Справа № 126/1640/22
Провадження №11-кп/801/457/2024
Головуючий у суді 1-ї інстанції: ОСОБА_1
ВІННИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 квітня 2024 року м. Вінниця

Вінницький апеляційний суд у складі:

головуючого судді ОСОБА_2

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4

при секретарі судового засідання : ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Вінниці в режимі відеоконференції апеляційну скаргу захисника ОСОБА_6 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_7 на вирок Бершадського районного суду Вінницької області від 07.02.2024 року у кримінальному провадженні, відомості про яке внесені в Єдиний реєстр досудових розслідувань 01.08.2022 року № 0000227 по обвинуваченню

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця с.Кориченці Деражнянського району Хмельницької області та жителя АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, з базовою загальною середньою освітою, неодруженого, непрацюючого, раніше судимого:

- 11.06.2009 Жмеринським міським судом Вінницької області за ч.1 ст. 185 КК України до 240 годин громадських робіт;

- 07.07.2009 Жмеринським міським судом Вінницької області за ч.1 ст. 263, ч.1 ст. 309, ч.1 ст. 316 КК України до 3 років 15 днів позбавлення волі;

- 09.10.2009 Жмеринським міським судом Вінницької області за ст. 185 ч.2 КК України до 4 років позбавлення волі;

- 30.01.2012 Жмеринським міським судом Вінницької області за ст. 395 КК України до 1 року 11 місяців позбавлення волі;

- 13.03.2012 Жмеринським міським судом Вінницької області за ч.2 ст. 185 КК України до 2 років 6 місяців позбавлення волі;

- 13.04.2012 Жмеринським міським судом Вінницької області за ч.2 ст. 309, ч.2 ст. 185 КК України до 3 років 9 місяців позбавлення волі;

- 04.11.2014 Жмеринським міським судом Вінницької області за ч.2 ст. 316, ч.1 ст. 395, ч.2 ст. 185, ч.1 ст. 321, ч.2 ст. 309 КК України до 3 років 6 місяців позбавлення волі;

- 27.03.2015 Жмеринським міським судом Вінницької області за ч.2 ст. 185 КК України до 4 років 11 місяців позбавлення волі;

- 26.03.2020 Жмеринським міським судом Вінницької області за ст. 15 ч.3, ч.2 ст. 185, ч.2 ст. 185 КК України до 2 років 6 місяців позбавлення волі;

- 19.01.2023 Жмеринським міськрайонним судом Вінницької області за ч.3 ст. 15, ч.4 ст. 185 КК України до 5 років позбавлення волі,

у вчиненні кримінального правопорушення за ч. 4 ст. 185 КК України

за участю сторін кримінального провадження

прокурора : ОСОБА_8

захисника : ОСОБА_6

обвинуваченого: ОСОБА_7

ВСТАНОВИВ:

Захисник ОСОБА_6 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_7 подала апеляційну скаргу, просила вирок Бершадського районного суду Вінницької області від 07.02.2024 року щодо ОСОБА_7 за ч.4 ст.185 КК України скасувати в частині призначеного покарання.

Ухвалити новий вирок, яким призначити ОСОБА_7 за ч.4 ст.185 КК України покарання у виді позбавлення волі строком на 5 (п"ять) років 3 (три) місяці .

На підставі ч.4 ст. 70 КК України за сукупністю кримінальних правопорушень, шляхом поглинення менш суворого покарання за вироком Жмеринського міськрайонного суду Вінницької області від 19.01.2023 року більш суворим покарання за цим вироком, остаточно призначити ОСОБА_7 покарання у виді позбавлення волі на строк 5 років 3 місяці.

Вироком Бершадського районного суду Вінницької області від 07.02.2024 року ОСОБА_7 визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, та призначено йому покарання у виді позбавлення волі строком на 6 (шість) років.

На підставі ч. 4 ст. 70 КК України за сукупністю кримінальних правопорушень, шляхом поглинення менш суворого покарання за вироком Жмеринського міськрайонного суду Вінницької області від 19 січня 2023 року більш суворим покаранням за цим вироком, остаточно призначено ОСОБА_7 покарання у виді позбавлення волі на строк 6 (шість) років.

В строк покарання, остаточно призначеного за сукупністю кримінальних правопорушень, зараховано ОСОБА_7 частково відбуте покарання за вироком Жмеринського міськрайонного суду Вінницької області від 19.01.2023.

Строк відбування покарання ОСОБА_7 рахувати з моменту ухвалення даного вироку, тобто з 07.02.2024.

Стягнуто з ОСОБА_7 на користь держави 377 грн. 54 коп. (триста сімдесят сім грн. п`ятдесят чотири коп.) витрат на залучення експерта.

Цивільний позов ТОВ-НВП "Аргон" до ОСОБА_7 про стягнення матеріальної шкоди заподіяної злочином задоволено.

Стягнуто з ОСОБА_7 на користь ТОВ -НВП "Аргон" (, м. Вінниця, вул. Ширшова, 31) 549 грн. (п`ятсот сорок дев`ять грн. 00 коп.) матеріальної шкоди, завданої кримінальним правопорушенням.

Згідно вироку суду обвинувачений вчинив кримінальне правопорушення за наступних обставин.

ОСОБА_7 , будучи раніше неодноразово судимим, на шлях виправлення не став та вчинив новий умисний корисливий злочин за наступних обставин.

ОСОБА_7 , 26.07.2022 о 09 год. 30 хв., перебуваючи у м.Бершадь Гайсинського району Вінницької області зайшов у приміщення магазину "Грош Експрес", який розташований по АДРЕСА_2 , з метою вчинення крадіжки алкоголю. Перебуваючи у приміщенні торгової зали магазину, ОСОБА_7 , близько 09 год. 53 хв. помітив на стелажі пляшку бренді "Metaxa", об`ємом 0,7 л., в цей момент у ОСОБА_7 виник умисел на крадіжку вказаної пляшки бренді.

В подальшому, ОСОБА_7 , діючи в умовах воєнного стану введеного Указом Президента України від 24.02.2022 №64/2022 "Про введення воєнного стану в Україні", затвердженого ЗУ від 24.02.2022 №2102-ІХ (зі змінами, внесеними Указами від 14.03.2022 №133/2022, затвердженим Законом України від 15.03.2022 №2119-ІХ та від 18.04.2022 №259/2022, затвердженим Законом України від 21.04.2022 №2212-ІХ), а також указом Президента України від 17.05.2022 №341/2022, затвердженого ЗУ № 2263-ІХвід 22.05.2022, скориставшись тим, що за ним ніхто не спостерігає, підійшов до вищевказаного стелажа та умисно, з корисливих спонукань, діючи повторно таємно викрав належну ТОВ НВП "Аргон" пляшку бренді "Metaxa", об`ємом 0,7 л, вартість якої згідно висновку експерта №5285/22-21 від 10.08.2022 станом на момент вчинення крадіжки 26.07.2022 могла складати 549,00 грн., яку поставив за пояс своїх штанів та прикрив верхнім одягом. Після чого, виніс вищевказану пляшку бренді з приміщення магазину.

Своїми протиправними діями ОСОБА_7 завдав майнової шкоди ТОВ НВП "Аргон" на загальну суму 549,00 грн.

Вимоги апеляційної скарги захисника мотивовано тим, що призначене судом покарання ОСОБА_7 не відповідає ступеню тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого внаслідок суворості.

Суд при призначенні міри покарання не врахував, що хоча, вчинене обвинуваченим суспільно-небезпечне діяння формально і містить ознаки кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.185 КК України, однак своїми діями обвинувачений не заподіяв значної суспільної небезпеки та шкоди інтересам потерпілого,вину у вчиненому правопорушенні визнав, як під час досудового розслідування, так і під час розгляду справи у суді, щиро розкаявся.

Заслухавши доповідача, думку прокурора ОСОБА_8 , який заперечував проти задоволення апеляційної скарги захисника, захисника ОСОБА_6 , обвинуваченого ОСОБА_7 , які просили задоволити апеляційну скаргу, перевіривши матеріали кримінального провадження, обговоривши доводи апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції вважає, що в задоволенні апеляційної скарги захисника слід відмовити, виходячи з наступних підстав.

Відповідно до ст.404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Згідно ст.370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.

Висновок суду про доведеність вини обвинуваченого ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення за ч.4 ст. 185 КК України в апеляційній скарзі захисника не оспорюється.

Кримінальне провадження розглянуто в порядку ст. 349 КПК України.

Відповідно до ст.414 КПК України невідповідним ступеню тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого визнається таке покарання, яке хоч і не виходить за межі, встановлені відповідною статтею (частиною статті) закону України про кримінальну відповідальність, але за своїм видом чи розміром є явно несправедливим через суворість.

Доводи апеляційної скарги захисника про невідповідність покарання ступеню тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого через суворість є безпідставними.

За змістом ст. 50 КК України, покарання має бути необхідним і достатнім для виправлення особи, яка вчинила злочин, та попередження вчиненню ним нових злочинів.

Згідно ст.65 КК України суд призначає покарання у межах установлених у санкції статті, враховуючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Визначені у ст. 65 КК України загальні засади призначення покарання є гарантією обрання винній особі необхідного і доцільного заходу примусу, яке б ґрунтувалося на засадах законності, гуманізму, індивідуалізації та сприяло досягненню справедливого балансу між правами і свободами особи та захистом інтересів держави і суспільства.

Відповідно до вказаних засад особі, яка вчинила злочин, повинно бути призначено покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.

Виходячи з принципу співмірності, цей захід примусу за своїм видом і розміром має бути адекватним (відповідним) характеру вчинених дій, їх небезпечності та даним про особу винного. При виборі покарання мають значення і повинні братися до уваги обставини, які його пом`якшують і обтяжують.

Відповідно до п. 1 постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 24.10.2003 року «Про практику призначення судами кримінального покарання» суд при призначенні покарання в кожному випадку і щодо кожного підсудного, який визнається винним у вчиненні злочину має додержуватись принципу законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання.

Призначаючи покарання, суд першої інстанції в дотримання вимог ст. 65 КК України, керуючись роз`ясненнями Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 24.10.2003 року «Про практику призначення судами кримінального покарання» врахував ступінь тяжкості вчиненого ОСОБА_7 кримінального правопорушення, яке згідно ст. 12 КК України є тяжким злочином, особу винного, який раніше судимий, повторно вчинив злочин з корисливого мотиву, в умовах воєнного стану, вину у вчиненні кримінального правопорушення визнав, за місцем проживання скарг на поведінку ОСОБА_7 не надходило, обставину, що пом`якшує покарання обвинуваченого, згідно ст. 66 КК України щире каяття, обставину, що обтяжує покарання, згідно ст. 67 КК України рецидив злочинів.

В апеляційній скарзі захисник, викладаючи свої доводи, посилається на обставини, які були належним чином досліджені та враховані судом першої інстанції при прийнятті рішення відносно ОСОБА_7 .

До того ж, в апеляційній скарзі захисника обвинуваченого не наведено будь-яких інших обставин, які б не були відомі суду першої інстанції та не враховані при призначенні ОСОБА_7 покарання за цим вироком.

Апеляційний суд звертає увагу на те, що позиція потерпілої сторони у судовому засіданні щодо обрання заходу примусу не є обов`язковою для суду, натомість ураховується в сукупності з обставинами, передбаченими ст.65 КК України, і не має над ними юридичної переваги.

Проаналізувавши обставини, які мають значення при призначенні покарання, перевіривши дотримання судом першої інстанції вимог ст. 50, ст. 65 КК України, суд апеляційної інстанції з урахуванням особи обвинуваченого, тяжкості вчиненого кримінального правопорушення вважає, що визначене судом першої інстанції покарання за своїм видом та розміром є необхідним та достатнім для виправлення обвинуваченого ОСОБА_7 та попередження вчинення ним нових злочинів, відповідає принципам законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання.

Вимоги апеляційної скарги захисника є безпідставними.

Суд апеляційної інстанції не вбачає підстав для призначення більш м"якого покарання обвинуваченому ОСОБА_7 за ч. 4 ст. 185 КК України.

При цьому суд апеляційної інстанції керується правовим висновком викладеним у постанові Верховного Суду від 09.10.2018 у справі № 756/4830/17-к, що визначені у ст. 65 КК України загальні засади призначення покарання наділяють суд правом вибору однієї із форм реалізації кримінальної відповідальності, завданням якої є виправлення та попередження нових злочинів. Ця функція за своєю правовою природою є дискреційною, оскільки потребує врахування та оцінки конкретних обставин справи, ступеня тяжкості вчиненого злочину, особи винного, обставин, що впливають на покарання.

Така позиція відповідає практиці Європейського суду з прав людини, яка відповідно до ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» при розгляді справ застосовується як джерело, зокрема у справі «Скоппола проти Італії» від 17.09.2009 року (заява № 10249/03), де зазначено, що складовим елементом принципу верховенства права є очікування від суду застосування до кожного злочинця такого покарання, яке законодавець вважає пропорційним.

Керуючись ст.ст. 404, 405, 407, 409,414,419 КПК України, суд апеляційної інстанції ,

п о с т а н о в и в :

Відмовити в задоволенні апеляційної скарги захисника.

Вирок Бершадського районного суду Вінницької області від 07.02.2024 року щодо ОСОБА_7 за ч.4 ст. 185 КК України залишити без змін.

Судове рішення може бути оскаржено в касаційному порядку протягом трьох місяців з дня проголошення до Верховного Суду, а засудженим, який тримається під вартою, - в той самий строк з дня вручення копії судового рішення.

Відповідно до ч. 4 ст. 532 КПК України судове рішення суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту його проголошення.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4