Провадження № 1-кс/947/5745/24
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29.04.2024 року м. Одеса

Слідчий суддя Київського районного суду м. Одеси ОСОБА_1 за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , підозрюваного ОСОБА_4 захисника ОСОБА_5 , розглянувши клопотання старшого слідчого Другого слідчого відділу (з дислокацією у м. Одесі) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Миколаєві ОСОБА_6 погодженого з заступником керівника Білгород-Дністровської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Південного регіону ОСОБА_7 про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Козацьке, Білгород-Дністровського р-н., Одеської області, громадянина України, одруженого, має двох дітей, раніше не судимого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , військовослужбовця призваного під час мобілізації, інспектора прикордонної служби 3 категорії - дозиметриста 1 групи ІПС віпс впс «Удобне» (тип Б) 25 прикордонного загону ДПСУ, у військовому званні «солдат»,

якому повідомлено про підозру у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 332 КК України,

В С Т А Н О В И В:

І. Суть клопотання

27 квітня 2024 року до Київського районного суду м. Одеса надійшло зазначене клопотання, у якому слідчий просив застосувати до підозрюваного ОСОБА_4 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою з можливістю внесення застави в розмірі 50 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, тобто не менше 151400 гривень.

Клопотання обґрунтоване тим, другим слідчим відділом (з дислокацією у м. Одеса) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Миколаєві, за процесуального керівництва Білгород-Дністровської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Південного регіону здійснюється досудове розслідування в кримінальному провадженні № 0000029 внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 02.04.2024 за ознаками вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 368, ч. 3 ст. 332 КК України.

На переконання слідчого, у теперішній час існують ризики, передбачені ст. 177 КПК України, які виправдовують обрання підозрюваному ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, а саме:

- переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду;

- знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення.

- незаконно впливати на свідків та інших підозрюваних по вказаному кримінальному провадженню;

- перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином.

- вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється.

На думку слідчого застосування більш м`яких запобіжних заходів не забезпечить виконання ОСОБА_4 процесуальних обов`язків.

ІІ. Позиція учасників судового засідання

2.1. Прокурор підтримав клопотання з наведених у ньому мотивів.

2.2. Захисник підозрюваного ОСОБА_4 адвокат ОСОБА_5 заперечив проти задоволення клопотання та послався на необґрунтованість підозри ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення.

2.3. Захисник підозрюваного ОСОБА_4 адвокат ОСОБА_5 заперечив проти задоволення клопотання та звернув увагу на непомірний розмір запропонованої прокурором застави. Крім того, на думку адвоката, інші заходи забезпечення кримінального провадження, зокрема, домашній арешт в нічний час доби здатні забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваної.

Заявлені слідчим ризики, на думку адвоката, відсутні, оскільки підозрюваний має позитивні характеристики та двоє дітей, а тому відсутні підстави для задоволення клопотання. За твердженням захисника, запобіжний захід у вигляді домашнього арешту у нічний час доби здатний забезпечити належну процесуальну поведінку ОСОБА_4 ..

2.4. Підозрюваний ОСОБА_4 підтримала позицію свого захисника.

ІІІ. Мотиви слідчого судді

3.1. Дослідивши клопотання, надані сторонами матеріали, заслухавши думку учасників, висловлену у судовому засіданні, слідчий суддя дійшла таких висновків.

3.2. Норми кримінального процесуального закону, якими керується слідчий суддя

Відповідно до ст. 131 КПК України, з метою досягнення дієвості кримінального провадження застосовуються заходи його забезпечення, до яких віднесені, зокрема і запобіжні заходи.

Згідно з ч. 1 ст. 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється.

Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді вважати, що підозрюваний може здійснити дії, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України.

3.3. Оцінка обґрунтованості підозри

Зміст повідомлення про підозру

26.04.2024 року ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбачених ч.3 ст.332 КК України.

Згідно з повідомленням про підозру кримінальні правопорушення були вчинені за таких обставин.

В ході досудового розслідування встановлено, що ОСОБА_4 підозрюється у тому, що він будучи військовослужбовцем призваним під час мобілізації та проходячи військову службу на посаді інспектора прикордонної служби 3 категорії - дозиметриста 1 групи ІПС віпс впс « Удобне » (тип Б) 25 прикордонного загону ДПС України, у військовому званні «солдат», незважаючи на обізнаність з вимогами законодавства про порядок перетину особами державного кордону який здійснюються у пунктах пропуску через державний кордон, та про те, що у зв`язку із введенням в Україні воєнного стану тимчасово, на період дії правового режиму воєнного стану, можуть обмежуватися конституційні права і свободи людини і громадянина, зокрема про заборону виїзду за межі України громадянам України чоловічої статі віком від 18 до 60 років, враховуючи обізнаність про місце розташування офіційних пунктів пропуску через державний кордон України, шляхи патрулювання державного кордону працівниками ДПС України в зоні відповідальності, місця де можливо найбільш безперешкодно незаконно перетнути державний кордон, у зв`язку з проходженням військової служби в Державній прикордонній службі України, використовуючи своє службове становище, володіючи службовою інформацією про час та місця виконання прикордонними нарядами відділу прикордонної служби « Удобне » обов`язків військової служби, як наслідок - розуміючи найбільш оптимальний та безпечний час, місце, спосіб незаконного перетину особами Державного кордону України, в межах відділу прикордонної служби « Удобне » у період часу з 31.03.2024 по 25.04.2024, діючи умисно, з корисливих мотивів, перебуваючи у Білгород - Дністровському районі Одеської області, організував незаконне переправлення громадянин України ОСОБА_8 та ОСОБА_9 через державний кордон України до Республіки Молдова, керував їх діями та сприяв вчиненню злочину порадами, вказівками, наданням засобів та усуненням перешкод, а саме:

Так, 31.03.2024 приблизно о 14:00 годині під час перебування ОСОБА_4 у добовому наряді контрольного посту «Удобне» біля транзитної ділянки автомобільної дороги «Одеса - Рені» та безпосереднього виконання своїх службових обов`язків у наряді по охороні державного кордон України він познайомився з громадянином ОСОБА_10 , який здійснював перевезення осіб на власному транспорті.

Усвідомлюючи, що ОСОБА_10 здійснює законну діяльність по перевезенню осіб територією України ОСОБА_4 вирішив використати надані йому службові повноваження з метою отримання від ОСОБА_10 грошових коштів.

Так, 31.03.2024 перебуваючи контрольному пості «Удобне» біля транзитної ділянки автомобільної дороги «Одеса - Рені» приблизно о 14 годині 15 хвилин ОСОБА_4 виказав ОСОБА_10 вимогу у наданні йому грошових коштів у розмірі 100 доларів США за кожну особу, які він перевозить через транзитну ділянку автодороги «Одеса - Рені», у разі не надання вимагаємої ОСОБА_4 суми грошових коштів він виказав ОСОБА_10 погрозу про ускладнення йому в`їзду на транзитну ділянку автодороги «Одеса - Рені» та викликом службових осіб ІНФОРМАЦІЯ_2 для вручення ОСОБА_10 та його пасажирам повісток про виклик до відповідного ІНФОРМАЦІЯ_2.

Продовжуючи свої неправомірні дії, ОСОБА_4 14.04.2024 о 11:57 з належного йому номеру мобільного телефону НОМЕР_2 здійснив телефонний дзвінок на номер мобільного телефону ОСОБА_10 НОМЕР_3 та призначив останньому зустріч того ж дня у АДРЕСА_1 .

Пізніше того ж дня, близько 19:00 ОСОБА_10 зустрівся з ОСОБА_4 на АДРЕСА_1 , де ОСОБА_4 достеменно знаючи про існуючу заборону щодо перетину державного кордону України на виїзд з України окремій категорії військовозобов`язаних виказав ОСОБА_10 вимогу у віднайдені громадян України, які мають намір незаконно перетнути державний кордон України, та які готові надати за вказані дії грошові кошти у розмірі 1000 (однієї тисячі) доларів США, за кожну особу, яка буде незаконне переправлена через державний кордон України.

У разі відмови ОСОБА_4 погрожував ОСОБА_10 заходами, які унеможливлять в`їзд ним на транзитну ділянку автодороги «Одеса - Рені» та у перетині державного кордон України через пункти пропуску, де виконують свої службові повноваження службові особи ДПС України.

Так, ОСОБА_10 , усвідомлюючи, що ОСОБА_4 є службовою особою ДПС України, який наділений владними функціями, та виконує свої службові обов`язку у пункті пропуску «Удобне», а також має зв`язку у інших підрозділах ДПС України, був вимушений погодитися на незаконні вимоги ОСОБА_4 .

Крім того, перебуваючи у вищевказаному місці, ОСОБА_4 , з метою підтвердження своїх вимог та спроможності здійснити незаконне переміщення осіб через державний кордон України надав ОСОБА_10 контрольний талон ДПС України для в`їзду на транзитну ділянку автодороги «Одеса - Рені» у вигляді пластикової карти з чипом «NFC» з ідентифікаційним номером нанесеним на лицьову поверхню карти «id:НОМЕР_5».

В подальшому, з метою викриття неправомірних дій ОСОБА_4 залучені громадяни ОСОБА_8 та ОСОБА_9 .

Так, 23.04.2023 приблизно о 19:20 ОСОБА_10 зустрівся з ОСОБА_4 на АДРЕСА_1 , де останній повідомив ОСОБА_10 , що його перевели для подальшого несення військової служби у 25 прикордонному загоні ДПСУ до АДРЕСА_1 , в той же час, ОСОБА_4 продовжував виконувати свій злочинний умисле спрямований на незаконне переміщення через державний кордон України громадян України чоловічої статі та повідомив ОСОБА_10 , що він продовжує виконання свого злочинного умислу спрямованого на незаконне переміщення осіб через державний кордон України з використанням раніше наданого ним контрольного талону ДПС України у вигляді пластикової карти з чипом «NFC» з ідентифікаційним номером нанесеним на лицьову поверхню карти «id:НОМЕР_5», яка засвідчує право здійснювати проїзд по транзитній ділянці автодороги «Одеса - Рені» та вказав та він має отримати грошові кошти після фактичного перетину державного кордону України вказаними особами.

В подальшому, реалізовуючи свій злочинний намір, керуючись корисливим мотивом ОСОБА_4 24.04.2024 за допомогою належного йому номеру мобільного телефону НОМЕР_2 зв`язався з ОСОБА_10 , який використовує номер мобільного телефону НОМЕР_3 та у присутності ОСОБА_8 та ОСОБА_9 використовуючи функцію гучного зв`язку, усвідомлюючи, що надає вказівки щодо незаконного переміщення через державний кордон України детально роз`яснив порядок дій вищевказаних осіб, які необхідно вчинити з метою досягнення злочинного умислу ОСОБА_4 спрямованого на незаконне переміщення через державний кордон України двох громадян України.

Так, 24.04.2024 приблизно о 18:00 ОСОБА_8 та ОСОБА_9 пересуваючись на автомобілі ВАЗ д.н.з. НОМЕР_4 прибули до пункту пропуску «Маяки» де виконують свої службові обов`язки службові особи ДПСУ, там виконуючи вказівки надані ОСОБА_4 вони надали, як підставу в`їзду на транзитну ділянку автодороги «Одеса - Рені» заздалегідь наданий ОСОБА_4 контрольний талон ДПСУ у вигляді пластикової карти з чипом «NFC» з ідентифікаційним номером нанесеним на лицьову поверхню карти «id:НОМЕР_5», де службові особи ДПСУ, здійснили їх безперешкодний пропуск на транзитну ділянку автодороги «Одеса - Рені».

В подальшому, рухаючись по транзитній ділянці автодороги «Одеса - Рені» виконуючи надані ОСОБА_4 вказівки, ОСОБА_8 та ОСОБА_9 зупинилися у вказаному ОСОБА_4 місці транзитної ділянки автодороги «Одеса - Рені» та залишили там автомобіль ВАЗ д.н.з. НОМЕР_4 .

Таким чином використавши надані ОСОБА_4 засоби для незаконного перетину державного кордону у вигляді карти з технологією «NFC» з ідентифікаційним номером нанесеним на лицьову поверхню карти «id:НОМЕР_5», яка виконує функцію пропуску на транзитну ділянку автодороги «Одеса - Рені» та виконавши детальні вказівки ОСОБА_4 . ОСОБА_8 та ОСОБА_9 виконали злочинний умисел ОСОБА_4 спрямований на незаконне переміщення осіб через державний кордон України.

В подальшому, ОСОБА_4 будучі упевненим, що ним виконані всі дії спрямовані на досягнення його злочинного умислу спрямованого на незаконне переміщення через державний кордон України громадян України ОСОБА_8 та ОСОБА_9 25.04.2024 о 11:00 здійснив з належного йому номеру мобільного телефону НОМЕР_2 на номер мобільного телефону ОСОБА_10 НОМЕР_3 телефонний дзвінок та вказав йому на необхідність надання йому раніше озвученої суми неправомірної вигоди у розмірі 1000 (однієї тисячі) доларів США, за кожну незаконно переміщувану особу, тобто загальною сумо у розмірі 2000 (дві тисячі) доларів США.

Зустріч ОСОБА_4 призначив ОСОБА_10 на території автостанції за адресою: АДРЕСА_3 того ж дня.

Приблизно о 13:55 25.04.2024 під час отримання грошових коштів у сумі 2000 (дві тисячі) доларів США на території автостанції за адресою: АДРЕСА_3 протиправна діяльність ОСОБА_4 була припинена, а його затримано у порядку передбаченому ст. 208 КПК України.

Щодо обґрунтованості підозри

Оцінюючи обґрунтованість підозри у вчиненні ОСОБА_4 кримінальних правопорушень за наведених у повідомленні про підозру обставин, слідчий суддя керується стандартом доказування «обґрунтована підозра». Цей стандарт є менш суворим у порівнянні зі стандартом доказування «поза розумним сумнівом», який застосовується під час розгляду висунутого особі обвинувачення по суті, та не передбачає оцінку доказів з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винуватою чи невинуватою у вчиненні злочину.

Як зазначав Європейський Суд з прав людини у рішеннях «Фокс, Кемпбел і Гартлі проти Сполученого Королівства», «Нечипорук та Йонкало проти України» під обґрунтованою підозрою Європейський суд розуміє існуючі факти або інформацію, яка може переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити кримінальне правопорушення. Отже, факти, які є причиною виникнення підозри, не повинні бути такими ж переконливими, як ті, що є необхідними для обґрунтування обвинувального вироку чи висунення обвинувачення особі, але вони мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування та застосування заходів забезпечення кримінального провадження.

На підставі оцінки сукупності отриманих фактів та обставин суд лише визначає, що причетність тієї чи іншої особи до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування щодо неї запобіжного заходу.

Обґрунтованість повідомленого ОСОБА_4 підозри підтверджується наданими слідчим матеріалами, зокрема:

-Протоколом допиту свідка ОСОБА_10 від 05.04.2024;

-Протоколом додаткового допиту свідка ОСОБА_10 від 18.04.2024;

-Протоколом огляду та повернення речей від 18.04.2024;

-Протоколом допиту свідка ОСОБА_10 від 24.04.2024;

-Протоколом затримання особи, підозрюваної у вчиненні злочину від 25.04.2024;

-Протоколом допиту свідка ОСОБА_8 від 25.04.2024;

-Протоколом допиту свідка ОСОБА_9 від 25.04.2024;

-Матеріалами НСРД щодо яких наразі триває процедура скасування грифу секретності.

Відомості, які містяться у наведених матеріалах, узгоджуються з обставинами, зазначеними у повідомленні про підозру, підтверджують їх та у своїй сукупності дають вагомі підстави для висновку про обґрунтованість підозри ОСОБА_4 у вчиненні нею кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 332КК України.

Слід наголосити, що стандарт доказування «обґрунтована підозра» обмежує міру, до якої слідчий суддя може оцінювати обставини, відомості про які надані сторонами. В межах оцінки питань, обумовлених розглядом клопотання, слідчий суддя не констатує та не має права констатувати винуватість особи у вчиненні кримінального правопорушення.

3.4. Щодо наявності ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України

Ризиком у контексті кримінального провадження є певна ступінь можливості, що особа вдасться до вчинків, які будуть перешкоджати досудовому розслідуванню та судовому розгляду або ж створять загрозу суспільству. Слідчий суддя, оцінюючи вірогідність такої поведінки підозрюваного, має дійти обґрунтованого висновку про високу ступінь ймовірності позапроцесуальних дій зазначеної особи.

Відповідно до рішення Європейського суду з прав людини у справі «Клішин проти України» наявність кожного ризику повинна носити не абстрактний, а конкретний характер та доводитися відповідними доказами.

Обґрунтовуючи клопотання, слідчий послався на існування ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, отже слідчий суддя має оцінити їх наявність, зокрема ризиків:

- переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду;

- знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення.

- незаконно впливати на свідків та інших підозрюваних по вказаному кримінальному провадженню;

- перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином.

- вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється.

3.5. Щодо ризику переховуватись від органів досудового розслідування та суду

Слідчий суддя вважає обґрунтованими доводи прокурора про те, що ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, які згідно класифікації, передбаченої ст. 12 КК України, належать до тяжких ч. 3 ст. 332 КК України.

На переконання слідчого судді, очікування можливого суворого покарання саме по собі може бути реальним мотивом та підставою для підозрюваного переховуватися від органів досудового розслідування чи суду. Це твердження узгоджується з позицією Європейського суду з прав людини, який зазначав, що суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування (п. 80 рішення у справі «Ілійков проти Болгарії»).

Разом з тим, сама лише тяжкість кримінального правопорушення та суворість можливого покарання без врахування інших факторів не є достатньою підставою для висновку про наявність такого ризику.

Слідчий суддя погоджується з доводами слідчого про те, що з огляду на військову агресію проти України в уповноважених органів ускладнене здійснення належного контролю за перетином особами державного кордону України. Зазначена обставина свідчить про можливість його перетину, у тому числі поза офіційними пунктами пропуску. А тому існуючі законодавчі обмеження для виїзду громадян України за кордон, на що звертала увагу сторона захисту, не виключають такої можливості.

Наведені обставини у своїй сукупності свідчать про те, що ОСОБА_4 усвідомлюючи тяжкість та невідворотність покарання, не маючи стримуючих факторів у вигляді міцних соціальних зв`язків та маючи значні матеріальні ресурси для тривалого перебування за кордоном, чому буде надано оцінку далі, може переховуватися від органів досудового розслідування та суду з метою ухилення від кримінальної відповідальності.

Викладене переконує слідчого суддю в обґрунтованості доводів слідчого щодо наявності цього ризику.

3.6. Щодо ризику незаконно впливати на свідків, інших підозрюваних, експертів у кримінальному провадженні

Під час оцінки цього ризику слідчий суддя виходить з того, що:

- по-перше, показання свідків, як тих, що вже допитані в ході досудового розслідування, так і тих, які можуть бути допитані у подальшому, є процесуальними джерелами доказів (ч. 2 ст. 84 КПК України) та можуть мати важливе значення в контексті предмету доказування у цьому кримінальному провадженні;

- по-друге, встановлена кримінальним процесуальним законом процедура отримання показань свідків передбачає безпосереднє сприйняття їх судом у судовому засіданні (ст. 23, 224 КПК України). Отже, ризик впливу на свідків існує не лише на початковому етапі кримінального провадження при зібранні доказів, а й продовжує існувати на стадії судового розгляду до моменту безпосереднього отримання судом показань від свідків та дослідження їх судом.

Наведені обставини свідчать про обґрунтованість доводів прокурора в частині наявності ризику незаконного впливу на свідків у цьому кримінальному провадженні з метою підбурення їх до зміни наданих раніше показань у кримінальному провадженні, надання неправдивих показань чи відмови від дачі показань на користь підозрюваної.

3.7. Щодо наявності підстав для застосування запобіжного заходу

З урахуванням обґрунтованої підозри та встановлених ризиків кримінального провадження, на цьому етапі кримінального провадження застосування запобіжного заходу є об`єктивно необхідним з метою досягнення дієвості відповідного кримінального провадження і забезпечення належної процесуальної поведінки підозрюваної.

Відповідно до ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 цього Кодексу.

Також ч. 2 ст. 183 КПК України визначає виключний перелік осіб, до яких може бути застосований цей запобіжний захід. ОСОБА_4 належить до цього переліку як особа, яка підозрюється у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років (п. 4 ч. 2 цієї статті).

Більш м`якими запобіжними заходами, у порівнянні з триманням під вартою, є: домашній арешт, застава, особиста порука, особисте зобов`язання. Втім, на переконання слідчого судді, жоден з цих запобіжних заходів не здатний запобігти встановленим ризикам.

Окрім обґрунтованості підозри та встановлених ризиків, слідчий суддя враховує також інші обставини, передбачені ч. 1 ст. 178 КПК України, зокрема, вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваною кримінального правопорушення; тяжкість покарання, що загрожує їй у разі визнання винуватою у кримінальному правопорушенні, вік та стан здоров`я підозрюваного, майновий стан, а також вагомість наявних доказів, якими обґрунтовуються ці обставини.

Оцінивши наведені обставини у сукупності, слідчий суддя дійшов висновку, що запобіжний захід у вигляді тримання під вартою є пропорційним для запобігання ризикам, наведеним у клопотанні слідчого, а застосування підозрюваній іншого більш м`якого запобіжного заходу, ніж тримання під вартою, не забезпечить досягнення мети запобіжного заходу та належне виконання підозрюваною процесуальних обов`язків.

Слідчий суддя вважає обґрунтованими доводи слідчого щодо необхідності застосування до підозрюваного ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, який відповідає верхній межі, визначеній ч. 1 ст. 197 КПК України для цього запобіжного заходу. Необхідність визначення саме такого строку обумовлена тим, що досудове розслідування у кримінальному провадженні не завершене, а підстави вважати, що наведені ризики можуть зникнути чи зменшитися раніше цього строку, відсутні. Водночас, строк дії запобіжного заходу не може перевищувати строк досудового розслідування у цьому кримінальному провадженні.

3.8. Щодо інших ризиків

На переконання слідчого судді, стороною обвинувачення не доведена наявність інших зазначених у клопотанні ризиків.

Зокрема, обґрунтовуючи ризик перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином прокурор навів лише загальні міркування, не конкретизувавши, у чому саме цей ризик може полягали та яким чином може бути реалізований.

Доводи сторони обвинувачення про можливість вчинення іншого кримінального правопорушення, є непереконливими з огляду те, прокурор не навів доводів про можливість їх перебування під контролем підозрюваного. Також сторона обвинувачення не надала відомостей, які свідчили б про здійснення ОСОБА_4 протиправної діяльності у минулому чи інших доводів на користь цього ризику.

3.9. Щодо визначення розміру застави

Слідчий суддя при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним обов`язків, передбачених КПК України (ч. 3 ст. 183 КПК України).

Розмір застави визначається слідчим суддею з урахуванням обставин кримінального правопорушення, майнового та сімейного стану підозрюваного, інших даних про його особу та встановлених ризиків, передбачених статтею 177 КПК України. Розмір застави повинен достатньою мірою гарантувати виконання підозрюваним покладених на нього обов`язків та не може бути завідомо непомірним для нього (ч. 4 ст. 182 КПК України).

Відповідно до п. 2 ч. 5 ст. 182 КПК України розмір застави щодо особи, підозрюваної у вчиненні особливо тяжкого злочину, визначається у межах від вісімдесяти до трьохсот розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

У рішенні «Мангурас проти Іспанії» (п. 78, 820) ЄСПЛ зазначив, що гарантії, передбачені п. 3 ст. 5 Конвенції, покликані забезпечити не компенсацію втрат, а, зокрема, прибуття обвинуваченого на судове засідання. Таким чином, сума (застави) повинна бути оцінена враховуючи самого обвинуваченого, його активи та його взаємовідносини з особами, які мають забезпечити його безпеку, іншими словами, розмір застави повинен визначатися тим ступенем довіри (впевненості), при якому перспектива втрати застави, у випадку відсутності на суді, буде достатнім стримуючим засобом, щоб унеможливити перешкоджання особою встановленню істини у кримінальному провадженні. При цьому має бути врахована наявність грошових засобів у обвинуваченого.

Отже, розмір застави повинен бути таким, щоб загроза її втрати стримувала б підозрюваного від намірів та спроб порушити покладені на нього обов`язки.

Враховуючи те, що ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні тяжкого корисливого кримінального злочину, що пов`язане із організацією незаконного переправленням осіб придатних до військової служби через державний кордон України у групі осіб в умовах воєнного стану, що опосередковано впливає на обороздатність держави та свідчить про підвищену суспільну небезпеку протиправних дій, а також високий ступінь встановлених ризиків, то слідчий суддя приходить до висновку, що лише застава в розмірі 50 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб в сумі 151400 грн. зможе забезпечити виконання підозрюваним ОСОБА_4 обов`язків, передбачених цим Кодексом.

3.10. Щодо покладення на підозрюваного обов`язків

У разі внесення застави, з метою мінімізації ризиків, встановлених у судовому засіданні, а також запобігання позапроцесуальній поведінці підозрюваного, наявні підстави для покладення на ОСОБА_4 обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України та необхідність покладення яких була доведена стороною обвинувачення, а саме: не відлучатися із Одеської області без дозволу слідчого, прокурора або суду; повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи; утримуватися від спілкування зі свідками у даному кримінальному провадженні та іншими особами з приводу обставин вчиненого ним кримінального правопорушення; здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

Зазначені обов`язки релевантні встановленим ризикам та здатні їм запобігти у випадку внесення застави.

Строк дії обов`язків слідчий суддя визначає у межах, передбачених ч. 7 ст. 194 КПК України.

За таких обставин клопотання слідчого про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою підлягає задоволенню.

На підставі встановленого, керуючись ст.ст.176-178, 182-184, 193, 194, 196 КПК України, слідчий суддя,-

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання старшого слідчого Другого слідчого відділу (з дислокацією у м. Одесі) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Миколаєві ОСОБА_6 про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою ОСОБА_4 - задовольнити частково.

Застосувати до підозрюваної ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком до 22 червня 2024 року включно.

Визначити розмір застави - 50 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб у сумі 151 400 (сто п`ятдесят одна тисяча чотириста) гривень, за умови внесення якої на призначений для цього депозитний рахунок територіального управління Державної судової адміністрації України в Одеської області, ОСОБА_4 , слід негайно звільнити з - під варти.

У разі внесення вказаної застави покласти на підозрювану ОСОБА_4 , на строк до 22 червня 2024 року включно наступні обов`язки:

-не відлучатися із Одеської області без дозволу слідчого, прокурора або суду;

-повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи;

-утримуватися від спілкування зі свідками у даному кримінальному провадженні та іншими особами з приводу обставин вчиненого ним кримінального правопорушення;

-здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

Роз`яснити підозрюваній ОСОБА_4 , що відповідно до ч. ч. 8, 10, 11 ст.182 КПК України, у разі невиконання обов`язків заставодавцем, неявки підозрюваного за викликом до слідчого, прокурора, слідчого судді без поважних причин, чи порушення підозрюваним обов`язків, застава звертається в дохід держави і вирішується питання про застосування застави в більшому розмірі, або іншого запобіжного заходу з урахуванням положень ч. 7 ст. 194 КПК України.

Ухвала підлягає негайному виконанню після її оголошення.

На ухвалу може бути подана апеляційна скарга, протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Подання апеляційної скарги на ухвалу зупиняє набрання нею законної сили, але не зупиняє її виконання.

Слідчий суддя ОСОБА_1