У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 червня 2024 року м. Миколаїв

Миколаївський апеляційний суд у складі колегії суддів:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3

за участю секретаря ОСОБА_4 ,

розглянув у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу прокурора Окружної прокуратури м. Миколаєва ОСОБА_5 на ухвалу слідчого судді Заводського районного суду м. Миколаєва від 17 травня 2024 року про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно

ОСОБА_6 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в м. Миколаєві, мешкає в АДРЕСА_1 раніше судимого,

підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 307 КК України, у кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР за № 0000613.

Учасники судового провадження:

прокурор ОСОБА_5 ,

підозрюваний ОСОБА_6 ,

захисник ОСОБА_7 .

Короткий зміст рішення слідчого судді.

Ухвалою слідчого судді Заводського районного суду м. Миколаєва від 17 травня 2024 року відносно підозрюваного ОСОБА_6 застосований запобіжний захід у вигляді тримання під вартою до 14.07.2024 р., з визначенням застави у розмірі 80 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що складає 242 240 грн., з покладенням обов`язків: кожного вівторка місяця з`являтися до начальника відділення СВ МРУП ГУНП в Миколаївській області ОСОБА_8 ; не відлучатися з м. Миколаєва без дозволу слідчого, прокурора чи суду в залежності від стадії кримінального провадження; при наявності здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги.

В апеляційній скарзі прокурор просить ухвалу слідчого суді скасувати та постановити нову, якою застосувати відносно підозрюваного ОСОБА_6 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на 60 днів та визначити заставу у розмірі 454 200 грн., з покладенням обов`язків: кожного вівторка місяця з`являтися до начальника відділення СВ МРУП ГУНП в Миколаївській області ОСОБА_8 ; не відлучатися з м. Миколаєва без дозволу слідчого, прокурора чи суду в залежності від стадії кримінального провадження; при наявності здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

Узагальнені доводи апелянта.

Не оспорюючи висновків суду про застосування відносно підозрюваного ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, прокурор вважає, що ухвала слідчого судді в частині визначеного розміру застави є незаконною та необґрунтованою.

На думку прокурора, визначений розмір застави є недостатнім для забезпечення виконання підозрюваним ОСОБА_6 покладених на нього обов`язків, оскільки останній підозрюється у вчиненні умисного особливо тяжкого злочину, за який передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк від 9 до 12 років з конфіскацією майна, на даний час органом досудового розслідування не встановлено усіх місць, тобто сховищ, де ОСОБА_6 зберігає наркотичні засоби та психотропні речовини, а також грошових коштів, отриманих внаслідок їх збуту.

Крім того, з урахуванням майнового стану підозрюваного та обставин вчинених злочинів, з огляду на об`єм вилучених наркотичних засобів, апелянт вважає, що визначена сума застави для ОСОБА_6 є незначною, тобто загроза втрати застави грошових коштів є недостатньо переконливою для того, щоб запобігти спробам ухилитись від кримінальної відповідальності та вплинути на хід досудового розслідування.

Прокурор вважає, що необхідним розміром застави буде застава у розмірі 150 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 454 200 грн.

Обставини, встановлені слідчим суддею.

Слідчим відділом Миколаївського РУП ГУНП в Миколаївській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР за № 0000613 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 307 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що ОСОБА_6 у невстановлені в ході досудового розслідування дату та час, у невстановленому місці та у невстановленої особи, діючи з корисливим мотивом для особистого збагачення, з метою подальшого незаконного збуту, незаконно придбав, полімерні пакети з психотропними речовинами, у тому числі з психотропною речовиною амфетамін, вагою понад 15 грам з метою подальшого незаконного збуту, шляхом розміщення схованок «закладок».

Придбані полімерні пакети з психотропними речовинами, ОСОБА_6 переніс до місця свого фактичного проживання за адресою АДРЕСА_2 , де частково розфасував у згортки «закладки», та незаконно зберігав з метою збуту до моменту їх вилучення працівниками поліції.

16.05.2024 р. у період часу з 17.50 год. до 21.01 год. під час обшуку за місцем мешкання ОСОБА_6 за адресою: АДРЕСА_2 , виявлено та вилучено полімерні пакети та згортки з психотропною речовиною, у тому числі психотропну речовину амфетамін, вагою понад 15 грам, що відповідно до Таблиці 2 «Невеликі, великі та особливо великі розміри психотропних речовин, що знаходяться у незаконному обігу», затвердженої наказом Міністерства охорони здоров`я України № 188 від 01.08.2000 р., є особливо великим розміром, які ОСОБА_6 зберігав з метою подальшого збуту.

16.05.2024 р. ОСОБА_6 затримано в порядку ст. 208 КПК України та 17.05.2024 р. повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 307 КК України, а саме у незаконному придбанні та зберіганні з метою збуту психотропних речовин, в особливо великих розмірах.

Слідчий звернувся до суду з клопотанням про застосування відносно підозрюваного ОСОБА_6 запобіжного заходу у виді тримання під вартою з визначенням застави у розмірі 150 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб. Клопотання мотивоване тим, що ОСОБА_6 обґрунтовано підозрюється у вчиненні особливо тяжкого злочину, не працює, наявні ризики переховування від слідства та суду або вчинення іншого кримінального правопорушення чи продовження кримінального правопорушення, у якому підозрюється.

Врахувавши, що підозрюваний ОСОБА_6 обґрунтовано підозрюється у вчинені особливо тяжкого злочину, що підтверджується долученими до клопотання матеріалами, характер та спосіб ймовірно вчиненого кримінального правопорушення, наявність ризиків передбачених п. п. 1, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, дані про особу підозрюваного, який раніше судимий, підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, вчиненого у період іспитового строку за попереднім вироком, не працює, слідчий суддя дійшов висновку, що відносно підозрюваного ОСОБА_6 слід застосувати запобіжний захід у вигляді тримання під вартою з визначенням застави у розмірі 80 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Заслухавши доповідь судді, пояснення прокурора на підтримку апеляційної скарги, думку підозрюваного та його захисника, які вважали ухвалу слідчого судді законною та обґрунтованою, вивчивши матеріали надані судом, обговоривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд дійшов наступного.

Обставини, встановлені судом апеляційної інстанції. Мотиви, з яких суд апеляційної інстанції виходить при постановленні ухвали, і положення закону, яким керується.

При вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, слідчий суддя відповідно до вимог ст. 178 КПК України, перевіряє вагомість доказів про вчинення підозрюваним кримінального правопорушення, тяжкість покарання, міцність соціальних зв`язків підозрюваного в місці його постійного проживання, його репутацію, майновий стан, наявність судимостей та інші обставини, які забезпечать належну процесуальну поведінку особи під час досудового розслідування та судового розгляду.

Відповідно до вимог ст. 194 КПК України, під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу, слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Кримінальне процесуальне законодавство України складається з відповідних положень Конституції України, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, цього Кодексу та інших законів України. Відповідно до ч. 5 ст. 9 КПК України кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини (далі ЄСПЛ).

Відповідно до ст. 29 Конституції України ніхто не може бути заарештований або триматися під вартою інакше, як на підставах та у порядку, встановлених законом.

Вимога законності не може бути задоволена лише шляхом дотримання національного законодавства, яке само по собі повинно відповідати Конвенції (рішення ЄСПЛ у справі «Плесо проти Угорщини»), тому позбавлення волі може бути цілком законним з точки зору внутрішнього права, однак, бути свавільним, виходячи зі змісту Конвенції, порушуючи тим самим її положення (рішення ЄСПЛ у справі «А. та інші проти Об`єднаного Королівства»).

З наведеного слідує, що рішення суду про застосування до особи запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою або продовження строку дії такого запобіжного заходу буде обґрунтованим не лише, якщо воно відповідає внутрішньому законодавству, але й постановлене з урахуванням положень Конвенції та рішень Європейського суду.

ЄСПЛ наголосив, що п. 3 ст. 5 Конвенції гарантовані загальні принципи щодо права на судовий розгляд протягом розумного строку або звільнення під час провадження. У рішеннях «Кудла проти Польщі» та «МакКей проти Сполученого Королівства» ЄСПЛ констатував, що основною метою ст. 5 Конвенції, якою гарантовані загальні принципи щодо права на судовий розгляд протягом розумного строку або звільнення під час провадження, є запобігання свавільному або необґрунтованому позбавленню свободи. Безперервне тримання під вартою є виправданим лише за умови, якщо у справі наявний значний суспільний інтерес, який переважає принцип поваги до особистої свободи.

Конвенцією покладається обов`язок вжити заходи до забезпечення прав людини, яка тримається під вартою.

Як зазначив ЄСПЛ у справі «Летельє проти Франції» особлива тяжкість деяких злочинів викликає таку реакцію суспільства і соціальні наслідки, які виправдовують попереднє ув`язнення принаймні протягом певного часу. За виняткових обставинах, цей момент може бути врахований у світлі Конвенції, у всякому разі в тій мірі в якій внутрішнє право визнає поняття порушення публічного порядку внаслідок скоєння злочину. Однак цей фактор можна вважати виправданим і необхідним, тільки, якщо є підстави вважати, що звільнення затриманого реально порушить публічний порядок, або якщо цей порядок дійсно перебуває під загрозою. Попереднє затримання не має перебувати покаранню у вигляді позбавлення свободи, не може бути «формою очікування» обвинувального вироку.

Вказані вимоги закону, а також норм міжнародного права слідчим суддею дотримані, а також оцінені у сукупності всі обставини, які, відповідно до ст. 178 КПК України, враховуються при обранні запобіжного заходу.

Слідчий суддя, на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів, дійшов висновку про причетність ОСОБА_6 до вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 307 КК України, з чим погоджується і апеляційний суд, виходячи з наступного.

Так, наявні докази, які містяться в матеріалах клопотання слідчого у кримінальному провадженні, зокрема, дані протоколів обшуку від 16.05.2024 р., за місцем мешкання ОСОБА_6 , допиту свідка ОСОБА_9 , висновку експерта від 17.05.2024 р. та інші долучені матеріали, свідчать про наявність обґрунтованої підозри ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, зазначеного у повідомленні про підозру.

Слідчим суддею встановлено наявність достатніх підстав вважити про існування ризиків, передбачених п. п. 1, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, з чим погоджується і апеляційний суд.

Так, ризики, які дають достатні підстави суду вважати, що підозрюваний може здійснити спробу протидії кримінальному провадженню у формах, що передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України, слід вважати наявними за умови встановлення обґрунтованої ймовірності можливого здійснення підозрюваним зазначених дій. При цьому, КПК України не вимагає доказів того, що підозрюваний обов`язково (поза всяким сумнівом) здійснюватиме відповідні дії, однак вимагає доказів того, що він має реальну можливість їх здійснити у конкретному кримінальному провадженні в майбутньому.

Наявність ризиків переховування від слідства та суду, та вчинення іншого кримінального правопорушення, в даному випадку, є доведеними, з огляду на тяжкість інкримінованого ОСОБА_6 кримінального правопорушення, дані про його особу, який раніше судимий, не працює, не має офіційних джерел доходу, підозрюється у вчиненні нового кримінального правопорушення вчиненого в період іспитового строку, та зважаючи на обставини ймовірно вчиненого кримінального правопорушення.

За наведеного, апеляційний суд погоджується з висновками слідчого судді про те, що запобігти ризикам переховування ОСОБА_6 від органу досудового розслідування та суду та вчинення іншого кримінального правопорушення, може запобігти запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, з визначення певного розміру застави.

Що стосується розміру визначеного слідчим суддею застави у сумі 242 240 грн., апеляційний суд доходить наступного.

Відповідно до вимог ч. ч. 4, 5 ст. 182 КПК України, розмір застави визначається слідчим суддею, судом з урахуванням обставин кримінального правопорушення, майнового та сімейного стану підозрюваного, інших даних про його особу та ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і, щодо особи підозрюваної у вчиненні тяжкого злочину застава визначається у межах від двадцяти до вісімдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Виходячи з практики Європейського суду з прав людини розмір застави повинен визначатися тим ступенем довіри, при якому перспектива втрати застави, буде достатнім стримуючим засобом, щоб відбити у особи, щодо якої застосовано заставу, бажання будь-яким чином перешкоджати встановленню істини у кримінальному провадженні.

При визначенні розміру застави, слідчий суддя зазначених вимог закону дотримався та врахувавши дані про особу підозрюваного ОСОБА_6 , який не працює та не має законних джерел прибутку, тяжкість інкримінованого кримінального правопорушення, майновий стан підозрюваного, обставини можливо вчиненого умисного корисливого злочину, пов`язаного зі збутом психотропних речовин, а також те, що розмір застави повинен достатньою мірою гарантувати виконання підозрюваним, покладених на нього обов`язків та не може бути завідомо непомірним для нього, дійшов правильного висновку про необхідність визначення підозрюваному ОСОБА_6 застави у межах визначених п. 3 ч. 5 ст.182 КПК України, що забезпечить виконання підозрюваним ОСОБА_6 покладених на нього обов`язків, буде достатнім для запобігання ризикам, передбаченим ч. 1 ст. 177 КПК України та гарантуватиме виконання підозрюваним покладених на нього обов`язків у разі внесення застави.

В той же час, доводи прокурора про те, що виявлені та вилучені за місцем мешкання підозрюваного ОСОБА_6 особливо великі розміри наркотичних засобів, свідчать про отримання останнім значних доходів від продажу вказаних засобів, є непереконливими, оскільки прокурором не наведено таких фактів. Крім того, твердження прокурора про наявність начебто інших, не виявлених на даний час органом досудового розслідування місць-сховищ наркотичних засобів зводяться до припущень, оскільки матеріали клопотання слідчого містять дані про виявлення та вилучення психотропних речовин лише за місцем мешкання підозрюваного.

Отже, апеляційний суд доходить висновку, що слідчим суддею всебічно, повно та об`єктивно розглянуто клопотання слідчого про застосування відносно підозрюваного ОСОБА_6 запобіжного заходу, враховані всі обставини, з якими закон пов`язує можливість застосування запобіжного заходу та визначення розміру застави, тому апеляційна скарга прокурора є необґрунтованою, і, підстав для скасування ухвали слідчого судді не має.

Керуючись ст. ст. 376, 404, 405, 407, 419, 422, 424, 532 КПК України, апеляційний суд,

п о с т а н о в и в :

ухвалу слідчого судді Заводського районного суду м. Миколаєва від 17 травня 2024 року про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою з визначенням застави у розмірі 80 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що складає 242 240 грн. відносно ОСОБА_6 підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 307 КК України, у кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР за № 0000613 залишити без змін, апеляційну скаргу прокурора без задоволення.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення і оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3