Справа № 643/1816/24
Провадження № 1-кс/643/316/24
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 лютого 2024 року слідчий суддя Московського районного суду м. Харкова ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судових засідань ОСОБА_2 ,

за участю прокурора ОСОБА_3 ,

за участі захисника адвоката ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні зали суду в м. Харкові клопотання старшого слідчого Харківського РУП №2 Головного управління Національної поліції в Харківській області ОСОБА_5 у кримінальному провадженні за №0000034 від 03.01.2024 за ознаками кримінального правопорушення передбаченого за ч. 1 ст. 263 КК України, про продовження строку застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно:

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Северодвінськ, Архангельської області, російської федерації, з вищою освітою, громадянина України, в силу ст. 89 КК України раніше не судимого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , тимчасово мешкаючого за адресою: АДРЕСА_2 ,

ВСТАНОВИВ:

Слідчим відділом Харківського РУП №2 ГУ НП в Харківській області проводиться досудове розслідування кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000034 від 03.01.2024 за підозрою ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.263 КК України, про що йому повідомлено 04.01.2024.

05.01.2024 слідчим суддею Московського районного суду м. Харкова відносно підозрюваного ОСОБА_6 обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в Державній установі «Харківський слідчий ізолятор» строком на 60 діб з моменту затримання, тобто до 02.03.2024 включно.

Постановою керівника Салтівської окружної прокуратури м. Харкова строк досудового розслідування по кримінальному провадженню продовжено до 3-х місяців, а саме до 04.04.2024.

Слідчий за погодженням із прокурором 26.02.2024 звернувся до суду із клопотанням про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, застосованого до підозрюваного ОСОБА_6 , в межах строку досудового розслідування, тобто до 04.04.2024.

На судовому засіданні прокурор просила слідчого суддю, з урахуванням того, що обставини, які служили підставою для обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, своєї актуальності не втратили та виправдовують подальше застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою ОСОБА_6 , та приймаючи до уваги, що жоден більш м`який запобіжний захід не зможе запобігти вказаним ризикам, продовжити строк запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

В обґрунтування вказаного клопотання прокурор вказувала на те, що ОСОБА_6 вчинив умисний злочин, за який законодавством України передбачено покарання у вигляді позбавлення волі строком від трьох до семи років, який згідно ст. 12 КК України відноситься до категорії тяжких злочинів, тому є підстави для продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою оскільки у підозрюваного ОСОБА_6 продовжують існувати, передбачені п.п. 1, 2, 3, 5 ч.1 ст.177 КПК України, спроби:

- переховуватись від органів досудового розслідування або суду, оскільки підозрюваний ОСОБА_6 не має місця реєстрації в Україні, не має міцних соціальних зв`язків, або осіб на утриманні, які унеможливили або стримали останнього від переховування від органів досудового розслідування, вчинив тяжке кримінальне правопорушення, за яке законом передбачене покарання у вигляді позбавлення волі на строк до семи років, а тому, побоюючись покарання яке загрожує, у разі визнання його винним може переховуватись від органів досудового розслідування;

- незаконно впливати на свідків, оскільки ОСОБА_6 підозрюється у вчиненні тяжкого кримінального правопорушення, йому разом із цим клопотанням вручені додатки до нього копії матеріалів провадження, у зв`язку із чим, йому відомі анкетні дані (в тому числі місця мешкання) свідків та перебуваючи на волі він може (матиме таку можливість) шляхом погроз, вмовлянь, незаконно вплинути на свідків;

- знищити, сховати або спотворити речові докази, оскільки до цього часу достеменно не встановлено обставин придбання ОСОБА_6 вогнепальної зброї та бойових припасів;

- вчинити інше кримінальне правопорушення, оскільки підозрюваний не працевлаштований, не має законних джерел отримання доходу, а тому є підстави вважати, що джерелом доходів підозрюваного є доходи від незаконної діяльності, пов`язаної, в тому числі, зі збутом бойових припасів та вогнепальної зброї. Крім того, припинення його протиправної діяльності не було наслідком добровільного волевиявлення останнього, а є наслідком діяльності правоохоронних органів.

Окрім наявної обґрунтованої підозри, застосований запобіжний захід відповідає характеру та тяжкості діяння, яке інкримінуються підозрюваному, не надає можливості останньому перешкоджати інтересам правосуддя шляхом ухилення від суду чи впливу на свідків. Наявні ризики є дійсним і триваючими, та виключають на даний час можливість зміни запобіжного заходу щодо обвинуваченого на більш м`який, крім того, даних, які б свідчили про зменшення вказаних ризиків, не виявлено. Для закінчення досудового розслідування необхідно отримати висновки судово-балістичних експертиз у кримінальному провадженні.

Підозрюваний ОСОБА_6 у судовому засіданні вказав, що підозра обґрунтована, вину у скоєному визнав, не заперечував проти задоволення клопотання слідчого.

Захисник підозрюваного - адвокат ОСОБА_4 у судовому засіданні підтримав позицію свого підзахисного.

Слідчий суддя, ознайомившись із клопотанням, вислухавши пояснення учасників кримінального провадження приходить до наступних висновків.

Клопотання слідчого відповідає вимогам, визначеним у ст. 199 КПК України, зокрема - містить виклад обставин, які свідчать про те, що заявлені під час вирішення питання про обрання запобіжного заходу ризики не зменшились; містить виклад обставин, які перешкоджають завершенню досудового розслідування до закінчення строку дії попередньої ухвали про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Вирішуючи питання про продовження дії запобіжного заходу у виді тримання під вартою, суд враховує вимоги ст.29 Конституції України, ст.9 Загальної Декларації прав людини, ст. 5 Європейської Конвенції про захист прав людини та основних свобод і ст.12 КПК України, за змістом яких обмеження права особи на свободу й особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках, за встановленою процедурою, а також той факт, що взяття під варту є найбільш суворим запобіжним заходом.

Відповідно до ч.1 ст.183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу.

Відповідно до п.4 ч.2 ст.183 КПК України запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як: до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.

Відповідно до вимог ст.177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим, покладеним на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування або суду; незаконно впливати на потерпілого, свідка у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином.

Наявність обґрунтованої підозри повідомленої ОСОБА_6 повністю підтверджується зібраними, відповідно до вимог кримінального процесуального кодексу України, у ході досудового розслідування належними та допустимими доказами у їх сукупності, а саме:рапортом ст. о/у ВКП ХРУП№2 ГУНП в Харківській області ОСОБА_7 від 03.01.2024; листом т.в.о. начальника Управління СБУ України в Харківській області ОСОБА_8 від 04.01.2024; протоколом обшуку від 03.01.2024 за адресою: АДРЕСА_2 ; протоколом допиту свідка ОСОБА_9 від 04.01.2024, який був присутній в якості понятого під час проведення обшуку; протоколом допиту свідка ОСОБА_10 від 04.01.2024, який був присутній в якості понятого під час проведення обшуку; протоколом затримання ОСОБА_6 в порядку ст. 208 КПК України; висновком судово-молекулярної експертизи №397 від 01.02.2024; протоколом допиту підозрюваного ОСОБА_6 від 16.01.2024; протоколом допиту свідка ОСОБА_11 від 24.01.2024; протоколом огляду речей за участю підозрюваного ОСОБА_6 від 31.01.2024; вилученими речовими доказами.

З метою закінчення досудового розслідування необхідно виконати низку слідчих процесуальних дій, результати яких мають значення для судового розгляду, всебічного, повного та об`єктивного дослідження всіх обставин кримінального провадження, а саме, серед іншого, необхідно отримати висновки судово-балістичних експертиз, яка наразі знаходяться на виконанні в експертній установі, виконати вимоги ст.ст. 290, 291 КПК України, а саме, надати доступ підозрюваному, захиснику до матеріалів досудового розслідування, скласти обвинувальний акт та реєстр матеріалів досудового розслідування, а також провести інші слідчі (розшукові) дій, необхідність в проведенні яких, може виникнути в ході досудового розслідування, та які будуть мати суттєве значення для повноти досудового розслідування.

Вказані процесуальні дії не були завершені раніше у зв`язку із особливою складністю через необхідність виконання слідчих (розшукових) дій, спрямованих на отримання та перевірку доказів, а також у зв`язку із особливою складністю кримінального провадження, яка полягає у необхідності виконання значного обсягу слідчих та процесуальних дій.

В матеріалах справи наявні докази продовження у встановленому законом порядку строку досудового розслідування по даному кримінальному провадженню до 04.04.2024.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини доцільність продовження строку тримання під вартою ґрунтується на презумпції, що з перебігом ефективного розслідування справи зменшуються ризики, які стали підставою для взяття особи під варту на початковій стадії розслідування. Кожне наступне продовження строку тримання під вартою має містити детальне обґрунтування ризиків, що залишаються та їх аналіз, як підстава для втручання в право особи на свободу. Наявність підстав для тримання особи під вартою та доцільність продовження строку тримання під вартою має оцінюватися в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Тримання під вартою та продовження строку тримання під вартою може бути виправдано за наявності того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які незважаючи на презумпцію невинуватості переважають над принципом поваги до особистої свободи.

Згідно з рішенням Європейського суду з прав людини «Тейс проти Румунії» автоматичне продовження строків тримання під вартою суперечить Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, а тому при вирішенні питання про продовження ОСОБА_6 строку тримання під вартою, суд виходить не з принципу автоматичного продовження строку тримання під вартою, а з необхідності уникнення ризиків, визначених ст.177 КПК України, а саме: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на свідка, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні.

У розумінні практики Європейського суду з прав людини, тяжкість обвинувачення не є самостійною підставою для утримання особи під вартою, проте таке обвинувачення у сукупності з іншими обставинами збільшує ризик втечі настільки, що його неможливо відвернути, не взявши особу під варту. У справі «Ілійков проти Болгарії» №33977/96 від 26 липня 2001 року ЄСПЛ зазначив, що суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування або повторного вчинення злочинів.

Крім того, Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою має оцінюватись в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Тримання особи під вартою може бути виправдано за наявності ознак того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які, незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважають інтереси забезпечення поваги до особистої свободи. При розгляді питання про доцільність тримання особи під вартою судовий орган повинен брати до уваги фактори, які можуть мати відношення до справи: характер (обставини) і тяжкість передбачуваного злочину; обґрунтованість доказів того, що саме ця особа вчинила злочин; покарання, яке можливо буде призначено в результаті засудження; характер, минуле, особисті та соціальні обставини життя особи, його зв`язки з суспільством.

Згідно з п. 79 рішення ЄСПЛ у справі «Харченко проти України» від 10 лютого 2011 року, продовження тримання під вартою може бути виправдано тільки за наявності конкретного суспільного інтересу, який, незважаючи на презумпцію невинуватості, превалює над принципом поваги до свободи особистості.

За змістом ст. 199 КПК України підставою для продовження строку тримання під вартою є обставини, які свідчать про те, що заявлений ризик не зменшився або з`явилися нові ризики, які виправдовують тримання особи під вартою.

Будь-яких даних про зменшення чи відсутність ризиків для застосування підозрюваному більш м`якого запобіжного заходу, ніж тримання під вартою, в судовому засіданні не встановлено.

Так, у відповідності до положень ч.3 ст.197 КПК України, строк тримання під вартою може бути продовжений слідчим суддею в межах строку досудового розслідування у випадку, передбаченому цим кодексом.

Розглянувши клопотання, заслухавши думку сторін кримінального провадження, враховуючи наявні відомості про особу підозрюваного, відсутність у нього соціально-стримуючих факторів, які б давали підстави вважати, що він не буде переховуватися від органу досудового слідства та суду, впливати на свідків у цьому кримінальному провадженні, тяжкість кримінального правопорушення, у вчиненні якого такий підозрюється, виходячи з положень КПК України та враховуючи матеріали справи, які свідчать, що інші запобіжні заходи не забезпечать належної поведінки підозрюваного під час розгляду справи, слідчий суддя приходить до висновку, що підозрюваному ОСОБА_6 необхідно продовжити дію запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою в межах строку досудового розслідування.

Керуючись ст.ст. 177, 181, 183, 184, 185, 193-194, 196, 309, 395 КПК України, -

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання старшого слідчого - задовольнити.

Продовжити підозрюваному ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , строк дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою в Державній установі «Харківський слідчий ізолятор» в межах строку досудового розслідування на 38 днів, тобто до 04 квітня 2024 року включно.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Харківського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення, а підозрюваним в той же строк, але з моменту вручення йому копії цієї ухвали слідчого судді.

Ухвала підлягає негайному виконанню після її проголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1

Копію ухвали отримав: «_____»_____________2024 року ______________________________