Справа № 212/2881/24
У Х В А Л А

іменем України

16 квітня 2024 року м. Кривий Ріг

Жовтневого районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області в складі:

головуючої судді - ОСОБА_1

секретар судового засідання - ОСОБА_2

за участю прокурора - ОСОБА_3

обвинуваченого ОСОБА_4

потерпілого ОСОБА_5

розглянувши у підготовчому судовому засіданні у залі суду в місті Кривому Розі кримінальне провадження №0000298 від 08.02.2024 року за обвинуваченням ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Дніпропетровськ, Дніпропетровської області, громадянина України, одруженого маючого на утриманні двох неповнолітніх дітей 2014 та 2021 років народження, працевлаштованого у ТОВ «Ортомедіка груп» на посаді завідувач господарством, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 286 КК України,

в с т а н о в и в :

Органами досудового слідства ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України, вчиненого при наступних обставинах:

водій ОСОБА_4 , 08.02.2024 року приблизно о 12 годин 30 хвилин, перебував за кермом технічно справного автомобіля «Renault Master» реєстраційний номер НОМЕР_1 , рухався заднім ходом по пішохідні зоні вздовж будинку АДРЕСА_2 .

У цей же час, позаду автомобіля «Renault Master» реєстраційний номер НОМЕР_1 , рухалась пішохід ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Наступної миті водій ОСОБА_4 , діючи з кримінальною протиправною недбалістю, проявив неуважність до дорожньої обстановки та її зміні, змінив напрямок руху автомобіля «Renault Master» реєстраційний номер НОМЕР_1 , при цьому створив небезпеку та перешкоду пішоходу ОСОБА_5 , чим порушив вимоги п. п. 2.3 б), д), 10.9 Правил дорожнього руху України, відповідно до яких:

- 2.3 «Для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний: б) бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, стежити за правильністю розміщення та кріплення вантажу, технічним станом транспортного засобу і не відволікатися від керування цим засобом у дорозі, д) не створювати своїми діями загрози безпеці дорожнього руху»;

- 10.9 «Під час руху транспортного засобу заднім ходом водій не повинен створювати небезпеки чи перешкод іншим учасникам руху. Для забезпечення безпеки руху він у разі потреби повинен звернутися за допомогою до інших осіб.»

В наслідок порушення зазначених вимог Правил дорожнього руху України, виконання яких було необхідною та достатньою умовою для запобігання ДТП, водій ОСОБА_4 , керуючи автомобілем «Renault Master» реєстраційний номер НОМЕР_1 , допустив наїзд на пішохода ОСОБА_5 , яка отримала тілесні ушкодження, у вигляді: тупої поєднаної травми тіла садна тулубу та кінцівок, закритий перелом лівої ключиці, закритий перелом кісток тазу, які згідно висновку судово-медичної експертизи № 425/20 від 18.03.2024 року відносяться до середнього ступеню тяжкості тілесних ушкоджень, за ознакою тривалого розладу здоров`я більше 21 доби, П.2.2.2. «Правил судово-медичного визначення ступеню тяжкості тілесних ушкоджень», затверджених наказом №6 МОЗ України від 17.01.1995.

Між порушенням ОСОБА_4 Правил безпеки дорожнього руху, а саме, вимог п. п. 2.3 б) д), 10.9 Правил дорожнього руху України та настанням наслідків спричиненням середньої тяжкості тілесне ушкодження ОСОБА_5 є прямий причинний зв`язок.

Такі дії обвинуваченого ОСОБА_4 органом досудового розслідування кваліфіковано за ч.1 ст. 286 KK України, як порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило потерпілому середньої тяжкості тілесне ушкодження.

В підготовчому судовому засіданні 16.04.2024 року обвинувачений ОСОБА_4 заявив клопотання про звільнення його від кримінальної відповідальності на підставі ст. 46 КК України та закриття кримінального провадження, посилаючись на те, що він вперше вчинив необережний нетяжкий злочин, передбачений ч. 1 ст. 286 КК України, вину у вчиненні якого визнає в повному обсязі та не оспорює обставини викладені у обвинувальному акті, щиро розкаюється, висловлює жаль з приводу вчиненого, та зазначив, що він примирився з потерпілим та відшкодував потерпілій заподіяну матеріальну шкоду.

В підготовчому судовому засіданні потерпіла ОСОБА_5 не заперечувала проти звільнення обвинуваченого ОСОБА_4 від кримінальної відповідальності на підставі ст. 46 КК України та закриття кримінального провадження, зазначивши, що ніяких претензій до обвинуваченого не має, збитки ним відшкодовано в повному обсязі.

В підготовчому судовому засіданні прокурор не заперечив проти задоволення клопотання обвинуваченого та звільнення ОСОБА_4 від кримінальної відповідальності на підставі ст. 46 КК України та закриття кримінального провадження.

Суд, заслухавши думку учасників судового провадження та дослідивши матеріали справи, дійшов наступних висновків.

Зі змісту п. 2 ч. 3 ст. 314 КПК України вбачається, що у підготовчому судовому засіданні суд має право прийняти такі рішення: закрити провадження у випадку встановлення підстав, передбачених пунктами 4 8, 10 частини першої або частини другої статті 284 цього Кодексу.

Зі змісту ч. 4 ст. 286 КПК України вбачається що, якщо під час здійснення судового провадження щодо провадження, яке надійшло до суду з обвинувальним актом, сторона кримінального провадження звертається до суду з клопотанням про звільнення від кримінальної відповідальності обвинуваченого, суд має невідкладно розглянути таке клопотання.

У відповідності до змісту п.1 ч. 2 ст. 284 КПК України кримінальне провадження закривається судом у зв`язку зі звільненням особи від кримінальної відповідальності.

У відповідності до ч.1 ст. 285 КПК України особа звільняється від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених законом України про кримінальну відповідальність.

У відповідності до ст. 44 КК України, особа, яка вчинила кримінальне правопорушення, звільняється від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених цим Кодексом.

Звільнення від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених цим Кодексом, здійснюються виключно судом. Порядок звільнення від кримінальної відповідальності встановлюється законом.

У відповідності до ст. 46 КК України, особа, яка вперше вчинила кримінальний проступок або необережний нетяжкий злочин, крім корупційних кримінальних правопорушень, кримінальних правопорушень, пов`язаних з корупцією, порушень правил безпеки дорожнього руху або експлуатації транспорту особами, які керували транспортними засобами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебували під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, звільняється від кримінальної відповідальності, якщо вона примирилася з потерпілим та відшкодувала завдані нею збитки або усунула заподіяну шкоду.

Відповідно до роз`яснень, викладених у п. 2 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 12 від 23.12.2005 року «Про практику застосування судами України законодавства про звільнення від кримінальної відповідальності» умовою звільнення особи від кримінальної відповідальності є вчинення нею певного умисного злочину, незалежно від того, закінчено його чи ні, вчинений він одноособово чи у співучасті. При вирішенні питання про звільнення від кримінальної відповідальності суд повинен переконатися, що діяння, яке поставлено особі за провину, дійсно мало місце, що воно містить склад злочину і особа винна в його вчиненні. Ухвалити рішення про звільнення особи від кримінальної відповідальності можна лише за наявності її згоди на закриття справи з відповідної підстави.

За наявності передбачених у ст. 46 КК підстав звільнення особи від кримінальної відповідальності є обов`язковим.

Так, з матеріалів кримінального провадження судом встановлено, що ОСОБА_4 вчинено необережний нетяжкий злочині та матеріали кримінального провадження містять докази, які повністю доводять вину ОСОБА_4 у його вчиненні, та дії ОСОБА_4 вірно кваліфіковані за ч. 1 ст. 286 КК України, тобто порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило потерпілому середньої тяжкості тілесне ушкодження.

Крім того, судом встановлено, що обвинувачений ОСОБА_4 правильно розуміє і не оспорює формулювання та характер пред`явленого йому обвинувачення, правову кваліфікацію його дій за ч. 1 ст. 286 КК України, відсутні будь-які сумніви у добровільності та істинності такої його позиції, а відтак діяння, яке поставлено обвинуваченому у провину, дійсно мало місце, вчинене ним, і отримало правильну кримінально-правову оцінку, що визнано самим обвинуваченим та підтверджується матеріалами кримінального провадження.

При цьому, обвинуваченому ОСОБА_4 судом були роз`яснені суть обвинувачення, підстави звільнення від кримінальної відповідальності та право заперечувати проти закриття кримінального провадження з цієї підстави. Також йому роз`яснено судом, що закриття кримінального провадження з цих підстав не є закриттям кримінального провадження з реабілітуючих підстав. В свою чергу, обвинувачений ОСОБА_4 пояснив, що він цілком розуміє свої права, визначені ч. 3 ст. 285 КПК України, підставу звільнення від кримінальної відповідальності за ст. 46 КК України, а також наслідки закриття провадження з цієї підстави і після роз`яснення цих положень наполягає на звільненні його від кримінальної відповідальності з підстави, передбаченої ст. 46 КК України та закритті провадження.

Обмежень щодо застосування до обвинуваченого ОСОБА_4 ст. 46 КК України, судом не встановлено, оскільки ОСОБА_4 до кримінальної відповідальності раніше не притягувався (а.к.п.41), під час вчинення кримінального правопорушення у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебували під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції не перебував, що підтверджується Висновком № 388 від 08.02.2024 року (а.к.п.35). Матеріальна шкода, завдана потерпілій обвинуваченим ОСОБА_4 відшкодована в повному обсязі (а.к.п.44-51).

Кримінальне правопорушення, вчинене обвинуваченим, яке передбачене ч. 1 ст. 286 КК України, відповідно до класифікації кримінальних правопорушень, наведеної у ст. 12 КК України, є нетяжким злочином.

Таким чином, суд не вбачає жодних застережень щодо застосування положення, передбаченого ст. 46 КК України, наведена сукупність обставин вказує на наявність правових підстав для задоволення клопотання обвинуваченого ОСОБА_4 про звільнення від кримінальної відповідальності на підставі ст. 46 КК України та закриття кримінального на підставі п. 1 ч.2 ст. 284 КК України, у зв`язку зі звільненням особи від кримінальної відповідальності.

Цивільний позов по справі не заявлявся.

Арешт, застосований ухвалою слідчого судді Центрально - Міського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 12.02.2024 року (а.к.п.25-26), у відповідності до ст. 174 КПК України, підлягає скасуванню.

Питання щодо речових доказів (а.к.п.18) суд вирішує відповідно до ст. 100 КПК України.

Згідно положень ст.124 КПК України витрати на залучення експерта (а.к.п.81) підлягають стягненню з обвинуваченого на користь держави.

Запобіжний захід щодо обвинуваченого не обирався.

Керуючись ст. 46 КК України, п.1 ч.2 ст. 284, ч.1 ст. 285, ч.4 ст.286, ст. ст. 314, 369, 372, 376, 395, 532 КПК України, суд,-

п о с т а н о в и в :

Клопотання обвинуваченого ОСОБА_4 про звільнення від кримінальної відповідальності на підставі ст. 46 КК України та закриття кримінального провадження - задовольнити.

Звільнити ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , від кримінальної відповідальності за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України на підставі ст. 46 КК України, у зв`язку з примиренням винного з потерпілим.

Кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000298 від 08.02.2024 року за обвинуваченням ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України, закрити на підставі п. 1 ч. 2 ст. 284 КПК України у зв`язку зі звільненням особи від кримінальної відповідальності.

Стягнути з ОСОБА_4 витрати за проведення судової експертизи № СЕ-19/112-24/2473-ІТ від 26.02.2024 року у розмірі 1514,56 грн. (а.к.п.81).

Скасувати арешт, застосований ухвалою слідчого судді Центрально - Міського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 12.02.2024 року, відповідно до якого накладено арешт на автомобіль марки «Reault Master» реєстраційний номер НОМЕР_1 , свідоцтво про реєстрацію НОМЕР_2 НОМЕР_3 від 03.03.2023 року, видане ТСЦ 1249, що належить ТОВ «Медіа Арсенал», який вилучений 08.02.2024 року у водія ОСОБА_4 (а.к.п.25-26).

Речовий доказ: автомобіль марки «Reault Master» реєстраційний номер НОМЕР_1 (а.к.п.18-19) повернути ОСОБА_4 (а.к.п.20,21).

Апеляційна скарга на ухвалу суду може бути подана протягом семи днів з дня її оголошення до Дніпровського апеляційного суду через Жовтневий районний суд міста Кривого Рогу Дніпропетровської області.

Повний текст ухвали складено та оголошено 17.04.2024 року о 16:00 годині.

Суддя ОСОБА_1