ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 лютого 2024 року м. Володимир

Володимир-Волинський міський суд Волинської області в складі:

головуючого - судді ОСОБА_1

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченої ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань Володимир-Волинського міського суду кримінальне провадження №0000841 про обвинувачення

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженку Волинської області, м. Володимира-Волинського, жительку АДРЕСА_1 , з базовою загальною середньою освітою, одружену, не працюючу, громадянку України, українку, не судиму,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 122 КК України,

в с т а н о в и в:

13 серпня 2023 року близько 13 год. 30 хв., ОСОБА_4 знаходячись в приміщенні квартири АДРЕСА_2 , під час конфлікту з ОСОБА_5 , що раптово виник на ґрунті особистих неприязних стосунків, діючи з прямим умислом, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно-небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, спрямованими на спричинення ОСОБА_5 , тілесних ушкоджень, умисно нанесла останній 4 удари шкіряним ременем в різні ділянки тіла, внаслідок чого заподіяла тілесні ушкодження у вигляді синця лівої сідниці, синців лівої руки та закритого перелому основної фаланги 5-го пальця лівої кісті без зміщення, котрі відносяться до категорій: синець лівої сідниці, синці лівої руки - легких тілесних ушкоджень, закритий перелом основної фаланги 5-го пальця лівої кісті без зміщення тілесних ушкоджень середнього ступеню тяжкості за ознакою тривалості розладу здоров`я, що не були небезпечними для життя в момент заподіяння.

Допитана в судовому засіданні обвинувачена ОСОБА_4 вину у інкримінованому йому кримінальному правопорушенні та обставини викладені у обвинувальному акті визнала повністю. Щиро розкаялась у вчиненому кримінальному правопорушенні, просила суворо не карати.

Оскільки фактичні обставини справи не оспорюються учасниками судового провадження, учасники судового провадження не заперечують щодо визнання недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються, показання обвинуваченого відповідають фактичним обставинам справи, з`ясувавши правильність розуміння обвинуваченим та іншими учасниками судового провадження фактичних обставин справи, немаючи сумнівів у добровільності та істинності їх позицій, тому відповідно до ч. 3,4 ст. 349 КПК України, суд приходить до висновку, що дослідження фактичних обставин справи слід обмежити допитом обвинуваченого, дослідити дані у справі, що характеризують його особу.

Учасникам судового провадження розяснено, що вони позбавлені права оспорювати ці фактичні обставини справи у апеляційному порядку.

Суд приходить до висновку, що вина обвинуваченої ОСОБА_4 у спричиненні умисного середньої тяжкості тілесного ушкодження, тобто умисного ушкодження, яке не є небезпечним для життя і не потягло за собою наслідків, передбачених у статті 121 цього Кодексу, але таке, що спричинило тривалий розлад здоров`я є доведеною та кваліфікує його дії за ч. 1 ст. 122 КК України.

Обставинами, що помякшують покарання обвинуваченої ОСОБА_4 суд визнає щире каяття, активне сприяння у кримінального правопорушення.

Обставинами, котрі обтяжують покарання обвинуваченої ОСОБА_4 суд визнає вчинення кримінального правопорушення відносно особи похилого віку та особи з інвалідністю.

Обираючи покарання обвинуваченій ОСОБА_4 суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, який є нетяжким злочином, особу обвинуваченої, котра вперше притягується до кримінальної відповідальності, на обліку у лікаря нарколога та психіатра не перебуває, а також бере до уваги сукупність помякшуючих та обтяжуючих покарання обставин.

Оскільки покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженних, а також запобігання вчинення нових злочинів як засудженим, так і іншими особами, суд з урахуванням вищенаведених обставин прийшов до висновку про призначення покарання ОСОБА_4 у виді позбавлення волі та її виправлення без відбування покарання і вважає за можливе прийняти рішення про її звільнення від відбування покарання з випробуванням на підставі ст. 75 КК України.

Долю речових доказів вирішити в порядку, передбаченому ст. 100 КПК України.

Судові витрати відсутні.

Керуючись ст.ст. 370, 374 КПК України, суд,

ухвалив:

ОСОБА_4 визнати винуватою у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 122 КК України та призначити покарання у виді позбавлення волі на строк 1 рік.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування призначеного покарання з випробуванням, встановивши іспитовий строк тривалістю 1 (один) рік, якщо вона протягом іспитового строку не вчинить нового кримінального правопорушення і виконає покладені на неї обов`язки.

На підставі ст. 76 КК України зобовязати ОСОБА_4 періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи, навчання.

Речовий доказ шкіряний ремінь повернути ОСОБА_4 .

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

Вирок може бути оскаржений до Волинського апеляційного суду протягом 30 днів з дня його проголошення.

Головуючий:/підпис/

Виготовлено з автоматизованої системи документообігу суду.

Суддя ОСОБА_1