Справа № 761/7170/24
Провадження № 1-кс/761/5127/2024
У Х В А Л А

Іменем України

10 квітня 2024 року

суддя Шевченківського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участю скаржника ОСОБА_3 , розглянувши у відкритому судовому засіданні скаргу ОСОБА_4 , ОСОБА_3 , ОСОБА_5 , на постанову старшого слідчого Другого слідчого відділу Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Києві ОСОБА_6 , від 21.12.2023 року, про закриття кримінального провадження № 0001536 від 02.11.2022 року

В С Т А Н О В И В:

У провадженні слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва перебуває вищевказана скарга.

В обґрунтування скарги скаржники зазначають, що у провадженні ТУ ДБР у м. Києві знаходиться кримінальне провадження № 0001536 від 02.11.2022 року.

21 грудня 2023 року слідчим ОСОБА_6 , було винесено постанову про закриття кримінального провадження.

Скаржники не погоджуються з вказаною постановою, вважають її незаконною та необґрунтованою, а тому просять слідчого суддю її скасувати.

Скаржник в судовому засіданні вимоги скарги підтримав, просив слідчого суддю її задовольнити.

Слідчий, будучи належним чином повідомленим про час та місце розгляду скарги в судове засідання не з`явився, що не перешкоджає розгляду. Також від слідчого надійшли матеріали кримінального провадження № 0001536 від 02.11.2022 року та письмові заперечення на скаргу.

Слідчий суддя, заслухавши пояснення скаржника, повно та всебічно дослідивши матеріали скарги та матеріали кримінального провадження, приходить до наступних висновків.

Відповідно до вимог ч. ч. 1, 3 ст. 26 КПК України сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та у спосіб, передбачених цим Кодексом.

Згідно положень п. 4 ч. 1 ст. 91 КПК України у кримінальному провадженні підлягають доказуванню, зокрема, обставини, які є підставою закриття кримінального провадження.

Відповідно до ч. 2 ст. 93 Кримінального процесуального кодексу України сторона обвинувачення здійснює збирання доказів шляхом проведення слідчих (розшукових) дій та негласних слідчих (розшукових) дій, витребування та отримання від органів державної влади, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ та організацій, службових та фізичних осіб речей, документів, відомостей, висновків експертів, висновків ревізій та актів перевірок, проведення інших процесуальних дій, передбачених цим Кодексом.

У відповідності до ст. 92 КПК України обов`язок доказування обставин, передбачених ст. 91 КПК України покладається на слідчого, прокурора, та у встановлених цим Кодексом випадках - потерпілого.

Закриття кримінального провадження є одним із способів його остаточного вирішення, а тому провадження має закриватися після всебічного повного та об`єктивного дослідження всіх обставин справи та оцінки слідчим всіх зібраних та перевірених доказів.

Згідно ч. 2 ст. 93 КПК України, сторона обвинувачення здійснює збирання доказів шляхом проведення слідчих (розшукових) дій та негласних слідчих (розшукових) дій, витребування та отримання від органів державної влади, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ та організацій, службових та фізичних осіб речей, документів, відомостей, висновків експертів, висновків ревізій та актів перевірок, проведення інших процесуальних дій, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до ст. 110 КПК України постанова слідчого про закриття кримінального провадження має бути мотивованою, її зміст повинен відповідати фактичним обставинам, встановленим матеріалами справи, зокрема в ній має бути викладено суть заяви особи, яка звернулася з метою захисту своїх прав та відповіді на всі поставлені нею питання, які виключають провадження у справі і обумовлюють її закриття, що є однією з гарантій забезпечення прав і законних інтересів учасників процесу.

В своїй скарзі скаржники зазначають, що слідчий, приймаючи рішення, зробив висновки щодо обставин, що обумовлюють закриття провадження у справі, передчасно, без дослідження усіх обставин кримінального правопорушення.

При цьому, аргументуючи висновок про закриття провадження, слідчий вказує на те, що обставини, викладені в заяві ОСОБА_3 , ОСОБА_7 та ОСОБА_4 базуються виключно на суб?єктивній думці та припущеннях останніх.

Разом з тим, доводи заявників в ході здійснення досудового розслідування жодним чином не перевірялись, оскільки матеріали кримінального провадження не місять відомостей що у ньому проводились будь-які слідчі дії, спрямовані на встановлення істини у кримінальному провадженні, зокрема не здійснювався допит заявників.

Крім того кримінальне провадження № 0001536 від 02.11.2022 року не містить жодних відомостей про заявника ОСОБА_7 , який вказаний у постанові слідчого, в той же час оскаржувана постанова слідчого не містить відомостей про заявника ОСОБА_5 , відомості про вчинення кримінального правопорушення відносно якої також є має бути предметом здійснення досудового розслідування у вказаному кримінальному провадженні.

Отже, як вбачається з оскаржуваної постанови та матеріалів кримінального провадження № 0001536 від 02.11.2022 року, слідчим під час винесення постанови про закриття кримінального провадження не було досліджено обставини кримінального провадження та не було здійснено спроби зібрати докази для встановлення істини у кримінальному провадженні.

Згідно із роз`ясненнями, що містяться у п. 3 Узагальнення ВССУ про практику розгляду скарг на рішення, дії або бездіяльність органів досудового розслідування чи прокурора під час досудового розслідування від 12.01.2017 № 9-49/0/4-17 слідчі судді при розгляді скарги на відповідні постанови з`ясовують питання дотримання вимог щодо всебічності та повноти дослідження, оскільки така неповнота може призвести до прийняття необґрунтованого рішення про закриття кримінального провадження.

Таким чином, правова природа даного виду оскарження процесуального рішення слідчого, дізнавача та прокурора передбачає необхідність перевірки слідчим суддею не лише дотримання процесуального порядку закриття кримінального провадження посадовими особами органів досудового розслідування, а й підстав його закриття.

Слідчий суддя звертає увагу слідчого, що обов`язок доказування події кримінального правопорушення покладається на слідчого, так як і обов`язок збирання доказів.

Враховуючи викладене, з постанови старшого слідчого Другого слідчого відділу Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Києві ОСОБА_6 , від 21.12.2023 року, про закриття кримінального провадження № 0001536 від 02.11.2022 року, вбачається, що рішення про закриття кримінального провадження є таким, що прийнято передчасно, на підставі неповно проведеного досудового розслідування без всебічного, повного та об`єктивного дослідження усіх обставин кримінального провадження.

Таким чином, слідчий суддя, розглянувши скаргу в межах питань, які були винесені на її розгляд сторонами кримінального провадження, та перевіривши надані в обґрунтування цих питань докази, з урахуванням вищенаведеного прийшов до висновку, що скарга ОСОБА_4 , ОСОБА_3 , ОСОБА_5 , на постанову старшого слідчого Другого слідчого відділу Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Києві ОСОБА_6 , від 21.12.2023 року, про закриття кримінального провадження № 0001536 від 02.11.2022 року підлягає задоволенню.

Враховуючи наведене, керуючись ст. 22,26,91,92,110,303,306,307 КПК України, слідчий суддя

У Х В А Л И В:

Скаргу ОСОБА_4 , ОСОБА_3 , ОСОБА_5 , на постанову старшого слідчого Другого слідчого відділу Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Києві ОСОБА_6 , від 21.12.2023 року, про закриття кримінального провадження № 0001536 від 02.11.2022 року - задовольнити.

Скасувати постанову старшого слідчого Другого слідчого відділу Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Києві ОСОБА_6 , від 21.12.2023 року, про закриття кримінального провадження № 0001536 від 02.11.2022 року.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1