Справа № 574/351/24
Провадження № 1-кп/574/82/2024
В И Р О К

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 травня 2024 року м. Буринь

Буринський районний суд Сумської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Буринського районного суду кримінальне провадження №0000381 від 28.03.2024 року, по обвинуваченню ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Почепці, Путивльського району, Сумської області, українця, громадянина України, з середньою освітою, не працюючого, одруженого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого:

1) 17 серпня 1995 року Путивльським районним судом Сумської області за ч.2 ст.140, ст.14 КК України (в редакції 1960 року) до 2 років позбавлення волі;

2) 9 квітня 1998 року Путивльським районним судом Сумської області за ч.2 ст.140 КК України (в редакції 1960 року) до 1 року 6 місяців позбавлення волі;

3) 22 січня 2001 року Буринським районним судом Сумської області за ч.2 ст.140 КК України (в редакції 1960 року) до 2 років 6 місяців позбавлення волі з конфіскацією майна та із застосуванням додаткового заходу у виді лікування від алкоголізму;

4) 3 жовтня 2003 року Буринським районним судом Сумської області за ч.2 ст.185 КК України до штрафу в розмірі 600 грн.;

5) 28 січня 2004 року Буринським районним судом Сумської області за ч.3 ст.185, ст.69, ст.71 КК України до 1 року позбавлення волі;

6) 26 жовтня 2005 року Буринським районним судом Сумської області за ч.3 ст.185, ст.69 КК України до 1 року 2 місяців позбавлення волі;

7) 2 лютого 2007 року Буринським районним судом Сумської області за ст.395, ч.1 ст.162, ст.70, ст.71 КК України до 4 місяців арешту, вирок Буринського районного суду Сумської області від 26 жовтня 2005 року виконувати самостійно, ухвалою Апеляційного суду Сумської області від 3 квітня 2007 року засуджений за ч.1 ст.162 КК України до 850 грн. штрафу;

8) 25 жовтня 2007 року Буринським районним судом Сумської області за ч.2 ст.15, ч.3 ст.186, ч.1 ст.162, ч.3 ст.185, ст.69, ст.71 КК України до 2 років позбавлення волі, покарання у виді 850 грн. штрафу, призначене ухвалою Апеляційного суду Сумської області від 3 квітня 2007 року та у виді штрафу в розмірі 300 грн., призначене вироком Буринського районного суду Сумської області від 26 жовтня 2005 року виконувати самостійно;

9) 29 січня 2010 року Буринським районним судом Сумської області за ч.2 ст.15, ч.3 ст.185 КК України до 200 годин громадських робіт;

10) 13 квітня 2010 року Буринським районним судом Сумської області за ч.3 ст.185, ч.1 ст.162, ч.4 ст.70, ст.ст.69,71,72 КК України до 2 років 25 днів позбавлення волі, покарання у виді 850 грн. штрафу, призначене ухвалою Апеляційного суду Сумської області від 3 квітня 2007 року та у виді штрафу в розмірі 300 грн., призначене вироком Буринського районного суду Сумської області від 26 жовтня 2005 року виконувати самостійно;

11) 14 червня 2012 року Буринським районним судом Сумської області за ч.2 ст.15, ч.3 ст.186 КК України до 4 років позбавлення волі;

12) 6 липня 2012 року Буринським районним судом Сумської області за ч.1 ст.309, ст.395, ст.70 КК України до 4 років 3 місяців позбавлення волі;

13) 15 квітня 2016 року Буринським районним судом Сумської області за ч.3 ст.185, ст.69 КК України до штрафу в розмірі 1360 грн.;

14) 1 червня 2017 року Буринським районним судом Сумської області за ч.3 ст.185 КК України до 1 року обмеження волі;

15) 5 лютого 2018 року Буринським районним судом Сумської області за ч.2 ст.185 КК України до 3 місяців арешту;

16) 2 жовтня 2018 року Конотопським міськрайонним судом Сумської області за ч.2 ст.185, ч.3 ст.185, ч.2 ст.190 КК України до 3 років 6 місяців позбавлення волі;

17) 10 липня 2020 року Буринським районним судом Сумської області за ч.2 ст.185 КК України до 6 місяців арешту;

18) 5 квітня 2021 року Конотопським міськрайонним судом Сумської області за ч.3 ст.185, ч.4 ст.70 КК України до 3 років позбавлення волі,

19) 5 жовтня 2021 року Путивльським районним судом Сумської області за ч.2 ст.185 , ч.3 ст.185, ч.2 ст.15 ч.3 ст. 185, ч.4 ст.70 КК України, до 3 років 1 місяця позбавлення волі,

20) 13 липня 2022 року Буринським районним судом Сумської області за ч.1 ст.309, ч.2 ст.185, ч.3 ст.185, ч.1 ст.70 КК України, до 3 років 2 місяців позбавлення волі, маючого не зняті та не погашені у встановленому законом порядку судимості,

у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.4 ст.185, ч.1 ст.162 КК України, за участі сторін та учасників кримінального провадження:

прокурора - ОСОБА_4 ,

обвинуваченого - ОСОБА_3 ,

захисника - ОСОБА_5 ,

встановив:

ОСОБА_3 , завідомо знаючи про те, що крадіжка являється протиправним діянням, що тягне за собою кримінальну відповідальність, 27.03.2024 близько 17 год., з метою вчинення крадіжки чужого майна, перебуваючи біля приміщення літньої кухні розташованої за адресою: АДРЕСА_2 , що належить ОСОБА_6 , мешканцю АДРЕСА_3 , через незамкнені двері проник до веранди літньої кухні, де помітив жіночий велосипед зеленого кольору марки «Україна», яким вирішив протиправно заволодіти.

Реалізуючи свій протиправний умисел спрямований на заволодіння чужим майном, діючи в умовах введеного Указом Президента України №64/2022 від 24 лютого 2022 року воєнного стану в Україні, який дії і по даний час, ОСОБА_3 в цей же день та час переслідуючи корисливий мотив та мету наживи, користуючись відсутністю власника майна, діючи повторно, таємно викрав належний ОСОБА_7 , мешканці АДРЕСА_4 велосипед марки «Україна», вартістю 1575 грн., яким розпорядився на власний розсуд, чим завдав ОСОБА_7 матеріальні збитки на вище вказану суму.

Крім того, 13.04.2024 року близько 16 год. ОСОБА_3 , маючи умисел на незаконне проникнення до будинку, розташованого за адресою: АДРЕСА_5 , яке на праві приватної власності належить ОСОБА_8 та фактичним володільцем якого є ОСОБА_9 , мешканець АДРЕСА_6 , прийшов до зазначеного будинку, та впевнившись що власник та володілець господарства відсутні за місцем мешкання, а його дії є непомітними для сторонніх осіб, обійшов домогосподарство, та зі сторони присадибної ділянки, шляхом вільного доступу проник до подвір`я.

В подальшому, продовжуючи свої протиправні дії, ОСОБА_3 , розбивши віконне скло, через утворений у вікні отвір самовільно, без дозволу фактичного володільця, проник до середини будинку, де перебував там всупереч волі володільця до 17 год. 30 хв. 13.04.2024, поки не був виявлений ОСОБА_9 .

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 свою вину в інкримінованих йому кримінальних правопорушеннях визнав повністю, щиро розкаявся в скоєному та пояснив, що 27.03.2024 близько 17 год., повертаючись від свого знайомого, який проживає в одному з будинків по АДРЕСА_2 , зайшов до приміщення літньої кухні, розташованої біля цього ж будинку та двері якої були не замкнені, де побачив жіночий велосипед зеленого кольору, який вирішив викрасти. Переконавшись, що його ніхто не бачить, він сів на вказаний велосипед та поїхав на ньому до ОСОБА_10 , якому продав велосипед за 200 грн.

Також, обвинувачений вказав, що 13.04.2024 року близько 16 год., коли він ішов з дому в напрямку центру м. Буринь, то йому стало дуже погано, а тому він вирішив відпочити в одному з будинків на вул. Першотравневій. Зайшовши на подвір`я вказаного будинку зі сторони городу, він побачив, що на дверях будинку висить замок та, взявши цеглину, розбив нею віконне скло та заліз через вікно до середини будинку, де ліг на диван та заснув. Приблизно через півтори години його розбудив власник будинку, який викликав поліцію.

Показання обвинуваченого відповідають фактичним обставинам справи і сторонами кримінального провадження не оспорюються.

З`ясувавши думку учасників судового провадження про визначення обсягу доказів, що підлягають дослідженню, та порядок їх дослідження, приймаючи до уваги те, що обвинувачений повністю визнав свою вину в інкримінованих йому кримінальних правопорушеннях, погодився з усіма обставинами та кваліфікацією вчинених ним діянь, суд відповідно до положень ч.3 ст.349 КПК України визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються, обмежившись допитом обвинуваченого та дослідженням даних, які характеризують його особу, та документів, які стосуються речових доказів та процесуальних витрат у справі.

При цьому судом було з`ясовано правильність розуміння учасниками провадження змісту цих обставин, не встановлено сумнівів у добровільності їх позиції та роз`яснено їм, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

Надані обвинуваченим ОСОБА_3 в судовому засіданні, показання є послідовними та логічними, а тому не викликають у суду жодних розумних сумнівів щодо доведеності його винуватості у вчиненні інкримінованих йому кримінальних правопорушень.

Таким чином, суд вважає вину ОСОБА_3 у вчиненні вказаних кримінальних правопорушень за обставин, викладених в описовій частині вироку, доведеною повністю та кваліфікує його дії:

- за ч.4 ст.185 КК України, так як своїми діями ОСОБА_3 вчинив таємне викрадення чужого майна (крадіжку), вчинену повторно, поєднану з проникненням у інше приміщення, вчинену в умовах воєнного стану;

- за ч.1 ст. 162 КК України, так як своїми діями ОСОБА_3 вчинив незаконне проникнення до житла.

При призначенні покарання для обвинуваченого суд, у відповідності до ст.65 КК України, враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, його особу, обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання, а також положення ч.2 ст.50 КК України, відповідно до якої, покарання має на меті не тільки кару, а і виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами.

Вчинене ОСОБА_3 кримінальне правопорушення, передбачене ч.4 ст.185 КК України, згідно зі ст.12 КК України є умисним тяжким злочином, а кримінальне правопорушення передбачене ч.1 ст.162 КК України, відноситься до кримінальних проступків.

Також, судом враховується особа винного, який раніше неодноразово судимий, не працює, одружений, на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває, за місцем проживання характеризується негативно.

В якості обставин, що пом`якшують покарання суд враховує активне сприяння розкриттю кримінальних правопорушень, так як обвинувачений правдиво та детально повідомив про обставини їх вчинення, а також щире каяття обвинуваченого, оскільки він висловив жаль з приводу вчиненого, вибачився за свої вчинки та висловив осуд своєї поведінки та готовність понести передбачене законом покарання.

Обставиною, що обтяжує покарання, суд враховує рецидив кримінальних правопорушень.

З урахуванням викладеного, призначаючи покарання обвинуваченому, враховуючи ступінь тяжкості вчинених ним кримінальних правопорушень, за одне з яких санкція статті передбачає безальтернативне покарання у виді позбавлення волі, наявність обставин, що пом`якшують та обтяжують покарання, дані про особу обвинуваченого, суд вважає, що йому необхідно призначити покарання за ч. 4 ст. 185 КК України у виді позбавлення волі, а за ч.1 ст. 162 КК України у виді обмеження волі, в межах санкцій вказаних частин статей КК України.

При цьому суд не вбачає підстав для застосування ст.69 КК України, при призначенні покарання ОСОБА_3 , оскільки останній раніше неодноразово засуджувався за вчинення корисливих кримінальних правопорушень, та йому неодноразово призначались покарання із застосуванням вказаної статті, однак він на шлях виправлення не став та через короткий проміжок часу після звільнення з місць позбавлення волі знову вчинив два кримінальні правопорушення.

Відповідно до положень ч.1 ст.70 КК України при сукупності кримінальних правопорушень суд, призначивши покарання (основне і додаткове) за кожне кримінальне правопорушення окремо, визначає остаточне покарання шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим або шляхом повного чи часткового складання призначених покарань.

Таким чином, остаточне покарання ОСОБА_3 необхідно призначити із застосуванням ч.1 ст.70 КК України, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим.

На підставі ч. 5 ст. 72 КК України в строк покарання підлягає зарахуванню строк попереднього ув`язнення з 16.04.2024 року до дня набрання даним вироком законної сили із розрахунку день попереднього ув`язнення за день позбавлення волі.

Враховуючи, що суд призначає обвинуваченому реальне покарання в виді позбавлення волі на тривалий строк, а також тяжкість вчиненого ним злочину, з метою забезпечення виконання обвинуваченим своїх процесуальних обов`язків та виконання вироку суду, суд вважає за доцільне обраний останньому запобіжний захід у виді тримання під вартою залишити без змін до набрання вироком суду законної сили.

Цивільний позов у справі не заявлявся.

Відповідно до ч.2 ст.124 КПК України з ОСОБА_3 підлягають стягненню на користь держави витрати на залучення експертів для проведення судової товарознавчої експертизи в сумі 1135,92 грн.

Питання щодо речових доказів підлягає вирішенню у відповідності до ст.100 КПК України.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 366-371, 373-376 КПК України , суд -

у х в а л и в :

ОСОБА_3 визнати винуватим у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.4 ст.185, ч.1 ст.162 КК України, та призначити йому покарання:

- за ч. 4 ст.185 КК України у виді позбавлення волі, строком на 5 (п`ять) років;

- за ч.1 ст. 162 КК України у виді обмеження волі, строком на 2 (два) роки.

На підставі ч.1 ст. 70 КК України за сукупністю кримінальних правопорушень, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, ОСОБА_3 остаточно призначити покарання у виді позбавлення волі, строком на 5 (п`ять) років.

Запобіжний захід ОСОБА_3 до вступу вироку в законну силу залишити попередній тримання під вартою, але не довше ніж до 11.07.2024 року включно.

Строк відбування покарання ОСОБА_3 рахувати з моменту затримання 16.04.2024 року.

На підставі ч.5 ст.72 КК України в строк відбуття покарання зарахувати строк попереднього ув`язнення ОСОБА_3 з 16.04.2024 року до дня набрання даним вироком законної сили із розрахунку день попереднього ув`язнення за день позбавлення волі.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь держави витрати на залучення експертів для проведення судової товарознавчої експертизи в сумі 1135 (одну тисячу сто тридцять п`ять) грн. 92 коп.

Речові докази по справі: велосипед марки «Україна» зеленого кольору з рамою жіночого типу, переданий на зберігання під розписку потерпілій ОСОБА_7 - дозволити останній використовувати на свій розсуд.

Вирок може бути оскаржений до Сумського апеляційного суду через Буринський районний суд Сумської області протягом 30 днів з дня його проголошення, а обвинуваченим - в той самий строк з моменту вручення йому копії вироку.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя ОСОБА_1