ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 квітня 2024 року м. Дніпро

Колегія суддів Судової палати з розгляду кримінальних справ Дніпровського апеляційного суду у складі:

головуючого судді-доповідача ОСОБА_2

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

за участю:

секретаря судового засідання ОСОБА_5 ,

прокурора ОСОБА_6 (в режимі відеоконференції),

захисника ОСОБА_7 (в режимі відеоконференції),

підозрюваного ОСОБА_8 (в режимі відеоконференції),

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку дистанційного судового провадження в залі суду в м. Дніпрі матеріали досудового розслідування № 0001165 за апеляційною скаргою прокурора Криворізької спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Східного регіону ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 30 січня 2024 року про часткове задоволення клопотання слідчого про застосування запобіжного заходу відносно:

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Кривого Рогу Дніпропетровської області, громадянина України, який зареєстрований та мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого,

підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 332 КК України, -

ВСТАНОВИЛА:

Ухвалою слідчого судді Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 30 січня 2024 року, було частково задоволено клопотання старшого слідчого в ОВС СУ ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_9 , погоджене з прокурором Криворізької спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Східного регіону ОСОБА_10 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою із визначенням застави.

Застосовано до підозрюваного ОСОБА_8 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на строк 60 діб, тобто до 28 березня 2024 року включно.

Визначено підозрюваному заставу в розмірі 70 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, тобто в сумі 211 960 гривень.

Слідчий суддя врахував, що ОСОБА_8 обґрунтовано підозрюється у вчиненні тяжкого кримінального правопорушення, за яке передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк від 7-ми до 9-ти років з конфіскацією майна.

Слідчий суддя зазначив, що прокурором доведено існування ризиків, передбачених п.п. 1, 2, 3 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме підозрюваний може переховуватись від органів досудового розслідування, може знищити, сховати або спотворити будь-яку з речей чи документів, які мають значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, незаконно впливати на свідків.

Враховуючи тяжкість інкримінованого правопорушення, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_8 , його майновий та сімейний стан, інші дані про його особу, слідчий суддя вважав за доцільне визначити підозрюваному заставу в розмірі 70 (сімдесяти) прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що складає 211 960 (двісті одинадцять тисяч дев`ятсот шістдесят) грн. 00 коп., що відповідає межі застави, встановленій п. 2 ч. 5 ст. 182 КПК України. Окрім того, у разі внесення застави, на підозрюваного слід покласти обов`язки, передбачені ч. 5 ст. 194 КПК України.

Не погоджуючись з вказаним рішенням прокурор, подав апеляційну скаргу в якій просив ухвалу слідчого судді скасувати та постановити нову, якою обрати відносно ОСОБА_8 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою із визначенням розміру застави який перевищує 300 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

На думку прокурора, рішення про застосування щодо ОСОБА_8 альтернативного запобіжного заходу у вигляді застави у розмірі 70 прожиткових мінімумів для працездатних осіб є не вмотивованим.

Вказує, що слідчий суддя недостатньою мірою врахував розмір застави.

Висновки слідчого судді щодо можливості визначення розміру застави при обранні запобіжного заходу у виді тримання під вартою у вказаному розмірі не відповідають фактичним обставинам кримінального провадження та істотно порушують вимоги кримінального процесуального закону щодо законності судового рішення, які є підставою для скасування судового рішення.

Заслухавши суддю-доповідача, вислухавши пояснення прокурора на підтримку доводів поданої апеляційної скарги, який наполягав на її задоволенні, вислухавши думки підозрюваного ОСОБА_8 та його захисника ОСОБА_7 , які заперечували проти задоволення апеляційної скарги прокурора та просили залишити без змін ухвалу слідчого судді, перевіривши матеріали судового провадження та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла наступного висновку.

Згідно з положеннями ч. 1 ст. 404 КПК України, суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Відповідно до вимог ст. 370 цього Кодексу судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим, при цьому його законність повинна базуватись на правильному застосуванні норм матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених положеннями Кримінального процесуального кодексу України.

Колегія суддів вважає, що зазначених вимог закону в не повній мірі дотримано слідчим суддею місцевого суду.

Одним із методів державної реакції на порушення, що носять кримінально-правовий характер, є заходи забезпечення кримінального провадження, передбачені ст. 131 КПК України, які виступають важливим елементом механізму здійснення завдань кримінального провадження при розслідуванні злочинів. Одним з таких заходів є запобіжні заходи.

При застосуванні заходів забезпечення кримінального провадження слідчий суддя повинен діяти у відповідності до вимог КПК та судовою процедурою гарантувати дотримання прав, свобод та законних інтересів осіб, а також умов, за яких жодна особа не була б піддана необґрунтованому процесуальному обмеженню.

Згідно вимог ч. 1 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

При цьому, за приписами ст. 178 КПК України, слідчий суддя, суд зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі: тяжкість можливого покарання, вік та стан здоров`я підозрюваного; міцність соціальних зв`язків підозрюваного в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців; репутацію підозрюваного; його майновий стан та наявність у нього судимостей тощо.

Як вбачається з ч. 2 ст. 177 КПК України, підставою для застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті, тобто з метою запобігання спробам:

1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду;

2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення;

3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні;

4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином;

5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Відповідно до положень ч. 1 ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу.

Розглядаючи клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді взяття під варту для прийняття законного і обґрунтованого рішення, суд, відповідно до ст. 178 КПК України та практики Європейського суду з прав людини, повинен врахувати тяжкість кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється особа та особисті обставини життя особи, які можуть свідчити на користь збільшення (зменшення) ризику переховування від правосуддя чи інших способів неналежної процесуальної поведінки.

Згідно ч. 1, ч. 2 ст. 194 КПК України, під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Застосовуючи щодо підозрюваного ОСОБА_8 запобіжний захід у виді тримання під вартою із альтернативою внесення застави, слідчим суддею встановлено, що матеріали провадження містять достатні дані, які підтверджують існування обґрунтованої підозри у вчиненні ним кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 332 КК України.

Крім того, слідчим доведено існування у кримінальному провадженні ризиків, передбачених п.п. 1-3 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме можливості підозрюваного переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду, знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, незаконно впливати на свідків та іншого підозрюваного у цьому ж кримінальному провадженні.

З урахуванням вказаного, на думку колегії суддів, дійшов правильного висновку про необхідність застосування виняткового запобіжного заходу щодо підозрюваного ОСОБА_8 , оскільки встановлені судом обставини свідчать про те, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів, окрім тримання під вартою, не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України.

Разом з тим, колегією суддів встановлено, що прийнявши обґрунтоване рішення про застосування щодо підозрюваного ОСОБА_8 запобіжного заходу у виді тримання під вартою, слідчий суддя належним чином не врахував дані про особу підозрюваного ОСОБА_8 та вимоги ч. 4 ст. 182, ч. 3 ст. 183 КПК України при визначенні підозрюваному застави у виді 70 розмірів прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 211 960 гривень, про що обгрунтовано зазначив прокурор в апеляційній скарзі.

Так, слідчий суддя не в повній мірі врахував дані про особу підозрюваного ОСОБА_8 , який обгрунтовано підозрюється у вчиненні тяжкого кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 332 КК України, тобто в організації незаконного переправлення осіб через державний кордон України, керівництво такими діями, а також сприяння їх вчиненню порадами, вказівками, наданням засобів, вчиненого, за попередньою змовою групою осіб, тяжкість покарання, що загрожує у разі визнання його винуватим, характер кримінального правопорушення, та його роль у вчиненому кримінальному правопорушенні. Слідчий суддя не врахував особу підозрюваного ОСОБА_8 , який раніше судимий за вчинення злочину проти встановленого порядку несення військової служби вчинене в умовах особливого періоду, вчинив новий злочин в сфері забезпечення призову та мобілізації в період іспитового строку і це не стало достатнім для нього стримуючим фактором від вчинення нових злочинів.

Відповідно до ч. 3 ст. 183 КК України, слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим обов`язків, передбачених цим Кодексом, крім випадків, передбачених частиною четвертою цієї статті.

Згідно п. 2 ч. 5 ст. 182 КПК України розмір застави щодо особи, підозрюваної чи обвинуваченої у вчиненні особливо тяжкого злочину визначається у межах від двадцяти до вісімдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

У виключних випадках, якщо слідчий суддя, суд встановить, що застава у зазначених межах не здатна забезпечити виконання особою, що підозрюється, обвинувачується у вчиненні тяжкого або особливо тяжкого злочину, покладених на неї обов`язків, застава може бути призначена у розмірі, який перевищує вісімдесят чи триста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб відповідно.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, розмір застави повинен визначатися тим ступенем довіри, при якому перспектива втрати застави буде достатнім стимулюючим засобом, щоб відбити в особи, щодо якої застосовано заставу, бажання будь-яким чином перешкоджати встановленню істини в кримінальному провадженні. Розмір застави повинен визначатися виходячи з особи обвинуваченого, його майнового стану і його відносин з особами, які надають забезпечення, іншими словами, враховувати той факт, чи буде втрата забезпечення чи дії проти поручителів у випадку неявки обвинуваченого в суд достатнім стримуючим фактором для обвинуваченого, щоб не здійснити втечу.

На переконання колегії суддів, визначаючи ОСОБА_8 розмір застави в межах, визначених п. 2 ч. 5 ст. 182 КПК України для даної категорії злочину, слідчий суддя не надав ретельну оцінку всіх релевантних факторів, які підлягають встановленню під час визначення розміру застави, належним чином не оцінив ступінь порушення цінностей у кримінальному провадженні, не порівняв існуючі ризики, характер кримінальних правопорушень, їх наслідки та тяжкість з реальною можливістю виконання ОСОБА_8 процесуальних обов`язків у випадку внесення ним застави визначеної слідчим суддею застави в розмірі 211 960 грн.

Колегія суддів вважає обґрунтованими доводи апеляційної скарги прокурора про те, що конкретні обставини інкримінованих ОСОБА_8 злочинів та ступінь їх суспільної небезпеки, не відповідають висновкам слідчого судді щодо відповідності розміру застави в сумі 211 960 гривень тим ризикам, які слідчий суддя визнав доведеними.

При цьому, дані про особу підозрюваного, зокрема його майновий та сімейний стан, вік, соціальні зв`язки, з огляду на встановлені обставини інкримінованих підозрюваному кримінальних правопорушень, не спростовують сумнівів у дієвості визначеного слідчим суддею розміру застави.

Крім того, в ході апеляційного перегляду встановлено, що на час апеляційного перегляду застава сплачена, а тому щодо ОСОБА_8 діє запобіжний захід у вигляді застави. При цьому в порушення покладених на підозрюваного в разі внесення застави, обов`язків, ОСОБА_8 двічі не з`явився до судового засіданні 13 березня 2024 та 01 квітня 2024 року, не повідомивши при цьому про причини своєї неявки, що свідчить про зловживання своїми процесуальними правами з боку підозрюваного.

Апеляційним судом встановлено, що на цей час у цьому провадженні складено обвинувальний акт та направлено до Центрально-Міського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області, а тому за правилами ч. 3 ст. 315 КПК України під час підготовчого судового засідання суд за клопотанням учасників судового провадження має право обрати, змінити чи скасувати заходи забезпечення кримінального провадження, в тому числі запобіжний захід, обраний щодо обвинуваченого.

Відповідно до абз. 8 ч.4 рішення Конституційного Суду України від 23.11.2017 року №1-р/2017, висновки слідчого судді щодо будь-яких обставин, які стосувалися суті підозри, обвинувачення та були взяті до уваги при обґрунтуванні запобіжного заходу, обраного під час досудового розслідування, для суду на стадії судового провадження не є преюдиційними. У підготовчому провадженні суд має перевірити обґрунтованість застосування запобіжного заходу щодо обвинуваченого, пов`язаного з обмеженням його права на свободу та особисту недоторканість, та прийняти вмотивоване рішення, незважаючи на те, чи закінчився строк дії ухвали слідчого судді, постановленої на стадії досудового розслідування про обрання такого запобіжного заходу.

Таким чином, колегія суддів вважає, що викладені обставини є суттєвими порушеннями норм кримінального процесуального кодексу України, але виходячи з того, що на момент розгляду вказаної апеляційної скарги прокурора, обвинувальний акт у кримінальному провадженні скеровано до суду першої інстанції та судом першої інстанції призначено підготовче судове засідання, тобто строк дії оскаржуваної ухвали закінчився, колегія суддів не має можливості прийняти нове рішення.

За таких обставин, ухвала слідчого судді суду першої інстанції відповідно до вимог статті 370 КПК України є законною, обґрунтованою і вмотивованою, а тому колегія суддів не вбачає підстав для її скасування.

Керуючись ст.ст. 404, 405, 407 та 418, 419, 422 КПК України, колегія суддів,-

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу прокурора прокурора Криворізької спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Східного регіону ОСОБА_6 - залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 30 січня 2024 року про часткове задоволення клопотання слідчого про застосування запобіжного заходу відносно ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою до 28 березня 2024 року включно, та альтернативою внесення застави, - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та касаційному оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4