1 УХВАЛА ІМЕНЕМ УКРАЇНИСправа № 335/2192/24 1-кс/335/1065/2024
14 березня 2024 року м. Запоріжжя
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м. Мелітополь Мелітопольського району Запорізької області, громадянки України, яка має вищу освіту, зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимої,
у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 111-1, ч. 6 ст. 111-1 КК України,
В обґрунтування клопотання слідчий послався на те, що у вказаному кримінальному провадженні ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 111-1, ч. 6 ст. 111-1 КК України, санкції яких передбачають альтернативне покарання у виді конфіскації майна.
Відтак, майно, яке належить підозрюваній ОСОБА_6 на праві власності, підлягає арешту на підставі пункту 3 ч. 2 ст. 170 КПК України.
Слідчий в судове засідання не з`явився, подавши заяву про розгляд клопотання без його участі та про підтримання клопотання по суті.
Підозрювана ОСОБА_6 та її захисник, адвокат ОСОБА_7 , в судове засідання не викликались на підставі ч. 2 ст. 172 КПК України.
Фіксування судового процесу технічними засобами не здійснювалось на підставі ч. 4 ст. 107 КПК України.
Розглянувши матеріали клопотання, слідчий суддя вважає його таким, що підлягає задоволенню, з огляду на таке.
Досудовим розслідуванням установлено достатньо підстав підозрювати, що не пізніше 24 квітня 2022 року (більш точні дата та час органом досудового розслідування не встановлені), громадянка України ОСОБА_6 , перебуваючи на території м. Мелітополь Мелітопольського району Запорізької області, яка з 25.02.2022 та на час складання повідомлення про підозру є тимчасово окупованою територією України, діючи умисно, достовірно усвідомлюючи протиправність своїх дій та передбачаючи настання суспільно небезпечних наслідків, з метою підтримання окупаційної влади, прийняла пропозицію невстановлених під час досудового розслідування осіб із числа представників та окупаційної адміністрації «военно-гражданской администрации Запорожской области», добровільно зайняла посаду «руководителя Управления информации и пресс-службы врио Губернатора Запорожской области» (з 24 квітня 2022 року зареєстрована в «реестре юридических лиц, осуществляющих деятельность в Запорожской области» з повним найменуванням «Военно-гражданская администрация Запорожской области»), яка пов`язана з виконанням організаційно-розпорядчих та адміністративно-господарських функцій, в тому числі: організація взаємодії «Управления информации и пресс-службы врио Губернатора Запорожской области» із засобами масової інформації, організація ведення інформаційної діяльності у співпраці з російською федерацією та «Военно-гражданской администрацией Запорожской области», спрямованих на їх підтримку, та висвітлення вказаної діяльності в засобах масової інформації.
Таким чином, громадянка України ОСОБА_6 за викладених вище обставин підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 111-1 КК України добровільне зайняття громадянином України посади, пов`язаної з виконанням організаційно-розпорядчих та адміністративно-господарських функцій, в окупаційній адміністрації держави-агресора.
Крім того, встановлено, що громадянка України ОСОБА_6 , знаходячись в період часу не пізніше 24 квітня 2022 року (більш точні дата та час органом досудового розслідування не встановлені), на тимчасово окупованій території м. Мелітополь Запорізької області, діючи умисно, з метою підтримання окупаційної влади, встановленої збройними формуваннями російської федерації, усвідомлюючи протиправний характер своїх умисних дій, прийнявши пропозицію невстановлених під час досудового розслідування осіб, із числа представників збройних формувань російської федерації та окупаційної адміністрації - «военно-гражданской администрации Запорожской области», та добровільно зайнявши посаду «руководителя Управления информации и пресс службі врио Губернатора Запорожской области», з власних ідеологічних та політичних мотивів, маючи вільний вибір прийняття рішень щодо своїх дій та поведінки, з метою проведення інформаційної діяльності для підтримки та співпраці з окупаційною владою держави-агресора у м. Мелітополь Запорізької області, не припинивши на теперішній час свої протиправні дії, здійснювала вказану інформаційну діяльність у співпраці з державою-агресором та її окупаційною адміністрацією.
Зокрема, ОСОБА_6 , із залученням окупаційних засобів масової інформації та медійного простору соціальних мереж, якими активно користуються люди всіх вікових та соціальних груп, що є актуальним та найефективнішим інструментом поширення інформації та впливу, як основний інструмент пропаганди, здійснювала інформаційну діяльність, у месенджері «Телеграм», де систематично висвітлювала інформацію про здійснювану нею та вказаними незаконним організаціями інформаційну діяльність у підтримку окупаційної влади держави-агресора у тимчасово окупованому м. Мелітополь Запорізької області.
Так, реалізуючи свій злочинний умисел направлений на здійснення інформаційної діяльності у підтримку окупаційної влади держави-агресора у м. Мелітополь, ІНФОРМАЦІЯ_2 на публічній сторінці в месенджері «Тelegram» під назвою « ІНФОРМАЦІЯ_3 » ( ІНФОРМАЦІЯ_4 опубліковано відомості щодо виступу ОСОБА_6 , який супроводжувався схваленням останньої дій військовослужбовців російської федерації, а також засудженням висвітлення подій із боку проукраїнських засобів масової інформації та спільнот у соціальних мережах із закликом не вірити повідомленням, які вони поширюють.
Крім того, ІНФОРМАЦІЯ_5 , на публічній сторінці в месенджері «Тelegram» під назвою « ІНФОРМАЦІЯ_6 » ( ІНФОРМАЦІЯ_7 опубліковано відомості щодо виступу ОСОБА_6 , який супроводжувався констатацією факту підтримки з боку «губернатора Запорожской области» ОСОБА_8 та «главы Мелитополя» ОСОБА_9 низки заходів масового характеру, та схваленням дій військовослужбовців російської федерації.
Таким чином, громадянка України ОСОБА_6 за викладених вище обставин о підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 6 ст. 111-1 КК України тобто в здійсненні інформаційної діяльності у співпраці з державою-агресором та його окупаційною адміністрацією, спрямованих на підтримку держави-агресора, її окупаційної адміністрації та уникнення нею відповідальності за збройну агресію проти України, за відсутності ознак державної зради.
08.02.2024 відносно ОСОБА_6 складено повідомлення про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень (злочинів), передбачених ч. ч. 5, 6 ст. 111-1 КК України, яке того ж дня вручено захиснику підозрюваної адвокату ОСОБА_7 , який діє на підставі доручення для надання безоплатної вторинної правової допомоги особі, у кримінальному провадженні стосовно якої відповідно до положень Кримінального процесуального кодексу України захисник залучається слідчим, прокурором, слідчим суддею чи судом для здійснення захисту за призначенням від 08.02.2024 № 003-280000446.
12.02.2024 повідомлення про підозру ОСОБА_6 за ознаками кримінальних правопорушень (злочинів), передбачених ч. ч. 5, 6 ст. 111-1 КК України та повістки про виклик підозрюваної на 19.02.2024, 20.02.2024, 21.02.2024 опубліковано на веб-сайті Офісу Генерального прокурора, а 15.02.2024 опубліковано в Газеті Кабінету Міністрів України «Урядовий кур`єр».
Обґрунтованість підозри ОСОБА_6 у вчиненні вказаного кримінального правопорушення підтверджується матеріалами досудових розслідувань, серед яких протоколи оглядів Інтернет ресурсів, протоколи допитів свідків, протоколи пред`явлення особи для впізнання, висновки судової семантико-текстуальної та судової портретної експертизи.
01.03.2024 Орджонікідзевським районним судом м. Запоріжжя ухвалено надати дозвіл на здійснення спеціального досудового розслідування у вищевказаному кримінальному провадженні, про що відповідно до ст. 297-4 КПК України повідомлено підозрювану ОСОБА_6 , та про що були опубліковані відомості на веб-сайті Офісу Генерального прокурора України 05.03.2024, та в Газеті КМУ «Урядовий кур`єр» 07.03.2014, розмір частки: 1.
Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.
Відповідно до ч. 2 ст. 170 КПК України метою накладення арешту на майно може бути забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.
Частина третя статті 173 КПК України передбачає, що застосування заходів забезпечення кримінального провадження не допускається, якщо слідчий, дізнавач, прокурор не доведе, що:
1) існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для застосування заходів забезпечення кримінального провадження;
2) потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, про який ідеться в клопотанні слідчого, дізнавача, прокурора;
3) може бути виконане завдання, для виконання якого слідчий, дізнавач, прокурор звертається із клопотанням.
Як зазначено в клопотанні, слідчий вважає за необхідне накласти арешт на вказане у клопотанні майно з метою забезпечення виконання вироку щодо конфіскації майна.
Відповідно до ч. 5 ст. 170 КПК України, у випадку, передбаченому пунктом 3 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно підозрюваного, обвинуваченого, засудженого або юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, за наявності достатніх підстав вважати, що суд у випадках, передбачених Кримінальним кодексом України, може призначити покарання у виді конфіскації майна або застосувати до юридичної особи захід кримінально-правового характеру у виді конфіскації майна.
З огляду на це, слідчий суддя погоджується з доводами слідчого про наявність підстав для накладення арешту на майно підозрюваної на підставі п. 3 ч. 2 ст. 170 КПК України (з метою забезпечення конфіскації майна як виду покарання), оскільки санкціями ч. 5 ст. 111-1, ч. 6 ст. 111-1 КК України дійсно передбачене альтернативне додаткове покарання у виді конфіскації майна.
Відповідно до ч. 10 ст. 170 КПК України арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, віртуальні активи, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна.
Не вирішуючи питання про доведеність вини та остаточної кваліфікації дій ОСОБА_6 , виходячи з наданих стороною обвинувачення документів, зазначених вище, слідчий суддя дійшов висновку про наявність обґрунтованої підозри, на час розгляду клопотання, щодо можливого вчинення нею кримінальних правопорушень, відомості про які внесені до ЄРДР в межах даного кримінального провадження.
Таким чином, клопотання слідчого про накладення арешту на належне підозрюваній майно є обґрунтованим та підлягає задоволенню.
Враховуючи вищенаведене, керуючись ст. ст. 170-173 КПК України, слідчий суддя
Заборонити ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , вчиняти будь-які фізичні чи юридичні дії щодо розпорядження (відчуження) вказаним майном, до скасування арешту.
Копію ухвали негайно довести до відома власнику майна та її захиснику.
Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Запорізького апеляційного суду протягом п`яти днів з дня вручення повного тексту ухвали.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку апеляційного оскарження.

Слідчий суддя ОСОБА_1