадженні не має значення для встановлення переривання строку давності і не встановлює будь-яких преюдиціальних фактів для цього кримінального провадження.

Заслухавши суддю-доповідача; доводи потерпілого ОСОБА_8 і представника потерпілого ОСОБА_9 , які підтримали апеляційну скаргу і просили її задовольнити; доводи захисників ОСОБА_10 , ОСОБА_11 та обвинувачених, які заперечували проти задоволення апеляційної скарги, вважаючи ухвалу суду законною, обґрунтованою і вмотивованою; доводи прокурорів, які не вбачали підстав для задоволення апеляційної скарги; провівши судові дебати, перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що її належить залишити без задоволення, з таких підстав.

Як встановив суд, ОСОБА_12 і ОСОБА_13 обвинувачуються у вчиненні кримінальних правопорушень за наступних обставин.

03.03.2010 Києво-Святошинською районною державною адміністрацією Київської області зареєстровано Товариство з обмеженою відповідальністю "Українсько-німецьке спільне підприємство "Шмайсер" (далі - ТОВ "УНСП "Шмайсер"), , яке розташоване за адресою: Київська область, Києво-Святошинський район, м. Вишневе, вул. Ломоносова, 1 та було створене внаслідок реорганізації (перетворення) "Українсько-німецького підприємства "Шмайсер", зареєстрованого Києво-Святошинською районною державною адміністрацією Київської області 26.04.1994.

Товариство створене з метою отримання учасником шляхом здійснення господарської діяльності прибутку (доходу). Основними видами діяльності ТОВ "УНСП "Шмайсер" відповідно до ст.6 Статуту є виробництво (в т.ч. по кооперації), роздрібна та оптова торгівля вогнепальної мисливської та спортивної зброї, холодної зброї, пневматичної зброї, боєприпасів, супутніх мисливських товарів, спецзасобів, заряджених речовинами сльозоточивої та дратівливої дії для індивідуального захисту та активної оборони, а також засобів для виконання спеціальних операцій та оперативно-розшукових заходів. Ремонт та гарантійне обслуговування мисливської вогнепальної та спортивної зброї, пневматичної зброї, холодної зброї, засобів самозахисту і активної оборони, засобів для виконання спеціальних операцій, їх скуповування з ціллю подальшого ремонту, реставрації та реалізації.

10.03.2010 на підставі протоколу № 2/2010 загальних зборів учасників (засновників) ТОВ "УНСП "Шмайсер" до складу учасників товариства було включено ОСОБА_12 з часткою в статутному капіталі 5 %. 19.03.2014 частка ОСОБА_12 в статутному капіталі ТОВ "УНСП "Шмайсер" була збільшена до 60, 31 % шляхом купівлі-продажу корпоративних прав у одного з учасників товариства. 11.12.2015 ОСОБА_12 стала єдиним учасником ТОВ "УНСП "Шмайсер", що підтверджується протоколом № 11/12/5 загальних зборів учасників, а також статутом (нова редакція), зареєстрованим 16.12.2015 за № 2006484 державним реєстратором Реєстраційної служби Головного управління юстиції у м. Києві ОСОБА_14 .

Згідно з п.12.9 Статуту виконавчим органом товариства є директор товариства, який здійснює керівництво його поточною діяльністю.

Згідно з п.12.11 Статуту директор товариства представляє інтереси товариства у відносинах з усіма підприємствами, установами, організаціями; має право без доручення виконувати всі дії від імені товариства, виступає від його імені в державних та судових органах, вирішує всі питання господарської діяльності; укладає договори, контракти, вчиняє інші правочини; видає довіреності; формує апарат управління і очолює його, затверджує структуру, штати, кошториси витрат товариства, має право прийняття і звільнення працівників товариства, видає накази, розпорядження і виконує інші функції, необхідні для забезпечення організації роботи та діяльності товариства.

ОСОБА_12 , будучи керівником підприємства на підставі наказу № 3/1 від 11.03.2010, виконуючи організаційно-розпорядчі та адміністративно-господарські функції, являючись посадовою особою, повторно шляхом зловживання довірою заволоділа майном ОСОБА_8 , що завдало значної шкоди потерпілому.

Так, в період з 22.05.2015 по 31.12.2015 ОСОБА_12 шляхом зловживання довірою повторно заволоділа грошовими коштами: в сумі 54 692 долари США, що згідно з курсом НБУ становило 1 162 205 гривень, які належали ОСОБА_15 ; в сумі 9 115, 20 доларів США, що згідно з курсом НБУ становило 188 411, 19 гривень, які належали ОСОБА_16 ; в сумі 320 000 гривень, які належали БО "Благодійний фонд ветеранів війни та учасників АТО"; в сумі 1 100 000 гривень, що є еквівалентом 48 000 доларів США, які належали ПП "Маркон", - за що притягнута до кримінальної відповідальності за ч.2, ч.3, ч.4 ст.190, ч.1, ч.2 ст.3641, ч.1 ст.366 КК України у кримінальному провадженні № 0001246.

29.02.2016 близько 19 години ОСОБА_12 , знаходячись за адресою: АДРЕСА_3 , скориставшись довірою ОСОБА_8 , який являвся одним з учасників даного товариства з часткою в статутному капіталі 40 %, повідомила йому, що підприємству потрібно збільшити наявність обігових грошових коштів для здійснення господарської діяльності, при цьому запропонувала ОСОБА_8 надати ТОВ "УНСП "Шмайсер" безвідсоткову позику в сумі 111 110 гривень шляхом укладення договору позики, на що ОСОБА_8 погодився.

ОСОБА_8 , будучи впевненим, що ОСОБА_12 діє правомірно, в інтересах товариства, керівником якого вона являється, не підозрюючи, що остання має намір заздалегідь не виконувати умови договору позики та обернути отримані від нього грошові кошти на свою користь, знаходячись за вказаною адресою, уклав з керівником товариства ОСОБА_12 договір безвідсоткової поворотної позики № 29/02 від 29.02.2016.

За умовами договору (п.1.1 та п.2.1) ОСОБА_8 як позикодавець надав ТОВ "УНСП "Шмайсер" в особі директора ОСОБА_12 як позичальнику безвідсоткову позику в сумі 111 110 гривень, що згідно з курсом НБУ є еквівалентом 4 200 доларів США, з метою поповнення обігових коштів ТОВ "УНСП "Шмайсер" для розвитку господарської діяльності.

Згідно п.4.1 договору позика надається шляхом внесення готівки в касу позичальника ТОВ "УНСП "Шмайсер", а згідно з п.5.1 договору позика має бути повернута ОСОБА_8 у строк не пізніше 29.03.2016.

Цього ж дня керівник ТОВ "УНСП "Шмайсер" ОСОБА_12 надала ОСОБА_8 квитанцію до прибуткового касового ордеру (без дати та без номера) про прийняття від нього 111 110 гривень. ОСОБА_12 грошові кошти в сумі 111 110 гривень в касу товариства не здала та використала на власні потреби, чим завдала ОСОБА_8 значної матеріальної шкоди, яка в 100 разів перевищує неоподаткований мінімум доходів громадян на момент вчинення злочину.

Крім того, цими ж діями ОСОБА_12 , яка на підставі наказу № 3/1 від 11.03.2010 перебувала на посаді керівника ТОВ "УНСП "Шмайсер", використала всупереч інтересам юридичної особи приватного права ТОВ "УНСП "Шмайсер" свої повноваження і, одержавши для себе неправомірну вигоду від ОСОБА_8 в сумі 111 110 гривень, розпорядилась ними на власний розсуд, а боргові зобов`язання стосовно їх повернення переклала на ТОВ "УНСП "Шмайсер", чим заподіяла істотної шкоди ОСОБА_8 .

Крім того, ОСОБА_12 , являючись службовою особою, виконуючи організаційно-розпорядчі та адміністративно-господарські функції, внесла до офіційних документів завідомо неправдиві відомості.

Так, 29.02.2016 близько 19 години ОСОБА_12 , знаходячись за адресою: Київська область, м. Вишневе, вул. Ломоносова, 1, уклала з ОСОБА_8 договір безвідсоткової поворотної позики № 29/02 від 29.02.2016. Цього ж дня ОСОБА_12 з метою приховування своїх незаконних дій, направлених на заволодіння грошовими коштами ОСОБА_8 в сумі 111 110 гривень, видала останньому завідомо неправдивий офіційний документ - квитанцію до прибуткового касового ордеру (без дати та без номеру) про прийняття позики на вказану суму, вказавши в ньому недостовірні відомості, а саме, оприбуткування грошових коштів в касі ТОВ "УНСП "Шмайсер", що не відповідає касовій книзі товариства.

Крім того, ОСОБА_12 , являючись службовою особою, виконуючи організаційно-розпорядчі та адміністративно-господарські функції, внесла до офіційних документів завідомо неправдиві відомості, що спричинило тяжкі наслідки.

Так, 13.12.2016 у невстановлені досудовим розслідуванням час та місці ОСОБА_12 при протиправному заволодінні часткою ОСОБА_8 в розмірі 40 % вартістю 274 000 гривень у статутному капіталі товариства, всупереч вимогам ст.ст.4, 60 Закону України "Про господарські товариства" та статуту ТОВ "УНСП "Шмайсер" в редакції, затвердженій протоколом № 22/12/5 від 22.12.2015 загальних зборів учасників товариства, без участі ОСОБА_8 , разом з ОСОБА_13 провела без кворуму загальні збори учасників товариства.

За результатами зборів ОСОБА_12 склала протокол № 13/12/6 від 13.12.2016 загальних зборів учасників ТОВ "УНСП "Шмайсер", до якого внесла неправдиві відомості щодо участі в цих зборах ОСОБА_8 , якому не було відомо про їх проведення, а також те, що ОСОБА_13 як головою зборів товариства разом з ОСОБА_12 як секретарем зборів товариства було прийнято незаконне рішення про виключення зі складу учасників ТОВ "УНСП "Шмайсер" ОСОБА_8 у зв`язку з відступленням у повному об`ємі його частки на користь ОСОБА_12 та вихід його зі складу учасників товариства.

Після цього 13.12.2016 на підставі підробленого протоколу № 13/12/6 від 13.12.2016 загальних зборів учасників ТОВ "УНСП "Шмайсер" ОСОБА_12 з метою заволодіння майном ОСОБА_8 внесла зміни до статуту товариства, а саме, в п.1.6 виключила зі складу учасників товариства ОСОБА_8 , а в п.5.2 збільшила власну частку в статуті товариства з 342 500 гривень, що становить 50 %, до 616 500 гривень, що становить 90 % статутного капіталу товариства.

Зміна складу учасників ТОВ "УНСП "Шмайсер", проведена на підставі підроблених документів, була зареєстрована 14.12.2016 за № 4006484 державним реєстратором ОСОБА_17 в Комунальному підприємстві "Бюро державної реєстрації" Петропавлівсько-Борщагівської сільської ради Києво-Святошинського району Київської області, що знаходиться за адресою: Київська область, Києво-Святошинський район, с. Петропавлівська Борщагівка, вул. Ярослава Мудрого, 1-А, на підставі заяви про державну реєстрацію змін до відомостей про юридичну особу, що містяться в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань.

Таким чином ОСОБА_12 на підставі підробленого нею офіційного документу незаконно привласнила частку 40 % у статутному капіталі ТОВ "УНСП "Шмайсер" вартістю 274 000 гривень, яка в 250 разів перевищує неоподаткований мінімум доходів громадян на момент вчинення злочину, що спричинило тяжкі наслідки у виді матеріальної шкоди ОСОБА_8 .

Крім того, ОСОБА_12 , яка на підставі наказу № 3/1 від 11.03.2010 перебувала на посаді керівника ТОВ "УНСП "Шмайсер", вчинила незаконні дії щодо майна, на яке накладено арешт, а саме, частки в статутному капіталі вказаного товариства в розмірі 90 %, вартістю 616 500 гривень, що належить ОСОБА_12 .

Так, в період з 22.05.2015 по 31.12.2015 ОСОБА_12 шляхом зловживання довірою повторно заволоділа грошовими коштами: в сумі 54 692 долари США, що згідно з курсом НБУ становило 1 162 205 гривень, які належали ОСОБА_15 ; в сумі 9 115, 20 доларів США, що згідно з курсом НБУ становило 188 411, 19 гривень, які належали ОСОБА_16 ; в сумі 320 000 гривень, які належали БО "Благодійний фонд ветеранів війни та учасників АТО"; в сумі 1 100 000 гривень, що є еквівалентом 48 000 доларів США, які належали ПП "Маркон", - за що притягнута до кримінальної відповідальності за ч.2, ч.3, ч.4 ст.190, ч.1, ч.2 ст.3641, ч.1 ст.366 КК України у кримінальному провадженні № 0001246.

21.12.2016 постановою старшого слідчого Києво-Святошинського ВП ГУ НП в Київській області у кримінальному провадженні № 0005233, яке зареєстроване за заявою ОСОБА_8 , визнано речовим доказом частку в статутному капіталі ТОВ "УНСП "Шмайсер", яка належить ОСОБА_12 , в розмірі 90 %, що становить 616 500 гривень. В подальшому слідчим до Києво-Святошинського районного суду Київської області направлено клопотання про накладення арешту на вказану частку статутного капіталу.

22.12.2016 ухвалою слідчого судді Києво-Святошинського районного суду Київської області у справі №369/11913/16-к частково задоволено клопотання слідчого і накладено арешт на частку в статутному капіталі ТОВ "УНСП "Шмайсер", яка належить ОСОБА_12 , в розмірі 90 %, що становить 616 500 гривень.

Згідно з витягом про реєстрацію в Державному реєстрі обтяжень рухомого майна № 51170918 від 28.12.2016 заборонено відчужувати частку в статутному капіталі ТОВ "УНСП "Шмайсер", яка належить ОСОБА_12 , в розмірі 90 %, що становить 616 500 гривень, на яку накладено арешт.

29.12.2016 кримінальні провадження №№ 0001246, 0005233, об`єднані в одне провадження під № 0001246.

Під час виконання у кримінальному провадженні № 0001246 вимог ст.290 КПК України з підозрюваною ОСОБА_12 остання ознайомилась з рішенням слідчого про визнання речовим доказом частки в статутному капіталі ТОВ "УНСП "Шмайсер", ухвалою слідчого судді про накладення на неї арешту та витягом про реєстрацію в Державному реєстрі обтяжень рухомого майна.

Після цього ОСОБА_12 з метою вчинення незаконних дій щодо майна, на яке накладено арешт, 11.10.2017 за невстановлених досудовим розслідуванням обставин уклала з ОСОБА_18 договір купівлі-продажу частини частки в статутному капіталі ТОВ "УНСП "Шмайсер", згідно з яким передала йому свою частину частки в розмірі 5 % статутного капіталу товариства, що становить 34 250 гривень.

Цього ж дня ОСОБА_12 , продовжуючи незаконні дії, за невстановлених досудовим розслідуванням обставин уклала з ОСОБА_19 договір купівлі-продажу частини частки в статутному капіталі ТОВ "УНСП "Шмайсер", згідно з яким передала йому свою частину частки в розмірі 5 % статутного капіталу товариства, що становить 34 250 гривень.

Крім того, 11.10.2017 ОСОБА_12 за невстановлених досудовим розслідуванням обставин провела загальні збори учасників ТОВ "УНСП "Шмайсер", на яких було прийнято рішення про включення до складу учасників товариства ОСОБА_18 та ОСОБА_19

12.10.2017 на підставі вказаних документів Київською обласною філією Комунального підприємства "Новозаводське" Новозаводської сільської ради Пулинського району Житомирської області, а саме, державним реєстратором ОСОБА_20 було проведено реєстраційну дію № 5006484 щодо зміни складу та інформації про засновників ТОВ "УНСП "Шмайсер".

Крім того, 18.10.2017 ОСОБА_12 за невстановлених досудовим розслідуванням обставин уклала з ОСОБА_21 договір купівлі-продажу частини частки в статутному капіталі ТОВ "УНСП "Шмайсер", згідно з яким передала йому свою частину частки в розмірі 5 % статутного капіталу товариства, що становить 34 250 гривень.

18.10.2017 ОСОБА_12 за невстановлених досудовим розслідуванням обставин провела загальні збори учасників ТОВ "УНСП "Шмайсер", на яких було прийнято рішення про включення до складу учасників товариства ОСОБА_21

20.10.2017 на підставі вказаних документів Київською обласною філією Комунального підприємства "Новозаводське" Новозаводської сільської ради Пулинського району Житомирської області, а саме, державним реєстратором ОСОБА_20 було проведено реєстраційну дію № 6006484 щодо зміни складу та інформації про засновників ТОВ "УНСП "Шмайсер".

Таким чином ОСОБА_12 незаконно відчужила частку в розмірі 15 % статутного капіталу ТОВ "УНСП "Шмайсер" вартістю 102 750 гривень, на яку накладено арешт.

Крім того, ОСОБА_13 , являючись учасником Товариства з обмеженою відповідальністю "Українсько-німецьке спільне підприємство "Шмайсер" (далі - ТОВ "УНСП "Шмайсер"), , вчинив підроблення офіційного документу, який видається та посвідчується підприємством, за наступних обставин.

22.12.2015 ОСОБА_12 на підставі договору № 22/12/15/2 купівлі-продажу частини частки в статутному капіталі ТОВ "УНСП "Шмайсер" продала ОСОБА_8 частину своєї частки в розмірі 40 % статутного капіталу товариства, що становить 274 000 гривень.

Також, 22.12.2015 ОСОБА_12 на підставі договору № 22/12/15/1 купівлі-продажу частини частки в статутному капіталі ТОВ "УНСП "Шмайсер" продала ОСОБА_13 частину своєї частки в розмірі 10 % статутного капіталу, що становить 68 500 гривень.

Цього ж дня на загальних зборах учасників ТОВ "УНСП "Шмайсер" було прийнято рішення про відступлення частини частки у статутному капіталі ТОВ "УНСП "Шмайсер" ОСОБА_8 у розмірі 40 % за 274 000 гривень, ОСОБА_13 - у розмірі 10 % за 68 500 гривень, про що був складений протокол № 22/12/5 загальних зборів учасників товариства.

25.12.2015 до реєстраційної картки на проведення державної реєстрації змін до установчих документів юридичної особи були внесені зміни щодо обліку за ОСОБА_8 частки у статутному капіталі ТОВ "УНСП "Шмайсер" у розмірі 40 %, за ОСОБА_13 - частки у розмірі 10 %.

Цього ж дня був зареєстрований за номером № 3006484 статут ТОВ "УНСП "Шмайсер" (нова редакція), затверджений протоколом № 22/12/5 від 22.12.2015 загальних зборів учасників товариства.

Згідно з п.1.6 Статуту учасниками товариства є ОСОБА_12 , ОСОБА_13 та ОСОБА_8 . Згідно з п.5.2 Статуту частки учасників у статутному капіталі товариства та їх розміри становлять: ОСОБА_12 - 342 500 гривень, що складає 50 % статутного капіталу; ОСОБА_13 - 68 500 гривень, що складає 10 % статутного капіталу; ОСОБА_8 - 274 000 гривень, що складає 40 % статутного капіталу.

ОСОБА_13 з метою підроблення офіційного документу, а саме, протоколу загальних зборів учасників ТОВ "УНСП "Шмайсер", що видається та посвідчується підприємством, і який надає право на внесення змін до установчих документів товариства, 13.12.2016 у невстановлені досудовим розслідуванням час та місці всупереч вимогам ст.ст.4, 60 Закону України "Про господарські товариства" та статуту ТОВ "УНСП "Шмайсер" в редакції, затвердженій протоколом № 22/12/5 від 22.12.2015 загальних зборів учасників товариства, без участі ОСОБА_8 , разом з ОСОБА_12 провів без кворуму загальні збори учасників товариства.

За результатами зборів ОСОБА_13 як голова загальних зборів учасників товариства склав протокол № 13/12/6 від 13.12.2016 загальних зборів учасників ТОВ "УНСП "Шмайсер", до якого вніс неправдиві відомості щодо участі в цих зборах ОСОБА_8 , якому не було відомо про їх проведення, а також те, що ОСОБА_13 як головою зборів товариства разом з ОСОБА_12 як секретарем зборів товариства було прийнято незаконне рішення про виключення зі складу учасників ТОВ "УНСП "Шмайсер" ОСОБА_8 у зв`язку з відступленням у повному об`ємі його частки в розмірі 40 %, що становить 274 000 гривень, на користь ОСОБА_12 , хоча ОСОБА_8 не мав наміру продавати свою частку в статутному капіталі товариства та виходити зі складу його учасників. Вказаний підроблений документ був виготовлений ОСОБА_13 з метою його подальшого використання ОСОБА_12 при реєстрації змін до установчих документів ТОВ "УНСП "Шмайсер" та реєстрації на ім`я останньої частки в розмірі 40 % статутного капіталу товариства, яка належала ОСОБА_8 .

Дії ОСОБА_12 органом досудового розслідування кваліфіковані за ч.2 ст.190 КК України - заволодіння чужим майном шляхом обману (шахрайство), вчинене повторно; за ч.1 ст.3641 КК України - зловживання повноваженнями службовою особою юридичної особи приватного права незалежно від організаційно-правової форми; за ч.1 ст.366 КК України - видача службовою особою завідомо неправдивих офіційних документів; за ч.2 ст.366 КК України - видача службовою особою завідомо неправдивих офіційних документів, що спричинило тяжкі наслідки; за ч.1 ст.388 КК України - незаконні дії щодо майна, на яке накладено арешт.

Дії ОСОБА_13 кваліфіковані за ч.1 ст.358 КК України - підроблення документів.

Кримінальне провадження надійшло до суду першої інстанції з обвинувальним актом.

Згідно з п.2 ч.3 ст.314 КПК України у підготовчому судовому засіданні суд має право закрити провадження у випадку встановлення підстав, передбачених пунктами 4-8 частини першої або частиною другою статті 284 цього Кодексу.

Згідно з п.1 ч.2 ст.284 КПК України кримінальне провадження закривається судом у зв`язку зі звільненням особи від кримінальної відповідальності.

У відповідності з вимогами ч.1 ст.285 КПК України, ч.1 ст.44 КК України особа звільняється від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених законом України про кримінальну відповідальність.

При цьому відповідно до вимог п.п.2, 3 ч.1 ст.49 КК України особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з дня вчинення нею кримінального проступку, за який передбачено покарання у виді обмеження волі, чи у разі вчинення нетяжкого злочину, за який передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк не більше двох років, і до дня набрання вироком законної сили минуло три роки, а у разі вчинення нетяжкого злочину, крім випадку, передбаченого у п.2 цієї частини - п`ять років.

Згідно з ч.ч.2, 3 ст.49 КК України перебіг давності зупиняється, якщо особа, що вчинила кримінальне правопорушення, ухилилася від досудового розслідування або суду. У цих випадках перебіг давності відновлюється з дня з`явлення особи із зізнанням або її затримання, а з часу вчинення кримінального проступку - п`ять років. У цьому разі особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з часу вчинення кримінального правопорушення минуло п`ятнадцять років.

Перебіг давності переривається, якщо до закінчення зазначених у частинах першій та другій цієї статті строків особа вчинила новий злочин, за винятком нетяжкого злочину, за який передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк не більше двох років.

Положеннями ч.4 ст.286, ст.288 КПК України передбачено, що якщо під час здійснення судового провадження щодо провадження, яке надійшло до суду з обвинувальним актом, сторона кримінального провадження звернеться до суду з клопотанням про звільнення від кримінальної відповідальності обвинуваченого, суд має невідкладно розглянути таке клопотання. Суд своєю ухвалою закриває кримінальне провадження та звільняє обвинуваченого від кримінальної відповідальності у випадку встановлення підстав, передбачених законом України про кримінальну відповідальність.

Приймаючи рішення про закриття кримінального провадження, суд першої інстанції дотримав цих вимог закону.

21.11.2022 до суду надійшло клопотання обвинуваченої ОСОБА_12 про звільнення її від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності та закриття кримінального провадження. 19.01.2023 до суду надійшло аналогічне клопотання захисника ОСОБА_11 , подане в інтересах ОСОБА_13 . За результатами розгляду клопотань 21.02.2023 суд задовольнив їх.

Своє рішення суд мотивував тим, що ОСОБА_13 обвинувачується у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст.358 КК України, і на момент розгляду кримінального провадження минуло три роки. ОСОБА_12 обвинувачується у вчиненні нетяжких злочинів, передбачених ч.2 ст.190, ч.1 ст.3641, ч.1 ст.366, ч.2 ст.366, ч.1 ст.388 КК України, і на момент розгляду кримінального провадження минуло п`ять років.

Дійсно, суд не вказав в ухвалі, з якого часу він обчислював перебіг строків давності. Проте з формулювання висунутого обвинувачення вбачається, що ОСОБА_13 вчинив кримінальний проступок 13.12.2016, а ОСОБА_12 29.02.2016 вчинила кримінальні правопорушення, передбачені ч.2 ст.190, ч.1 ст.3641, ч.1 ст.366 КК України, 13.12.2016 - кримінальне правопорушення, передбачене ч.2 ст.366 КК України, і в період з 11.10.2017 по 18.10.2017 - кримінальне правопорушення, передбачене ч.1 ст.388 КК України. Отже, строк давності притягнення до кримінальної відповідальності для ОСОБА_12 обчислюється з 18.10.2017, а для ОСОБА_13 - з 30.05.2018 (день припинення співробітниками Служби безпеки України його злочинної діяльності), оскільки перебіг давності переривався вчиненням ним злочинів, передбачених ч.1 ст.14 ч.ч.4, 5 ст.27 ч.3 ст.258, ч.2 ст.28 ч.1 ст.263 КК України, за які він був засуджений вироком Голосіївського районного суду м. Києва від 30.08.2018.

При цьому колегія суддів вважає необґрунтованими доводи потерпілого про те, що обвинувачені ухилялися від суду, а тому до них не застосовуються диференційовані строки давності, визначені в ч.1 ст.49 КК України, а мають застосовуватися загальні строки давності, зокрема, п`ятнадцять років для ОСОБА_12 і п`ять років для ОСОБА_13 .

Під ухиленням від досудового розслідування або суду слід розуміти будь-які умисні дії, вчинені певною особою з метою уникнути кримінальної відповідальності за вчинене кримінальне правопорушення, що змушує правоохоронні органи вживати заходи, спрямовані на розшук і затримання правопорушника (нез`явлення без поважних причин за викликом до слідчого або суду, недотримання умов запобіжного заходу, зміна документів, які посвідчують особу, зміна зовнішності, перехід на нелегальне становище, перебування в тайнику, імітація своєї смерті тощо). При з`ясуванні, які дії особи мають визнаватись юридично значущим (а не просто фактичним) ухиленням від слідства або суду, треба враховувати, крім усього іншого, кримінально процесуальний статус особи, що вчинила кримінальне правопорушення. Це має бути особа, яка у встановленому порядку визнана підозрюваним або обвинуваченим та яка зобов`язана з`являтись до правозастосовних органів за викликом, перебувати в межах їх досяжності. Зазначена особа усвідомлює, що у неї вже виник юридичний обов`язок постати перед слідством або судом, однак вона ухиляється від виконання такого обов`язку.

З матеріалів справи вбачається, що судові засідання, починаючи з 20.07.2018, відкладались у зв`язку з неприбуттям обвинуваченого ОСОБА_13 , який був затриманий 30.05.2018, тримався під вартою, потім відбував покарання. ОСОБА_22 не міг бути переведений до Державної установи "Київський слідчий ізолятор" за станом здоров`я, про що суд повідомлявся листом начальника Державної установи "Бучанська виправна колонія (№ 85)", де ОСОБА_13 проходив курс лікування. Ухвалою Київського апеляційного суду від 13.11.2019 ОСОБА_13 був звільнений від покарання за хворобою, 25.11.2019 прибув до Ізраїлю для отримання консультації та інструкцій щодо продовження медикаментозного лікування цукрового діабету, де залишився у зв`язку із введенням карантину через поширення коронавірусної хвороби (COVID-19). 12.01.2021 ОСОБА_23 без поважних причин не прибув до суду, а тому суд постановив ухвалу про його привід. Що стосується неприбуття в судові засідання 09.07.2021, 24.10.2022, коли суд також постановлював ухвали про привід обвинуваченого, то у справі відсутні дані про належне повідомлення ОСОБА_13 про дату, час і місце цих судових засідань.

Неприбуття ОСОБА_12 в судове засідання 12.01.2021, коли суд постановив ухвалу про її привід, а також 24.10.2022, на чому наголошує потерпілий, об`єктивно пояснюється тим, що вона не була повідомлена належним чином про дату, час і місце судових засідань. Про неприбуття за станом здоров`я в засідання 09.07.2021 ОСОБА_12 завчасно повідомила суд, а 17.02.2022 повідомив її захисник. Всупереч доводам потерпілого на 06.07.2022 судове засідання не призначалось, а в судовому засіданні 07.06.2022 ОСОБА_12 була присутня. 13.07.2022 суд лише розглядав клопотання про скасування арешту майна, яке було подано в інтересах ОСОБА_24 представником останнього.

Враховуючи викладене, постановлення однієї ухвали про привід щодо ОСОБА_13 за наявності для того підстав і ненадання ОСОБА_12 медичних документів на підтвердження неможливості прибути в два судових засідання за станом здоров`я не дає підстав вважати, що вони ухилялися від суду з метою уникнення кримінальної відповідальності.

Наявність щодо ОСОБА_12 кримінального провадження № 0001246, в якому вона обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.190, ч.3 ст.190, ч.4 ст.190, ч.2 ст.3641, ч.3 ст.2062, ч.1 ст.366 КК України, ніяким чином не впливає на перебіг давності у цьому кримінальному провадженні, оскільки згідно з висунутим обвинуваченням ці кримінальні правопорушення були вчинені раніше.

Ухвалення щодо ОСОБА_13 вироку Голосіївського районного суду м. Києва від 30.08.2018 впливає на переривання строку давності, проте не є доказом його ухилення від суду.

Не може бути підставою для скасування ухвали і та обставина, що суд не прийняв рішення щодо процесуальних витрат, оскільки це питання може бути вирішено в порядку виконання ухвали згідно з ст.ст.537, 539 КПК України.

Отже, ухвала суду першої інстанції є законною, обґрунтованою і вмотивованою, тому підстави для задоволення апеляційної скарги потерпілого відсутні.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.404, 407 КПК України, колегія суддів

у х в а л и л а :

Ухвалу Києво-Святошинського районного суду Київської області від 21 лютого 2023 року щодо ОСОБА_12 ,ОСОБА_13 залишити без змін, а апеляційну скаргу потерпілого ОСОБА_8 - без задоволення.

Ухвала суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту її проголошення.

На ухвалу суду апеляційної інстанції може бути подана касаційна скарга безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом трьох місяців з дня її проголошення.

Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3