справа № 691/93/23
провадження № 1-кп/691/154/24
В И Р О К

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 червня 2024 рокуГородищенський районний суд Черкаської області

в складі:

судді ОСОБА_1

за участю секретарів судового засідання ОСОБА_2

ОСОБА_3

прокурорів ОСОБА_4

ОСОБА_5

ОСОБА_6

потерпілої ОСОБА_7

представника потерпілої ОСОБА_8

захисника ОСОБА_9

обвинуваченого ОСОБА_10

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Городище кримінальне провадження про обвинувачення

ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , жителя АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, з середньою спеціальною освітою, одруженого, працюючого кур`єром в ТОВ «Монолітбудсервіс», згідно ст.89 КК України раніше не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 161 КК України,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_10 , діючи умисно, за допомогою раніше створеного у соціальній мережі «Facebook» облікового запису користувача під іменем « ОСОБА_11 » ІНФОРМАЦІЯ_2 , 01.08.2020 року, у денний час доби, перебуваючи за місцем свого проживання, а саме за адресою: АДРЕСА_1 , на власній сторінці у коментарях під публікацією ОСОБА_12 «щодо політичної ситуації в Україні за президента ОСОБА_13 », якою останній поділився з іншими користувачами соціальної мережі «Facebook», розмістивши вказану публікацію на своїй сторінці і тим самим зробивши її доступною для широкого кола користувачів соціальної мережі «Facebook», відповідаючи на коментар користувача соціальної мережі «Facebook» «Diana Matalasova», обліковий запис за яким створений та належить ОСОБА_7 , розміщений під вказаною публікацією, почав з метою приниження національної честі та гідності, образ почуттів громадян у зв`язку з ознаками етнічного походження ОСОБА_7 , відповідати на коментарі останньої дописами, які згідно висновку експертів № 10535/10536/22-61 від 12.12.2022 року є негативні в адресу ОСОБА_7 та спрямованими на розпалювання національної, расової ворожнечі та ненависті, з метою яких було значне посилення серед певних груп населення настроїв неприязні, почуття огиди до інших етнічних або расових груп, а у даному випадку до вірменів.

Так відповідно до вказаного вище висновку висловлювання ОСОБА_10 у загальному контексті його повідомлень було адресовані конкретній особі - ОСОБА_7 , і, враховуючи їх зміст, що характеризується негативними висловлюваннями щодо її особи та вірменського народу у цілому, могли негативно впливати на її свідомість, свідомість її рідних і близьких, їх оточення у разі, коли ОСОБА_7 поділилася б з ними зазначеною інформацією, або вони мали б можливість її переглянути. Ступінь негативного впливу, його глибина, тривалість, асоціації та зворотна реакція визначаються індивідуально-психологічними особливостями кожного індивіду окремо як психосоціальної особливості. Зміст наданих на дослідження матеріалів внаслідок цілеспрямованого негативного впливу на свідомість і почуття особистості ОСОБА_7 та інших осіб, які могли переглядати зазначені повідомлення ОСОБА_10 здатні викликати почуття приниження національної гідності, національної ворожнечі чи ненависті, спричинити їх розпалювання.

Тобто, ОСОБА_10 вчинив кримінальне правопорушення (злочин), передбачений ч. 1 ст. 161 КК України, кваліфікуючою ознакою якого є умисні дії спрямовані на розпалювання національної, расової ворожнечі та ненависті, приниження національної честі та гідності.

Допитаний судом обвинувачений ОСОБА_10 винним себе у скоєні вказаного кримінального правопорушення, в якому йому було повідомлено про підозру, не визнав та пояснив, що з потерпілою були знайомі з дитинства і перебували у добрих сусідських відносинах, він також знайомий і з її батьком. Стосовно його походження ніколи не задумувався. Він має зареєстровану сторінку у мережі «Фейсбук», де зробив репост допису Марусі Звіробій, коментарів під ним не писав. Потерпіла прокоментувала даний допис і він почав відповідати на її образи. Зокрема вона писала, що він «птушник», що його дитина «біомусор», що він молдавський циган. Дані образи стосувалися конкретно його і були висвітлені на загал. Він вважає, що образ расової приналежності у його коментарях немає. Потерпіла ображала його родину, його походження, на що він їй відповідав, ініціатором конфлікту була потерпіла. Він дійсно був засуджений за бійку із ОСОБА_7 , а коли саме була бійка та чи передувала їй дана переписка не пам`ятає. Коли саме відбувалася переписка не пам`ятає. У двір до ОСОБА_7 прийшов на запрошення, у який час доби, теж не пам`ятає. Погроз не писав. « ОСОБА_14 » у його розумінні це дерево. « ОСОБА_15 » можливо він мав на увазі гігієну частини тіла у той день. Не розуміє, чому склалося враження, що у нього ненависть до вірменів. Він не вихвалявся, що побив вірменів. Відрази до інших націй немає та й до сім`ї ОСОБА_7 немає. Не розуміє, чому виник конфлікт у той день. Що батько потерпілої «проросійський», тривалий час він це ігнорував, проте, оскільки вона затронула його особисто та його дитину, почав відповідати. Вважає, що вони не вірмени. Чому використав саме ці вислови не знає, можливо на емоціях, оскільки потерпіла образила його перша. По сьогодні вибачення у потерпілої не просив і навіть про неї не думав, оскільки не вважає себе винним та має набагато важливіші справи. З його сторони не було приниження національної приналежності потерпілої у переписці з останньою.

Хоча обвинувачений ОСОБА_10 своєї вини у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 161 КК України, не визнав, його вина підтверджується наступними, дослідженими в судовому засіданні, доказами, а саме:

- показаннями потерпілої ОСОБА_7 , яка пояснила, що з ОСОБА_10 вона знайома з дитинства та до цього випадку між ними конфліктів не було. На початку серпня 2020 року у соціальній мережі «Facebook» вона прокоментувала політичний пост та ОСОБА_10 це заділо. Він почав її ображати через расу, національність, політичні погляди. ЇЇ допис особисто ОСОБА_10 не стосувався. Переписка розпочалася зранку та тривала до після обіду. Того ж дня, в другій його половині він прийшов на «розбори». Влаштував у них вдома розбій, вдарив її, батька та матір, по даній справі вже є вирок суду. Почав ображати стосовно національності. У 2016 році прийшов до її батька та сказав «треба, щоб такі «чорножопі» йшли на фронт, щоб їх перестріляли». Ще один випадок був, коли він говорив «ну як тут армяни поживають». ОСОБА_10 писав: «Понароздавали громадянства чуркам. Ти довбане чорножопе створіння. Ваше місце на Арараті. Недолуге чмо. Мавпа ти вірменська. Може ти історію Армєнії вивчиш. Армянська імбіцильна чурка їдь у Вірменю. Тепер я знаю про твою родину, що ви думаєте про українців. Вам дали тут жити, але ви знахабніли. Загальний образ армяшок для мене зрозумілий. Побігли до кацапів здавати Україну. Ти мавпа чорножопа получиш від батька по губах. Армянське створіння. На ембіцилів не ображаюсь. Йобнуте чорножопе створіння.» Дані коментарі ображають її саму та їх національність та вплинули на її свідомість. ЇЇ найбільше образив вислів стосовно шкіри та національності, а саме що вона «чорножопа мавпа». Всі вислови були для неї образливі та принизливі, вони стосувалися вірмен, як народу та її особисто. Вона народилася в Україні, по національності вірменка та ніколи не ставила вірмен вище українців. Вірмени, які дізналися про цю ситуацію, побачили переписку, яку вона показала їм, теж обурилися. Вона хоче справедливості та щоб ОСОБА_10 поніс відповідальність. За ці три роки він не вибачився. Він не визнав своєї провини чи помилки. Протягом цього часу ОСОБА_10 постійно провокує, вказуючи на їх національність;

- показаннями свідка ОСОБА_16 , який пояснив, що ОСОБА_10 проживає по сусідству через дорогу та у них раніше взагалі не було конфліктів, він знає і його батьків. Цей конфлікт був приблизно в серпні 2020 року. У ОСОБА_10 стався спір із дочкою, він прийшов, почав звинувачувати її у чомусь, ображати стосовно національності, а потім почав бити дочку. Вони з дружиною стали їх розбороняти. Стосовно нанесення їм ОСОБА_10 тілесних ушкоджень він та дружина не зверталися до поліції. Його батько вірменин, мати українка, дружина теж українка. Дочка народилася в України. В Україні проживає з 1981 року. Йому здається, що він хотів поставити себе вище них. У переписці ОСОБА_10 ображав вірмен, як націю. Він є користувачем « ОСОБА_17 » та бачив дану переписку, яку показала дочка. Дана переписка його образила. Про переписку опісля йому говорили ще близько 10 людей. Їх сім`я притримуємося вірменських традицій. Дочка зазнала психологічної травми, у неї був сильний стрес, переписка її образила та принизила. Поведінка ОСОБА_10 не змінилася з того часу, він не вибачався ні перед дочкою, ні перед ним;

- показаннями свідка ОСОБА_18 , яка пояснила, що 01.08.2020 року вона з дочкою готувалися до прийому гостей. Потім дочка в соціальній мережі прокоментувала викладене ОСОБА_10 відео. Дочка читала, що ОСОБА_10 ображав її нецензурними словами і як дівчину і як ОСОБА_19 . Дочка не хотіла з ним переписуватися і написала, щоб він прийшов і сказав особисто все, що думає. Він почав погрожувати, а згодом і прийшов. Вона відразу вийшла і побачила, як ОСОБА_10 , накинувся на дочку, вона її загородила і отримала теж. Потім прибіг її чоловік. Після цього вони сказали, щоб дочка викликала поліцію. ОСОБА_10 говорив та писав «Вам тут не місце, ваше місце на ОСОБА_20 », «Чорножопі мавпи» «Чурки» Акцентував, що вони не повинні тут знаходитися, що їм тут пороздавали паспорти. Погрожував чоловікові, що до нього зайдуть якісь його друзі. Вони завжди всім допомагали і нікого не ображали. ОСОБА_10 цього ж дня вранці, здається приходив, щось брати у її чоловіка. Конфлікт відбувався спочатку в інтернеті, а потім продовжився у їх дворі. Раніше конфліктів не було, проте він поводився не дуже добре. Після цього конфлікту ОСОБА_10 не намагався залагодити конфлікт, проте вже під час судового розгляду він стояв навпроти місця роботи ОСОБА_21 , вважає, що так він її залякував. Вона за національністю українка, батько у неї узбек. Після цього дочка протягом року пила заспокійливі та зверталася до психотерапевта в Чехії. В м. Городище не змогла звернутися до лікаря, оскільки він був у відпустці. Особисто й вона дуже переживала, пила заспокійливі ліки, оскільки є «гіпертоніком»;

- даними заяви про вчинення кримінального правопорушення (злочину) в порядку статті 161 КК України;

- паспортними даними ОСОБА_7 ;

- свідоцтвом про народження ОСОБА_16 , відповідно до якого батьками останнього є ОСОБА_22 по національності вірменин, мати ОСОБА_23 , по національності українка;

- свідоцтвом про народження ОСОБА_24 , відповідно до якого батьками останньої є ОСОБА_25 , по національності узбек, мати ОСОБА_26 , по національності українка;

- свідоцтвом про народження ОСОБА_7 , відповідно до якого батьками останньої є ОСОБА_7 по національності вірменин, мати ОСОБА_18 , по національності українка;

- 12 аркушів скриншотів в соціальній мережі «Facebook» переписки між « ОСОБА_11 » та « ОСОБА_27 » з коментарями під дописом ОСОБА_10 та ОСОБА_7 ;

- даними висновку експертів за результатами проведення комплексної судової психолого-лінгвістичної експертизи у кримінальному провадженні № 0000037 № 10535/10536/22-61 від 12.12.2022 року, відповідно до якого встановлено: 1. У наданому на дослідження тексті містяться негативні висловлювання в адресу ОСОБА_28 , її чоловіка (співмешканця), представників вірменського народу. 2. У наданих на дослідження матеріалах містяться висловлювання, що містять різку негативну оцінку, неприязне, вороже ставлення до вірменів. Форми вираження таких висловлювань надані у дослідницькій частині цього висновку. 3. Застосовані у наданому на дослідження тексті речові засоби виражають принизливі характеристики, негативні твердження, негативні емоційні оцінки та установки щодо осіб вірменської національності. Форми вираження таких висловлювань надані у дослідницькій частині цього висновку. 4. У наданих на дослідження матеріалах міститься інформація щодо неповноцінності, порочності людей вірменської національності у порівнянні з українцями. 5. У наданих на дослідження матеріалах містяться висловлювання спрямовані на підрив довіри і поваги до вірменської національності, які порушують до них почуття неприязні та ворожнечі і відносяться до всієї національності. 6.У наданих на дослідження матеріалах не містяться висловлювання, які містять заклики до здійснення яких-небудь ворожих чи насильницьких дій стосовно осіб якої-небудь раси, національності або релігії. 7. У наданих для дослідження матеріалах не містяться спонукальні висловлювання чи фрази в формі директивного припису до дій на користь однієї соціальної групи за рахунок іншої. 8. У наданих для дослідження матеріалах наявні висловлювання, які містять твердження про покладання відповідальності за діяння окремих представників на всю етнічну групу. 9. У наданих для дослідження матеріалах не містяться висловлювання спонукального характеру, які містять заклики до ворожих чи насильницьких дій стосовно осіб певної раси, національності або релігії проти іншої. 10. У наданих на дослідження матеріалах не виявлено ознак підбурювання до негативних дій спрямованих проти людей іншої раси, національності, людей, які сповідують іншу релігію. 11. У наданих для дослідження матеріалах містяться висловлювання, щодо початкової ворожості якої-небудь нації. Зазначені висловлювання містяться у дослідницькій частині цього висновку. 12. У наданих для дослідження матеріалах містяться висловлювання щодо ворожих намірів вірменської нації в цілому. 13. У наданих для дослідження матеріалах містяться висловлювання щодо полярної протилежності, антагонізму, принципової несумісності інтересів однієї етнічної групи по відношенню до якої-небудь іншої етнічної групи. 14. У наданих для дослідження матеріалах не містяться висловлювання в яких лиха, неблагополуччя в минулому, сьогоденні й майбутньому однієї національної, етнічної чи конфесійної групи пояснюються існуванням і цілеспрямованими діями (діяльністю) іншої нації, народності, етнічної чи конфесійної групи. 15. У наданих для дослідження матеріалах не містяться висловлювання, які містять позитивні оцінки, схвалення геноциду, репресій стосовно представників якої-небудь нації, конфесії, етнічної групи. 16-18. Висловлювання ОСОБА_29 у загальному контексті його повідомлень були адресовані конкретній особі ОСОБА_28 , і, враховуючи їх зміст, що характеризувався негативними висловлюваннями щодо її особи та вірменського народу у цілому, могли негативно впливати на її свідомість, свідомість її рідних і близьких, їх оточення у разі, коли ОСОБА_28 поділилася б з ними зазначеною інформацією, або вони мали б можливість її переглянути. Ступінь негативного впливу, його глибина, тривалість, асоціації та зворотна реакція, визначаються індивідуально-психологічними особливостями кожного індивіду окремо як психосоціальної особливості. Зміст наданих на дослідження матеріалів внаслідок цілеспрямованого негативного впливу на свідомість і почуття особистості ОСОБА_28 та інших осіб, які могли переглядати зазначені повідомлення ОСОБА_29 , здатні викликати почуття приниження національної гідності, національної ворожнечі чи ненависті, спричинити їх розпалювання.

При цьому, суд, враховуючи приписи ч.1, п.1 ч.2 ст.88 КПК України, згідної якої докази, які стосуються судимостей підозрюваного, обвинуваченого або вчинення ним інших правопорушень, що не є предметом цього кримінального провадження, а також відомості щодо характеру або окремих рис характеру підозрюваного, обвинуваченого можуть бути визнані допустимими, якщо, зокрема, сторони погоджуються, щоб ці докази були визнані допустимими, за наявності заперечень сторони захисту, визнає недопустимими на підтвердження винуватості ОСОБА_10 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.161 КК України наступні докази: висновок судово-медичного експерта № 02-01/202 від 03.08.2020 року, висновок судово-медичного експерта № 05-11-01/166 від 19.08.2020 року відповідно до яких встановлено, що у ОСОБА_7 мали місце тілесні ушкодження, були визначені їх строк і механізм утворення, локалізація та тяжкість; обвинувальний акт у кримінальному провадженні відносно ОСОБА_10 за ознаками кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України, внесеного в ЄРДР під № 0000021 від 03.08.2020 року; вирок Городищенського районного суду Черкаської області від 24.05.20222 року, яким ОСОБА_10 був визнаний винним у скоєнні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України та призначено покарання, оскільки вказані докази були зібрані, а процесуальні документи та рішення складені та ухвалені в рамках кримінального провадження відносно ОСОБА_10 за ознаками кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України, внесеного в ЄРДР під № 0000021 від 03.08.2020 року, тобто, стосуються іншого кримінального правопорушення, що не є предметом цього кримінального провадження.

Ухвалюючи вирок, за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального правопорушення, керуючись законом, оцінивши кожен доказ з точки зору належності, допустимості достовірності, а сукупність зібраних доказів з точки зору достатності та взаємозв`язку, відповідно до ст. 94 КПК України, суд приходить до висновку, що діяння, у вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_10 , мало місце.

Оскільки, ОСОБА_10 , скоїв умисні дії спрямовані на розпалювання національної, расової ворожнечі та ненависті, на приниження національної честі та гідності, суд кваліфікує його дії за ч. 1 ст. 161 КК України.

При призначенні покарання, суд відповідно до ст. 65 КК України враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу обвинуваченого, обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Вчинене обвинуваченим кримінальне правопорушення відповідно до приписів ст. 12 КК України відноситься до нетяжкого злочину.

Обставин, що пом`якшують покарання ОСОБА_10 , згідно ст.66 КК України, судом не встановлено.

Обставин, що обтяжують покарання ОСОБА_10 , згідно ст.67 КК України, судом не встановлено.

Призначаючи вид та розмір покарання, суд враховує:

- приписи ст. 50 КК України щодо того, що покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчинення злочинів як засудженими, так і іншими особами;

- вимоги ст. 8 Конституції України, згідно якої в Україні діє принцип верховенства права;

- загальні засади призначення покарання, закріплені в ст. 65 КК України;

- роз`яснення, наведені в п. 1 Постанови Пленуму ВСУ від 24.10.2003 року № 7 «Про практику призначення судами кримінального покарання» щодо реалізації принципу законності, справедливості та індивідуалізації покарання в кожному випадку і щодо кожного підсудного;

- практику ЄСПЛ, зокрема рішення «Скоппола проти Італії» від 17.09.2009 року про те, що складовим елементом принципу верховенства права є очікування від суду застосування до кожного злочинця такого покарання, яке законодавець вважає співмірним.

Суд, враховуючи зазначені обставини в їх сукупності, бере до уваги те, що ОСОБА_10 , згідно ст. 89 КК України раніше не судимий, вчинив умисне кримінальне правопорушення проти особистих прав і свобод людини і громадянина, свою вину у вчиненому не визнав, вибачення у потерпілої не просив, що дає підстави суду вважати, що обвинувачений критичної оцінки своїм діям не надав та не покаявся у вчиненому, його характеристику, досудову доповідь, думку потерпілої, яка просила призначити найсуворіше покарання з можливих, дійшов до висновку що достатнім для виправлення та попередження вчинення нових кримінальних правопорушень ОСОБА_10 , слід призначити покарання у виді реального обмеження волі.

Прийшовши до переконання щодо міри покарання, яку необхідно призначити ОСОБА_10 , суд вважає, що покарання у виді позбавлення волі, яке просила призначити обвинуваченому потерпіла та строк покарання у виді обмеження волі два роки, який просив призначити прокурор, є надто суворими та такими, що не відповідають фактичним обставинам справи та особі обвинуваченого, а тому не сприятимуть належному перевихованню та виправленню обвинуваченого.

При цьому, суду бере до уваги також поведінку самої потерпілої, яка, в своїх коментарях щодо особи обвинуваченого, на думку суду, вживала образливі епітети, чим в деякій мірі спонукала обвинуваченого на вчинення відносно неї кримінального правопорушення, хоча в будь-який час могла завершити переписку.

Також, суд вважає помилковим посилання захисника на можливість звільнення обвинуваченого від кримінальної відповідальності та закриття цього кримінального провадження у зв`язку із закінченням строків давності, оскільки станом на 01.08.2020 року (встановлена дата вчинення кримінального правопорушення) ст.161 КК України діяла в редакції від 23.07.2020 року, санкція якої передбачала покарання у виді штрафу від двохсот до п`ятисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або обмеженням волі на строк до п`яти років, або позбавленням волі на строк до трьох років, з позбавленням права обіймати певні посади чи займатися певною діяльністю на строк до трьох років або без такого. Згідно ст.12 та ст.49 КК України, в редакціях станом на 01.08.2020 року та станом на час ухвалення вироку, дане кримінальне правопорушення віднесене законодавцем до нетяжких злочинів за вчинення яких особа звільняється від кримінальної відповідальності за збігом п`яти років з дня вчинення.

Речовий доказ по справі, а саме зоображення скриншотів коментарів під дописом в соціальній мережі «Facebook» на 12 аркушах, які приєднані до матеріалів кримінального провадження, суд вважає за необхідне залишити при матеріалах справи.

Стягнути з ОСОБА_10 на користь держави процесуальні витрати за проведення експертизи у сумі 16234 гривні 22 копійки.

Цивільний позов не заявлявся.

До вступу вироку в законну силу обрати відносно ОСОБА_10 запобіжний захід у виді особистого зобов`язання, поклавши на нього обов`язки передбачені ст. 194 КПК України, а саме: прибувати за викликами прокурора, органів поліції та суду; не відлучатися з м. Городище Черкаського району Черкаської області без дозволу прокурора або суду, повідомляти прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи.

Керуючись ст. ст. 369 371, 373, 374, 392, 393, 395 КПК України, суд,

УХВАЛИВ:

Визнати ОСОБА_10 винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 161 КК України та призначити покарання у виді 1 (один) рік обмеження волі.

Строк відбування покарання рахувати з дня направлення ОСОБА_10 до установи відбування покарання.

Цивільний позов не заявлявся.

Речовий доказ по справі, а саме: зображення скриншотів коментарів під дописом в соціальній мережі «Facebook» на 12 аркушах, які приєднані до матеріалів кримінального провадження, залишити при матеріалах справи.

Стягнути з ОСОБА_10 на користь держави процесуальні витрати за проведення експертизи у сумі 16234 (шістнадцять тисяч двісті тридцять чотири) гривні 22 копійки.

До вступу вироку в законну силу, обрати відносно ОСОБА_10 , запобіжний захід у виді особистого зобов`язання поклавши на нього обов`язки передбачені ст. 194 КПК України, а саме: прибувати за викликами прокурора, органів поліції та суду; не відлучатися з м. Городище Черкаського району Черкаської області без дозволу прокурора або суду, повідомляти прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи.

Вирок може бути оскаржений до Черкаського апеляційного суду протягом 30 днів з дня його проголошення.

Копію вироку негайно, після його проголошення, вручити засудженому ОСОБА_10 , прокурору та іншим учасникам судового провадження.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Головуючий суддя ОСОБА_1