1 УХВАЛА ІМЕНЕМ УКРАЇНИСправа № 335/1423/23 1-кп/335/280/2024
13 лютого 2024 року Орджонікідзевський районний суд м. Запоріжжя у складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,
прокурора ОСОБА_3 ,
обвинуваченого ОСОБА_4 ,
захисника адвоката ОСОБА_5 ,
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.15, ч. 4 ст. 185 Кримінального кодексу України,
ВСТАНОВИВ:
Орджонікідзевським районним судом м. Запоріжжя розглядається кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.15, ч. 4 ст. 185 Кримінального кодексу України.
У судовому засіданні адвокат ОСОБА_5 звернувся до суду з клопотанням про зміну запобіжного заходу з тримання під вартою на особисте зобов`язання або домашній арешт. У клопотанні захисник зазначив, що ухвалою суду від 04.01.2024 ОСОБА_4 за клопотанням прокурора був продовжений запобіжний захід у вигляді тримання під вартою до 03.03.2024, однак зазначив, що обвинувачений ОСОБА_4 у даному кримінальному провадженню перебуває під вартою з 29 грудня 2022 року, тобто майже 14 місяців, строк його тримання під вартою неодноразово продовжувався. За весь час перебування під вартою, обвинувачений жодним чином ані особисто, ані через третіх осіб не намагався впливати на потерпілу та свідків, або іншим чином перешкоджати кримінальному провадженню. Крім цього, ніякої шкоди його діями не завдано, у зв`язку з чим потерпіла ОСОБА_6 не має до обвинуваченого претензій, на суворому покаранні не наполягає. Сам обвинувачений визнає свою вину в повному обсязі, вибачився перед потерпілою та бажає стати на шлях виправлення, і не має на меті ухилятися від суду, будь-яким чином перешкоджати судовому розгляду справи, має постійне місце проживання, стійкі соціальні зв`язки. Тому захист вважає, що забезпечення належної процесуальної поведінки обвинуваченим можливо шляхом застосування до останнього альтернативного запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання або домашнього арешту.
Обвинувачений ОСОБА_4 підтримав клопотання адвоката ОСОБА_5 , просив клопотання задовольнити.
Прокурор в судовому засідання заперечувала проти задоволення клопотання сторони захисту, вказавши на те, що на теперішній час ризики, передбачені ч. 1 ст. 177 КК України, хоча і зменшилися, однак, враховуючи дані про особу обвинуваченого, ступінь тяжкості інкримінованого діяння, вважає, що підстав для зміни запобіжного заходу немає.
Суд, вислухавши думку учасників процесу, дослідивши матеріали судового провадження, встановив таке.
Ухвалою Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 04.01.2024 ОСОБА_4 продовжено запобіжний захід у виді тримання під вартою строком на 60 днів до 03.03.2024 включно в Державній установі «Запорізький слідчий ізолятор».
Отже строк тримання під вартою закінчується 03.03.2024.
Відповідно до обвинувального акта ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15, ч. 4 ст. 185 КК України, що кваліфікується як закінчений замах на викрадення чужого майна (крадіжка), під час якої особа виконала усі дії, які вважала необхідними для доведення злочину до кінця, але злочин не було закінчено з причин, які не залежали від її волі, вчинена в умовах воєнного стану.
Вказаний злочин ч. 5 ст. 12 КК України відносить до категорії тяжких. Санкцією ч. 4 ст. 185 КК України передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк від п`яти до восьми років.
Відповідно до ч. 3 ст. 331 КПК України за наявності клопотань суд під час судового розгляду зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження запобіжного заходу до закінчення двомісячного строку з дня його застосування. За результатами розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців. Копія ухвали вручається обвинуваченому, прокурору та надсилається уповноваженій службовій особі до місця ув`язнення. Під час здійснення судового провадження судом присяжних питання, передбачене цією частиною, вирішує головуючий.
Як передбачено ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден з більш м`яких запобіжних заходів не може запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 цього Кодексу.
Згідно з п. 2 ч. 2 ст. 183 КПК України запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше судимої особи, яка обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк до трьох років, виключно у разі, якщо прокурором, крім наявності підстав, передбачених статтею 177 цього Кодексу, буде доведено, що, перебуваючи на волі, ця особа переховувалася від органу досудового розслідування чи суду, перешкоджала кримінальному провадженню або їй повідомлено про підозру у вчиненні іншого злочину.
Відповідно до ст. 201 КПК України за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, захисника обраний раніше запобіжний захід може бути змінений.
Виходячи зі змісту ст. 201 КПК України підставою для зміни запобіжного заходу за клопотанням підозрюваного чи захисника є, в тому числі, наявність нових обставин, які не були предметом судового розгляду, або зміна обставин підозри, зменшення встановлених в провадженні ризиків зі спливом досудового розслідування. Отже перелік підстав для зміни запобіжного заходу не є вичерпаним.
Вирішуючи клопотання захисника про зміну запобіжного заходу у виді тримання під вартою на особисте зобов`язання або домашній арешт відносно обвинуваченого, суд враховує вимоги п.п. 3 і 4 ст. 5 Конвенції про захист прав людини та практику Європейського суду з прав людини, згідно з якими обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою. При цьому, ризик переховування обвинуваченого від правосуддя не може оцінюватися виключно на підставі суворості можливого судового рішення, а це слід робити з урахуванням низки відповідних фактів, які можуть підтверджувати існування такого ризику, або свідчити про такий його незначний ступінь, який не може служити підставою для запобіжного ув`язнення.
Підставою для застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стороною обвинувачення визначено запобігання ризикам, передбаченим п. 1,3,5 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме, що ОСОБА_4 може переховуватись від судового слідства, впливати на потерпілих та свідків, або іншим чином перешкоджати кримінальному провадженню, і що є ризик вчинення іншого кримінального правопорушення.
Проте слід зазначити, що після застосування до обвинуваченого ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою пройшло майже 14 місяців, за цей час суд, з врахуванням думки всіх учасників справи провів судовий розгляд кримінального провадження, допитавши потерпілу, свідків, обвинуваченого, дослідив докази, в тому числі й ті, що характеризують особу обвинуваченого, отже ризики, встановлені у ст. 177 КПК України, які дають достатні підстави вважати, що обвинувачений може здійснити дії, передбачені п. 1,3,5 ч. 1 ст. 177 КПК України значно зменшились.
Обвинувачений ОСОБА_4 розкаюється у своїх діяннях, надав повні та достовірні пояснення щодо обставин справи, які повністю узгоджується з матеріалами кримінального провадження.
Судом також враховується, що ОСОБА_4 зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_2 , разом із цивільною дружиною та сином, отже має постійне місце проживання, тому має соціальні зв`язки.
Також суд враховує, що шкода діями обвинуваченого потерпілій не завдана, у зв`язку з чим потерпіла не має до обвинуваченого претензій, на суворому покаранні не наполягає. Сам обвинувачений визнає свою вину в повному обсязі, вибачився перед потерпілою.
Такий саме підхід ЄСПЛ сформував не тільки щодо однієї підстави для тримання особи під вартою (тяжкість злочину).
Європейський суд з прав людини неодноразово зазначав у своїх рішеннях, якщо спочатку тяжкість злочину та підозра, що особа може втекти чи зашкодити слідству, можуть бути достатніми підставами для обрання такого запобіжного заходу, як тримання під вартою, то чим довше відповідна особа знаходиться під вартою, тим більш вагомими і конкретними мають бути підстави для продовження цього заходу, про що має бути зазначено в судовому рішенні.
Частина 1 статті 331 КПК України передбачає, що під час судового розгляду суд за клопотанням сторони обвинувачення або захисту має право своєю ухвалою змінити, скасувати або обрати запобіжний захід щодо обвинуваченого.
Враховуючи викладене, а також доводи сторін, суд вважає, що ризики викладені в п.п.1, 3, 5 ст. 177 КПК України, на даний час значно знизились, а тому, суд приходить до висновку про необхідність задовольнити клопотання захисника щодо зміни запобіжного заходу на більш м`який запобіжний захід у вигляді домашнього арешту у нічний час доби, заборонивши в період часу з 22:00 год. до 06:00 год. наступного дня залишати житло за адресою:АДРЕСА_2 , оскільки такий вид запобіжного заходу буде достатнім для забезпечення виконання обвинуваченим своїх процесуальних обов`язків у даному кримінальному провадженні, водночас в задоволенні клопотання прокурора про продовження строку тримання під вартою слід відмовити.
Відповідно до ч. 1, 2 ст. 181 КПК України домашній арешт полягає в забороні підозрюваному, обвинуваченому залишити житло цілодобово або у певний період. Домашній арешт може бути застосовано до особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі.
Крім цього, на підставі ст.194 КПК України суд вважає за необхідне зобов`язати ОСОБА_4 прибувати на виклик прокурора, суду, залежно від стадії кримінального провадження, не відлучатись без дозволу прокурора чи суду за межі Запорізької області, повідомляти про зміну місця свого проживання, роботи прокурора чи суд.
На переконання суду, такий запобіжний захід та обсяг обов`язків зможе забезпечити виконання обвинуваченим процесуальних обов`язків, що випливають зі змісту ст. 177 КПК України.
Керуючись ст. 176178, 181, 184, 194, 201, 331, 372, 395 КПК України, суд
Клопотання захисника ОСОБА_5 про зміну запобіжного заходу задовольнити.
Змінити ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід з тримання під вартою на запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, заборонивши в період часу з 22:00 год. до 06:00 год наступного дня залишати житло за адресою: АДРЕСА_2 .
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , звільнити з під варти негайно в залі суду.
Покласти на ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , такі обов`язки:
- прибувати на перший виклик прокурора, суду, залежно від стадії кримінального провадження;
- не відлучатись без дозволу прокурора чи суду за межі Запорізької області;
- повідомляти про зміну місця свого проживання, роботи прокурора чи суд.
Роз`яснити ОСОБА_4 зміст ч. 5 ст. 181 КПК України, у відповідності до якої, працівники органу Національної поліції з метою контролю за поведінкою підозрюваного, обвинуваченого, який перебуває під домашнім арештом, мають право з`являтися в житло цієї особи, вимагати надати усні чи письмові пояснення з питань, пов`язаних із виконанням покладених на неї зобов`язань.
В разі невиконання покладених на ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , обов`язків, до нього може бути застосований більш жорсткий запобіжний захід.
Ухвалу про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту передати для виконання органу Національної поліції за місцем фактичного проживання обвинуваченого ОСОБА_4 .
Ухвала підлягає негайному виконанню після її проголошення.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Запорізького апеляційного суду протягом 5 днів з моменту проголошення.

Вступна та резолютивна частини ухвали постановлені в нарадчій кімнаті та проголошені в судовому засіданні 13 лютого 2024 р.

Повний текст ухвали оголошено 15 лютого 2024 р. о 13:00 год.

Суддя ОСОБА_1