Справа № 279/4066/24
Провадження № 1-кс/279/773/24 У Х В А Л А
іменем України
28 червня 2024 року
В С Т А Н О В И В :
Реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на умисне нанесення тяжких тілесних ушкоджень останньому, в ході конфлікту ОСОБА_5 взяла на кухні в праву руку кухонний ніж, клинком якого умисно нанесла 2 удари в черевну порожнину потерпілого ОСОБА_9 - ОСОБА_10 , заподіявши останньому тілесні ушкодження у вигляді: колото-різаної рани черевної стінки праворуч, проникаючої в черевну порожнину з ушкодженням правої нирки, які мають ознаки тяжких тілесню ушкоджень, як небезпечні для життя в момент заподіяння та колото-різаної рані черевної стінки (непроникаючі), один удар в область стегна, заподіявши колото- різану рану правого стегна, що відноситься до категорії легких тілесних ушкоджень з короткочасним розладом здоров`я.
25 червня 2024 року, ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , було повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.121 КК України
Таким чином у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч.1 ст.121 КК України підозрюється ОСОБА_5 .
Підозра ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.121 КК України, обґрунтовується зібраними у кримінальному провадженні доказами, зокрема: протоколом огляду місця події за адресою: АДРЕСА_1 від 24.06.2024 року, довідкою з травмпункту від 24.06.2024, висновком судової медичної експертизи, від 25.06.2024,п ротоколом допиту свідка ОСОБА_11 від 25.06.2024, протоколом допиту свідка ОСОБА_12 від 25.06.2024, протоколом допиту свідка ОСОБА_13 від 25.06.2024, протоколом допиту свідка ОСОБА_14 від 25.06.2024, повідомленням про підозру ОСОБА_5 від 25.06.2024, іншими матеріалами кримінального провадження в їх сукупності.
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , підозрюється у вчиненні злочину передбаченого ч.1 ст.121 КК України, який відповідно до ст.12 КК України за ступенем тяжкості є тяжким злочином, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від п`яти до восьми років позбавлення волі.
У ході досудового розслідування задля об`єктивного його розслідування в розумні строки, виникла необхідність в обранні підозрюваній ОСОБА_5 , запобіжного заходу з метою забезпечення виконання ним перед органом досудового розслідування та судом покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання ризикам, передбаченим п.п.1,3,4,5 ч.1 ст.177 КПК України, та які вказують, що підозрюваний може: переховуватися від органу досудового розслідування та суду; незаконно впливати на потерпілого, свідків; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення.
З метою забезпечення виконання підозрюваною покладених на неї процесуальних обов`язків, а також запобігання встановленим ризикам, клопотав про обрання запобіжного заходу у виді цілодобового домашнього арешту.
Слідчий клопотання підтримав та просив його задовольнити.
Захисник та підозрювана заперечили проти задоволення клопотання.
Прокурор клопотання підтримав, зробив висновок про те, що застосування до ОСОБА_5 запобіжного заходу у виді цілодобового домашнього арешту є обґрунтованим.
Вислухавши пояснення слідчого, висновок прокурора, підозрюваної та його захисника, дослідивши матеріали клопотання встановлено наступне:
Внесене клопотання відповідає вимогам ст.184 КПК України, його копія вручена підозрюваному в передбачені законом строки.
Відповідно до вимог ст.184 ч.1 п.4 КПК України під час досудового слідства встановлено наявність ризику, передбаченого у ст.177 ч.1 п.1,3,4,5 КПК України: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.
Відповідно ст.131 КПК України - заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження. Запобіжні заходи у кримінальному провадженні обмежують права особи на свободу та особисту недоторканність, гарантовані ст.5 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод 1950 року, а тому можуть бути застосовані тільки за наявності законної мети та підстав, визначених КПК України, з урахуванням відповідної практики Європейського суду з прав людини.
Частиною 2 ст.177 КПК України визначено, що підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.
При цьому слідчий суддя враховує, що поняття «обґрунтована підозра» не визначене у національному законодавстві, тому, виходячи з положень ч.5 ст.9 КПК України та позицій Європейського суду з прав людини (далі - ЄСПЛ), викладених у справах «Нечипорук і Йонкало проти України» від 21.04.2011, «Фокс, Кемпбел і Гартлі проти Сполученого Королівства» від 30.08.1990, термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення, також вимога розумної підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно зв`язують підозрюваного з певним злочином і вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення звинувачення (рішення у справі «Броуган та інші проти Сполученого Королівства» від 29.11.1988, «Мюррей проти Об`єднаного Королівства» від 28.10.1994, «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» від 30.08.1990).
Перевіряючи наявність обґрунтованої підозри, слідчий суддя вважає, що дані, які вказують на обґрунтовану підозру містяться у долучених до матеріалів клопотання доказах.
Частиною 1 ст.181 КПК України визначено, що домашній арешт полягає в забороні підозрюваному, обвинуваченому залишати житло цілодобово або у певний період доби.
Відповідно до ч.2 ст.181 КПК України домашній арешт може бути застосовано до особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі.
При вирішенні питання щодо доцільності перебування ОСОБА_5 під домашнім арештом, слідчий суддя враховує, що ОСОБА_5 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.121 КК України, раніше не судима, до кримінальної та адміністративної відповідальності не притягувалася, обставини індивідуального характеру, перелік яких передбачений ст.178 КПК України, для оцінки ризиків, які можуть служити разом з підставами, визначеними ст.177 КПК України загальними підставами для обрання запобіжного заходу.
Також слідчий суддя зважає на те, що по даному кримінальному провадженню тривають слідчі дії, та існує ризик вчинення нових кримінальних правопорушень, оскільки підозрювана підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, за який передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від п`яти до восьми років.
Відповідно до п.3 і 4 ст.5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою. При цьому, ризик переховування обвинуваченого від правосуддя не може оцінюватися виключно на підставі суворості можливого судового рішення, а це слід робити з урахуванням низки відповідних фактів, які можуть підтверджувати існування такого ризику, або свідчити про такий його незначний ступінь, який не може служити підставою для запобіжного ув`язнення.
Окрім того, Європейський суд з прав людини у справі «Ілійков проти Болгарії» закріпив, що суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування або повторного вчинення злочинів.
Метою застосування запобіжного заходу є не карна функція, а забезпечувальна, тобто до підозрюваного бути застосований такий вид запобіжного заходу, який би в повній мірі забезпечив запобіганню ризиків, передбачених ст.177 КПК України, а також відповідав засадам гарантування основоположних прав людини на свободу та особисту недоторканність.
Слідчий суддя також вважає встановленим та доведеним стороною обвинувачення існування ризиків, передбачених п.п.1, 3, 4, 5 ч.1 ст. 177 КПК України.
Всі інші питання, фактичні обставини кримінального провадження, питання винуватості чи не винуватості в скоєні кримінального правопорушення, а також питання відносності та допустимості доказів вирішуються під час іншої стадії кримінального процесу судового провадження під час розгляду справи по суті в суді першої інстанції.
Встановлення того, вчинила чи не вчинила особа кримінальне правопорушення, є завданням подальшого провадження, сприяти якому й покликаний запобіжний захід, що обирається.
Розглянувши клопотання, заслухавши думку сторін кримінального провадження, слідчий суддя дійшов висновку, що клопотання підлягає частковому задоволенню, оскільки слідчим доведено наявність визначених ст.177 КПК України ризиків, а відтак обрання іншого, запобіжного заходу стосовно підозрюваної не дозволить забезпечити її належну процесуальну поведінку, уникнути визначених ст.177 КПК України, ризиків, а з урахуванням відомостей про особу підозрюваної, дають змогу застосувати домашній арешт до ОСОБА_5 із забороною залишати житло в певний період доби.
Керуючись ст.ст. 177, 181, 184, 193-194, 196, 309, 395 КПК України,
П О С Т А Н О В И В :
Клопотання задовольнити частково.
Застосувати до підозрюваної ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді домашнього арешту строком до 25.08.2024.
Заборонити ОСОБА_5 залишати місце проживання за адресою: АДРЕСА_1 , з 21.00 години до 07.00 години наступного дня.
Зобов`язати ОСОБА_5 прибувати за кожною вимогою слідчого, суду у провадженні якого перебувають мутеріали кримінального провадження на визначений ним час та день, не відлучатись з місця проживання без дозволу слідчого, прокурора, суду повідомляти слідчого, прокурора, суд про зміну свого місця проживання.
Зобов`язати Коростенський РУП ГУНП в Житомирській області негайно поставити на облік ОСОБА_5 , про що повідомити орган досудового розслідування.
Попередити підозрювану, що в разі невиконання покладених на неї обов`язків до неї може бути застосовано більш жорсткий запобіжний захід і накладено грошове стягнення.
Ухвала в частині запобіжного заходу діє до 25.08.2024.
Копію ухвали вручити підозрюваній, прокурору, слідчому, направити для виконання до Коростенського РУП ГУНП в Житомирській області.
Ухвала підлягає негайному виконанню та може бути оскаржена безпосередньо до суду апеляційної інстанції протягом п`яти днів з дня її оголошення, а підозрюваною в той же строк з дня отримання копії ухвали, що не зупиняє її виконання.
Слідчий суддя ОСОБА_1
Копія згідно з оригіналом