УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 березня 2024 року суддя Солом`янського районного суду міста Києва ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Києві заяву захисника обвинуваченого ОСОБА_4 - адвоката ОСОБА_5 про відвід судді Солом`янського районного суду м. Києва ОСОБА_6 , -

ВСТАНОВИВ:

Захисник обвинуваченого ОСОБА_4 - адвокат ОСОБА_5 заявив відвід судді Солом`янського районного суду м. Києва ОСОБА_6 від розгляду обвинувального акта у кримінальному провадженні №0002443 від 06.11.2015, за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст.27 ст. 340, ч.3 ст. 27 ч.2 ст. 365 КК України, справа №760/29281/22.

В обґрунтування поданої заяви заявник зазначив, що наявні обставини, які викликають сумнів у неупередженості судді ОСОБА_6 , оскільки останній заявляв собі самовідвід, посилаючись на п.4 ч.1 ст.75 КПК України, зокрема з підстав того, що відносно ОСОБА_4 надано дозвіл на здійснення спеціального досудового розслідування у зв`язку із його переховуванням від органів слідства та суду на території держави-агресора - російської федерації з метою ухиленні від кримінально відповідальності.

Територія Старобільського району Луганської області, де ОСОБА_6 виконував обов`язки судді Старобільського районного суду Луганської області, з 24.02.2023 окупована державою-агресором - російською федерацією. Територія Новоайдарського району Луганської області, де мешкав останній та члени його родини, з 24.02.2023 окупована державою-агресором - російською федерацією. Нині батьки та члени родини дружини ОСОБА_6 мешкають на тимчасово окупованій території у смт. Новоайдар Луганської області та позбавлені можливості виїхати на підконтрольну Україні територію.

Разом з цим, заявник вказував на те, що має сумніви у неупередженості судді з огляду на факт відрядження судді до Солом`янського районного суду м. Києва відповідно до рішення Вищої ради правосуддя від 12.09.2023 №886/0/15-23, як суддю Старобільського районного суду Луганської області для здійснення правосуддя строком на 1 (один) рік з 18.09.2023.

Вважає, що суддя ОСОБА_6 не може брати участь у розгляді обвинувального акта у кримінальному провадженні №0002443 від 06.11.2015, за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст.27 ст. 340, ч.3 ст. 27 ч.2 ст. 365 КК України, справа №760/29281/22.

Прокурор у судовому засіданні заперечувала щодо задоволення заяви, вказувала на те, що обставини зазначені в заяві, не підпадають під підстави, визначені ст.75 КПК України, та не виключають участь судді в кримінальному провадженні.

У судове засідання заявник не з`явився, будучи повідомленим про розгляд справи належним чином.

Особа, якій заявлено відвід - суддя ОСОБА_6 у судове засідання не з`явився, про розгляд заяви повідомлено, пояснень не надходило.

Суддя, відповідно до ст. 81 КПК України, вважає за можливе провести розгляд справи за відсутності учасників судового розгляду, які не з`явилися.

Дослідивши заяву щодо підстав відводу судді та матеріали, додані до заяви, суд дійшов такого висновку.

Статтею 80 КПК України визначено, що за наявності підстав, передбачених статтями 75-79 цього Кодексу, особами, які беруть участь у кримінальному провадженні може бути заявлено відвід, який повинен бути вмотивованим.

Зокрема, згідно зі ст. 75 КПК України слідчий суддя, суддя або присяжний не може брати участь у кримінальному провадженні:

1) якщо він є заявником, потерпілим, цивільним позивачем, цивільним відповідачем, близьким родичем чи членом сім`ї слідчого, прокурора, підозрюваного, обвинуваченого, заявника, потерпілого, цивільного позивача, цивільного відповідача;

2) якщо він брав участь у цьому провадженні як свідок, експерт, спеціаліст, представник персоналу органу пробації, перекладач, слідчий, прокурор, захисник або представник;

3) якщо він особисто, його близькі родичі чи члени його сім`ї заінтересовані в результатах провадження;

4) за наявності інших обставин, які викликають сумнів у його неупередженості;

5) у випадку порушення встановленого частиною третьою статті 35 цього Кодексу порядку визначення слідчого судді, судді для розгляду справи.

Вищенаведений перелік підстав для відводу судді є вичерпним.

Згідно ст. 8 Конституції України, в Україні визнається і діє принцип верховенства права. У ст. 129 Конституції України закріплено, що суддя, здійснюючи правосуддя, є незалежним та керується верховенством права.

Частиною 1 ст. 6 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» передбачено, що здійснюючи правосуддя, суди є незалежними від будь-якого незаконного впливу. Суди здійснюють правосуддя на основі Конституції, законів України та на засадах верховенства права.

При цьому, процесуальний закон не покладає на суддю обов`язок переконувати учасників справи у своїй неупередженості. Суддя (суд) своєю процесуальною та позапроцесуальною поведінкою має таку неупередженість та безсторонність транслювати, демонструючи презумпцію неупередженості судді.

За своєю природою сумнів в неупередженості судді є суб`єктивним явищем, виникнення якого цілком залежить від внутрішніх моральних настанов та уявлень судді, від його чесності, справедливості, порядності.

Європейський суд з прав людини у пункті 66 рішення по справі «Мироненко і Мартенко проти України» від 10 грудня 2009 року (заява N 4785/02) вказує, що згідно з усталеною практикою Суду, наявність безсторонності має визначатися, для цілей пункту 1 статті 6 Конвенції, за допомогою суб`єктивного та об`єктивного критеріїв. За суб`єктивним критерієм оцінюється особисте переконання та поведінка конкретного судді, тобто чи виявляв суддя упередженість або безсторонність у даній справі. Відповідно до об`єктивного критерію визначається, серед інших аспектів, чи забезпечував суд як такий та його склад відсутність будь-яких сумнівів у його безсторонності (див., зокрема, рішення у справах "Фей проти Австрії" (Fey v. Austria), рішення від 24 лютого 1993 року, серія A, N 255, с. 12, п. 27, 28 і 30, та "Веттштайн проти Швейцарії" (Wettstein v. Switzerland), заява N 33958/96, п. 42, ЄСПЛ 2000-XII). У кожній окремій справі слід визначити, чи мають стосунки, що розглядаються, таку природу та ступінь, що свідчать про те, що суд не є безстороннім (див. рішення у справі "Пуллар проти Сполученого Королівства" (Pullar v. the United Kingdom), рішення від 10 червня 1996 року, Reports 1996-III, с. 794, п. 38).

Нормами ч. 5 ст. 80 КПК України визначено, що відвід повинен бути вмотивованим. Тобто, має містити вказівку на підстави, що зумовлюють його наявність. Особа, що заявила відвід повинна викласти відомі їй обставини, з якими вона пов`язує усунення судді від участі у судовому провадженні. Обставини, які були покладені в основу заяви про відвід, повинні бути доведеними. Відвід повинен бути вмотивований, з наведенням відповідних аргументів, доказів, які підтверджують наявність підстав для відводу. Якщо він не вмотивований, це є підставою для відмови у його задоволенні.

Наведені у заяві захисника підстави про відвід судді не свідчать про наявність будь-яких обставин, які б викликали сумнів в неупередженості головуючого у справі судді ОСОБА_6 під час розгляду кримінального провадження. Захисником не наведено обґрунтування, що зумовлює наявність об`єктивної підстави для відводу судді та причинно-наслідкового зв`язку з обставинами, які можуть вплинути на результат розгляду справи.

Будь-яких інших, визначених законом, підстав для відводу судді Солом`янського районного суду м. Києва ОСОБА_6 в ході розгляду заяви про відвід, судом встановлено не було. Обставини, які викликали б сумнів в об`єктивності та неупередженості судді відсутні.

Таким чином, суд приходить до висновку про відмову у задоволенні заяви про відвід.

Керуючись ст.ст. 75, 76, 80, 81 КПК України, суддя, -

УХВАЛИВ:

У задоволенні заяви захисника обвинуваченого ОСОБА_4 - адвоката ОСОБА_5 про відвід судді Солом`янського районного суду м. Києва ОСОБА_6 - відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя ОСОБА_1