Справа № 367/3201/24 Провадження № 1-кп/367/725/2024
В И Р О К

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 травня 2024 року Ірпінський міський суд Київської області в складі: головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю: секретаря с/з - ОСОБА_2

прокурора - ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні обвинувальний акт у кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР за №0000489 від 11.02.2024 року, відносно:

- ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який народився в м.Курськ, РФ, громадянина України, який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 та проживає за адресою: АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_1 , раніше судимого:

- 28.02.2020 Ірпінським міським судом Київської області за ч.1 ст. 296 КК України у виді штрафу в розмірі 8500 гривень, який ухвалою Ірпінського міського суду Київської області від 31.07.2020 замінений на покарання у виді громадських робіт строком 240 годин;

- 01.07.2021 Ірпінським міським судом Київської області за ч.2 ст. 389, ст. 71,72 КК України у виді обмеження волі строком 1 рік і 1 день, звільненого 19.08.2022 по відбуттю строку покарання;

обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, суд

ВСТАНОВИВ:

Так, Указом Президента України № 64/2022 від 24 лютого 2022 року «Про введення воєнного стану в України» в Україні введено воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб, затвердженого Законом України від 24 лютого 2022 року № 2102-ІХ, який неодноразово продовжувався, в тому числі Указом Президента України № 49/2024 від 05 лютого 2024 року «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні» яким строк дії воєнного стану в Україні продовжується з 05 год. 30 хв. 14 лютого 2024 року строком на 90 діб (тобто до 14 травня 2024 року).

26 січня 2024 о 17 год. 21 хв. у ОСОБА_4 , який правомірно знаходився у приміщенні торгового залу магазину «АТБ», що розташований за адресою: Київська область, Бучанський район, м. Буча, вул. Тарасівська, 2в, де здійснює свою підприємницьку діяльність ТОВ «АТБ-маркет», виник злочинний умисел на таємне викрадення чужого майна з приміщення вказаного магазину в умовах воєнного стану.

Реалізуючи свій злочинний умисел, ОСОБА_4 , перебуваючи у тому ж місці, в той же час, а саме у період часу з 17 год. 21 хв. по 17 год. 24 хв. 26 січня 2024 року, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, діючи умисно, з корисливих мотивів, з метою незаконного збагачення за рахунок чужого майна, в умовах воєнного стану, користуючись відсутністю сторонніх осіб, впевнившись, що за його діями ніхто не спостерігає та він не буде викритий, шляхом вільного доступу, таємно викрав з полиць вищевказаного магазину, належне ТОВ «АТБ-маркет» майно, а саме:

- джин «Finsbury», об`ємом 0.7 л, 37,5% об, ск/бут, вартістю 441,60 грн.;

- молоко «Своя лінія» пастеризоване, 3,2 %, об`ємом 450 г, вартістю 19,60 грн.;

- напій кисломолочний «Ekfood Тан», слабогазований 1% п/бу, об`ємом 0,5 л, вартістю 25,90 грн.;

- батон нарізний «Київхліб», 0,5 кг, вартістю 23,50 грн.

У подальшому ОСОБА_4 , з місця вчинення кримінального правопорушення зник та розпорядився викраденим майном на власний розсуд, чим спричинив ТОВ «АТБ-маркет» матеріального збитку на суму 510 грн. 60 коп.

Таким чином, ОСОБА_4 вчинив кримінальне правопорушення (злочин), передбачений ч. 4 ст. 185 КК України таємне викрадання чужого майна (крадіжка), вчинене в умовах воєнного стану.

Представник потерпілої юридичної особи, ТОВ «АТБ-маркет» в судове засідання не з`явилася, надавши заяву про розгляд кримінального провадження за його відсутності, цивільний позов не заявлено.

Допитаний у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 вину у вчиненні інкримінованого злочину, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, визнав повністю, погодився з кваліфікацією його дій та підтвердив фактичні обставини скоєння ним кримінального правопорушення, які викладені в обвинувальному акті. Пояснив, що на момент вчинення злочину, а саме 26 січня 2024 року, близько 17-00 години, він прийшов в магазині «АТБ», що розташований за адресою: АДРЕСА_3 в та таємно викрав з полиць магазину продукти, зазначені в обвинувальному акті, а саме, джин, молочні продукти та хліб. Викрадені продукти вжив, а наступного дня розповів про вчинену крадіжку своєму знайомому охоронцю з АТБ у м. Буча. Того ж дня, до нього приїхала поліція і він розповів про вчинений злочин. На даний час він відшкодував магазину шкоду. У скоєному розкаюється та просить суворо не карати.

На підставі ч. 3 ст. 349 КПК України, за відсутності заперечень учасників судового провадження, суд визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються, обмежившись допитом обвинуваченого та дослідженням матеріалів справи, які характеризують особу винного, підтверджують наявність речових доказів та процесуальних витрат. При цьому, судом з`ясовано, що учасники судового провадження правильно розуміють зміст цих обставин та відсутні сумніви у добровільності їх позиції. Також, судом роз`яснено учасникам судового провадження, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

Показання обвинуваченого є послідовними, логічними, відповідають фактичним обставинам справи, а тому не викликають у суду сумнівів щодо правильності розуміння ним обставин інкримінованого злочину, добровільності та істинності його позиції та ніким не оспорюються.

За таких обставин, суд вважає, що винуватість ОСОБА_4 доведена повністю, оскільки він своїми діями вчинив кримінальне правопорушення (злочин), передбачене ч. 4 ст.185 КК України, а саме - таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене в умовах воєнного стану.

Відповідно до ч. 1 ст. 65 КК України, суд призначає покарання: у межах, установлених у санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини цього Кодексу, що передбачає відповідальність за вчинене кримінальне правопорушення; відповідно до положень Загальної частини цього Кодексу; враховуючи ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Вирішуючи питання щодо виду та розміру покарання обвинуваченій, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого ОСОБА_4 кримінального правопорушення, яке відповідно до ст. 12 КК України є тяжким злочином, дані щодо особи винного, який раніше судимий, характеризується посередньо, на обліку у лікаря нарколога та лікаря психіатра не перебуває, не працевлаштований, одружений, має на утриманні двох малолітніх дітей.

Суд також враховує, що обвинувачений у вчиненому злочині щиро розкаявся, активно сприяв у розкритті злочину.

Прокурор в судовому засіданні просила призначити ОСОБА_4 покарання у вигляді позбавлення волі, строком на 5 років та звільнити від відбування покарання на підставі ст. 75 КК України з іспитовим строком 1 рік.

Суд зазначає, що згідно положень статей 50, 65 КК України, покарання є заходом примусу, що застосовується від імені держави за вироком суду до особи, визнаної винною у вчиненні кримінального правопорушення, і полягає в передбаченому законом обмеженні прав і свобод засудженого. Покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами.

Так, обставиною, що пом`якшує покарання обвинуваченого, відповідно до ст. 66 КК України, суд визнає щире каяття в скоєному кримінальному правопорушенні та активне сприяння слідству та суду у розкритті злочину.

Обставин, що обтяжують покарання, відповідно до ст. 67 КК України судом не встановлено.

Так, з врахуванням всіх обставин справи, а також враховуючи позицію сторони обвинувачення, суд вважає, що обвинуваченому ОСОБА_4 необхідно призначити покарання за ч. 4 ст. 185 КК України у виді позбавлення волі строком на 5 (п`ять) років, що дорівнює мінімальній межі санкції даної частини вказаної статті. З урахуванням встановлених судом обставин, пом`якшуючих покарання обставин, особи винного, суд вважає, що виправлення обвинуваченого ОСОБА_4 можливе без ізоляції від суспільства, а тому застосовує положення ст. 75 КК України та вважає доцільним звільнити його від відбування призначеного покарання з іспитовим строком 1 (один) рік.

Запобіжний захід до набрання вироком законної сили у відношенні обвинуваченого суд не обирає за недоцільністю його застосування.

Цивільний позов не заявлений.

Долю речових доказів суд вирішує на підставі ст. 100 КПК України.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 349, 368-371, 373, 374, 376 КПК України, суд

УХВАЛИВ:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, та призначити покарання у виді 5 (п`яти) років позбавлення волі.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , від призначеного покарання з випробуванням, встановивши іспитовий строк тривалістю в 1 (один) рік.

Покласти на ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , обов`язки, передбачені ст. 76 КК України:

- періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Речові докази:

- ДВД-диск об`ємом 4,7 GB з відеозаписом з камер відеоспостереження за 26.01.2024 з магазину «АТБ-маркет», який розташований за адресою : АДРЕСА_3 в, - залишити в матеріалах кримінального провадження №0000489 від 11.02.2024 року.

Вирок може бути оскаржений до Київського апеляційного суду через Ірпінський міський суд Київської області протягом 30 (тридцяти) днів з дня його проголошення виключно з підстав, передбачених ч. 2 ст. 394 КПК України, та набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченій та прокурору.

Суддя: ОСОБА_1