Справа № 756/6541/24
Номер провадження № 1-кп/756/1284/24
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 травня 2024 року місто Київ

Оболонський районний суд міста Києва в складі судді ОСОБА_1 , розглянувши в спрощеному провадженні обвинувальний акт, затверджений 21.05.2024 у кримінальному провадженні, внесеного 22.04.2024 до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000481, щодо вчинення кримінального проступку без проведення судового розгляду в судовому засіданні за відсутності учасників судового провадження, у відношенні:

ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця міста Фастів, Київської області, громадянина України, українця за національністю, не одруженого, військовослужбовця в/ч НОМЕР_1 , з професійно-технічною освітою, зареєстрованого та фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , не судимого,

за обвинуваченням у вчиненні кримінальних проступків, передбачених ч. 5 ст. 27 ч. 1 ст. 358, ч. 4 ст. 358 КК України,

УСТАНОВИВ:

У невстановлений досудовим розслідуванням час, але не пізніше 27.03.2024, ОСОБА_2 , маючи умисел, спрямований на пособництво у виготовлені підробленого посвідчення водія на право керування транспортними засобами категорії «В1», «В», шляхом внесення до нього його зображення та анкетних даних, з метою пред`явлення такого посвідчення при керуванні транспортними засобами, за невстановлених обставин звернувся до невстановленої особи, з проханням про виготовлення нею на ім`я ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 підробленого посвідчення водія.

Реалізовуючи свій умисел, ОСОБА_2 , діючи умисно, усвідомлюючи, що він не проходив установленого законом порядку отримання посвідчення водія, надав невстановленій досудовим розслідуванням особі, свої персональні дані та власне фотозображення в електронній формі. Після цього, не пізніше 27.03.2024, ОСОБА_2 отримав від невстановленої досудовим розслідуванням особи, підроблене посвідчення водія з категоріями «В1», «В» із серійним номером НОМЕР_2 від 27.03.2024 на власне ім`я, нібито видане ТСЦ № 1242.

Отже, ОСОБА_2 учинив кримінальний проступок, передбачений ч. 5 ст. 27 ч. 1 ст. 358 КК України, а саме пособництво у виготовленні підробленого посвідчення, яке видається організацією і яке надає права, з метою використання його іншою особою.

Крім того 21.04.2024, приблизно о 23 год 27 хв, за адресою: АДРЕСА_2 , з метою підтвердження права керування транспортним засобом марки "KIA", моделі "SORENTO", реєстраційний номер НОМЕР_3 пред`явив поліцейському патрульної поліції підроблене посвідчення водія з категоріями «В1», «В» із серійним номером НОМЕР_2 , тобто використав завідомо підроблений документ, факт пред`явлення якого був виявлений поліцейським патрульної.

Отже, ОСОБА_2 учинив кримінальний проступок, передбачений ч. 4 ст. 358 КК України, а саме використання завідомо підробленого документу.

22.05.2024 року до Оболонського районного суду міста Києва надійшов обвинувальний акт у відношенні ОСОБА_2 за обвинуваченням у вчиненні кримінальних проступків, передбачених ч. 5 ст. 27 ч. 1 ст. 358, ч. 4 ст. 358 КК України у якому міститься заява прокурора ОСОБА_3 про розгляд обвинувального акту в спрощеному порядку без проведення судового розгляду в судовому засіданні.

До обвинувального акту додані:

- письмова заява підозрюваного ОСОБА_2 , складена в присутності захисника ОСОБА_4 , щодо беззаперечного визнання своєї винуватості, згоди із встановленими досудовим розслідуванням обставинами, ознайомлення з обмеженням права апеляційного оскарження згідно з частиною другою ст. 302 КПК України та згоди з розглядом обвинувального акту в спрощеному провадженні;

- матеріали кримінального провадження.

Як видно з наданих матеріалів, на час надходження обвинувального акту до суду щодо ОСОБА_2 не застосовано затримання після виявлення вчиненого кримінального проступку.

Ураховуючи зазначене, суд вважав можливим розглянути обвинувальний акт щодо ОСОБА_2 у вчиненні кримінального проступку без проведення судового розгляду в судовому засіданні за відсутності учасників судового провадження, що узгоджується з приписами частини 2 статті 381 КПК України.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 17 КПК України особа вважається невинуватою у вчиненні кримінального правопорушення і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено у порядку, передбаченому цим Кодексом, і встановлено обвинувальним вироком суду, що набрав законної сили.

Ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні кримінального правопорушення і має бути виправданим, якщо сторона обвинувачення не доведе винуватість особи поза розумним сумнівом.

Згідно з ч. 3 ст. 381 КПК України спрощене провадження щодо кримінальних проступків здійснюється згідно із загальними правилами судового провадження, передбаченими цим Кодексом, з урахуванням положень цього параграфа.

Відповідно до ч. 2 ст. 382 КПК України вирок суду за результатами спрощеного провадження ухвалюється в порядку, визначеному цим Кодексом, та повинен відповідати загальним вимогам до вироку суду. У вироку суду за результатами спрощеного провадження замість доказів на підтвердження встановлених судом обставин зазначаються встановлені органом досудового розслідування обставини, які не оспорюються учасниками судового провадження.

Згідно з п. 2 ч. 3 ст. 374 КПК України у мотивувальній частині вироку зазначаються, у разі визнання особи винуватою, формулювання обвинувачення, визнаного судом доведеним, із зазначенням місця, часу, способу вчинення та наслідків кримінального правопорушення, форми вини і мотивів кримінального правопорушення.

Згідно з ч. 2 ст. 15 Закону України «Про судоустрій та статус суддів» суддя, який розглядає справу одноособово, діє як суд.

Діючи відповідно до вимог частин 1, 2 ст. 17, ст. 369-371, 374, ч. 3 ст. 381, ч. 2 ст. 382 КПК України суд перевірив обставини, які встановлені органом досудового розслідування, та які не оспорюються учасниками судового провадження.

Установлені органом досудового розслідування обставини і викладені судом, не оспорюються учасниками судового провадження, так як під час досудового розслідування обвинувачений ОСОБА_2 беззаперечно визнав свою винуватість, не оспорює встановлені досудовим розслідуванням обставини і згодна з розглядом обвинувального акту за його відсутності.

Окрім того, обвинувачений ознайомлений з обмеженням права на апеляційне оскарження з підстав розгляду провадження за відсутності учасників судового провадження, недослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені досудовим розслідуванням обставин.

Отже, саме з підстав викладеного суд дійшов висновку про доведеність поза розумним сумнівом винуватості ОСОБА_2 у вчиненні інкримінованих кримінальних проступків, передбачених ч. 5 ст. 27 ч. 1 ст. 358, ч. 4 ст. 358 КК України.

Вивченням обставин справи, оцінкою особистості ОСОБА_2 установлено, що обставиною, яка відповідно до ст. 66 КК України пом`якшує покарання останньої є щире каяття, та відсутність обставин, які згідно зі ст. 67 КК України обтяжують її покарання.

Ці висновки суду ґрунтуються на тому, що, як свідчать матеріали досудового розслідування, ОСОБА_2 беззаперечно визнав свою винуватість, співпрацював з органом досудового розслідування, повністю повідомив про обставин вчинення кримінального правопорушення, а також надав дозвіл на спрощений розгляд кримінального провадження. Наведені відомості є достатніми, аби вважати дії ОСОБА_2 як каяття, а отже підставою для врахування їх як обставину, що пом`якшує покарання. Також суд бере до уваги, що і державне обвинувачення в особі прокурора ОСОБА_3 , уважає наявність такої обставини, що пом`якшує покарання, - щире каяття, та вказана в обвинувальному акті.

Суд вважає, що підстави застосування положень статей 69, 69-1 КК України при призначенні покарання - відсутні.

За змістом статей 50, 65 КК України, особі, яка скоїла кримінальне правопорушення, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для виправлення та попередження скоєння нових кримінальних правопорушень. Це покарання має відповідати принципам законності, обґрунтованості, справедливості, співмірності та індивідуалізації, що є системою найбільш істотних правил і критеріїв, які визначають порядок та межі діяльності суду під час обрання покарання. Суд повинен ураховувати ступінь тяжкості кримінального правопорушення, конкретні обставини його скоєння, форму вини, наслідки цього діяння, дані про особу, обставини, що впливають на покарання, ставлення особи до своїх дій, інші особливості справи, які мають значення для забезпечення відповідності покарання характеру та тяжкості кримінального правопорушення.

З урахуванням вищевикладених обставин по справі, особистості обвинуваченого, тяжкості вчиненого кримінального проступку, відсутності завданої шкоди, покарання, яке передбачено за вчинений кримінальний проступок, те, що ОСОБА_2 військовослужбовець, а отже має сталий матеріальний стан, обставини, що пом`якшують покарання, суд вважає, що виправлення та перевиховання обвинуваченого можливо без ізоляції від суспільства, а саме ОСОБА_2 необхідно обрати покарання у виді штрафу. Зокрема ОСОБА_2 слід призначити за ч. 5 ст. 27 ч. 1 ст. 358 КК України покарання в виді штрафу в розмірі 100 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 1 700 грн, а за ч. 4 ст. 358 КК України у виді штрафу в розмірі 50 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 850 грн. Оскільки ОСОБА_2 учинено два кримінальних правопорушення, покарання слід остаточно визначити виходячи з положень ч. 1 ст. 70 КК України, а саме за сукупності кримінальних правопорушень, шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим, визначивши ОСОБА_2 остаточне покарання у виді штрафу в розмірі 100 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 1 700 грн.

Таке покарання, на переконання суду, відповідає положенням статей 65-68 КК України та буде необхідним для виправлення обвинуваченого, запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень, відповідатиме особистості обвинуваченого та є достатнім, для досягнення, відповідно до ст. 50 КК України мети покарання.

Ураховуючи те, що стосовно обвинуваченого запобіжний захід не застосовувався, а сторони провадження не заявили клопотання про застосування відносно обвинуваченого запобіжного заходу, суд не вбачає підстав для застосування запобіжного заходу до набрання вироком законної сили стосовно обвинуваченої.

Цивільний позов у провадженні не заявлений.

Процесуальні витрати у провадженні, а саме витрати на проведення експертизи № СЕ-19/111-24/25758-ДД від 01.05.2024 у сумі 1514 грн 56 коп., відповідно до ст. 124 КПК України підлягають стягненню з ОСОБА_2 на користь держави.

Питання речових доказів суд вирішує на підставі ст. 100 КПК України, зокрема посвідчення водія НОМЕР_2 на ім`я ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яке знаходиться у експертному сейф-пакеті №0013370 та зберігається в камері схову речових доказів Оболонського УП ГУНП у м.Києві - слід знищити.

Керуючись статтями 7, 17, 100, 124, 301, 302, 368-371, 374, 381, 382 КПК України, суд

УХВАЛИВ:

ОСОБА_2 , визнати винуватим у вчиненні кримінальних проступків, передбачених ч. 5 ст. 27 ч. 1 ст. 358, ч. 4 ст. 358 КК України, та призначити йому покарання:

- за ч. 5 ст. 27 ч. 1 ст. 358 КК України - в виді штрафу в розмірі 100 (ста) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 1 700 (одну тисячу сімсот) грн;

- за ч. 4 ст. 358 КК України - в виді штрафу в розмірі 50 (п`ятдесяти) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 850 (вісімсот п`ятдесят) грн.

На підставі ч. 1 ст. 70 КК України за сукупністю кримінальних правопорушень, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, призначити ОСОБА_2 остаточне покарання в виді штрафу в розмірі 100 (ста) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 1 700 (одну тисячу сімсот) грн.

Запобіжний захід ОСОБА_2 до набрання вироком законної сили - не обирати.

Процесуальні витрати: за проведення експертизи № СЕ-19/111-24/25758-ДД від 01.05.2024 у сумі 1514 грн 56 коп. стягнути з ОСОБА_2 на користь держави.

Речові докази: посвідчення водія НОМЕР_2 на ім`я ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 - знищити.

Вирок може бути оскаржений до Київського апеляційного суду через Оболонський районний суд міста Києва протягом 30 (тридцяти) днів з дня отримання його копії.

Відповідно до положень ч. 1 ст. 394 КПК України вирок суду першої інстанції, ухвалений за результатами спрощеного провадження в порядку, передбаченому статями 381 та 382 цього Кодексу, не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав розгляду провадження за відсутності учасників судового провадження, недослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені досудовим розслідуванням обставини.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

У разі подання апеляційної скарги вирок суду, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копію вироку за результатами розгляду обвинувального акту щодо вчинення кримінального проступку не пізніше дня, наступного за днем його ухвалення, надіслати учасникам судового провадження.

Суддя ОСОБА_1