Справа № 522/97/24
Провадження № 1-кс/522/3632/24
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27 червня 2024 року Місто Одеса

Приморський районний суд м. Одеси у складі: слідчого судді ОСОБА_1 , при секретарі судового засідання ОСОБА_2 , за участю прокурора ОСОБА_3 , підозрюваного ОСОБА_4 , захисника ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання прокурора Приморської окружної прокуратури м. Одеси ОСОБА_6 про продовження застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Одеси, громадянина України, українця, приватна особа підприємець, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого, підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 14, п. 11 ч. 2 ст. 115 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

Досудовим розслідуванням встановлено, що ОСОБА_4 на ґрунті довготривалих особистих неприязних відносин запланував організувати вбивство свого сусіда ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , проживаючого в домі АДРЕСА_1 , замовивши його виконання іншій особі, тобто скоїти вбивство на замовлення.

Для реалізації свого злочинного наміру, ОСОБА_4 , на початку грудня 2023 року, більш точної дати та часу в ході досудового розслідування встановити не надалось за можливе, знаходячись на території Приморського району м. Одеси, виступаючи таким чином замовником вказаного злочину, переслідуючи мотив на умисне вбивство особи, зробив замовлення вбивства своїм знайомим ОСОБА_8 та ОСОБА_9 , а саме вбивство свого сусіда ОСОБА_7 , за що пообіцяв виплатити виконавцям вбивства грошову винагороду у розмірі 10000 доларів США. Крім того, ОСОБА_4 виказав про необхідність придбання виконавцями вогнепальної зброї та за потребою підшукання напарників, або співвиконавців такого замовлення.

Після цього, ОСОБА_9 та ОСОБА_8 , усвідомлюючи протиправний характер доручених їм дій, а саме умисному вбивстві на замовлення ОСОБА_7 та переконавшись у рішучості злочинних намірів ОСОБА_4 , з метою попередження вчинення вказаного злочину, вирішили звернутися із відповідною заявою до правоохоронних органів і стали сприяти у викритті злочину, у тому числі в прийнятті участі у проведенні негласних слідчих (розшукових) дій.

Надалі, ОСОБА_4 , 22.12.2023 перебуваючи за адресою: АДРЕСА_2 , біля автомийки «Вега», переслідуючи умисел щодо умисного вбивства ОСОБА_7 , з метою обговорення деталей вбивства, а саме: часу, місця, способу та винагороди за його скоєння, зустрівся з ОСОБА_9 та іншим співвиконавцем ОСОБА_10 , якого підшукали для виконання навмисного вбивства за проханням ОСОБА_4 .

На момент зустрічі, ОСОБА_9 та ОСОБА_10 вже діяли під контролем правоохоронних органів.

Під час зустрічі, в ході розмови ОСОБА_4 наполягав на скоєнні вбивства ОСОБА_7 , вказав виконавцям вбивства ОСОБА_9 та ОСОБА_10 про можливість показати їм адресу мешкання його сусіда ОСОБА_7 в АДРЕСА_1 , наявність у користуванні останнього транспортних засобів та з`ясування його розпорядку дня.

Під час подальшої розмови, при уточненні способу вчинення умисного вбивства, перевірки його скоєння та порядку виплати грошової винагороди, ОСОБА_4 повідомив ОСОБА_9 та ОСОБА_11 , що спосіб позбавлення життя ОСОБА_7 для нього не важливий, його цікавить тільки сам результат, а саме вбивство, за яке він готовий заплатити грошові кошти у розмірі 10000 доларів США.

При цьому ОСОБА_4 , з метою перевірки дійсних намірів ОСОБА_9 та ОСОБА_11 , виказав вимогу надати на огляд зброю, яку останні придбали для виконання замовного вбивства.

Продовжуючи реалізацію свого злочинного умислу, спрямованого на вчинення умисного вбивства на замовлення, ОСОБА_4 , 25.12.2023, приблизно о 11 годині 45 хвилин, зустрівся з ОСОБА_8 та ОСОБА_9 біля будинку АДРЕСА_3 та з метою конспірації своїх злочинних дій, став виключно говорити з ОСОБА_8 , якому підтвердив свій злочинний намір на умисне вбивство на замовлення ОСОБА_7 , та повідомив, щоб вони виконували замовлення, а після виконання, раніше обумовлену грошову винагороду у розмірі 10000 доларів США, він передасть ОСОБА_8 .

При цьому, ОСОБА_4 повідомив ОСОБА_8 , що для забезпечення свого алібі, під час виконання вбивства його не повинно бути вдома та в місті Одеса, про що ОСОБА_8 повинен буде заздалегідь повідомити ОСОБА_4 засобами зв`язку.

З метою підтвердження факту умисного вбивства та розрахунку за умисне вбивство на замовлення ОСОБА_12 , 02.01.2024, близько 13.00 години, за адресою: АДРЕСА_3 , ОСОБА_4 зустрівся з ОСОБА_8 , який пред`явив ОСОБА_4 на мобільному телефоні фотознімок закривавленого ОСОБА_12 , та пояснив, що його замовлення виконане, після чого ОСОБА_4 передав ОСОБА_8 обумовлену суму за виконання навмисного вбивства на замовлення ОСОБА_7 , а саме грошову винагороду в розмірі 10000 доларів США, що за курсом Національного банку України (1 долар США 38 грн. 0144 коп.) складає 380144 грн.

Однак, після виконання ОСОБА_4 усіх дій, які він вважав необхідними для доведення злочину до кінця, а саме умисного вбивства на замовлення ОСОБА_12 , злочин не було скоєно з причин, які не залежали від його волі, оскільки ОСОБА_9 , ОСОБА_11 та ОСОБА_8 не мали наміру виконувати замовлення на вбивство, а ОСОБА_4 затримано працівниками поліції після передачі грошової винагороди в розмірі 10000 доларів США, що за курсом Національного банку України (1 долар США 38 грн. 0144 коп.) складає 380144 грн.

Прокурор в судовому засіданні просить задовольнити клопотання.

Підозрюваний та його захисник заперечували проти задоволення клопотання, посилаючись на те, що клопотання є необґрунтованим, а ризики не наведеними належними та достатніми доказами, просили обрати запобіжний захід у вигляді домашнього арешту.

Вивчивши матеріали, які обґрунтовують доводи клопотання, допитавши підозрюваного, його захисника, а також вислухавши думку прокурора, приходжу до висновку, що клопотання підлягає задоволенню з наступних підстав.

02.01.2024 р. ОСОБА_4 затримано в порядку ст. 208 КПК України, за підозрою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 14, п. 11 ч. 2 ст. 115 КК України.

02.01.2024 р. ОСОБА_4 було повідомлено про підозру у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 14, п. 11 ч. 2 ст. 115 КК України, а саме готування до умисного вбивства, тобто умисне протиправне заподіяння смерті іншій людині.

05.01.2024 року слідчим суддею Приморського районного суду м. Одеси відносно підозрюваного ОСОБА_4 застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, з утриманням останніх в Державній установі «Одеський слідчий ізолятор» строком до 02.03.2024 р.

Двомісячний строк досудового розслідування у вказаному кримінальному провадженні закінчується 02.03.2024 р.

Керівником Приморської окружної прокуратури міста Одеси строк досудового розслідування продовжено до 02.04.2024 р.

23.02.2024 р. строк досудового розслідування у кримінальному провадженні № 0001657 від 18.01.2023 р., Керівником Приморської окружної прокуратури м. Одеси ОСОБА_13 продовжено до 3-х місяців, а саме до 02.04.2024 р.

29.02.2024 р. ухвалою слідчого судді Приморського районного суду м. Одеси щодо підозрюваного ОСОБА_4 , було продовжено строк запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою до трьох місяців з утриманням його в Державній установі «Одеський слідчий ізолятор», тобто до 02.04.2024 р.

29.03.2024 р. ухвалою слідчого судді Приморського районного суду м. Одеси щодо підозрюваного ОСОБА_4 , було продовжено строк запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою до п`яти місяців з утриманням його в Державній установі «Одеський слідчий ізолятор», тобто до 28.05.2024 р.

17.05.2024 р. ухвалою слідчого судді Приморського районного суду м. Одеси щодо підозрюваного ОСОБА_4 , було продовжено строк запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою до закінчення п`яти місяців з утриманням його в Державній установі «Одеський слідчий ізолятор», тобто до 02.06.2024 р.

30.05.2024 р. ухвалою слідчого судді Приморського районного суду м. Одеси щодо підозрюваного ОСОБА_4 , було продовжено строк запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою до закінчення шести місяців з утриманням його в Державній установі «Одеський слідчий ізолятор», тобто до 02.07.2024 р.

Відповідно до ст. 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам:

- переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду, оскільки ОСОБА_4 , може вдатися до спроб уникнення покарання за інкримінований злочини, так як у випадку визнання його винним санкції статей інкримінованого злочину передбачає позбавлення волі, а санкція статті особливо тяжкого злочину передбачає покарання у вигляді позбавлення волі на строк від десяти років до п`ятнадцяти років або довічним позбавленням волі.

Ризик переховування від органу досудового розслідування та суду є реальним з огляду на тяжкість злочину, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_4 , суворістю можливого покарання, пов`язаними із цими негативними для особи наслідками та іншими обставинами.

Очікування можливого суворого покарання має значення під час оцінки ризику переховуватися від органів досудового розслідування та суду. Зазначена обставина на перших етапах притягнення особи до кримінальної відповідальності сама по собі може бути мотивом та підставою для підозрюваного переховуватися від органів досудового розслідування чи суду. При цьому, ризик втечі повинен оцінюватися й у світлі інших факторів.

- незаконно впливати на свідків, експертів, спеціалістів у цьому ж кримінальному провадженні, зокрема на свідків, експертів та інших учасників кримінального провадження, покази яких мають істотне значення для проведення повного, всебічного та неупередженого досудового розслідування, оскільки станом на теперішній час вони не допитані в судовому засіданні.

КПК України встановлює наступну процедуру отримання показань від осіб, які є свідками, у кримінальному провадженні, а саме, спочатку на стадії досудового розслідування показання отримуються шляхом допиту слідчим чи прокурором, а після направлення обвинувального акта до суду на стадії судового розгляду усно шляхом допиту особи в судовому засіданні (частини 1, 2 ст. 23, ст. 224 КПК України). Суд може обґрунтовувати свої висновки лише на показаннях, які він безпосередньо сприймав під час судового засідання або отриманих у порядку, передбаченому ст. 225 КПК України, тобто допитаних на стадії досудового розслідування слідчим суддею. Суд не вправі обґрунтовувати судові рішення показаннями, наданими слідчому, прокурору, або посилатися на них (ч. 4 ст. 95 КПК України).

Таким чином, такий ризик як вплив на свідків та інших учасників існує не лише на початковому етапі кримінального провадження при зібранні доказів, а й на стадії судового розгляду до моменту безпосереднього отримання судом показань від свідків та дослідження їх судом.

Під час ознайомлення з матеріалами кримінального провадження підозрюваному стали відомі відомості щодо анкетних даних учасників провадження. Тому він має реальну можливість вплинути на них з метою зміни їх показань у майбутньому;

Відповідно до вимог ст.ст. 177, 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується у разі, якщо жоден із більш м`яких запобіжних заходів, не зможе запобігти ризикам, які дають достатні підстави вважати, що підозрюваний не виконає покладенні на нього процесуальні обов`язки, а також для запобігання його спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; незаконно впливати на свідків, експертів, спеціалістів у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення.

З урахуванням сукупності викладених обставин, даних про особу підозрюваного, в силу характеру інкримінованого кримінального правопорушення, для забезпечення належного виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, єдиним запобіжним заходом, який наддасть можливість запобігти усім вищевказаним ризикам, є запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Водночас, як вбачається з матеріалів кримінального провадження, більш м`які запобіжні заходи, передбачені ч. 1 ст. 176 КПК України, є недостатніми для забезпечення досягнення дієвості цього провадження, а також забезпечення належної процесуальної поведінки підозрюваного ОСОБА_4 , та для запобігання ризикам, зазначеним в ч. 1 ст. 177 КПК України.

Більш м`який запобіжний захід ніж тримання під вартою не може бути застосований до підозрюваного, оскільки підозрюваний вчинив особливо тяжкий злочин, усвідомлює можливість притягнення до кримінальної відповідальності у разі доведеності його в суді та притягнення до кримінальної відповідальності, яка передбачена Кримінальним кодексом України позбавлення волі на строк від семи до десяти років, може впливати на свідків у вказаному кримінальному провадженні.

Вважаю, що запобіжний захід у вигляді застави не може бути застосований до підозрюваного у зв`язку з тим, що ОСОБА_4 , підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення проти життя та здоров`я особи а саме умисного нанесення тяжкого тілесного ушкодження, що спричинило смерті потерпілого. У даному випадку, об`єктом кримінального правопорушення виступають суспільні відносини, які забезпечують та гарантують здоров`я та життя людини. Стаття 3 Конституції України закріплює основоположні характеристики певного суспільного інтересу у порушенні якого підозрюється ОСОБА_4 - людина, її життя і здоров`я, честь і гідність, недоторканість і безпека визначаються в Україні найвищою соціальною цінністю (загальні засади).

Запобіжні заходи у вигляді домашнього арешту, особистої поруки та особистого зобов`язання не зможуть унеможливити настання таких ризиків, як ухилення підозрюваного від органів досудового розслідування та суду, знищення доказів винуватості підозрюваного, незаконного впливу на свідків, спеціалістів, експертів.

Згідно вимог КПК України запобіжні заходи застосовуються тільки з метою та за наявності підстав, визначених ст. 177 КПК України. Рішення про застосування одного із видів запобіжних заходів, який обмежує права і свободи підозрюваного, обвинуваченого, має відповідати характеру певного суспільного інтересу (визначеним у КПК конкретним підставам і меті), що, незважаючи на презумпцію невинуватості, превалює над принципом поваги до свободи особистості. У даному випадку, об`єктом кримінального правопорушення виступають суспільні відносини, які забезпечують та гарантують здоров`я та життя людини, її власність. Саме такі дії підозрюваного, що спрямовані на порушення вказаних суспільних інтересів та цінностей є критерієм їх віднесення до кримінально карних, що, незважаючи на презумпцію невинуватості, превалює над принципом поваги до свободи особистості.

Відповідно до листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ №511-550/0/4-13 від 04 квітня 2013 року «Про деякі питання порядку застосування запобіжних заходів під час досудового розслідування та судового провадження відповідно до Кримінального процесуального кодексу України», слідчому судді, суду слід враховувати, що рішення про застосування одного із видів запобіжних заходів, який обмежує права і свободи підозрюваного, обвинуваченого, має відповідати характеру певного суспільного інтересу, що, незважаючи на презумпцію невинуватості, превалює над принципом поваги до свободи особистості.

Крім того, відповідно до практики Європейського суду з прав людини, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів. Забезпечення таких стандартів, як підкреслює Європейський суд з прав людини, вимагає від суду більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства.

Відповідно до сформованої Європейським судом з прав людини практики, що є частиною національного законодавства України відповідно до Закону України «Про виконання рішень і застосування практики Європейського суду з прав людини», тримання особи під вартою може бути виправдане, якщо існують реальні ознаки наявності справжнього суспільного інтересу, який, не зважаючи на презумпцію невинуватості, переважає принцип поваги до особистої свободи, закріплений статтею 5 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод. Застосовуючи запобіжний захід у вигляді тримання під вартою необхідно виходити із того, що судове рішення повинно забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів. Визначення таких прав, як підкреслює Європейський суд з прав людини, вимагає від суду більшої суворості в оцінці цінностей суспільства («Летельє проти Франції» (Letellier v France), 12369/86, 26 червня 1991).

В той же час, згідно з рішенням Європейського суду з прав людини у справах «Фокс, Камбел і Харлі проти Об`єднаного Королівства» від 30.08.1990, «Мюррей проти Об`єднаного Королівства» від 28.10.1994, вимога розумності підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно зв`язують підозрюваного з певним злочином і вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування.

29.02.2024 р. ухвалою слідчого судді Приморського районного суду м. Одеси щодо підозрюваного ОСОБА_4 , було продовжено строк запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою до трьох місяців з утриманням його в Державній установі «Одеський слідчий ізолятор», тобто до 02.04.2024.

29.03.2024 р. ухвалою слідчого судді Приморського районного суду м. Одеси щодо підозрюваного ОСОБА_4 , було продовжено строк запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою до п`яти місяців з утриманням його в Державній установі «Одеський слідчий ізолятор», тобто до 28.05.2024 р.

17.05.2024 р. ухвалою слідчого судді Приморського районного суду м. Одеси щодо підозрюваного ОСОБА_4 , було продовжено строк запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою до закінчення п`яти місяців з утриманням його в Державній установі «Одеський слідчий ізолятор», тобто до 02.06.2024 р.

30.05.2024 р. ухвалою слідчого судді Приморського районного суду м. Одеси щодо підозрюваного ОСОБА_4 , було продовжено строк запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою до закінчення шести місяців з утриманням його в Державній установі «Одеський слідчий ізолятор», тобто до 02.07.2024 р.

За дорученням прокурора, 20.06.2024 р. слідчим було повідомлено сторонам кримінального провадження про завершення досудового розслідування та відкриття матеріалів досудового розслідування.

Відповідно до ч. 3 ст. 219 КПК України, строк ознайомлення з матеріалами досудового розслідування сторонами кримінального провадження в порядку, передбаченому ст. 290 цього Кодексу, не включається у строк досудового розслідування.

Відповідно до ст. 283 КПК України, особа має право на розгляд обвинувачення проти неї в суді в найкоротший строк або на його припинення шляхом закриття провадження. Прокурор зобов`язаний у найкоротший строк після повідомлення особі про підозру здійснити одну з таких дій: закрити кримінальне провадження; звернутися до суду з клопотанням про звільнення особи від кримінальної відповідальності; звернутися до суду з обвинувальним актом, клопотанням про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру. Відомості про закінчення досудового розслідування вносяться прокурором до Єдиного реєстру досудових розслідувань.

В даному випадку, закінчення досудового розслідування буде момент звернення до суду з обвинувальним актом, та відповідно внесення прокурором відомостей про закінчення досудового розслідування до Єдиного реєстру досудових розслідувань.

Наразі процедура ознайомлення з матеріалами кримінального провадження не завершена, а тому направити до суду обвинувальний акт до 02.07.2024 р. неможливо.

Відповідно до ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України.

Відповідно до ч. 3 ст. 197 КПК України, строк тримання під вартою може бути продовжений слідчим суддею в межах строку досудового розслідування в порядку, передбаченому цим Кодексом.

Відомостей, які б вказували про неможливість перебування підозрюваного в місцях затримання, зокрема, за станом здоров`я не здобуто, заявлені ризики не зникли та продовжують існувати що виправдовують тримання ОСОБА_4 , під вартою.

В рамках кримінального провадження необхідно ознайомити підозрюваного, сторону захисту з матеріалами кримінального провадження, згідно вимог ст. 290 КПК України, що перешкоджають закінченню досудового розслідування та направлення обвинувального акту до закінчення строку тримання під вартою підозрюваного.

Керуючись ст.ст. 40, 131, 132, 176-178, 193, 194, 197, 199 КПК України,

УХВАЛИВ:

Клопотання прокурора Приморської окружної прокуратури м. Одеси ОСОБА_6 про продовження застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою задовольнити.

Продовжити строк дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в ДУ «Одеський слідчий ізолятор», який обчислювати з дня винесення ухвали, але в межах строку досудового розслідування у кримінальному провадженні, який складає до його спливу 12 (дванадцять) днів, з моменту закінчення ознайомлення з матеріалами досудового розслідування, у строк якого не враховувати відповідно до ч. 3 ст. 219 КПК України строк ознайомлення з матеріалами досудового розслідування кримінального провадження, в порядку, передбаченому ст. 290 КПК України, але не більше 60 днів з моменту винесення зазначеної ухвали, без визначення розміру застави.

Строк дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обчислюється з моменту винесення ухвали слідчого судді, тобто з 27.06.2024 року.

Апеляційна скарга на ухвалу слідчого судді може бути подана протягом п`яти днів з дня її оголошення. Для особи, яка перебуває під вартою, строк подачі апеляційної скарги обчислюється з моменту вручення їй копії судового рішення.

Подання апеляційної скарги на ухвалу слідчого судді зупиняє набрання нею законної сили, але не зупиняє її виконання.

Слідчий суддя: ОСОБА_1

27.06.2024