490/2978/24 23.04.2024
н/п 1-кс/490/1622/2024
Центральний районний суд м. Миколаєва
Справа № 490/2978/24
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19 квітня 2024 року м. Миколаїв

Слідчий суддя Центрального районного суду м. Миколаєва ОСОБА_1 , секретар судового засідання ОСОБА_2 , за участю прокурора ОСОБА_3 , підозрюваного ОСОБА_4 , захисника адвоката ОСОБА_5 , розглянувши у судовому засіданні клопотання старшого слідчого СВ відділення поліції №1 Миколаївського РУП ГУ НП в Миколаївській області ОСОБА_6 , погоджене прокурором Миколаївської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Південного регіону ОСОБА_7 , про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Миколаєва, громадянина України, з середньою спеціальною освітою, розлученого, який проходить військову службу на посаді водія військової частини НОМЕР_1 , зареєстроване та фактичне місце проживання за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого

підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України,

В С Т А Н О В И В:

Органом досудового розслідування ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.263 КК України, за наступних обставин.

Так, ОСОБА_4 на виконання Указу Президента України № 64/2022 від 24.02.2022 «Про введення воєнного стану з Україні», Указу Президента України № 69/2022 від 24.02.2022 «Про загальну мобілізацію» та у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України, направлений для проходження військової служби до військової частини НОМЕР_1 .

Наказом командира військової частини НОМЕР_1 ОСОБА_4 , призначено на посаду водія військової частини НОМЕР_1 та зараховано до списків особового складу вказаної військової частини на всі види забезпечення.

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про Збройні Сили України», Збройні Сили України - це військове формування, на яке відповідно до Конституції України покладаються оборона України, захист її суверенітету, територіальної цілісності і недоторканності. Збройні Сили України забезпечують стримування збройної агресії проти України та відсіч їй, охорону повітряного простору держави та підводного простору у межах територіального моря України у випадках, визначених законом, беруть участь у заходах, спрямованих на боротьбу з тероризмом.

Так, ОСОБА_4 будучи військовослужбовцем Збройних Сил України, відповідно до ст. 11 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, затвердженого Законом України від 24 березня 1999 року № 548-ХІV, зобов`язаний свято і непорушно додержуватися Конституції та законів України, Військової присяги, віддано служити Українському народові, сумлінно і чесно виконувати військовий обов`язок, бути хоробрим, ініціативним дисциплінованим, не допускати негідних вчинків.

Відповідно до ст. 68 Конституції України зобов`язаний неухильно додержуватися Конституції України та законів України, не посягати на права і свободи, честь і гідність інших людей.

Згідно з Постановою Верховної ради України від 17.06.1992 №2471-ХІІ «Про право власності на окремі види майна» визначено, що зброя, боєприпаси, вибухові речовини й засоби вибуху не можуть перебувати у власності громадян.

Крім того, підпунктами 1-4, 9 Положення про дозвільну систему, затвердженого постановою Кабінету міністрів України № 576 від 12.10.1992 та Інструкцією про порядок виготовлення, придбання, зберігання, обліку, перевезення та використання вогнепальної, пневматичної, холодної і охолощеної зброї, пристроїв вітчизняного виробництва для відстрілу патронів, споряджених гумовими чи аналогічними за своїми властивостями метальними снарядами несмертельної дії, та патронів до них, а також боєприпасів до зброї, основних частин зброї та вибухових матеріалів, затвердженою Наказом Міністерства внутрішніх справ України №622 від 21.08.1998, визначено, що придбання, зберігання та використання вогнепальної зброї, боєприпасів до зброї та вибухових матеріалів здійснюється лише на підставі спеціальних дозволів.

Так, ОСОБА_4 , маючи умисел направлений на незаконне придбання, зберігання вибухових пристроїв, усвідомлюючи, що дані предмети являються вибухонебезпечними предметами, в порушення «Положення про дозвільну систему», затвердженого постановою КМУ № 576 від 12.10.1992 та Інструкції затвердженої Наказом МВС України №622 від 21.08.1998, у невстановленому в ході досудового розслідуванні місці та час, в порушення зазначених вимог законодавства, незаконно придбав три корпуси гранати типу Ф-1, один корпус гранати іноземного виробництва, один підривач типу УЗРГМ з маркувальним позначенням на важелі 86-77 УЗРГМ 583, та підривач типу УЗРГМ-2 з маркувальними позначеннями на важелі 59-89 УЗРГМ-2 11, 386-117-89, а також підривач іноземного виробництва з маркувальним позначенням на важелі VRT JVA 1634.

В подальшому, реалізуючи свій злочинний намір направлений на незаконне поводження із вибуховим пристроєм ОСОБА_4 , у невстановлений в ході досудового розслідування час перемістив три корпуси гранати типу Ф-1, один корпус гранати іноземного виробництва, один підривач типу УЗРГМ з маркувальним позначенням на важелі 86-77 УЗРГМ 583, підривач типу УЗРГМ-2 з маркувальними позначеннями на важелі 59-89 УЗРГМ-2 11, 386-117-89, та підривач іноземного виробництва з маркувальним позначенням на важелі VRT НОМЕР_2 , за місцем свого мешкання, за адресою: АДРЕСА_1 , тим самим зберігав вибухові пристрої, не повідомивши про них до органів влади.

18.04.2024 в ході проведення санкціонованого обшуку за місцем реєстрації та місцем фактичного проживання ОСОБА_4 , за адресою: АДРЕСА_1 , виявлено та вилучено три корпуси гранати типу Ф-1, один корпус гранати іноземного виробництва, один підривач типу УЗРГМ з маркувальним позначенням на важелі 86-77 УЗРГМ 583, підривач типу УЗРГМ-2 з маркувальними позначеннями на важелі 59-89 УЗРГМ-2 11, 386-117-89, та підривач іноземного виробництва з маркувальним позначенням на важелі VRT JVA 1634, які відповідно до довідки про категорію вибухонебезпечності відносяться до ІІ категорії (небезпечні).

Дії підозрюваного ОСОБА_4 органом досудового розслідування кваліфіковано за ч.1 ст. 263 КК України, як придбання та зберігання вибухових пристроїв без передбаченого законом дозволу.

18.04.2024 р. ОСОБА_4 затримано в порядку ст.ст.208 КПК України та 19.04.2024 р. йому повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 263 КК України.

Посилаючись на те, що ОСОБА_4 на даний час підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, яке відповідно до вимог ст. 12 КК України відноситься до категорії тяжких злочинів, за яке передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від 3 до 7 років, а тому усвідомлюючи тяжкість інкримінованого йому злочину, будучи обізнаним про покарання, яке загрожує йому у разі визнання винним за вироком суду, з метою уникнення кримінальної відповідальності може переховуватись від слідства та суду, зокрема виїхати за межі України, в тому числі, на непідконтрольні наразі території Україні, крім того ОСОБА_4 є раніше судимим за вчинення кримінального правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України, а також останній являється військовослужбовцем ЗС України, та має доступ до вибухових пристроїв, боєприпасів та зброї, за такого може продовжити вчиняти злочин, передбачений ст. 263 КК України, а також на неможливість запобігання вказаним ризикам у разі обрання більш м`якого запобіжного заходу, ніж тримання під вартою, просить про застосування до підозрюваного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів.

Прокурор у судовому засіданні клопотання підтримала, з підстав у ньому викладених.

Підозрюваний та захисник у судовому засіданні не заперечували проти задоволення клопотання.

Вивчивши доводи клопотання, вислухавши доводи прокурора на його підтримку, думку підозрюваного та його захисника, дослідивши надані матеріали кримінального провадження, слідчий суддя приходить до наступного висновку.

Відповідно до вимог ст. 194 КПК України, під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу, слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Обґрунтованість підозри ОСОБА_4 у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст. 263 КК України, підтверджується даними: протоколу обшуку від 18.04.2024; протоколу затримання особи ОСОБА_4 в порядку ст. 208 КПК від 18.04.2024; довідок про категорію вибухонебезпечності від 18.04.2024; поясненнями підозрюваного ОСОБА_4 у судовому засіданні.

Досліджені у судовому засіданні дані у своїй сукупності є достатньо вагомими для висновку про обґрунтованість підозри ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України.

Згідно з визначеним Європейським судом прав людини поняття, обґрунтована підозра - це добровільне припущення про вчинення особою певного діяння, ґрунтується на об`єктивних відомостях, які можна перевірити у судовому розгляді та які спонукали б неупереджену та розумну людину вдатися до практичних дій, щоб з`ясувати, чи є така підозра обґрунтованою.

Підозра, згідно до Постанови Судової палати у кримінальних справах Верховного Суду України від 24.11.2016р. № 5-328кс 16, є обґрунтованим припущенням про вчинення особою кримінального правопорушення.

Відповідно до позиції Європейського суду з прав людини, викладеної у рішенні в справі Фокс, Кепмбел і Хартлі проти Великої Британії від 30.08.1990 року (п.32), «обґрунтована підозра» передбачає існування фактів та інформації, які могли б переконати об`єктивного спостерігача в тому, що дана особа могла вчинити злочин.

У відповідності до норм КПК України, на даному етапі кримінального провадження не допускається вирішення тих питань, які повинен вирішувати суд під час розгляду провадження по суті, а саме питань пов`язаних з оцінкою доказів з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винною чи не винною у вчиненні злочину.

Також матеріали кримінального провадження містять дані, які вказують на наявність достатніх підстав вважати, що існують ризики, передбачені п.п. 1, 5 ч.1 ст. 177 КПК України, виходячи з наступного.

Так, підозрюваний ОСОБА_4 , який розлучений, утриманців не має, до кримінальної відповідальності притягується не вперше, обґрунтовано підозрюється у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст. 263 КК України, що згідно ст. 12 КК України відноситься до категорії тяжкого злочину, санкцією якого передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від трьох до семи років, крім того злочинна діяльність ОСОБА_4 була припинена лише за втручання правоохоронних органів, шляхом затримання останнього, що дає обґрунтовані підстави вважати, що існують ризики переховування підозрюваного від органів досудового розслідування та суду та вчинення інших кримінальних правопорушень.

Враховуючи вищевикладене, тяжкість покарання, що загрожує підозрюваному ОСОБА_4 у разі визнання винним у вчиненні кримінального правопорушення, у якому він підозрюється, серйозність звинувачення, пред`явленого підозрюваному, а також фактичні обставини ймовірно вчиненого кримінального правопорушення, слідчий суддя приходить до висновку, що інший запобіжний захід, не пов`язаний з триманням підозрюваного під вартою, не зможе забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваного та запобігти встановленим при розгляді клопотання ризикам на даній стадії кримінального провадження.

Відповідно до вимог ст. 183 КПК України, виходячи з обставин, викладених у підозрі, особи підозрюваного, який винуватість свою у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст. 263 КК України, не заперечує, слідчий суддя приходить до висновку щодо необхідності визначення підозрюваному при обранні запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою розмір застави, передбачений п. 2 ч. 5 ст. 182 КПК України - 80 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 242 240 гривень.

Керуючись ст.ст.176 - 178, 183, 186, 193, 194, 196, 197 КПК України, слідчий суддя,

П О С Т А Н О В И В:

Клопотання задовольнити.

Застосувати до підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України, ОСОБА_4 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів, з триманням в ДУ "Миколаївський слідчий ізолятор.

Строк дії ухвали по 16 червня 2024 року включно.

Визначити розмір застави 242 240 гривень, що становить 80 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, за умови внесення якої на призначений для цього депозитний рахунок територіального управління Державної судової адміністрації України в Миколаївській області ОСОБА_4 слід негайно звільнити з - під варти.

У разі внесення вказаної застави покласти на підозрюваного ОСОБА_4 , на строк по 16 червня 2024 року включно обов`язки:

- прибувати до слідчого, прокурора, суду за першою вимогою (залежно від стадії кримінального провадження);

- не відлучатися за межі міста Миколаєва без дозволу слідчого, прокурора або суду (залежно від стадії кримінального провадження);

- здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Миколаївського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Ухвала підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1