Справа № 750/1312/24 Головуючий у І інстанції ОСОБА_1
Провадження № 11-сс/4823/80/24
Категорія - тримання під вартою. Доповідач ОСОБА_2
У Х В А Л А

14 лютого 2024 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Чернігівського апеляційного суду в складі:

Головуючого-суддіОСОБА_2

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4

секретаря судового засідання ОСОБА_5

за участю сторін кримінального провадження

підозрюваного ОСОБА_6

його захисника адвоката ОСОБА_7

прокурора ОСОБА_8

Розглянула у відкритому судовому засіданні в місті Чернігові апеляційну скаргу прокурора у кримінальному провадженні ОСОБА_8 на ухвалу слідчого судді Деснянського районного суду м. Чернігова від 30 січня 2024 року,

В С Т А Н О В И Л А :

Цією ухвалою відмовлено в задоволенні клопотання слідчого СВ Чернігівського РУП ГУНП в Чернігівській області в частині обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою підозрюваному у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15 ч.4 ст. 186 КК України, ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженцю м. Запоріжжя, громадянину України, працюючому програмістом "Сонікавтотранспорт", з вищою освітою, який перебуває у фактичних шлюбних відносинах, раніше не судимому, проживаючому по АДРЕСА_1 .

За наявними матеріалами та встановленими обставинами, слідчий суддя обрав підозрюваному ОСОБА_6 запобіжний захід у вигляді домашнього арешту із забороною залишати місце проживання за адресою: АДРЕСА_1 у період часу з 20 години до 06 години ранку, з покладенням обов`язків: прибувати до слідчого, прокурора, слідчого судді, суду за першим викликом; не відлучатися з м. Чернігова без дозволу слідчого, прокурора, слідчого судді та суду; повідомляти слідчого, прокурора та суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи; здати на зберігання до відповідного підрозділу Державної міграційної служби України паспорт для виїзду за кордон.

Строк дії домашнього арешту та обов`язків встановлений до строком до 28 березня 2024 року.

Відмовляючи у задоволенні клопотання, слідчий суддя вказав на недоведеність слідчим та прокурором обставин, які б вказували, що застосування більш м`якого виду запобіжного заходу неможливе для запобігання тим ризикам, про які вказано у клопотанні, та вважав, що запобіжний захід у вигляді домашнього арешту буде достатнім для забезпечення належної процесуальної поведінки підозрюваного. Крім того, вказав, що такі ризики, як переховування від слідства та суду, вчинення іншого кримінального правопорушення обґрунтовуються прокурором виключно тяжкістю покарання, що загрожує підозрюваному у разі визнання його винуватим.

В апеляційній скарзі прокурор у кримінальному провадженні просить скасувати ухвалу слідчого судді, як таку, що не в повній мірі відповідає вимогам діючого кримінального процесуального законодавства, постановити нову, якою підозрюваному ОСОБА_6 обрати запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Аргументує тим, що слідчим суддею недостатньо проаналізовано додану до клопотання доказову базу, якою підтверджуються викладені у клопотанні ризики. Так, свідок ОСОБА_9 в судовому засіданні дійсно підтвердила, що з червня 2023 року проживає з ОСОБА_6 , в той же час свідок перебуває в зареєстрованому шлюбі з ОСОБА_10 , з яким у них спільна дитина і жодних дій для розірвання шлюбу та оформлення підозрюваному місце реєстрації вона не вчиняла. Крім того, при визначенні запобіжного заходу судом не було враховано думку власниці помешкання ОСОБА_11 , дані що свідчили б про ї згоду на обрання підозрюваному запобіжного заходу у виді нічного домашнього арешту за вказаною адресою, матеріали справи не містять.

Стороною захисту не було надано документів щодо офіційного працевлаштування підозрюваного в іноземній фірмі «Сонікавтотранспорт» та наявність систематичного легального доходу. Враховуючи вказане, показання свідка ОСОБА_9 та самого підозрюваного не підтверджують наявність у ОСОБА_6 сталих соціальних зв`язків, офіційного місця роботи, постійного місця проживання, а ризики, які є підставами для звернення з клопотанням про обрання підозрюваному ОСОБА_6 запобіжного заходу у виді тримання під вартою є належно обґрунтованими.

На думку прокурора, запобіжний захід у виді нічного домашнього арешту не зможе гарантувати належного виконання підозрюваним процесуальних обов`язків під час досудового розслідування та повною мірою запобігти ризикам переховуватись від органів досудового розслідування та/або суду, а також вчиненню іншого кримінального правопорушення.

Заслухавши доповідача, прокурора, який підтримав доводи апеляційної скарги про обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою, вказуючи на тяжкість кримінального правопорушення у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_6 , відсутність відомостей про наявність офіційних доходів та сталі соціальні зв`язки, наявність постійного та зареєстрованого місця проживання, що підвищує ризик ухилення підозрюваного від слідства та суду та ставить під сумнів дієвість обраного судом більш м`якого запобіжного захожу, підозрюваного та його захисника, які заперечували проти доводів прокурора, вказували на те, що ОСОБА_6 проживає у фактичних шлюбних відносинах, мешкає у квартирі дружини, матір якої надала нотаріальну згоду на проживання, має місце роботи, про що вони надали документи слідчому, що свідчить про міцність його соціальних зв`язків та є гарантією виконання ним покладених на нього процесуальних обов`язків, дослідивши матеріали судового провадження, перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає апеляційну скаргу прокурора залишити без задоволення.

Як убачається з матеріалів провадження слідчим відділом Чернігівського РУП ГУНП в Чернігівській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № № 0000374 від 28 січня 2024 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15 ч. 4 ст. 186 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що 28 січня 2024 року, близько 18 год. 20 хв., ОСОБА_6 , перебуваючи в приміщенні магазину «Союз» по вул. Героїв Чорнобиля, 1 у м. Чернігові, маючи злочинний умисел на відкрите викрадення чужого майна, діючи умисно, з корисливих мотивів та з метою особистого збагачення, шляхом вільного доступу, в умовах воєнного стану, з вітрини торгової точки фізичної особи-підприємця ОСОБА_12 намагався відкрито викрасти хрестик XUPINC jewery з металу жовтого кольору вартістю 250 грн. та ланцюжок XUPINC jewery з металу білого кольору вартістю 450 грн., що належать фізичній особі-підприємцю ОСОБА_12 , однак не довів свій злочинний умисел до кінця з причин, які не залежали від його волі, оскільки був зупинений охоронцем на виході з магазину.

У цей же день у порядку ст. 208 КПК України ОСОБА_6 був затриманий за підозрою у вчиненні кримінального правопорушення.

29 січня 2024 року ОСОБА_6 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15 ч. 4 ст. 186 КК України.

Тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбачених ст. 177 КПК України.

Доводи апеляційної скарги прокурора про обрання запобіжного заходу у виді взяття під варту через наявність обґрунтованої підозри у вчиненні тяжкого кримінального правопорушення, не в повній мірі свідчать про необхідність обрання підозрюваному ОСОБА_6 найбільш суворого запобіжного заходу.

Європейський Суд з прав людини неодноразово у своїй практиці наголошував на обов`язковості доказування існування ризиків, а не лише зазначення їх стандартного переліку. Так, у справі «Белевитський проти Росії», пп.111-112, вказано, що суду необхідно враховувати, що обмеження розгляду клопотання про обрання, продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою лише переліком законодавчих (стандартних) підстав для його застосування без встановлення їх наявності та обґрунтованості до конкретної особи є порушенням вимог п. 4 ст. 5 Конвенції.

Під час судового розгляду встановлено, що слідчим були надані достатні докази, які переконливо свідчать про існування розумної підозри про можливість причетності саме ОСОБА_6 до скоєння інкримінованого кримінального правопорушення, ці докази є достатніми для застосування щодо підозрюваного запобіжного заходу.

Разом з тим, стороною обвинувачення не було надано достатніх даних, які б негативно характеризували ОСОБА_6 , як особу, яка становить небезпеку для суспільства, аж настільки, щоб прийти до висновку, що виключно запобіжний захід у виді тримання під вартою буде здатен забезпечити його належну процесуальну поведінку.

Так, ОСОБА_6 раніше не притягувався ні до кримінальної, ні до адміністративної відповідальності, проживає у фактичних шлюбних відносинах з ОСОБА_9 в квартирі, що належить матері дружини, що в судовому засіданні підтвердила свідок ОСОБА_9 , власник житла надала заяву нотаріально завірену про її згоду на проживання підозрюваного, підозрюваний офіційно працює в іноземній фірмі програмістом, а тому ризик його ухилення від досудового розслідування та суду є мінімальним.

Посилання прокурора на те, що ОСОБА_9 перебуває в офіційному шлюбі не свідчить про неправдивість її слів в судовому засіданні та не виключає можливості проживання свідка однією сім`єю з підозрюваним, адже вона і не стверджувала, що вони з ОСОБА_6 офіційно одружені, а лише підтвердила ту обставину, що з червня 2023 року вони спільно проживають та висловила їх плани на майбутнє одружитися.

Той факт, що ОСОБА_6 не має реєстрації в м. Чернігові не свідчить про те, що він обов`язково буде ухилятися від слідства та суду, як помилково вважає прокурор при тому, що ні ОСОБА_9 , ні її матір ОСОБА_11 не зобов`язані реєструвати ОСОБА_6 в своїй квартирі, навіть за умови, що їх відносини будуть зареєстровані офіційно. Факт відсутності реєстрації місця проживання не свідчить про відсутність постійного місця проживання як намагається переконати сторона обвинувачення, особливо з урахуванням оголошеного в країні воєнного стану та підвищеною міграцією людей різними містами нашої країні, з метою уникнути зони активних бойових дій.

Незважаючи на тяжкість кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_6 , покарання, що загрожує у разі визнання його винуватим, в сукупності з даними, що його характеризують, та обмеженнями переміщення осіб, особливо чоловічої статі, по території України через оголошений воєнний стан та загальну мобілізацію, ризик можливості переховування підозрюваного від органів досудового слідства та суду дійсно існує, але йому цілком можна запобігти шляхом обрання більш м`якого виду запобіжного заходу, ніж про це просить сторона обвинувачення.

Колегія суддів звертає увагу, що незважаючи на доведеність ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, з урахуванням характеру обвинувачення, обставин кримінального правопорушення, проведених слідчих дій, тяжкості покарання в співставленні з характеризуючими даними ОСОБА_6 , буде достатнім та правомірним застосування до нього запобіжного заходу у виді домашнього арешту із забороною залишати місце проживання в нічний час доби та встановленням ряду обов`язків.

Частиною 4 статті 194 КПК України, передбачено, якщо при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу прокурор доведе обставини, передбачені пунктами 1 та 2 ч.1 ст.194 КПК України, але не доведе обставини, передбачені пунктом 3 частини першої цієї статті, суд має право застосувати більш м`який запобіжний захід, ніж той, який зазначений у клопотанні, а також покласти на підозрюваного обов`язки, передбачені ч. 5 ст. 194 КПК України.

Враховуючи наведене та керуючись ст. ст. 404-405, 407, 422, 424 КПК України, колегія суддів,

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу прокурора у кримінальному провадженні ОСОБА_8 залишити без задоволення, а ухвалу слідчого судді Деснянського районного суду м. Чернігова від 30 січня 2024 року про обрання підозрюваному ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту із забороною залишати місце проживання в нічний час доби, без змін.

Ухвала набуває законної сили після її проголошення й касаційному оскарженню не підлягає.

СУДДІ:

ОСОБА_13 ОСОБА_14 ОСОБА_15