11.03.2024 Справа № 756/2694/24
ОБОЛОНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД МІСТА КИЄВА
Справа № 756/2694/24
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11.03.2024 місто Київ

Оболонський районний суд міста Києва у складі:

головуючий суддя ОСОБА_1 ,

секретар судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Києві кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000254 від 28.01.2024, на підставі обвинувального акта за обвинуваченням

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця міста Києва, зареєстрованого та жителя цього АДРЕСА_1 , такого, що має середню освіту, офіційно непрацевлаштованого, раніше несудимого,

та

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , громадянина України, уродженця міста Києва, зареєстрованого та жителя цього АДРЕСА_2 , такого, що має середню освіту, офіційно непрацевлаштованого, раніше несудимого,

кожного окремо за ч. 2 ст. 15 ч. 4 ст. 185 КК України,

за участю учасників судового провадження:

прокурор ОСОБА_5 ,

обвинувачені ОСОБА_6 , ОСОБА_7 ,

в с т а н о в и в:

Так, у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до п. 20 ч. 1 ст. 106 Конституції України, Закону України «Про правовий режим воєнного стану», Указом Президента України від 24.02.2022 №64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні», затвердженого Законом України від 24.02.2022 №2102-ІХ, із 05:30 24.02.2022 в Україні було введено воєнний стан строком на 30 діб. У подальшому строк дії воєнного стану в Україні продовжено: 1) з 05:30 26.03.2022 строком на 30 діб згідно з Указом Президента України від 14.03.2022 №133/2022; 2) з 05:30 25.04.2022 строком на 30 діб згідно з Указом Президента України від 18.04.2022 №259/2022; 3) з 05:30 25.05.2022 строком на 90 діб згідно з Указом Президента України від 17.05.2022 №341/2022; 4) з 05:30 23.08.2022 строком на 90 діб згідно з Указом Президента України від 12.08.2022 №573/2022; 6) з 05:30 19.02.2023 строком на 90 діб згідно з Указом Президента України від 06.02.2023 №58/2023; 7) з 05:30 20.05.2023 строком на 90 діб згідно з Указом Президента України від 01.05.2023 №255/2023; 8) з 05:30 18.08.2023 строком на 90 діб згідно з Указом Президента України від 26.07.2023 №451/2023; 9) з 05:30 16.11.2023 строком на 90 діб згідно з Указом Президента України від 06.11.2023 №734/2023.

Водночас, судом встановлено, що 27.01.2024 приблизно о 20:00 ОСОБА_7 та ОСОБА_6 перебували у приміщенні МЦП «МЕТРО» у місті Києві (просп. Степана Бандери, 26в), де у них виник спільний злочинний умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна, вчиненого за попередньою змовою групою осіб в умовах воєнного стану, що належить ТОВ «МЕТРО КЕШ ЕНД КЕРІ УКРАЇНА» ().

Реалізуючи свій вищевказаний спільний умисел, того ж дня, в той же час та місці ОСОБА_7 та ОСОБА_6 , діючи за попередньою змовою групою осіб в умовах воєнного стану, після оголошення сигналу «повітряна тривога», зайшли до відділу алкогольних напоїв магазину, де, розподіливши ролі між собою, переконавшись у тому, що за їх діями ніхто зі сторонніх осіб не спостерігає і вони діють таємно, шляхом вільного доступу умисно з корисливих мотивів з метою власного збагачення ОСОБА_7 взяв зі торгівельного стелажу товар, що налеть ТОВ «МЕТРО КЕШ ЕНД КЕРІ УКРАЇНА» (), а саме: - Baileys, лікер 0,7л (арт. 179497) у кількості 1 шт, вартістю 491,27 грн (без урахування ПДВ); - Tanqueray джин 0,7л (арт. 388629) у кількості 1 шт, вартістю 607,14 грн (без урахування ПДВ); - Jagermaister лікер 1л (арт. 157773) у кількості 1 шт, вартістю 583,33 грн (без урахування ПДВ), які сховав до кишень куртки, в яку був одягнений того дня, а також взяв OLD Spice набір (арт. 225791) у кількості 1 шт, вартістю 665,83 грн (без урахування ПДВ) та Gilette набір (арт. 225803) у кількості 1 шт, вартістю 932,5 грн (без урахування ПДВ), які став тримати в руках. У свою чергу ОСОБА_6 взяв із стелажу пляшку Jack Daniels віскі 1л (арт. 204719) у кількості 1 шт, вартістю 792,86 грн (без урахування ПДВ), яку став тримати в руках, після чого вони разом попрямували до виходу МЦП «МЕТРО».

Виконавши всі дії, які ОСОБА_7 та ОСОБА_6 вважали необхідними для таємного викрадення чужого майна (крадіжки), вчиненого за попередньою змовою групою осіб в умовах воєнного стану, не розрахувавшись за товар, належний ТОВ «МЕТРО КЕШ ЕНД КЕРІ УКРАЇНА» (), який тримали при собі, пройшли антикрадіжні рамки та направилися до виходу з магазину, однак свій злочинний умисел до кінця не довели з причин, які не залежали від їх волі, так як були зупинені працівниками охорони МЦП «МЕТРО».

Внаслідок вчинення кримінального правопорушення, у разі доведення його до кінця, ОСОБА_7 та ОСОБА_6 могли спричинити майнову шкоду ТОВ «МЕТРО КЕШ ЕНД КЕРІ УКРАЇНА» () на загальну суму 4 072,93 грн (без урахування ПДВ).

Представник потерпілого ТОВ «МЕТРО КЕШ ЕНД КЕРІ УКРАЇНА» - ОСОБА_8 , будучи належним чином повідомленим про дату, час і місце розгляду кримінального провадження в порядку, передбаченому ст. 135 КПК України, у судове засідання не з`явився. При цьому, в матеріалах кримінального провадження міститься заява останнього, в якій представник потерпілого просить судове провадження кримінального провадження здійснювати за його відсутності, претензій будь-якого характеру до обвинуваченого немає, цивільний позов у кримінальному провадженні подавати не буде, при призначенні покарання покладається на розсуд суду.

Допитаний у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_6 свою винуватість у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 15 ч. 4 ст. 185 КК України, визнав повністю, щиро покаявся, зазначив, що жалкує, що так сталося, беззаперечно підтвердив обставини кримінального провадження, при цьому не оспорював день, час, місце, спосіб та мотиви вчиненого ним злочину відповідно до висунутого обвинувачення й показав наступне.

Так, обвинувачений ОСОБА_6 показав, що 27.01.2024 у вечірній час доби вони разом із ОСОБА_7 перебували у приміщенні гіпермаркету «МЕТРО» у місті Києві (просп. Степана Бандери, 26в), де вирішили вкрасти товари. Так, після оголошення сигналу «повітряна тривога» вони разом із ОСОБА_7 направились до відділу алкогольних напоїв, де ОСОБА_7 взяв із полиці три пляшки з алкоголем та сховав їх до кишень куртки, а також взяв два набори для гоління, які став тримати в руках, а він ( ОСОБА_6 ) взяв пляшку віскі та, тримаючи її в руках, вони разом направилися до виходу з магазину. Пройшовши антикрадіжні рамки, вони були зупинені працівниками охорони гіпермаркету «МЕТРО», яким кожен з них добровільно видав несплачений товар.

Висловивши самозасудження свого вчинку та зазначивши про готовність нести кримінальну відповідальність за вчинене, свою винуватість у вчиненні інкримінованого злочину визнав повністю, щиро покаявся та просив суворо не карати.

Показання обвинуваченого ОСОБА_6 є послідовними, логічними і не викликають у суду сумніву щодо правильності розуміння останньою змісту обставин, які підлягають доказуванню у кримінальному провадженні.

Допитаний у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_7 свою винуватість у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 15 ч. 4 ст. 185 КК України, визнав повністю, щиро покаявся, зазначив, що жалкує, що так сталося, беззаперечно підтвердив обставини кримінального провадження, при цьому не оспорював день, час, місце, спосіб та мотиви вчиненого ним злочину відповідно до висунутого обвинувачення й показав наступне.

Так, обвинувачений ОСОБА_7 показав, що 27.01.2024 у вечірній час доби вони разом із ОСОБА_6 перебували у приміщенні гіпермаркету «МЕТРО» у місті Києві (просп. Степана Бандери, 26в), після оголошення сигналу «повітряна тривога» вирішили вкрасти товари. Так, вони разом із ОСОБА_6 зайшли до відділу алкогольних напоїв, де він ( ОСОБА_7 ) взяв із полиці три пляшки з алкоголем та сховав їх до кишень куртки, а також взяв два набори для гоління, які тримав у руках. ОСОБА_6 взяв пляшку віскі, яку став тримати в руках, та вони направились до виходу з магазину. Пройшовши антикрадіжні рамки, вони були зупинені працівниками охорони гіпермаркету «МЕТРО», яким добровільно видали несплачений товар.

При цьому, ОСОБА_7 , висловивши самозасудження свого вчинку та зазначивши про готовність нести кримінальну відповідальність за вчинення кримінального правопорушення, свою винуватість у вчиненні інкримінованого злочину визнав повністю, щиро покаявся та просив суворо не карати.

Показання обвинуваченого ОСОБА_7 є послідовними, логічними і не викликають у суду сумніву щодо правильності розуміння останнім змісту обставин, які підлягають доказуванню у кримінальному провадженні.

Враховуючи те, що учасники судового провадження не оспорюють обставин кримінального провадження і судом було встановлено, що вони правильно розуміють зміст цих обставин, відсутні будь-які сумніви у добровільності та істинності позиції останніх, за згодою учасників судового провадження, суд провів судовий розгляд кримінального провадження щодо всіх його обставин із застосуванням правил ч. 3 ст. 349 КПК України, обмежившись допитом обвинувачених, дослідженням відомостей, що характеризують особу кожного з обвинувачених, а також інших письмових документів, які мають істотне значення для прийняття рішення по суті обвинувачення, визнавши недоцільним дослідження інших доказів у кримінальному провадженні. При цьому, судом роз`яснено сторонам кримінального провадження, що у цьому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

Це повністю узгоджується з вимогами п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, розділу ІІІ Рекомендації №6 R (87) 18 Комітету міністрів Ради Європи «Відносно спрощеного кримінального правосуддя» та практики Європейського Суду з прав людини щодо їх застосування, згідно яким суд повинен забезпечити належну реалізацію права на справедливий суд під час розгляду кримінальних проваджень шляхом спрощеного і скороченого розгляду.

Таким чином, розглянувши кримінальне провадження стосовно обвинувачених ОСОБА_7 та ОСОБА_6 в межах пред`явленого обвинувачення, допитавши кожного з них, дослідивши долучені стороною обвинувачення письмові матеріали кримінального провадження відповідно до встановленого порядку, суд приходить до висновку, що винуватість як ОСОБА_7 так і ОСОБА_6 у вчиненні закінченого замаху на таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчиненого за попередньою змовою групою осіб в умовах воєнного стану, за обставин, установлених у судовому засіданні, коли кожен з обвинувачених виконав усі дії, які вважав необхідними для доведення злочину до кінця, але злочин не було закінчено з причин, які не залежали від його волі, доведено повністю та кваліфікує дії кожного з обвинувачених ОСОБА_7 та ОСОБА_6 за ч. 2 ст. 15 ч. 4 ст. 185 КК України.

Вирішуючи питання про призначення виду та розміру покарання кожному з обвинувачених, суд приходить до наступного висновку.

Згідно зі ст. 50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами.

Відповідно до вимог ст. 65 зазначеного Кодексу суд призначає покарання, враховуючи ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного, а також обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання. Особі, яка вчинила злочин, має бути призначено покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень.

Згідно пункту 1 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 24.10.2003 №7 зі змінами від 06.11.2009 «Про практику призначення судами кримінального покарання» слід звернути увагу судів на те, що при призначенні покарання в кожному випадку і щодо кожного підсудного, який визнається винним у вчиненні злочину, суди мають суворо додержувати вимог ст. 65 КК України стосовно загальних засад призначення покарання, оскільки саме через останні реалізуються принципи законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання.

Із системного аналізу положень ст. 23 КПК України та ст. 65 КК України слідує, що питання про наявність чи відсутність обставин, що пом`якшують чи обтяжують покарання, вирішується судом у нарадчій кімнаті на підставі безпосередньо досліджених доказів.

Приймаючи рішення щодо виду та розміру покарання ОСОБА_6 , суд враховує характер та ступінь тяжкості злочину, що відповідно до ст. 12 КК України відноситься до тяжких, обставиною, що пом`якшує покарання суд визнає щире каяття відповідно до ст. 66 цього Кодексу, обставин, які відповідно до ст. 67 КК України обтяжують покарання суд не встановив.

Зважив суд і на дані про особу винного, зокрема те, що він до кримінальної відповідальності притягається вперше, офіційно непрацевлаштований, неодружений, за місцем проживання характеризується позитивно, має середню освіту, на спеціальних обліках у лікаря-нарколога та психіатра не перебуває, що свідчить про його осудність.

Приймаючи рішення щодо виду та розміру покарання ОСОБА_7 , суд враховує характер та ступінь тяжкості злочину, що відповідно до ст. 12 КК України відноситься до тяжких, обставиною, що пом`якшує покарання суд визнає щире каяття відповідно до ст. 66 цього Кодексу, обставин, які відповідно до ст. 67 КК України обтяжують покарання суд не встановив.

Зважив суд і на дані про особу винного, зокрема те, що він до кримінальної відповідальності притягається вперше, офіційно непрацевлаштований, неодружений, за місцем проживання характеризується позитивно, має середню освіту, на спеціальних обліках у лікаря-нарколога та психіатра не перебуває, що свідчить про його осудність.

З огляду на викладене, враховуючи принципи законності, справедливості та обґрунтованості покарання, а також характер і спосіб вчинення злочину, причини внаслідок яких кримінальне правопорушення не було доведено до кінця, та те, що кожен з обвинувачених вчинив закінчений замах на злочин, який відноситься до категорії тяжких, у сукупності з розміром матеріальної шкоди, яку обвинувачені могли спричинити в разі доведення злочину до кінця, зваживши на ставлення кожного з них до вчиненого, суд приходить до висновку про призначення як ОСОБА_7 так і ОСОБА_6 покарання у виді позбавлення волі в мінімальній межі санкції норми закону, яка передбачає відповідальність за вчинене, оскільки, на переконання суду, саме такий вид основного покарання буде необхідним і достатнім для виправлення кожного з обвинувачених та попередження вчинення нових кримінальних правопорушень.

Водночас, умови, підстави та порядок звільнення особи від покарання та його відбування визначені розділом ХІІ Загальної частини КК України. Одним із таких випадків є звільнення від відбування покарання з випробуванням на підставі ст. 75 КК України.

Відповідно до положень ч. 1 ст. 75 КК України в разі, якщо суд, крім випадків засудження за корупційне кримінальне правопорушення, кримінальне правопорушення, пов`язане з корупцією, порушення правил безпеки дорожнього руху або експлуатації транспорту особами, які керували транспортними засобами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебували під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, при призначенні покарання у виді виправних робіт, службового обмеження для військовослужбовців, обмеження волі, а також позбавлення волі на строк не більше п`яти років, враховуючи тяжкість кримінального правопорушення, особу винного та інші обставини справи, дійде висновку про можливість виправлення засудженого без відбування покарання, він може прийняти рішення про звільнення від відбування покарання з випробуванням.

Згідно з ч. 3 ст. 75 КК України у випадках, передбачених частинами 1, 2 цієї статті, суд ухвалює рішення про звільнення засудженого від відбування призначеного покарання, якщо він протягом визначеного іспитового строку не вчинить нового кримінального правопорушення і виконає покладені на нього обов`язки. Тривалість іспитового строку та обов`язки, які покладаються на особу, звільнену від відбування покарання з випробуванням, визначаються судом. При цьому, статтею 76 цього Кодексу визначено коло обов`язків, які суд покладає на особу в разі звільнення від відбування покарання з випробуванням на підставі ст. 75 КК України.

Враховуючи вищевказані обставини кримінального провадження в сукупності з відомостями про особу кожного з обвинувачених, а також з тим, що викрадене майно було вилучено та в подальшому було передано на відповідальне зберігання представнику потерпілого, зваживши на позиції сторін кримінального провадження в судових дебатах про можливість виправлення кожного з обвинувачених без реального відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком, суд вважає за можливе звільнити кожного з обвинувачених від відбування покарання з випробуванням на підставі ст. 75 КК України, оскільки вважає, що виправлення кожного з них та попередження вчинення останніми нових кримінальних правопорушень можливо без реального відбування покарання, але в умовах здійснення контролю за їх поведінкою протягом іспитового строку з покладенням на них обов`язків, передбачених пунктами 1, 2 ч. 1 та п. 2 ч. 3 ст. 76 КК України.

Долю речових доказів у кримінальному провадженні слід вирішити відповідно до положень ст. 100 КПК України.

Цивільний позов не заявлявся.

Процесуальні витрати у кримінальному провадженні відсутні.

Керуючись положеннями статей 100, 369-371, 373, 374, 376, 395, 532 КПК України, суд -

у х в а л и в:

ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 15 ч. 4 ст. 185 КК України, та призначити покарання у виді позбавлення волі на строк 5 (п`ять) років.

На підставі ст. 75 КК України ОСОБА_4 звільнити від відбування основного покарання з випробуванням з іспитовим строком тривалістю 1 (один) рік.

На підставі пунктів 1, 2 ч. 1 та п. 2 ч. 3 ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_4 такі обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи; не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

ОСОБА_3 визнати винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 15 ч. 4 ст. 185 КК України, та призначити покарання у виді позбавлення волі на строк 5 (п`ять) років.

На підставі ст. 75 КК України ОСОБА_3 звільнити від відбування основного покарання з випробуванням з іспитовим строком тривалістю 1 (один) рік.

На підставі пунктів 1, 2 ч. 1 та п. 2 ч. 3 ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_3 такі обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи, не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Речові докази у кримінальному провадженні:

- Jack Daniels віскі об`ємом 1л (1 шт); Baileys лікер об`ємом 0,7л (1 шт); Tanqueray джин об`ємом 0,7л (1 шт), Jagermaister лікер об`ємом 1л (1 шт); OLD Spice набір (1 шт); Gilette набір (1 шт) (постанова від 29.01.2024), які передано на відповідальне зберігання представнику потерпілого ТОВ «МЕТРО КЕШ ЕНД КЕРІ» - ОСОБА_8 (протокол передачі від 29.01.2024), - після набрання вироком законної сили залишити потерпілому за належністю;

- оптичний диск із відеозаписом події від 27.01.2024 у приміщенні МЦП «МЕТРО» у місті Києві (просп. Бандери, 26в) (постанова від 05.02.2024) - після набрання вироком законної сили залишити при матеріалах кримінального провадження.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Вирок може бути оскаржено до Київського апеляційного суду через Оболонський районний суд міста Києва протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченим та прокурору.

Суддя ОСОБА_1