УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 червня 2024 року слідчий суддя Шевченківського районного суду м. Києва ОСОБА_1 за участю секретаря ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , захисників ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , підозрюваного ОСОБА_6 , розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання старшого слідчого слідчого управління Головного управління Національної поліції у м. Києві ОСОБА_7 , про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою у кримінальному провадженні № 420 231 133 300 000 11 від 27.04.2023 відносно

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Енергодар, громадянина України, ФОП, одруженого, маючого на утриманні двох малолітніх дітей, раніше не судимого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 ,

підозрюваного у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.5 т.191, ч.1 ст.209 КК України,

в с т а н о в и в :

До Шевченківського районного суду м. Києва надійшло клопотання старшого слідчого слідчого управління Головного управління Національної поліції у м. Києві ОСОБА_7 про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою щодо підозрюваного ОСОБА_6 .

На обґрунтування клопотання слідчий зазначає, що 19.06.2024 ОСОБА_6 повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.5 т.191, ч.1 ст.209 КК України, а саме: у заволодінні чужим майном шляхом зловживання службовою особою своїм службовим становищем, вчинене в особливо великих розмірах та в умовах воєнного стану, а також у розпорядженні майном, щодо якого фактичні обставини свідчать про його одержання злочинним шляхом, здійснення фінансових операцій з таким майном та у вчиненні дій спрямованих на приховування володіння та місцезнаходження такого майна.

На переконання слідчого, оскільки ОСОБА_6 підозрюється у вчиненні двох злочинів, один із яких є особливо тяжким, за який передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк до дванадцяти років, існують ризики переховування від органів досудового розслідування та суду, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, а також вчинити інше кримінальне правопорушення.

Посилаючись на вказане, слідчий вважає, що інші запобіжні заходи не здатні забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваного, а тому просив застосувати до підозрюваного запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

В судовому засіданні прокурор підтримав доводи клопотання, просив застосувати відносно підозрюваного запобіжний захід у виді тримання під вартою, уважаючи, що інші більш м`які запобіжні заходи не зможуть забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваного.

Захисники ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , кожен окремо, заперечували проти застосування такого заходу як тримання під вартою, оспорювали наявність даних на підтвердження обґрунтованості підозри, наявність реальних ризиків, вважаючи клопотання слідчого необґрунтованим. Просили суд обрати інший запобіжний захід не пов`язаний з триманням під вартою, вказуючи відсутність ризиків на які посилався слідчий у своєму клопотанні.

Підозрюваний підтримав позицію своїх захисників, просив суд застосувати відносно нього інший більш м`який запобіжний захід не пов`язаний з ізоляцією від суспільства, при цьому наголошував, що не вчиняє та в належний спосіб виконує свої процесуальні обов`язки.

Заслухавши учасників кримінального провадження, дослідивши надані сторонами матеріали, слідчий суддя дійшов наступного висновку.

Відповідно до ч.1 ст.194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 КПК, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

19.06.2024 ОСОБА_6 повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.5 т.191, ч.1 ст.209 КК України, а саме: у заволодінні чужим майном шляхом зловживання службовою особою своїм службовим становищем, вчинене в особливо великих розмірах та в умовах воєнного стану, а також у розпорядженні майном, щодо якого фактичні обставини свідчать про його одержання злочинним шляхом, здійснення фінансових операцій з таким майном та у вчиненні дій спрямованих на приховування володіння та місцезнаходження такого майна.

Виходячи з поняття «обґрунтована підозра», приведеного в п.175 рішення Європейського суду з прав людини від 21 квітня 2011 року у справі «Нечипорук і Йонкало проти України», то обґрунтована підозра означає, що існують факти і інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення.

Таким чином можливо стверджувати, що підозра ОСОБА_6 на даній стадії є обґрунтованою, що підтверджується наявними в матеріалах доказами: протоколами допиту, протоколами огляду та іншими матеріалами, які прямо вказують про причетність підозрюваного до вчинення інкримінованих йому дій.

Отже, наданих матеріалів, що додані до клопотання, достатньо для висновку, що підозрюваний може бути причетний до вчинення кримінальних правопорушень.

Разом з тим, за результатами встановлених у судовому засіданні обставин та з урахуванням доводів викладених стороною обвинувачення та стороною захисту слідчий суддя вважає, що прокурором доведено наявність обставин, передбачених п.1 та п.2 ч.1 ст. 194 КПК України і не доведено того, що більш м`який запобіжний захід є недостатнім для запобігання ризикам, вказаним у клопотанні.

Як вбачається з поданого до суду клопотання то його зміст взагалі не містить обґрунтування на підтвердження існування обставин, визначених п.3 ч.1 ст.194 КПК України.

Слідчим взагалі не зазначено обставин на обґрунтування того, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти вказаним у клопотанні ризикам.

Доказів того, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу слідчому судді не надано. Твердження з приводу існування такого ризику є лише припущеннями слідчого.

При цьому ризик переховування від органів досудового розслідування та суду не може оцінюватися виключно на підставі суворості можливого застосування покарання та під впливом можливого тягаря призначення такого покарання у майбутньому.

Аналізуючи наведене, а також враховуючи дані про особу підозрюваного, який раніше не судимий, працює, має постійне місце проживання в м. Києві, позитивно характеризується, а також з огляду на його належну процесуальну поведінку, оскільки останній самостійно з`явився до суду, що в даному випадку спростовує доводи слідчого про існування ризику переховування та свідчить на користь останнього, а тому вважаю, що прокурором не доведено що інший запобіжний захід не здатний забезпечити належної процесуальної поведінки підозрюваного.

З врахуванням наведеного, приходжу до висновку, що такий вид запобіжного заходу, як особисте зобовязання, зможе запобігти спробам підозрюваного ухилитись від слідства та суду, забезпечить його належну процесуальну поведінку, а тому у задоволенні клопотання слідчого належить відмовити.

Враховуючи викладене, керуючись ст.ст. 176-178, 179, 193, 194, 196, 205, 309, 372 КПК України,

п о с т а н о в и в :

Відмовити у задоволенні клопотання старшого слідчого слідчого управління Головного управління Національної поліції у м. Києві ОСОБА_7 , про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_6 .

Застосувати відносно підозрюваного ОСОБА_6 запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання, яким зобов`язати його:

- прибувати до слідчого, в провадженні якого перебуватиме кримінальне провадження, прокурора та суду за першим викликом;

- повідомляти слідчого, прокурора та суд про зміну свого місця проживання та роботи;

- здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

Строк дії даної ухвали встановити до 19.08.2024 включно.

Підозрюваного ОСОБА_6 письмово під розписку повідомити про покладені на нього обов`язки та роз`яснити, що у разі їх невиконання до нього може бути застосований більш жорсткий запобіжний захід і бути накладено грошове стягнення від 0,25 до 2 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб

Ухвала може бути оскаржена шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до Київського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Повний текст ухвали проголошений 26.06.2024 о 10 год. 05 хв.

Слідчий суддя: