Справа № 592/3277/24
Провадження № 1-кп/592/359/24
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 квітня 2024 року м.Суми

Ковпаківський районний суд м. Суми в складі головуючої судді ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження № 0004817 від 13.12.2023 року по обвинуваченню

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м. Суми, громадянки України, з середньою освітою, розлученої, не працюючої, не зареєстрованої, мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимої,

у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст.185 КК України,

за участю сторін кримінального провадження:

прокурора ОСОБА_4 ,

обвинуваченої ОСОБА_3 ,

У С Т А Н О В И В:

Формулювання обвинувачення, визнаного судом доведеним.

20.09.2023 року близько 12 год. у АДРЕСА_1 ОСОБА_3 , перебуваючи у гостях свого знайомого ОСОБА_5 , де разом вживали спиртні напої та проводили спільно вільний час і біля 17 год. помітила мобільний телефон «Redmi 9», який лежав на зарядці в коридорі квартири, що належить ОСОБА_5 і залишений без нагляду, виник умисел на таємне заволодіння чужим майном.

Реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна, діючи протиправно, з корисливих мотивів, переслідуючи мету незаконного збагачення, передбачаючи можливість настання суспільно-небезпечних наслідків у вигляді спричинення матеріальних збитків потерпілому ОСОБА_5 та бажаючи настання таких наслідків, тобто діючи з прямим умислом, в умовах воєнного стану, ОСОБА_3 взяла мобільний телефон « Redmi 9» Sunset Purple 4 GB RAM 64 GB ROM, що належав ОСОБА_5 та залишила місце вчинення злочину з викраденим мобільним телефоном, чим спричинила потерпілому згідно висновку товарознавчої експертизи №СЕ-19/119-23/18132-ТВ матеріальну шкоду у розмірі 2650,00 гривень.

У подальшому ОСОБА_3 викраденим мобільним телефоном «Redmi 9» Sunset Purple 4 GB RAM 64 GB ROM розпорядилася на власний розсуд.

Докази на підтвердження встановлених судом обставин.

У судовому засіданні обвинувачена ОСОБА_3 вину свою визнає у повному обсязі і підтвердила усі обставини скоєння кримінального правопорушення, викладеного в обвинувальному акті. Не заперечувала, що вона таємно викрала мобільний телефон, який належить потерпілому, щиро каїться, просила суворо не карати, враховуючи її щирість та можливість повернення мобільного телефону, але накладений на нього арешт, врахувати, що на її утриманні четверо дітей.

Згідно вимог ч.3 ст. 349 КПК України, враховуючи, що проти цього не заперечують учасники судового провадження, суд визнав недоцільним дослідження доказів відносно тих фактичних обставин справи, які ніким не оспорюються. При цьому суд впевнився в правильному розумінні учасниками судового провадження змісту цих обставин і у суду немає сумнівів в добровільності і істинності їх позиції, а також судом роз`яснено, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оспорювати у апеляційному порядку ті фактичні обставини справи, які не досліджувались у суді.

Кваліфікація дій обвинуваченого судом.

Відповідно до ч. 1 ст. 337 КПК України, судовий розгляд проведено в межах висунутого обвинувачення відповідно до обвинувального акту.

За таких обставин, суд вважає, що обставини, які викладені в обвинувальному акті доведені у повному обсязі та знайшло підтвердження у судовому засіданні і дії ОСОБА_3 слід кваліфікувати за ч.4 ст.185 КК України як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена в умовах воєнного стану.

Мотиви призначення покарання.

Злочин, передбачений ч. 4 ст. 185 КК України вчинений обвинуваченою ОСОБА_3 згідно з ч.5 ст. 12 КК України, відповідно до класифікації злочинів є тяжким злочином.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 65 КК України, особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів, а згідно з ч. 2 ст. 50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого.

При призначенні ОСОБА_3 покарання, суд на підставі ст. 65 КК України враховує ступінь тяжкості вчиненого нею злочину, особу винної та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Обвинувачена вину визнала повністю, у скоєному щиро розкаялася, збитки повністю відшкодовані і ці обставини відповідно до ст. 66 КК України суд визнає такими, що пом`якшують його покарання.

Обставиною, що обтяжує покарання, відповідно до ст. 67 КК України судом не встановлено.

Вивченням даних про особу обвинуваченої встановлено, що ОСОБА_3 за місцем мешкання характеризується посередньо, на обліку у психіатричному та наркологічному диспансері не перебуває, має постійне місце проживання, офіційно не працює та враховуючи, що має чотирьох дітей і шкода нею потерпілому відшкодована повністю, визнала повністю свою провину, а тому суд дійшов висновку про застосування до неї ст. 69 КК України за наявністю кількох обставин, що пом`якшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення і перейти до іншого, більш м`якого виду основного покарання, не зазначеного в санкції ч. 4 ст. 185 КК України, у виді штрафу, як покарання яке у достатній мірі забезпечить можливість виправлення та зробити певні висновки унаслідок скоєного кримінального правопорушення, на що орієнтував і прокурор у судовому засіданні.

Враховуючи засади законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання, беручи до уваги конкретні обставини вчинення злочину, особу обвинуваченої, враховуючи позицію потерпілого, який не бажає суворого покарання та немає претензій до обвинуваченої, суд вважає, що саме стягнення штрафу сприятиме виправленню обвинуваченої.

Мотиви ухвалення інших рішень щодо питань, які вирішуються судом при ухваленні вироку, та положення закону, якими керувався суд.

З обвинуваченої ОСОБА_3 підлягають стягненню витрати за проведення судово-товарознавчої експертизи у розмірі 1135,92 гривні відповідно до ст. 124 КПК України.

Запобіжний захід під час судового провадження щодо обвинуваченої не обирався.

Керуючись ст. 370,373-374, 376, 393, 395 КПК України, суд

У Х В А Л И В:

ОСОБА_3 визнати винуватою у пред`явленому обвинуваченні у вчиненні кримінального правопорушення за ч.4 ст.185 КК України і призначити їй покарання із застосуванням статті 69 КК України у виді штрафу розміром 300 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 5100 грн. у дохід держави.

Запобіжний захід щодо ОСОБА_3 не обирався.

Стягнути із ОСОБА_3 процесуальні витрати за проведення експертизи за №19/119-23/18132-ТВ від 22.12.2023 у розмірі 1135,92 грн.

Зняти арешт, накладений ухвалою Ковпаківського районного суду м. Суми від 21 лютого 2024 року, з мобільного телефону «Redmi 9» імеі: НОМЕР_1 ; імеі: НОМЕР_2 синього кольору, який поміщено до спец.пакету WAR 1142448 та повернути власнику ОСОБА_5 .

Апеляційну скаргу на вирок можуть подати: обвинувачений, його захисник в частині, що стосується інтересів обвинуваченого, прокурор, потерпілий, його представник у частині, що стосується інтересів потерпілого, але в межах вимог, заявлених ними в суді першої інстанції, при цьому вирок не підлягає оскарженню в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до положень ч. 3 ст. 349 КПК України.

На вирок може бути подана апеляція до Сумського апеляційного суду через Ковпаківський районний суд м. Суми протягом 30 днів з моменту його проголошення, особою, що не була присутня під час його проголошення - з дня отримання копії судового рішення.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку, яка негайно після його проголошення вручається виправданому та прокурору та не пізніше наступного дня після ухвалення надсилається учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні.

Суддя ОСОБА_1