БОЛГРАДСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Єдиний унікальний №497/1002/24
Провадження №1-кс/497/387/24
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

про арешт вилученого майна

(після усунення недоліків)

30.04.2024 року м. Болград

Слідчий суддя Болградського районного суду Одеської області ОСОБА_1 ,

за участю секретаря ОСОБА_2 ,

без участі сторін,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Болград клопотання прокурора Болградської окружної прокуратури ОСОБА_3 про арешт вилученого майна,

ВСТАНОВИВ:

30.04.2024 року о 12:57 годині через канцелярію до суду надійшло клопотання прокурора Болградської окружної прокуратури ОСОБА_3 про арешт вилученого майна в зв`язку з досудовим розслідуванням по кримінальному провадженню №0000228 від 15.04.2024 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.263 КК України, за правовою кваліфікацією: носіння, зберігання, придбання, передача чи збут вогнепальної зброї (крім гладкоствольної мисливської), бойових припасів, вибухових речовин або вибухових пристроїв без передбаченого законом дозволу (надалі - клопотання, подане вдруге).

В обґрунтування клопотання прокурор зазначає, що громадянин ОСОБА_4 в Болградському районі здійснює неправомірну діяльність щодо незаконного зберігання, перевезення та збуту вогнепальної зброї та боєприпасів.

З метою документування вказаної незаконної діяльності, прокурором надано доручення щодо проведення відповідної негласної слідчої (розшукової) дії.

Під час проведення даної негласної слідчої (розшукової) дії, у смт Тарутине Болградського району, громадянин ОСОБА_4 (щодо якої проводилося НСРД, та матеріали ще не розсекречені) збув ОСОБА_5 два металевих предмета, схожі на гранати «Ф1» та «РГД», у зборі з запалами, які він відразу ж після покупки добровільно надав працівникам Болградського РВП.

З показань ОСОБА_5 встановлено, що надані ним предмети він купив у громадянина ОСОБА_4 за грошові кошти як бойовими гранатами у зборі з запалами.

За результатами добровільної видачі, добровільно надані предмети:

- схожий на корпус гранати «Ф1» упаковано та опечатано у пакет НПУ СУ з ідентифікаційними номером PSP2250896;

- схожий на запал від гранати «Ф1» упаковано та опечатано у пакет НПУ СУ з ідентифікаційними номером PSP2250894;

- схожий на корпус гранати «РГД» упаковано та опечатано у пакет НПУ СУ з ідентифікаційними номером PSP2250895;

- схожий на запал від гранати «РГД» упаковано та опечатано у пакет НПУ СУ з ідентифікаційними номером PSP2250893.

У зв`язку з викладеним надані предмети направлені для зберігання до Болградського РВП ГУНП в Одеській області.

Добровільне надані вищевказані предмети в розумінні п. п. 1, 3 ч. 2 ст. 167 КПК є вилученим майном, так як є предметом кримінального правопорушення, а тому мають значення речових доказів у кримінальному провадженні.

Підставою і метою арешту майна відповідно до положень ст. 170 КПК є тимчасове, позбавлення за ухвалою слідчого судді права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом кримінального правопорушення, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

Постановою слідчого СВ Болградського РВП ГУНП в Одеській області 26.04.2024 вилучене добровільно надане майно визнано речовим доказом у кримінальному провадженні.

Обмеження права власності на вилучені предмети, які у зборі сході на бойові гранати та згідно до показань ОСОБА_5 , який їх добровільно надав, є такими предметами, є розумною та співрозмірною завданню кримінального провадження, перед усім захисту особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорони прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпеченню швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду.

На думку прокурора, не накладання арешту на добровільно надані предмети та не обмеження прав володіння на них іншими особами може привести до повного знищення чи втрати речових доказів, що унеможливить проведення по ним необхідних експертних досліджень.

Прокурор стверджує, що накласти арешт на вищевказане вилучене майно необхідно з метою забезпечення досудового розслідування, збереження речових доказів , проведення по ним необхідних експертних досліджень.

Прокурор у судове засідання не прибув, причини неявки не повідомив, жодних заяв та клопотань до суду не подавав.

Неприбуття цієї особи у судове засідання не перешкоджає розгляду клопотання, тому розгляд клопотання проводився без його участі на підставі ч.1 ст.172 КПК України.

Розглянувши матеріали поданого клопотання з додатком, слідчий суддя вважає, що клопотання прокурора обґрунтоване та підлягає задоволенню на підставі наступного.

Щодо усунненя недоліків.

Ухвалою слідчого судді від 26.04.2024 троку по справі №497/1002/24, провадження №1-кс/497/377/24 клопотання старшого слідчого СВ Болградського РВП ГУНП в Одеській області капітана поліції ОСОБА_6 , погоджене з прокурором Болградської окружної прокуратури ОСОБА_3 про арешт вилученого майна в зв`язку з досудовим розслідуванням по кримінальному провадженню №0000228 від 15.04.2024 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.263 КК України повернуто прокурору для усунення недоліків та встановлено строк для усунення недоліків в сімдесят дві години з моменту отримання копії даної ухвали.

Підставами для повернення клопотання прокурору були відсутність в додатку до клопотання слідчого процесуальних документів:

- постанови про визнання речовими доказами;

- постанови про визначення групи прокурорів.

Оскільки в клопотанні, поданому вдруге наявні зазначені документи, тому слідчий суддя вважає, що недоліки клопотання - усунуто.

Арешт майна є одним із таких заходів забезпечення кримінального провадження ст. 131 ч.2 п.7 КПК України.

Відповідно до ст.170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

За змістом ч. 2 ст. 173 КПК України, при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); 5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; 6) наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження [...].

Арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів [...].

Разом з тим, п. 1 ч. 2 ст. 167 КПК України передбачено, що тимчасово вилученим може бути майно у вигляді речей, документів, грошей тощо, щодо яких є підстави вважати, що вони підшукані, виготовлені, пристосовані чи використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення та (або) зберегли на собі його сліди.

У випадку, передбаченому п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу. При цьому, на відміну від інших правових підстав, передбачених ч. 2 ст. 170 КПК України, арешт з метою забезпечення речових доказів не вимагає повідомлення про підозру у кримінальному провадженні і не пов`язує особу підозрюваного з можливістю арешту такого майна.

Так, частиною 11 статті 170 КПК України встановлено, що заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна.

Відповідно до ст.98 КПК України матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставини, що встановлюється під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом є речовими доказами по справі.

Аналіз вищенаведеного вказує, що діючим законодавством передбачений обов`язок, а не право слідчого надання доказів та доведення перед судом їх переконливості, оскільки під час розгляду питання про застосування заходів забезпечення кримінального провадження сторони кримінального провадження повинні подати слідчому судді або суду докази обставин, на які вони посилаються; та застосування заходів забезпечення кримінального провадження не допускається, якщо слідчий, прокурор не доведе наявності трьох необхідних ознак, необхідних для застосування заходів забезпечення кримінального провадження (ст.132 ч.3 КПК України).

Слідчим суддею встановлено, що слідчими СВ Болградського РВП ГУНП в Одеській області здійснюється досудове розслідування в кримінальному провадженню №0000228 від 15.04.2024 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.263 КК України, за правовою кваліфікацією: носіння, зберігання, придбання, передача чи збут вогнепальної зброї (крім гладкоствольної мисливської), бойових припасів, вибухових речовин або вибухових пристроїв без передбаченого законом дозволу (а.с.10).

Нагляд за додержанням законності під час досудового розслідування у вигляді процесуального керівництва здійснюється групою прокурорів Болградської окружної прокуратури (а.с.12).

25.04.2024 року в період часу з 14:15 години по 14:50 годину старшим о/у СКП Болградського РВП ГУНП в Одеській області старшим лейтенантом поліції ОСОБА_7 в с. Красне в автомобілі марки "ВАЗ", моделі 2109 д/н " НОМЕР_1 " чорного кольору було вилучено добровільно видане майно, а саме:

- предмет схожий на корпус гранати «Ф1» упаковано та опечатано у пакет НПУ СУ з ідентифікаційними номером PSP2250896;

- предмет схожий на запал від гранати «Ф1» упаковано та опечатано у пакет НПУ СУ з ідентифікаційними номером PSP2250894;

- предмет схожий на корпус гранати «РГД» упаковано та опечатано у пакет НПУ СУ з ідентифікаційними номером PSP2250895;

- предмет схожий на запал від гранати «РГД» упаковано та опечатано у пакет НПУ СУ з ідентифікаційними номером PSP2250893, про що було складено протокол отримання добровільно наданого предмету від 25.04.2024 року (а.с.19-20).

Зазначені обставини підтверджуються допитами свідків від 25.04.2024 року(а.с.22-24, 25-26, 27-28).

Постановою слідчого від 26.04.2024 року вилучене майно визнано речовими доказами, місцем зберігання визначено "камеру схову речових доказів Болградському РВП" (а.с.21).

Щодо строків звернення до слідчого судді.

Клопотання слідчого, прокурора про арешт тимчасово вилученого майна повинно бути подано не пізніше наступного робочого дня після вилучення майна, інакше майно має бути негайно повернуто особі, у якої його було вилучено (абз.1 ч.5 ст.171 КПК України).

У разі тимчасового вилучення майна під час обшуку, огляду, здійснюваних на підставі ухвали слідчого судді, передбаченої статтею 235 цього Кодексу, клопотання про арешт такого майна повинно бути подано слідчим, прокурором протягом 48 годин після вилучення майна, інакше майно має бути негайно повернуто особі, в якої його було вилучено (абз.1 ч.5 ст.171 КПК України).

Відповідно до ч.ч.1-3 ст.115 КПК України строки, встановлені цим Кодексом, обчислюються годинами, днями і місяцями. Строки можуть визначатися вказівкою на подію. При обчисленні строку годинами строк закінчується в останню хвилину останньої години. При обчисленні строку днями строк закінчується о двадцять четвертій годині останнього дня строку.

Статтею 116 КПК України встановлено, що процесуальні дії мають виконуватися у встановлені цим Кодексом строки. Строк не вважається пропущеним, якщо скаргу або інший документ здано до закінчення строку на пошту або передано особі, уповноваженій їх прийняти [...].

Так, згідно протоколу отримання добровільно наданого предмету від 25.04.2024 року оперуповноваженим було вилучено майно, згідно до переліку зазначеному у клопотанні, на яке прокурор просить накласти арешт.

26.04.2024 року слідчим вперше передано клопотання про арешт вилученого майна до суду.

Ухвалою слідчого судді від 26.04.2024 троку по справі №497/1002/24, провадження №1-кс/497/377/24 клопотання старшого слідчого СВ Болградського РВП ГУНП в Одеській області капітана поліції ОСОБА_6 , погоджене з прокурором Болградської окружної прокуратури ОСОБА_3 про арешт вилученого майна в зв`язку з досудовим розслідуванням по кримінальному провадженню №0000228 від 15.04.2024 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.263 КК України повернуто прокурору для усунення недоліків та встановлено строк для усунення недоліків в сімдесят дві години з моменту отримання копії даної ухвали.

Дана ухвала отримана Болградською окружною прокуратурою о 09:00 годині 29.04.2024 року.

30.04.2024 року о 12:57 годині через канцелярію до суду надійшло клопотання, подане вдруге.

Таким чином, слідчим та прокурором дотримано вимоги ч.5 ст.171 КПК України.

Разом з цим, враховуючи, що наразі досудове розслідування триває не значний час, підозра жодній особі не повідомлена, орган досудового розслідування збирає докази, та здійснює перевірку всіх обставин вчиненого кримінального правопорушення, а вилучене майно визнано речовими доказами в цьому кримінальному провадження, та з метою забезпечення його збереження є підстави для застосування арешту вилученого майна шляхом заборони його відчуження, розпорядження та користування.

На підставі зазначеного та з урахуванням розумності і співмірності обмеження права власності завданням кримінального провадження, вважаю, що клопотання слідчого підлягає задоволенню.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст.98, 131, 132, 167, 170, 171, 173, 236 КПК України, слідчий суддя,

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання прокурора Болградської окружної прокуратури ОСОБА_3 про арешт вилученого майна, подане після усунення недоліків задовольнити.

Накласти арешт шляхом заборони розпорядження, користування, знищення на вилучене майно на підставі протоколу отримання добровільно наданого предмету від 25.04.2024 року, в кримінальному провадженні №0000228 від 15.04.2024 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.263 КК України, а саме на:

- предмет схожий на корпус гранати «Ф1» упаковано та опечатано у пакет НПУ СУ з ідентифікаційними номером PSP2250896;

- предмет схожий на запал від гранати «Ф1» упаковано та опечатано у пакет НПУ СУ з ідентифікаційними номером PSP2250894;

- предмет схожий на корпус гранати «РГД» упаковано та опечатано у пакет НПУ СУ з ідентифікаційними номером PSP2250895;

- предмет схожий на запал від гранати «РГД» упаковано та опечатано у пакет НПУ СУ з ідентифікаційними номером PSP2250893.

Місцем зберігання вилученого майна визначити камеру зберігання речових доказів Болградського РВП ГУНП в Одеській області: просп. Соборний, №97, м. Болград, Одеська область.

Відповідальність за збереження вилученого майна виконання ухвали покласти? на старшого слідчого слідчого відділу Болградського районного відділу поліції Головного управління Національної поліції в Одеській області капітана поліції ОСОБА_6 .

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку безпосередньо до Одеського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги в 5-денний строк з дня проголошення ухвали; у разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом 5 днів з дня отримання копії цієї ухвали.

Слідчий суддя: ОСОБА_1