Провадження №1-кп/638/581/24
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21 березня 2024 року Дзержинський районний суд м. Харкова у складі:

головуючої судді ОСОБА_1

за участю секретарки ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3

захисника ОСОБА_4

обвинуваченого ОСОБА_5

розглянувши у судовому засіданні у залі судових засідань в м. Харків в режимі відеоконференції з Посольством України в Республіці Кіпр кримінальне провадження № 0002119 від 21.11.2021 за обвинуваченням

ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця міста Харкова, українця, громадянина України, не одруженого, з вищою освітою, на час події кримінального правопорушення не працюючого, зареєстрований за адресою АДРЕСА_1 , інвалідності, хронічні захворювання спростовує, не одруженого, утриманців не має, виїхав за межі території України 15 червня 2022 року фактично мешкає Республіка Кіпр, раніше не судимий, у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч.2 ст.345 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

21.11.2021 близько 03 год. 40 хв. під час патрулювання Шевченківського району міста Харкова працівниками Управління патрульної поліції в Харківській області Департаменту патрульної поліції в складі екіпажів КУПОЛ №1107, КУПОЛ №1205 та КУПОЛ №0021, отримано виклик за фактом бійки, яка відбувалась поруч із закладом «Молодість», який розташований за адресою: АДРЕСА_2 .

Прибувши за адресою: АДРЕСА_2 працівники Управління патрульної поліції в Харківській області Департаменту патрульної поліції ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , які були одягнені у формений одяг Національної поліції України, екіпіровані спеціальними засобами, табельною вогнепальною зброєю та закріпленими на форменому одязі нагрудними жетонами із зображенням спеціального номеру, підійшли до невстановленого в ході досудового розслідування чоловіка, який перебував у сидячому положенні на тротуарі навпроти входу до закладу «Молодість», поруч з яким знаходився ОСОБА_5 , який поводив себе агресивно, що супроводжувалось лайкою в бік оточуючих та розмахуванням рук перед ними, після чого ОСОБА_5 наніс удар правою рукою в обличчя невстановленому в ході досудового розслідування чоловіку, який перебував у сидячому положенні на тротуарі навпроти входу до закладу «Молодість», який розташований за адресою: АДРЕСА_2 .

На вимогу заступника командира батальйону №2 Управління патрульної поліції в Харківській області ДПП капітана поліції ОСОБА_6 , припинити ОСОБА_5 , свої протиправні дії, а саме наносити удари руками в обличчя невстановленому в ході досудового розслідування чоловіку, який перебуває у сидячому положенню на тротуарі, останній не реагував. Внаслідок чого у ОСОБА_5 виник злочинний умисел, направлений на спричинення тілесних ушкоджень заступнику командира батальйону №2 Управління патрульної поліції в Харківській області ДПП капітану поліції ОСОБА_6 у зв`язку із виконанням ним своїх службових обов`язків.

Реалізуючи свій злочинний умисел ОСОБА_5 , усвідомлюючи, що заступник командира батальйону №2 Управління патрульної поліції в Харківській області ДПП капітан поліції ОСОБА_6 - є працівником правоохоронного органу, відмовившись виконувати його законні вимоги, наніс удар правою рукою в обличчя заступника командира батальйону №2 Управління патрульної поліції в Харківській області ДПП капітана поліції ОСОБА_6 в результаті чого ОСОБА_6 були спричинені тілесні ушкодження, а саме синець в лівій скроневій ділянці голови та садна в лівій заушній ділянці голови, які згідно висновку судового експерта № 09-1805/2021 від 22.11.2021 відносяться до легких тілесних ушкоджень.

Таким чином, своїми умисними, протиправними та злочинними діями ОСОБА_5 скоїв кримінальне правопорушення-злочин, передбачений ч.2 ст.345 КК України, тобто умисне заподіяння працівникові правоохоронного органу легких тілесних ушкоджень, у зв`язку з виконанням цим працівником службових обов`язків.

Допитаний у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 визнав свою вину у вчиненні злочину в межах висунутого обвинувачення, погодившись з юридичною оцінкою інкримінованого йому діяння та пояснив про обставини викладені вище, які стали підставою для пред`явлення останньому обвинувачення, за вчинення злочинів, передбачених ч. 2 ст. 342,ч.2 ст. 345 КК України. Розкаявся у скоєнні злочину, та пояснив, що в той день він перебував та відпочивав у кафе «Молодість» в м. Харкові. Вживав алкогольні напої. У подальшому, коли вийшов на вулицю, побачив, що погано людині та почав надавати первинну медичну допомогу. Під час цього до нього підходило багато людей, і він зробив відмах правою рукою та вдарив працівника поліції, розуміючи, що це працівник поліції, який підійшов до нього для з`ясування подій, які відбувалися. У подальшому, він ліг на землю, з метою запобігти подальшому конфлікту. Визнав провину, зазначив, що зробив неправильно, запевнив, що у подальшому він не буде вчиняти протиправні дії, просив суворо не карати. Вказав, що він зробив відповідні висновки за даними подіями.

Потерпілий у судове засідання не з`явився, повідомив, що не має бажання бути присутнім у судовому засідання, позовні вимоги не заявлені. Просив справу розглядати за його відсутності, надав відповідну заяву від 18 жовтня 2023 року, отриману судом 31 жовтня 2023 року. Також відмовився від позовних вимог.

Показання обвинуваченого є послідовними, логічними і не викликають у суду сумніву щодо правильності розуміння обвинуваченим змісту обставин кримінального правопорушення, добровільності та істинності його позиції.

Відповідно до ч.3 ст. 349 КПК України, суд має право, якщо проти цього не заперечують учасники судового провадження, визнати недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються. При цьому суд з`ясовує, чи правильно розуміють зазначені особи зміст цих обставин, чи немає сумнівів у добровільності їх позиції, а також роз`яснює їм, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

За згодою учасників судового провадження, судом визнано недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин, які правильно розуміє обвинувачений та інші учасники судового провадження і які ніким не оспорюються, при цьому у суду не було сумнівів в добровільності та істинності їх позиції, суд вважав недоцільним дослідження решти доказів щодо обставин, які сторонами кримінального провадження не оспорювались. Тому, суд обмежився дослідження доказів допитом обвинуваченого та дослідженням тих матеріалів кримінального провадження справи, що характеризують особу обвинуваченого.

При цьому суд роз`яснив обвинуваченому та іншим учасникам судового провадження, що в такому випадку вони будуть позбавлені права оспорювати визнанні ними фактичні обставини справи в апеляційному порядку.

Таким чином ОСОБА_5 скоїв кримінальне правопорушення злочин, передбачений ч.2 ст. 345 КК України тобто умисне заподіяння працівникові правоохоронного органу легких тілесних ушкоджень, у зв`язку з виконанням цим працівником службових обов`язків

При призначенні покарання, суд відповідно до вимог ст.ст.65-67 КК України враховує ступінь тяжкості та конкретні обставини вчиненого злочину, дані про особу обвинуваченого, наявність обставин, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Згідно з роз`ясненнями, що містяться у п.1 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 24.10.2003 "Про практику призначення судами кримінального покарання» при призначенні покарання суд в кожному випадку і щодо кожного засудженого, який визнається винним у вчиненні злочину, повинен дотримуватися вимог ст. 65 КК України, а саме: враховувати характер і ступінь суспільної небезпечності вчиненого злочину, особу засудженого та обставини справи, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, оскільки саме через останні реалізується принцип законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання. Призначене судом покарання повинно бути достатнім, для виправлення засуджених і попередження здійснення ними нових злочинів".

Вивченням особи обвинуваченого встановлено, що ОСОБА_5 , наразі працює, раніше не судимий, на обліку у лікаря-психіатра та лікаря нарколога не перебуває, характеризується позитивно, утриманців не має. Відповідно до досудової доповіді від 11 січня 2022 року процес реабілітації та застосування виховних заходів можна реалізувати без умов цілодобового нагляду та контрою в умовах ізоляції. Ризик небезпеки для суспільства та вчинення повторно кримінального правопорушення - середній

Відповідно до ст. 12 КК України обвинувачений вчинив злочин нетяжкий злочин.

Обставиною, що пом`якшує покарання обвинуваченого, суд вважає розкаяння у скоєнні злочину, обставин, які обтяжують покарання не встановлено.

Визначаючи вид та міру покарання суд керується положеннями частини 2 статті 50 КК України відповідно до якої покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами.

Враховуючи те, що відповідно до зазначеної норми Закону суд призначає більш суворий вид покарання з числа передбачених за вчинений злочин лише у разі якщо менш суворий вид покарання буде недостатній для виправлення особи та попередження вчинення нею нових злочинів.

Судові витрати у кримінальному провадженні відсутній.

Запобіжний захід обирався у вигляді домашнього арешту. Термін дії закінчився 21 січня 2022 року, після цього прокурор не звертався з метою обрання запобіжного заходу.

Долю речових доказів необхідно вирішити на підставі ст. 100 КПК України.

Потерпілий відмовився від позовних вимог.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст. 368, 370-371, 373-376 КПК України, суд,-

УХВАЛИВ:

Визнати ОСОБА_5 винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 345 КК України та призначити йому покарання у вигляді одного року обмеження волі.

В силу ст. 75 КК України звільнити від відбування покарання ОСОБА_5 якщо він протягом іспитового строку тривалістю один рік не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього обов`язки.

Відповідно до ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_5 такі обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Запобіжний захід після закінчення терміну дії 21 січня 2022 року не обирався.

Провадження за позовом ОСОБА_6 до ОСОБА_5 про стягнення моральної шкоди- закрити, у зв`язку з відмовою від позовних вимог.

Вирок може бути оскаржений до Харківського апеляційного суду шляхом подачі апеляції протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Обвинуваченому, потерпілому, захисникові та прокурору негайно вручити копію вироку.

Повний текст вироку складений 21 березня 2024 року.

Суддя ОСОБА_1