УХВАЛА

2 травня 2024 року

м. Київ

справа № 639/6950/18

провадження № 51-2273 ск 24

Колегія суддів Другої судової палати Касаційного кримінального суду Верховного Суду у складі:

головуючої ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

розглянувши касаційну скаргу захисника ОСОБА_4 в інтересах засуджених ОСОБА_5 та ОСОБА_6 на вирок Жовтневого районного суду м. Харкова від 20 жовтня 2021 року та ухвалу Полтавського апеляційного суду від 19 березня 2024 року,

установила:

У касаційній скарзі порушується питання про перегляд указаних судових рішень у касаційному порядку.

Перевіривши касаційну скаргу на відповідність вимогам ст. 427 Кримінального процесуального кодексу України (далі - КПК), колегія суддів дійшла висновку, що скаргу було подано без додержання п. 4 ч. 2, ч. 3 цієї норми процесуального права.

Відповідно до ст. 427 КПК у касаційній скарзі зазначається правове обґрунтування заявлених скаржником вимог, адже суд касаційної інстанції є судом права, а не факту і може скасувати чи змінити оскаржені вирок та ухвалу лише на підставах, передбачених ч. 1 ст. 438 вказаного Кодексу. При цьому слід мати на увазі, що згідно з положеннями статей 433, 438 КПК суд касаційної інстанції не перевіряє повноти розгляду та висновків щодо фактичних обставин справи, а при здійсненні провадження виходить з обставин, установлених у рішеннях судів попередніх інстанцій. Також у силу ст. 424 вказаного Кодексу в касаційному порядку можуть бути оскаржені вироки лише після їх перегляду в апеляційному порядку.

Наведене при зверненні до Верховного Суду скаржник залишив поза увагою.

За змістом поданої скарги, у ній порушується питання про зміну судових рішень щодо двох засуджених. Однак, як убачається з наданої стороною захисту копії ухвали, вирок стосовно ОСОБА_6 не переглядався в апеляційному порядку. Отже, оскарження в касаційному порядку згаданих рішень щодо вказаного засудженого суперечить приписам ст. 424 КПК.

Крім того, не погоджуючись із оцінкою доказів, автор скарги не наводить доводів на обґрунтування допущення судами попередніх інстанцій під час здійснення провадження таких порушень норм процесуального права, які з огляду на статті 84-87, 94, 412 КПК у їх взаємозв`язку тягнуть за собою обов`язкову зміну вироку й ухвали стосовно іншого засудженого - ОСОБА_5 на підставах, передбачених ч. 1 ст. 438 цього Кодексу.

Також у касаційні скарзі захисник твердить про неповноту апеляційного розгляду, ставить під сумнів установлені фактичні обставини кримінального провадження, що не є предметом ревізії на стадії касаційної процедури.

Відповідно до ч. 3 ст. 427 КПК, якщо особа не бажає брати участі у касаційному розгляді, вона зазначає про це в касаційній скарзі. Проте подана касаційна скарга не містить жодних застережень щодо цієї обставини.

Оскільки касаційна скарга не відповідає вимогам, передбаченим ст. 427 КПК, колегія суддів вважає за необхідне на підставі ч. 1 ст. 429 цього Кодексу залишити скаргу без руху й установити строк для усунення допущених недоліків, що не може перевищувати п`ятнадцяти днів з дня отримання ухвали особою, яка подала касаційну скаргу.

Враховуючи викладене, керуючись ч. 1 ст. 429 КПК, колегія суддів

постановила:

Касаційну скаргу захисника ОСОБА_4 в інтересах засуджених ОСОБА_5 та ОСОБА_6 на вирок Жовтневого районного суду м. Харкова від 20 жовтня 2021 року та ухвалу Полтавського апеляційного суду від 19 березня 2024 року залишити безруху і встановити строк для усунення недоліків упродовж п`ятнадцяти днів з дня отримання ухвали.

У разі невиконання вимог касаційну скаргу буде повернуто особі, яка її подала.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3