Справа № 309/1183/24
Провадження № 1-кс/309/178/24
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 березня 2024 року м. Хуст

Слідчий суддя Хустського районного суду Закарпатської області ОСОБА_1 за участю секретаря ОСОБА_2 сторін кримінального провадження слідчого СВ Хустського РУП ГУНП України в Закарпатській області ОСОБА_3 прокурора Хустської окружної прокуратури ОСОБА_4 підозрюваного ОСОБА_5 , адвоката ОСОБА_6 , потерпілої ОСОБА_7 розглянувши клопотання слідчого СВ Хустського РУП ГУНП України в Закарпатській області ОСОБА_3 за погодженням прокурора Хустської окружної прокуратури ОСОБА_4 у кримінальному провадженні № 0000125 від 22 лютого 2024 р. щодо кримінального правопорушення передбаченого ч.4 ст. 185 КК України про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_1 , який проживає в АДРЕСА_1 , не одруженого, не працюючого, раніше не судимого,

В С Т А Н О В И В:

Слідчий СВ Хустського РУП ГУНП України в Закарпатській області ОСОБА_3 за погодженням з прокурором Хустської окружної прокуратури ОСОБА_4 звернувся в суд з клопотанням про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_1 , який проживає в АДРЕСА_1 .

Клопотання обґрунтоване тим, що досудовим розслідуванням встановлено, що 18.02.2024 приблизно 03:50 год. ОСОБА_5 за попередньою змовою групою осіб з ОСОБА_8 , умисно, з корисливих мотивів, усвідомлюючи караність та протиправність своїх дій, впевнившись, що за їхніми діями ніхто не спостерігає, з метою особистого протиправного збагачення за рахунок таємного викрадення чужого майна, під час дії указу Президента України №64/2022: Про введення воєнного стану», проникли через пошкоджене ОСОБА_8 , раніше вікно до будинку АДРЕСА_2 , звідки з дитячої кімнати викрали комп`ютерний системний блок «LOGIC POWER» вартістю 3500 грн., з кухні викрали кухонний комбайн марки «Berlinger Haus» вартістю 2300 грн., електричний гриль марки «Berlinger Haus» вартістю 2500 грн., а також пляшку шампанського «Французький бульвар» вартістю 185,84 грн., пляшку вина марки «Montefiore» вартістю 397,00 грн., пляшку напою марки «Marengo Mojito» вартістю 175,90 грн., пляшку напою марки «Jagermeister» вартістю 639,00 грн. та пляшки коньяку марки «Legard» вартістю 134,40 грн., які належали ОСОБА_7 , чим заподіяли останній матеріальну шкоду на загальну суму 9832,14 грн.

Не зупиняючись на цьому, 18.02.2024 приблизно 04:30 год. ОСОБА_5 , за попередньою змовою групою осіб з ОСОБА_8 умисно, з корисливих мотивів, усвідомлюючи караність та протиправність своїх дій, впевнившись, що за їхніми діями ніхто не спостерігає, з метою особистого протиправного збагачення за рахунок таємного викрадення чужого майна, під час дії указу Президента України №64/2022: Про введення воєнного стану», проникли через пошкоджене ОСОБА_8 , раніше вікно до підвального приміщення гаража, що розташований у дворогосподарстві АДРЕСА_2 , звідки викрали бувший у користуванні бензиновий тример марки «Foresta» вартістю 1500 грн., шість свердл для перфоратора вартістю 284 грн., насадку на перфоратора вартістю 100 грн., насадку «коронку» для пропилу отворів вартістю 500 грн., викрутку вартістю 100 грн., металевий вимірювальний косинець вартістю 400 грн. та болгарку «Einhell BWC 230-3» вартістю 1500 грн., які належали ОСОБА_7 ,чим заподіяли останній матеріальну шкоду на загальну суму 4384 грн.

У вчиненні зазначеного кримінального правопорушення обґрунтовано підозрюється ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , мешканець АДРЕСА_1 , громадянин України, з середньою спеціальною освітою, не працюючий, не судимий.

01.03.2024, у відповідності до ст. 278 КПК України, ОСОБА_5 , повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч.4 ст.185 КК України.

Обґрунтованість підозри ОСОБА_5 , у інкримінованому кримінальному правопорушенні підтверджується: протоколом ОМП від 21.02.2024, протоколом ОМП від 22.02.2024 в ході якого вилучено речові докази, протоколом допиту підозрюваного ОСОБА_5 від 01.03.2024, протоколом допиту підозрюваного ОСОБА_5 , від 01.03.2024, та іншими матеріалами кримінального провадження.

З приводу обґрунтованості підозри сторона обвинувачення вважає за необхідне зазначити практику Європейського суду з прав людини, згідно якої під «розумною» підозрою у вчиненні кримінального правопорушення, слід розуміти наявність обставин або відомостей, які б переконали неупередженого спостерігача, що ця особа, можливо, вчинила злочин.

Також необхідно підкреслити, що злочин передбачений ч.4 ст. 185 КК України є умисним, тяжким кваліфікованим злочином, санкція якого передбачає покарання у виді позбавлення волі від 5 до 8 років.

Відповідно до ч.1 ст.177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватись від органів досудового розслідування та суду; знищити, сховати або спотворити будь-які речі чи документи, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконного впливати на свідків, потерпілих у цьому ж провадженні, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчиняти інше кримінальне правопорушення.

Згідно п.4 ч. 2 ст. 183 КПК України запобіжний захід у вигляді тримання під вартою може застосовуватись до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.

Так, слід згадати рішення Європейського суду з прав людини у справі Лабита проти Італії від 06 квітня 2000 року, згідно якої тримання підозрюваного під вартою на початку розслідування може бути обґрунтовано лише показаннями свідків та потерпілих.

Крім цього, згідно рішення Європейського суду з прав людини у справі Фераро-Браво проти Італії від 14.03.1984 року: затримання і тримання під вартою особи під вартою, безумовно, допустимі не тільки у випадках доведеності факту вчинення злочину і його характеру, оскільки така доведеність сама по собі і є метою попереднього розслідування, досягнення мети якого служить тримання під вартою.

Приймаючи до уваги, що ОСОБА_5 , підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), яке відноситься до категорії тяжких злочинів, за яке може бути призначено покарання у вигляді позбавленні волі від 5 до 8 років, офіційно ніде не працює, міцних соціальних зв`язків не має, по місцю проживання характеризується посередньо, а тому є достатні підстави вважати, що ОСОБА_5 , усвідомлюючи міру покарання, яке йому загрожує за скоєння вказаного кримінального правопорушення, може покинути своє місце проживання, таким чином шляхом переховування може перешкоджати органу досудового розслідування та суду, перебуваючи на волі може перешкоджати кримінальному провадженню, шляхом незаконно впливу на свідків чи потерпілу, чи у будь-який інший спосіб перешкоджати кримінальному провадженню, вчинити інше кримінальне правопорушення, що у відповідності ст. 177 КПК України, є реальними підставами застосування до ОСОБА_5 , запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, а також враховуючи те, що менш суворі запобіжні заходи не достатні для запобігання вищевказаним ризикам.

У судовому засіданні прокурор ОСОБА_4 та слідчий ОСОБА_3 заявлене клопотання підтримали у повному обсязі, просили задовольнити з підстав вказаних у його мотивувальній частині, зокрема враховуючи наявність у даному провадженні обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення, наявності достатніх підстав вважати, що існують ризики, передбачені статтею 177 КПК України, які свідчать про недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для їх запобігання, а саме те, що його було повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення санкція за скоєння якого передбачає покарання у вигляді позбавлення волі, що вказує на те, що може переховуватися від органів досудового розслідування та суду, незаконно впливати на потерпілого та свідків, а більш м`який запобіжний захід не зможе запобігти даним ризикам.

В судовому засіданні потерпіла ОСОБА_7 просила обрати відносно підозрюваного запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

В судовому засіданні ОСОБА_9 заперечив проти обрання йому запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. Суду ствердив, що він визнає свою вину у вчиненні даного злочину, у вчиненому щиро розкаюється, намірів переховуватися від слідства та суду він не має, а навпаки має намір відшкодувати потерпілій повністю завдану їй шкоду.

В судовому засіданні адвокат ОСОБА_6 заперечила проти обрання ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та подала письмові заперечення проти клопотання. Суду ствердила, що стороною обвинувачення не доведено наявність підстав для обрання підозрюваного найсуворішого запобіжного заходу. Підозрюваний не має наміру переховуватись від суду, а бажає повністю відшкодувати матеріальну шкоду потерпілій. ОСОБА_5 має постійне місце проживання, проживає разом з мамою і братом та виключно позитивно характеризується за місцем проживання, має тісні соціальні зв`язки. Просить суд застосувати до підозрюваного запобіжний захід у вигляді домашнього арешту в нічний час доби.

За таких обставин, слідчий суддя, заслухавши думку сторін кримінального провадження, дослідивши надані ними матеріали та проаналізувавши в системному зв`язку усі наявні на час розгляду клопотання про обрання запобіжного заходу, відомості, які мають пряме та опосередковане значення при вирішенні питання застосування заходу забезпечення кримінального провадження, приходить до наступного.

Органами досудового розслідування підозрюваний підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення (злочину) передбаченого ст. 185 ч.4 КК України за вище наведених обставин.

За вказаним фактом, відомості по матеріалах було внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань та розпочате розслідування провадження.

Відповідно до ч. 1 ст. 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання ризикам.

Згідно норм ст. 194 КПК України, під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини визначені п. 1 - п. 3 частини 1 даної статті та згідно з положеннями ст. 178 КПК України, крім наявності ризиків, зазначених у ст. 177 цього Кодексу, оцінити дані, що характеризують особу підозрюваного та визначені у п. 1- п. 11 частини 1 вказаної статті.

Слідчим суддею, на час порушеного у клопотанні питання, про підозрюваного встановлено такі відомості: ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживає в АДРЕСА_1 , не одружений, раніше не судимий.

Як убачається з матеріалів клопотання необхідність його застосування слідчий обґрунтовує тим, що підозрюваний об`єктивно підозрюється, у вчиненні зазначеного кримінального правопорушення, а його вина підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами, у зв`язку з чим останній будучи обізнаним з мірою покарання за вчинене діяння, може переховуватися від органів досудового розслідування та суду, незаконно впливати на свідків та потерпілу , вчинити інше кримінальне правопорушення.

Частинами 3 та 5 ст. 132 КПК України передбачено, що під час розгляду питання про застосування заходів забезпечення кримінального провадження, в тому числі при визначенні запобіжного заходу (п. 9 ч. 2 ст. 131 КПК України), сторони кримінального провадження повинні подати слідчому судді докази обставин, на які вони посилаються.

Тож, слідчий суддя враховує, що поняття «обґрунтована підозра» не визначене у національному законодавстві та, виходячи з положень ч. 5 ст. 9 КПК України, бере до уваги позицію Європейського суду з прав людини, відображену у пункті 175 рішення від 21 квітня 2011 року у справі «Нечипорук і Йонкало проти України», відповідно до якої «термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення (рішення у справі «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» від 30 серпня 1990 року, п. 32, Series A, N 182), те що вимога розумної підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно зв`язують підозрюваного з певним злочином і вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення звинувачення (рішення у справі «Мюррей проти Об`єднаного Королівства» від 28 жовтня 1994 року, «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» від 30 серпня 1990 року).

За таких умов, слідчий суддя дослідивши матеріали клопотання та долучені до нього документи, за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин провадження, керуючись законом, оцінюючи сукупність зібраних доказів, лише щодо пред`явленої підозри, - з точки зору достатності та взаємозв`язку вважає, що наявні у провадженні докази, передбачені параграфами 3-5 Глави 4 КПК України (показання, речові докази і документи та інші) свідчать про обґрунтованість підозри підозрюваного, оскільки надані докази об`єктивно зв`язують його з ним, тобто підтверджують існування фактів та інформації, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що підозрюваний, міг вчинити дані правопорушення.

В свою чергу, у судовому засіданні, підозрюваний та його захисник у супереч положень ч. 5 ст. 132 КПК України, не було надано суду допустимих доказів, які б свідчили про відсутність ризиків встановлених стороною обвинувачення, у зв`язку з чим, слідчий суддя вважає доведеною наявність встановлених стороною обвинувачення ризиків у даному провадженні, оскільки вони належним чином умотивовані слідчим, прокурором та підтверджуються наявними матеріалами.

Слідчий суддя не сприймає, як переконливі та такі, що заслуговують на увагу, доводи сторони обвинувачення в частині аргументації неможливості запобігання ризику/ризикам, зазначеним у клопотанні, шляхом застосування більш м`яких запобіжних заходів, оскільки на доведення даної позиції клопотання містить єдине зазначення менш суворі запобіжні заходи не достатні для запобігання вищевказаним ризикам, що безумовно не може свідчити про доведеність даного факту.

За таких умов, суд приходить до переконливого висновку, що клопотання не містить чіткого обґрунтування неможливості запобігання ризику/ризикам, зазначеним у клопотанні, шляхом застосування більш м`яких запобіжних заходів, у зв`язку з чим вважає, що на даному етапі, потреби досудового розслідування не виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи (взяття під варту), про який ідеться в клопотанні слідчого, прокурора.

Відповідно до ч. 3 ст. 176 КПК України, слідчий суддя, суд відмовляє у застосуванні запобіжного заходу, якщо слідчий, прокурор не доведе, що встановлені під час розгляду клопотання про застосування запобіжних заходів обставини, є достатніми для переконання, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів, передбачених частиною першою цієї статті, не може запобігти доведеним під час розгляду ризику або ризикам.

Згідно з ч. 4 ст. 194 КПК України, якщо при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу прокурор доведе обставини, передбачені пунктами 1 та 2 частини першої цієї статті, але не доведе обставини, передбачені пунктом 3 частини першої цієї статті, слідчий суддя, суд має право застосувати більш м`який запобіжний захід, ніж той, який зазначений у клопотанні, а також покласти на підозрюваного, обвинуваченого обов`язки, передбачені частиною п`ятою цієї статті, необхідність покладення яких встановлена з наведеного прокурором обґрунтування клопотання.

За таких обставин слідчий суддя, враховуючи, той факт, що стороною обвинувачення було доведено наявність ризиків, визначеного ст. 177 КПК України, та безумовної недоведеності факту того, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів, не може запобігти доведеному під час розгляду клопотання ризиків, вважає за необхідне у задоволенні клопотання про обрання заходу забезпечення кримінального провадження у виді тримання під вартою відмовити та обрати підозрюваному запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту з покладенням обов`язків визначених ч. 5 ст. 194 КПК України, які будуть пропорційними, помірними, та таким, що не становитимуть надмірний тягар для підозрюваного, тобто не суперечитимуть п. 2 ч. 3 ст. 132 КПК України, та правовій позиції ЄСПЛ, що викладена у рішеннях «Бакланов проти Росії» (рішення від 9 червня 2005 р.), «Фрізен проти Росії» (рішення від 24 березня 2005 р.) та «Ізмайлов проти Росії» (рішення від 16 жовтня 2008 р.) терміном на 2 місяці, оскільки саме даний запобіжний захід дасть змогу уникнути встановленим судом ризикам та забезпечити виконання ним покладених процесуальних обов`язків.

Керуючись вимогами ст.ст. 1-2, 7-29, 131, 132, 176-178, 182, 183, 193, 194, 309, 310, 369-372, 376 КПК України, слідчий суддя,

П О С Т А Н О В И В:

У задоволенні клопотання слідчого СВ Хустського РУП ГУНП України в Закарпатській області ОСОБА_3 за погодженням прокурора Хустської окружної прокуратури ОСОБА_4 у кримінальному провадженні № 0000125 від 22 лютого 2024 р. щодо кримінального правопорушення передбаченого ч.4 ст. 185 КК України про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_1 , який проживає в АДРЕСА_1 відмовити.

Застосувати до ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_1 , який проживає в АДРЕСА_1 запобіжний захід у виді цілодобового домашнього арешту з забороною залишати цілодобово житло за адресою АДРЕСА_1 до 29 квітня 2024 року включно

Зобов`язати ОСОБА_5 до 29.04.2024 р у відповідності до ч. 5 ст. 194 КПК України, виконувати наступні обв`язки:

- прибувати до визначеної службової особи - слідчого, прокурора суду за першою вимогою;

- повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання, залежно від стадії кримінального провадження;

- здати при наявності на зберігання слідчому у кримінальному провадженні свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

- утриматися від спілкування з потерпілою та свідками у даному кримінальному провадженні.

Роз`яснити ОСОБА_5 що в разі невиконання покладених на нього обов`язків, до нього може бути застосований більш жорсткий запобіжний захід; працівники органу внутрішніх справ з метою контролю за поведінкою підозрюваного, який перебуває під домашнім арештом, мають право з`являтися в житло цієї особи, вимагати надати усні чи письмові пояснення з питань, пов`язаних із виконанням покладених на нього зобов`язань.

Ухвалу про обрання запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту передати через прокурора для виконання органу УП за місцем проживання підозрюваного та зобов`язати останніх негайно поставити його на облік і повідомити про це суд.

Контроль за виконанням ухвали покласти на слідчого СВ Хустського РУП ГУНП України в Закарпатській області ОСОБА_3 та прокурора Хустської окружної прокуратури ОСОБА_4 .

Будь-які твердження чи заяви підозрюваного, зроблені під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу, не можуть бути використані на доведення його винуватості у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, або у будь-якому іншому правопорушенні.

Ухвала слідчого судді про застосування запобіжного заходу підлягає негайному виконанню після її оголошення та може бути оскаржена до Закарпатського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Копія ухвали про застосування запобіжного заходу вручити підозрюваному негайно після її оголошення та довести до відома виконавців.

Повний текст ухвали виготовлено 4 березня 2024 р.

Слідчий суддя

Хустського районного суду: ОСОБА_1