Справа № 308/201/24
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

01 березня 2024 року м. Ужгород

Слідчий суддя Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши клопотання адвоката ОСОБА_3 , який діє в інтересах ОСОБА_4 про скасування арешту майна,-

ВСТАНОВИВ:

Адвокат ОСОБА_3 , який діє в інтересах ОСОБА_4 звернувся до слідчого судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області із клопотанням про скасування арешту у межах кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000059, накладеного ухвалою слідчого судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 09.10.2023 року.

В обґрунтування клопотання посилається на те, що ухвалою слідчого судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 09 жовтня 2023 року задоволено клопотання сторони обвинувачення про арешт майна у кримінальному провадженні №0000059 та накладено арешт на мобільний телефон марки «iPhone 11 Pro Max2», ІМЕІ НОМЕР_1 , належний ОСОБА_4 .

Заявник зазначає, що арештований мобільний телефон марки «iPhone 11 Pro Мах2» ІМЕІ НОМЕР_1 , на даний час оглянутий експертом, всі необхідні процесуальні дії з ним проведені, то ж необхідність його зберігання як речового доказу відпала.

Також вказує, що санкція ч. 4 ст. 191 КК України, за ознаками якої зареєстроване дане кримінальне провадження, не передбачає спеціальну конфіскацію чи конфіскацію майна як виду покарання, що ставить під сумнів необхідність у накладенні арешту на транспортний засіб. Крім того, ОСОБА_4 на даний час не має ніякого процесуального статусу в межах даного кримінального провадження, тому подальше обмеження її у володінні та користуванні належним їй майном не має ніякої доцільності.

Враховуючи викладене, просить скасувати арешт майна, накладений ухвалою слідчого судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 09.10.2023 року у справі №308/7385/23 в рамках кримінального провадження, відомості про яке внесено до ЄРДР за №0000059 від 12.09.2022, на телефон марки «iPhone 11 Pro Мах2», ІМЕІ НОМЕР_1 , який був вилучений під час обшуку 26.09.2023 року та належить на праві приватної власності ОСОБА_4 .

Заявник не скористався правом на участь у судовому засіданні та подав заяву, згідно якої просив клопотання задоволити та розглянути без його участі.

Прокурор не скористався правом на участь у судовому засіданні та подав заяву, згідно якої просить розглянути таке без його участі та відмовити у задоволенні клопотання.

Дослідивши матеріали клопотання та додані до нього документи, слідчий суддя приходить до наступного висновку.

Слідчим суддею встановлено, що в провадженні слідчого управління ГУНП в Закарпатській області, за процесуального керівництва Закарпатської обласної прокуратури проводиться досудове розслідування кримінального провадження №0000059 від 12.09.2022 року, попередня правова кваліфікація ч. 4 ст. 191 КК України.

Слідчим суддею також встановлено, що ухвалою слідчого судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 09.10.2023 року накладено арешт на мобільний телефон марки «iPhone 11 Pro Max2» ІМЕІ НОМЕР_1 належний ОСОБА_4 .

Звертаючись до суду з даним клопотанням заявник зазначає, що з вилученим мобільним телефоном проведено всі необхідні слідчі дії, в межах кримінального провадження ОСОБА_4 не має жодного процесуального статусу, а санкція статті, за ознаками якого здійснюється кримінальне провадження, не передбачає конфіскацію майна.

Так, з листа слідчої ОСОБА_5 №1150/106/-7/-2024 від 26.02.2024 вбачається, що в ході досудового розслідування мобільний телефон марки «iPhone 11 Pro Мах2», ІМЕІ НОМЕР_1 , належний ОСОБА_4 , оглянутий слідчим, по ньому проведені всі необхідні судові експертизи та скопійовані всі необхідні дані.

Крім того, відомостей про повідомлення ОСОБА_4 про підозру у вчиненні злочину у межах даного кримінального провадження, прокурором надано не було.

Згідно зі ст. 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Право приватної власності є непорушним.

За приписами ч. 1 ст. 319 ЦК України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.

Відповідно до ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.

Конвенцією про захист прав людини і основоположних свобод, яку ратифіковано Законом України «Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів № 2, 4, 7 та 11 до Конвенції» від 17.07.1997 № 475/97-ВР, зокрема, статтею 1 визначено: «Кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права».

За нормою пункту 39 рішення Європейського суду з прав людини від 10.02.2010 у справі «Серявін та інші проти України» будь-яке втручання органу влади у захищене право не суперечитиме загальній нормі, викладеній у першому реченні частини першої статті 1, лише якщо забезпечено «справедливий баланс» між загальним інтересом суспільства та вимогами захисту основоположних прав конкретної особи. Питання стосовно того, чи було забезпечено такий справедливий баланс, стає актуальним лише після того, як встановлено, що відповідне втручання задовольнило вимогу законності і не було свавільним.

Згідно зі ст. 170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення, 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої в наслідок кримінального правопорушення (цивільний позов) чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Відповідно до ч. 1 ст. 174 КПК України, підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом.

Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Приймаючи до уваги те, що власником вищевказаного транспортного засобу є ОСОБА_4 , відомостей стосовно повідомлення якій про підозру у вчиненні злочину, яке досліджується у рамках даного провадження, органом досудового розслідування не надано, а також зважаючи на те, що слідчий вказує, що із транспортним засобом проведені необхідні слідчі дії, санкція статті не передбачає конфіскації майна та слідчому судді не надано додаткових доказів на підтвердження необхідності існування накладеного арешту на мобільний телефон, слідчий суддя приходить до висновку, що відпала потреба у застосуванні цього заходу забезпечення кримінального провадження та накладений арешт підлягає скасуванню.

Керуючись ст. ст. 167, 174, 309 КПК України, -

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання задовольнити.

Скасувати арешт майна, накладений ухвалою слідчого судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 09.10.2023 року по справі №308/7385/23 (1-кс/308/4473/23) на мобільний телефон марки «iPhone 11 Pro Max2» ІМЕІ НОМЕР_1 .

Ухвала окремому оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1