Заводський районний суд м. Запоріжжя
Справа № 332/5042/23
Провадження №: 1-кп/332/116/24
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

05 березня 2024 р.м. м. Запоріжжя

Заводський районний суд міста Запоріжжя у складі:

головуючого судді - ОСОБА_1 ;

при секретарі - ОСОБА_2 ;

за участю: прокурора - ОСОБА_3 , обвинуваченого - ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м.Запоріжжі кримінальне провадження, внесеного до ЄРДР за №0001384, за обвинуваченням:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Верхня Терса, Пологівського району (колишнього Гуляйпільського) Запорізької області, громадянина України, освіта середня, не одруженого, на утриманні неповнолітніх дітей та осіб похилого віку не має, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , (тел. НОМЕР_1 ), раніше не судимого,

- у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.185 КК України,

ВСТАНОВИВ:

Указом Президента України від 24 лютого 2022 року № 64/2022 "Про введення воєнного стану в Україні", затвердженого Законом України «Про затвердження Указу Президента України "Про введення воєнного стану в Україні"» від 24 лютого 2022 року на всій території України із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року введено воєнний стан, який діє по теперішній час.

Встановлено, що 05.03.2023р. приблизно о 14:00 години в смт. Залізничне, Пологівського району, Запорізької області ОСОБА_4 , розуміючи, що на території України введено воєнний стан, маючи раптово виниклий прямий умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна (крадіжку), діючи з корисливих мотивів, з метою особистого збагачення, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи суспільно-небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, скориставшись тим, що за його діями ніхто не спостерігає, усвідомлюючи, що його дії носять таємний характер, завідомо будучі обізнаним, що мешканці будинку АДРЕСА_3 тимчасово за адресою не проживають, через не зачинені на запираючий пристрій ворота, проник на територію вище вказаного домоволодіння, що належить ОСОБА_5 .

Продовжуючи свій злочинний умисел, ОСОБА_4 знаходячись на подвір`ї домоволодіння АДРЕСА_3 , через відчинені ворота проник до приміщення гаражу, звідки таємно викрав велосипед марки «Titan Energy», що належать ОСОБА_5 , вартість якого, згідно висновку експерта № СЕ-19/108-23/11324-ТВ від 21.07.2023 складає 7201,66 грн., чим спричинив потерпілому матеріальну шкоду на вище вказану суму.

З викраденим майном ОСОБА_4 залищив територію домоволодіння та розпорядився ним на власний розсуд.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою провину в інкримінованому злочині визнав у повному обсязі, розкаявшись в скоєному, своїми показами підтвердивши обставини, викладені в обвинувальному акті, також пояснив, що в той день 05.03.23р. в денний час він викрав велосипед з території домоволодіння будинку АДРЕСА_3 , на якому два дні покатався, а потім продав за 100 грн. У скоєному розкаюється, просить суворо не карати.

Потерпілий ОСОБА_5 до судового засідання не з`явився, про день та час розгляду справи повідомлений належним чином, надав суду заяву, згідно якої просив справу розглянути без нього, на суворому покаранні обвинуваченого не наполягав, претензій до нього не має.

Враховуючи те, що обвинувачений та інші учасники процесу не оспорюють всі фактичні обставини справи і судом встановлено, що вони правильно розуміють зміст цих обставин, відсутні будь-які сумніви у добровільності та істинності їх позиції, суд, роз`яснивши учасникам процесу положення ч.3 ст.349 КПК України, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку, провів судове слідство у справі щодо всіх фактичних обставин із застосуванням правил ч.3 ст.349, ст.351 КПК України, визнавши недоцільним дослідження в цій частині інших доказів по справі, окрім допиту обвинуваченого, потерпілого та дослідження доказів, які характеризують особу обвинуваченого та щодо речових доказів.

Відповідно до п.22 постанови Пленуму Верховного Суду України № 10 від 06.11.2009р. «Про судову практику у справах про злочини проти власності» вирішуючи питання про наявність у діях винної особи такої кваліфікуючої ознаки, як проникнення в житло, інше приміщення чи

сховище, суди повинні мати на увазі таке.

Під проникненням у житло, інше приміщення чи сховище слід

розуміти незаконне вторгнення до них будь-яким способом (із

застосуванням засобів подолання перешкод або без їх використання;

шляхом обману; з використанням підроблених документів тощо або за

допомогою інших засобів), який дає змогу винній особі викрасти

майно без входу до житла, іншого приміщення чи сховища.

Вирішуючи питання про наявність у діях винної особи названої

кваліфікуючої ознаки суди повинні з`ясовувати, з якою метою особа

опинилась у житлі, іншому приміщенні чи сховищі та коли саме в неї

виник умисел на заволодіння майном. Викрадення майна не можна

розглядати за ознакою проникнення в житло або інше приміщення чи

сховище, якщо умисел на викрадення майна у особи виник під час

перебування в цьому приміщенні.

Під житлом потрібно розуміти приміщення, призначене для

постійного або тимчасового проживання людей (будинок, квартира,

дача, номер у готелі тощо). До житла прирівнюються також ті його

частини, в яких може зберігатися майно (балкон, веранда, комора

тощо), за винятком господарських приміщень, не пов`язаних

безпосередньо з житлом (гараж, сарай тощо).

Поняття "інше приміщення" включає різноманітні постійні,

тимчасові, стаціонарні або пересувні будівлі чи споруди,

призначені для розміщення людей або матеріальних цінностей

(виробниче або службове приміщення підприємства, установи чи

організації, гараж, інша будівля господарського призначення,

відокремлена від житлових будівель, тощо).

Тому суд вважає пред`явлене ОСОБА_4 обвинувачення доведеним і кваліфікує його дії за ч.4 ст.185 КК України як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), поєднане з проникненням у інше приміщення, вчинене в умовах воєнного стану.

При призначенні покарання суд враховує ступінь тяжкості скоєного кримінального правопорушення, обставини які пом`якшують та обтяжують покарання, а також дані, характеризуючи особу обвинуваченого.

Враховуючи характер і ступінь тяжкості злочину, скоєного обвинуваченим, визнання вини, щире каяття, активне сприяння встановленню істини по справі, що визнається судом обставинами, які пом`якшують покарання, відсутність обставин, що обтяжує покарання, разом з тим, враховуючи особу обвинуваченого, який раніше не судимий, має постійне місце проживання, офіційно не працює, на обліку у нарколога та психіатра не перебуває, не має на утриманні малолітніх дітей, враховуючи відсутність вимог з боку потерпілого щодо суворого покарання, суд вважає, що виправлення обвинуваченого можливо без ізоляції від суспільства, тому необхідно призначити покарання у вигляді позбавлення волі в межах санкції, передбаченої ч.4 ст.185 КК України, але із застосуванням ст.75 КК України.

По справі була проведена судово-товарознавчна експертиза загальною вартістю 478 грн. Витрати по проведенню вищезазначеної експертизи, яка була проведена спеціалізованою державною установою, відповідно до ч.2 ст.122 КПК України віднести за рахунок коштів, які цільовим призначенням виділяються цим установам з Державного бюджету України.

Долю речових доказів суд вирішує в порядку ст.100 КПК України.

Запобіжний захід відносно обвинуваченого наразі відсутній.

На підставі розпорядження Голови Верховного Суду України № 49/0/9-22 від 14.09.2022 територіальну підсудність судових справ Гуляйпільського районного суду Запорізької області змінено на Заводський районний суд м. Запоріжжя.

Керуючись ст.ст.349,369,373,374,376 КПК України,

УХВАЛИВ:

ОСОБА_4 визнати винним у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.185 КК України, і призначити йому покарання у вигляді П`ЯТИ років позбавлення волі.

На підставі ст.75 КК України ОСОБА_4 від відбування покарання звільнити, якщо він протягом ДВОХ років іспитового строку не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього судом обов`язки, передбачені ст.76 КК України, а саме:

- періодично з`являтись для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації,

- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання,

- не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Запобіжний захід у обвинуваченого наразі відсутній.

Речові докази:

- оптичний носій DVD-R ємкістю 4,7 Gb, на якому зафіксовано проведення слідчого експерименту за участю ОСОБА_4 , що долучений до матеріалів кримінального провадження - залишити зберігатись в матеріалах кримінального провадження.

- велосипед марки «Титан», який переданий на зберігання до камери речових доказів Пологівського РВП ГУНП в Запорізькій області - повернути власнику ОСОБА_5 в користування.

Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

Вирок може бути оскаржений до Запорізького апеляційного суду шляхом подачі апеляції протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя ОСОБА_1