Справа №295/4158/24
УХВАЛА

Іменем України

21.03.2024 року м. Житомир

Слідчий суддя Богунського районного суду м. Житомира ОСОБА_1 ,

з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши клопотання про арешт майна, внесене старшим слідчим СВ Житомирського РУП ГУНП в Житомирській області ОСОБА_3 , погоджене прокурором Житомирської окружної прокуратури ОСОБА_4 у кримінальному провадженні №0000712 від 06.03.2024 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, та додані до нього матеріали, -

ВСТАНОВИВ:

Слідчий звернулася з клопотанням, в якому просить накласти арешт на мобільний телефон «Redmi 9C» в корпусі синього кольору IMEI 1: НОМЕР_1 , IMEI 2: НОМЕР_2 , який належить ОСОБА_5 , з метою запобігання приховування, пошкодження, псування, знищення, відчуження речових доказів, тобто забезпечення їх збереження по кримінальному провадженню.

В ході досудового розслідування вказаного кримінального провадження встановлено, що близько 19 год. 00 хв. 05.03.2024 року невідома особа, перебуваючи на території дитячого майданчику, що за адресою: АДРЕСА_1 , таємно шляхом вільного доступу заволоділа мобільним телефоном марки «Редмі 9С», належним ОСОБА_5 .

08.03.2024 року ОСОБА_6 в ході проведення огляду добровільно надав для вилучення зазначений мобільний телефон та повідомив, що такий телефон він придбав у знайомого на ім`я ОСОБА_7 05.03.2024 за грошові кошти у сумі 600 гривень.

В обґрунтування клопотання прокурор зазначив, що вилучене майно визнано речовим доказом у кримінальному провадженні, з метою забезпечення його збереження, у зв`язку з його використання як доказ факту та обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, для запобігання можливості їх приховування, використання, передачі, відчуження, зміни чи знищення, та з метою позбавлення права на відчуження, розпорядження та/або користування цим майном, щодо якого існує сукупність підстав та розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, необхідно накласти на нього арешт.

В судове засідання слідчий не з`явилась, до клопотання долучила заяву про розгляд справи без її участі.

Власника майна, ОСОБА_5 , подала заяву від 21.03.2024 року, в якій просила розгляд справи проводити без її часті, не заперечувала проти задоволення клопотання, однак просила не позбавляти її права користування належним їй телефоном.

Дослідивши матеріали справи, слідчий суддя дійшов наступного висновку.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом кримінального правопорушення, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

Арешт майна допускається з метою забезпечення: збереження речових доказів; спеціальної конфіскації; конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди (ч. 2 ст. 170 КПК України).

Згідно ч. 3 ст. 170 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 1 ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою.

Слідчий суддя, суд відмовляють у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, що його подала, не доведе необхідність такого арешту, а також наявність ризиків, передбачених абзацом другим частини першої статті 170 цього Кодексу (ч. 1 ст. 173 КПК України).

Згідно п.п. 1, 2, 5, 6 ч. 2 ст. 173 КПК України при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати правову підставу для арешту майна; можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

Застосування арешту майна, як заходу забезпечення кримінального провадження, не допускається, якщо слідчий, дізнавач, прокурор не доведе, що:

1) існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для застосування заходів забезпечення кримінального провадження;

2) потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, про який ідеться в клопотанні слідчого, дізнавача, прокурора;

3) може бути виконане завдання, для виконання якого слідчий, дізнавач, прокурор звертається із клопотанням (ч. 3 ст. 132 КК України).

Згідно ч. 5 ст. 132 КПК України під час розгляду питання про застосування заходів забезпечення кримінального провадження сторони кримінального провадження повинні подати слідчому судді або суду докази обставин, на які вони посилаються.

Встановлено, що досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000712 від 06.03.2024 року проводиться за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України.

Постановою старшого слідчого СВ Житомирського РУП ГУНП в Житомирській області ОСОБА_3 від 08.03.2024 року майно, на яке слідчий просить накласти арешт, визнано речовим доказом у кримінальному провадженні.

Частина 4 статті 185 КК України передбачає покарання за крадіжку, вчинену у великих розмірах чи в умовах воєнного або надзвичайного стану та карається позбавленням волі на строк від п`яти до восьми років.

До клопотання слідчим долучено: витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань, протокол прийняття заяви про кримінальне правопорушення, протокол огляду місяця події, протокол допиту потерпілого, заяву ОСОБА_6 , протокол допиту свідка, постанову про визнання предметів речовими доказами.

Клопотання в частині накладення арешту є обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню.

Разом з тим, слідчий суддя дійшов висновку про часткове задоволення клопотання, оскільки слідчим не доведено необхідності позбавлення власника майна у праві користування належним їй телефоном «Redmi 9C» в корпусі синього кольору IMEI 1: НОМЕР_1 , IMEI 2: НОМЕР_2 .

Керуючись ст. ст. 169, 170, 171, 172, 173 КПК України, слідчий суддя,

УХВАЛИВ:

Клопотання задовольнити частково.

Накласти арешт на мобільний телефон «Redmi 9C» в корпусі синього кольору IMEI 1: НОМЕР_1 , IMEI 2: НОМЕР_2 , який належить ОСОБА_5 .

Тимчасово, до скасування у встановленому КПК України порядку, позбавити власника і третіх осіб права відчужувати вищевказане майно.

В задоволенні решти вимог клопотання відмовити.

Підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом.

Ухвала про арешт майна підлягає до негайного виконання.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Житомирського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1