Провадження № 1-кс/742/818/24
Єдиний унікальний № 742/2862/24
У Х В А Л А

іменем України

08 травня 2024 року м.Прилуки

Слідчий суддя Прилуцького міськрайонного суду ОСОБА_1 , розглянувши скаргу представника потерпілого ОСОБА_2 адвоката ОСОБА_3 на бездіяльність слідчого відділення розслідування злочинів скоєних проти життя та здоров`я особи слідчого відділення Прилуцького РВП ГУНП в Чернігівській області ОСОБА_4 , яка полягає у нездійсненні процесуальних дій в кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР за №0000090 за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.122 КК України,

УСТАНОВИВ:

Представником потерпілого ОСОБА_2 адвокатом ОСОБА_3 подано до суду скаргу на бездіяльність слідчого відділення розслідування злочинів скоєних проти життя та здоров`я особи слідчого відділення Прилуцького РВП ГУНП в Чернігівській області ОСОБА_4 , яка полягає у нездійсненні процесуальних дій в кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР за №0000090 за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.122 КК України, в порядку п.1 ч.1 ст.303 КПК України, які від зобов`язаний вчинити у визначений цим Кодексом строк.

Свою скаргу мотивує тим, що в провадженні слідчого відділення перебувають матеріали досудового розслідування кримінального провадження, внесеного до ЄРДР за №0000090 за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.122 КК України за фактом спричинення 27 червня 2021 року тілесних ушкоджень ОСОБА_2 . На даний час досудове розслідування з незрозумілих причин в повному обсязі не проводиться, жодних дій протягом тривалого часу не було вчинено. Навіть після скасування 16 червня 2022 року прокурором постанови про закриття даного кримінального провадження, слідчий лише надав доручення органу дізнання про встановлення камер спостереження на місці події та свідків даної події, що і стало приводом для звернення заявника зі скаргами до Прилуцької окружної прокуратури, Чернігівської обласної прокуратури та Головного слідчого управління МВС України. І тільки з 22 лютого 2024 року слідчий почав вчиняти слідчі дії, проте не в повному обсязі. З огляду на вищевказане, представником заявника і подано до суду скаргу на бездіяльність слідчого; зобов`язання слідчого ОСОБА_4 негайно провести слідчі дії, а саме: огляд місця події, допит в якості свідків працівників карети швидкої допомоги, які 27.06.2021 виїздили на подвір`я ОСОБА_5 , де був потерпілий ОСОБА_2 після нанесення йому тілесних ушкоджень і яким він розповідав про осіб, які спричинили йому тілесні ушкодження, а саме про ОСОБА_6 і ОСОБА_7 , працівників поліції ОСОБА_8 , які в складі СОГ виїздили 27 червня 2021 року на подвір`я ОСОБА_5 , лікарів прийомного відділення Срібнянської районної лікарні , лікуючого лікаря, працівників магазину «Продуктові товари» та «Варо».

Дослідивши матеріали скарги, слідчий суддя дійшов висновку про відсутність підстав, передбачених ст. 303,304 КПК України, для розгляду даної скарги з огляду на наступне.

Відповідно до ч.3 ст.26 КПК України слідчий суддя, суд у кримінальному провадженні вирішують лише ті питання, що винесені на їх розгляд сторонами та віднесені до їх повноважень цим Кодексом.

На досудовому провадженні може бути оскаржена, зокрема, бездіяльність слідчого, яка полягає у нездійсненні процесуальних дій, які він зобов`язаний вчинити у визначений КПК України строк (п.1 ч.1 ст.303 КПК України).

При цьому, відповідна бездіяльність може бути оскаржена виключно за наявності таких умов: - слідчий або прокурор наділені обов`язком вчинити певну процесуальну дію; - така процесуальна дія має бути вчинена у визначений КПК України строк; - з клопотанням про здійснення процесуальної дії звернувся суб`єкт, що має на це право; - відповідна процесуальна дія слідчим чи прокурором у встановлений строк не вчинена.

Наведена норма дозволяє звернутися до слідчого судді зі скаргою не на будь-яку бездіяльність, а лише щодо обов`язків, строк виконання яких чітко регламентований кримінальним процесуальним законодавством.

Тобто, у розумінні положень п.1 ч.1 ст.303 КПК України, яка надає право оскаржувати бездіяльність слідчого, яка полягає у нездійсненні інших процесуальних дій, які він зобов`язаний вчинити у визначений цим Кодексом строк, проведення огляду місця та допит свідків, не є предметом оскарження.

При цьому слідчий суддя враховує, що в узагальненні ВССУ « Про практику розгляду скарг на рішення, дії чи бездіяльність органів досудового розслідування чи прокурора під час досудового розслідування » ( лист від 12.01.2017 ) роз`яснено, що згідно з ч. 5 ст. 40 КПК слідчий, здійснюючи свої повноваження, є самостійним у своїй процесуальній діяльності, втручання в яку забороняється. Таким чином, при розгляді скарг на відмову в задоволенні клопотань про проведення слідчих (розшукових) дій слідчим суддям необхідно співвідносити вимоги ст. 220 КПК з іншими процесуальними вимогами щодо здійснення досудового розслідування у кримінальному провадження, зокрема встановленими ст. 40 КПК. Саме тому необхідно брати до уваги те, що процесуальне законодавство не передбачає обов`язку посадових осіб органів досудового розслідування вчиняти всі дії, які ініціюються учасниками кримінального провадження, оскільки такі дії в певних випадках можуть бути недоцільними, а інколи - передчасними або взагалі перешкоджати досягненню завдань кримінального провадження.

Слідчий, здійснюючи свої повноваження відповідно до вимог КПК України, самостійно обирає тактику та методи проведення слідчих дій, втручання в його процесуальну діяльність осіб, що не мають на те законних повноважень, забороняється.

Згідно п.18 ч.1 ст.3 КПК України до повноважень слідчого судді належить здійснення у порядку, передбаченому цим Кодексом, судового контролю за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні.

Слідчий звертає увагу, що норми КПК України взагалі не передбачено повноваження слідчого судді як зобов`язання слідчого діяти саме в той спосіб, як пропонує заявник, а тому така вимога знаходиться поза межами правового поля слідчого судді, і оскарженню у порядку ст.303 КПК України, в супереч баченню автора заяви, не підлягає.

Слідчий суддя не вправі зобов`язувати слідчого приймати конкретне процесуальне рішення або ж приймати таке рішення з врахуванням певних застережень, оскільки це суперечить самій суті судового контролю за діями слідчого.

Забезпечуючи ефективний доступ до правосуддя, за результатами розгляду скарги на бездіяльність слідчого (дізнавача) у кримінальному провадженні слідчий суддя, відповідно до положень ст. 307 вказаного Кодексу, може: скасувати рішення слідчого, зобов`язати слідчого вчинити певну дію, зобов`язати припинити певну дію, відмовити в задоволенні скарги.

При цьому кримінальний процесуальний закон не надає слідчому судді повноважень вторгатися в дискреційні повноваження слідчого та прокурора в кримінальному провадженні, визначені положеннями ст. 276, 278 КПК України.

Наявність визначених у законі щодо порядку оскарження рішень, дії чи бездіяльності слідчого, дізнавача або прокурора під час досудового провадження не є тотожним обмеженню в доступі до правосуддя, а отже не означає обмеження у праві на справедливий судовий розгляд.

Частиною 2 статті 303 КПК України визначено, що скарги на інші рішення, дії чи бездіяльність слідчого, дізнавача або прокурора не розглядаються під час досудового розслідування і можуть бути предметом розгляду під час підготовчого провадження у суді згідно з правилами статей 314-316 цього Кодексу.

Відповідно ч.4 ст.304 КПК України слідчий суддя, суд відмовляє у відкритті провадження лише у разі, якщо скарга подана на рішення, дію чи бездіяльність слідчого, дізнавача, прокурора, що не підлягає оскарженню.

За таких обставин, оскільки питання, пов`язані з доказуванням у кримінальному провадженні, та проведення слідчих та процесуальних дій на стадії досудового розслідування відносяться виключно до компетенції слідчого, у провадженні якого перебуває справа, та який, у відповідності до ст.40 КПК України, здійснюючи свої повноваження відповідно до вимог цього Кодексу, слідчий є самостійним у своїй процесуальній діяльності, слідчий суддя приходить до висновку, що представником потерпілого подано скаргу, яка не може бути предметом розгляду у порядку оскарження рішення, дій чи бездіяльності слідчого під час досудового розслідування, а відтак у відкритті провадження за вказаною скаргою слід відмовити.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст.26,303-309,395 КПК України, слідчий суддя

ПОСТАНОВИВ:

Відмовити у відкритті провадження за скаргою представника потерпілого ОСОБА_2 адвоката ОСОБА_3 на бездіяльність слідчого відділення розслідування злочинів скоєних проти життя та здоров`я особи слідчого відділення Прилуцького РВП ГУНП в Чернігівській області ОСОБА_4 , яка полягає у нездійсненні процесуальних дій в кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР за №0000090 за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.122 КК України.

Ухвала може бути оскаржена до Чернігівського апеляційного суду впродовж п`яти днів з дня отримання її копії.

Ухвала набирає законної сили після закінчення п`ятиденного строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі її подання ухвала слідчого судді, якщо її не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Слідчий суддя ОСОБА_9