Справа № 947/6169/24
Провадження № 1-кс/947/2587/24
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26.02.2024 року м.Одеса

Слідчий суддя Київського районного суду м.Одеси ОСОБА_1 , при секретарі судового засідання ОСОБА_2 , за участю прокурора ОСОБА_3 , підозрюваного ОСОБА_4 , захисника підозрюваного - адвоката ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Одесі клопотання старшого слідчого СВ ОРУП №1 ГУНП в Одеській області ОСОБА_6 , погодженого з прокурором Одеської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Південного регіону про продовження строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою в рамках кримінального провадження №0001693, відомості по якому внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 30.11.2023 відносно

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця смт.Літин, Вінницької області, українця, громадянина України, не одруженого, з середньою освітою, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , який на момент вчинення кримінального правопорушення проходив військову службу за контрактом на посаді курсанта 3 курсу Військової академії м.Одеси, факультету «підготовки спеціалістів військової розвідки та сил спеціальної операції», у військовому звані «молодший сержант»раніше не судимого,

підозрюваного у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.187 КК України,

ВСТАНОВИВ:

Як вбачається з клопотання, в провадженні СВ Одеського районного управління поліції №1 ГУНП в Одеській області перебувають матеріали досудового розслідування, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0001693 від 30.11.2023, за підозрою ОСОБА_7 та ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч.4 ст.187 КК України.

Досудовим слідством встановлено, що ОСОБА_4 , підозрюється у тому, що він будучи військовослужбовцем військової служби за контрактом на посаді курсанта 3 курсу Військової академії м.Одеси, факультету «підготовки спеціалістів військової розвідки та сил спеціальної операції», у військовому звані «молодший сержант», в умовах воєнного стану у невстановленому досудовим розслідуванні місці та у невстановлений час, вступив в попередню злочинну змову з ОСОБА_7 для скоєння розбійного нападу з метою заволодіння майном ОСОБА_8 , а як спосіб досягнення своєї злочинної мети ОСОБА_4 та ОСОБА_7 вирішили пригрозити застосуванням фізичного насильства небезпечного для життя та здоров`я ОСОБА_8 , а саме застосувати предмет зовні схожий на пістолет, який ОСОБА_4 заздалегідь підготував для вчинення розбійного нападу.

Для реалізації свого злочинного наміру, ОСОБА_4 та ОСОБА_7 розподілили між собою ролі, згідно яких ОСОБА_4 повинен зустрітись з ОСОБА_8 на території м.Одеси, а ОСОБА_7 в цей час повинен із погрозою пістолета заволодіти майном ОСОБА_8 .

Реалізуючи свій злочинний намір на здійснення розбійного нападу, ОСОБА_4 29.11.2023 о 18.00 годин домовився з ОСОБА_8 про зустріч в цей же день о 20.00 годин в м.Одесі по вул.Фонтанській дорозі,14 в м.Одесі. Далі, біля 20.00 годин ОСОБА_4 діючи за попередньою змовою зустрівся із ОСОБА_7 та для реалізації злочинного наміру передав останньому предмет зовні схожий на пістолет.

Далі, 29.11.2023 біля 20.20 годин, ОСОБА_4 знаходячись по вул.Фонтанській дорозі,14 в м.Одесі в ході реалізації свого злочинного плану зустрівся з ОСОБА_8 , який на зустріч прийшов разом із знайомим ОСОБА_9 . В цей час, ОСОБА_7 , згідно заздалегідь приготовлених ролей, тримаючи в руці предмет зовні схожий на пістолет та демонструючи його спрямував в бік потерпілих, тим самим подавив їх опір, при цьому заволодів майном ОСОБА_8 , а саме: мобільним телефоном марки «Айфон 13 про» вартістю 40000 грн, в якому знаходилась сім карта № НОМЕР_1 , сумку шкіряну чорного кольору, в якій знаходився військовий квиток на ім`я ОСОБА_8 , та майном ОСОБА_9 , а саме: мобільним телефоном «Айфон 11» вартістю 25000 грн., в якому знаходилась сім карта № НОМЕР_2 , матерчату сумку чорного кольору вартістю 1000 грн., в якій знаходився гаманець чорного кольору з коштами 600 грн., паспорт громадянина України на ім`я ОСОБА_9 , дві банківські картки «Таскомбанк», банківську карту «Альфа банк», банківську картку «Сенс банк».

Після вчинення нападу, ОСОБА_4 спільно з ОСОБА_7 покинули місце вчинення злочину, розпорядившись викраденим майном потерпілих на власний розсуд.

Таким чином, ОСОБА_4 , підозрюється у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.187 КК України - напад з метою заволодіння чужим майном, поєднаний з погрозою застосування насильства, небезпечного для життя чи здоров`я особи, яка зазнала нападу (розбій), вчинений за попередньою змовою групою осіб, вчинений в умовах воєнного стану.

Слідчий звертається з клопотанням про продовження строку тримання підозрюваного під вартою, обґрунтовуючи його тим, що строк тримання під вартою продовжений ухвалою слідчого судді Київського районного суду м.Одеси закінчується 28.02.2024 року, а на теперішній час продовжують існувати ризики передбачені ч.1 ст.177 КПК України, які були встановлені під час досудового розслідування.

В судовому засіданні прокурор підтримав заявлене клопотання та просив суд задовольнити його, посилаючись на викладені доводи.

Захисник проти задоволення клопотання заперечував, просив застосувати більш м`який запобіжний захід, або зменшити встановлений розмір застави. Пояснив, що підозрюваний позитивно захід

Підозрюваний підтримав думку захисника.

Вивчивши клопотання та матеріали, якими клопотання обґрунтовується, вислухавши думку учасників судового засідання, слідчий суддя приходить до наступного переконання.

Згідно ч.1 ст.183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу.

Відповідно до ч.3 ст.199 КПК України, клопотання про продовження строку тримання під вартою, крім відомостей, зазначених у статті 184 цього Кодексу, повинно містити:

1) виклад обставин, які свідчать про те, що заявлений ризик не зменшився або з`явилися нові ризики, які виправдовують тримання особи під вартою;

2) виклад обставин, які перешкоджають завершенню досудового розслідування до закінчення дії попередньої ухвали про тримання під вартою.

Відповідно до ч.3 ст.197 КПК України, строк тримання під вартою може бути продовжений слідчим суддею в межах строку досудового розслідування в порядку, передбаченому цим Кодексом.

При розгляді клопотання слідчого, виконуючи вимоги ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», слідчий суддя застосовує Конвенцію «Про захист прав людини і основоположних свобод» (далі «Конвенція») та практику Європейського суду з прав людини (далі ЄСПЛ), як джерело права.

Відповідно до практики ЄСПЛ, «обґрунтованість підозри, на якій має ґрунтуватись арешт, складає суттєву частину гарантії від безпідставного арешту і затримання, закріпленої у статті 5 § 1 (с) Конвенції, передбачає наявність обставин або відомостей, які переконали б неупередженого спостерігача, що ця особа, можливо, вчинила певний злочин» (K.F. проти Німеччини, 27.11.1997 р., § 57).

Згідно п.32 рішення Європейського суду з прав людини у справі «Фокс, Кембелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» від 30.08.1990 року, та відповідно до п.219 рішення у справі «Нечипорук та Йонкало проти України» («NechiporukandYonkalo v. Ukraine») від 21 квітня 2011 року, заява №42310/04 суд повторює, що термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення.

Згідно з практикою ЄСПЛ, зокрема п. 48 рішення «Чеботарь проти Молдови» №35615/06 від 13.11.07 року - Європейський Суд з прав людини зазначив «Суд повторює, що для того, щоб арешт по обґрунтованій підозрі був виправданий у відповідності з статтею 5 & 1 (с), поліція не зобов`язана мати докази, достатні для пред`явлення обвинувачення, ні в момент арешту ні під час перебування заявника під вартою. Також не обов`язково, щоб затриманій особі були, по кінцевому рахунку, пред`явлені обвинувачення, або щоб ця особа була піддана суду. Метою попереднього тримання під вартою є подальше розслідування кримінальної справи, яке повинно підтвердити або розвіяти підозру, яка є підставою для затримання».

Крім того, слідчий суддя враховує правову позицію ЄСПЛ, викладену у рішенні за скаргою «Ферарі-Браво проти Італії», відповідно до якої затримання та тримання особи під вартою, безумовно, можливе не лише у випадку доведеності факту вчинення злочину та його характеру, оскільки така доведеність сама по собі і є метою досудового розслідування, досягненню цілей якого і є тримання під вартою.

Згідно з позицією Європейського суду з прав людини, викладеною в п.84 рішення ЄСПЛ від 10.02.2011 року в справі «Харченко проти України», п.4 ст.5 Конвенції передбачає право заарештованих або затриманих осіб на судовий контроль щодо матеріально-правових і процесуальних підстав позбавлення їх волі, що, з погляду Конвенції, є найважливішими умовами забезпечення «законності». Це означає, що суд відповідної юрисдикції має перевірити не тільки питання дотримання процесуальних вимог національного законодавства, але й обґрунтованість підозри, яка послужила підставою для затримання, і законність мети, з якою застосовувались затримання та подальше тримання під вартою (див. справу «Буткевічус проти Литви» (Butkeviciusv. Lithuania) № 48297/99, п. 43, ЄКПЛ 2002-ІІ).

Крім того, Європейський суд з прав людини у п.п. 68-69 Рішення від 17.10.2013 року у справі «Таран проти України» зазначив, що пункт 1 статті 5 Конвенції вимагає, що для того, щоб позбавлення свободи не вважалося свавільним, не достатньо того, щоб цей захід здійснювався відповідно до національного законодавства; він також має бути необхідним за конкретних обставин (див. рішення від 27 лютого 2007 року у справі «Нештяк проти Словаччини» (Neљќбk v. Slovakia), заява № 65559/01, п. 74). На думку Суду, тримання під вартою відповідно до підпункту «с» пункту 1 статті 5 Конвенції має втілювати вимогу пропорційності, яка обумовлює існування обґрунтованого рішення, яким здійснюється оцінка відповідних аргументів «за» і «проти» звільнення (див. рішення у справі «Ладент проти Польщі» (Ladent v. Poland), заява № 11036/03, п. 55, ECHR 2008-... (витяги), і від 14 жовтня 2010 року у справі «Хайредінов проти України» (Khayredinov v. Ukraine), заява № 38717/04, п. 86).

Суд також постановив, що пункт 3 статті 5 Конвенції вимагає, що обґрунтування будь-якого строку тримання під вартою, незалежно від того, наскільки коротким він є, має бути переконливо продемонстроване владою. Аргументи «за» і «проти» звільнення, включаючи ризик того, що обвинувачений може перешкоджати належному провадженню у справі, не повинні оцінюватись абстрактно (in abstracto), але мають підтверджуватися фактичними даними. Ризик того, що обвинувачений може переховуватися, не може оцінюватися виключно на підставі ступеня тяжкості можливого покарання. Він має оцінюватися з урахуванням ряду інших відповідних факторів, які можуть або підтвердити існування можливості переховування обвинуваченим, або доведуть, що така можливість є настільки невеликою, що вона не може обґрунтовувати досудове ув`язнення (див. рішення від 4 жовтня 2005 року у справі «Бекчєв проти Молдови» (Becciev v. Moldova), заява № 9190/03, пункти 56 і 59, з подальшими посиланнями).

Відповідно до ч.3 ст.197 КПК України, строк тримання під вартою може бути продовжений слідчим суддею в межах строку досудового розслідування в порядку, передбаченому цим Кодексом.

Як встановлено в судовому засіданні, 30.11.2023 року ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , повідомлено про підозру у вчинені злочину, передбаченого ч.4 ст.187 України.

05.12.2023 слідчим суддею Київського районного суду м.Одеси відносно підозрюваного ОСОБА_4 обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою із визначенням розміру застави строком до 28.01.2024 року, який був продовжений до 28.02.2024 року.

Постановою керівника Одеської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Південного регіону ОСОБА_10 23.01.2024 продовжено строк досудового розслідування вказаного кримінального провадження до 3 (трьох) місяців, а саме до29.02.2024 включно.

26.02.2024 року слідчим суддею Київського районного суду м.Одеси продовжено строк досудового розслідування у кримінальному провадженні №0001693, відомості по якому внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 30.11.2023 року, строком до 29.03.2024 року.

Обґрунтованість підозри у вчиненні ОСОБА_4 кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.187 КК України підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами: протоколом прийняття заяви про скоєння кримінального правопорушення від потерпілого ОСОБА_8 ; протоколом прийняття заяви про скоєння кримінального правопорушення від потерпілого ОСОБА_9 ; протоколом огляду місця події за місцем скоєння кримінального правопорушення а саме за адресою: м.Одеса, вул.Фонтанська дорога,14А; протоколом огляду місця події за адресою: м.Одеса, вул.Левітана,62А, в ході якого виявлено та вилучено дві сумки потерпілих; протоколом огляду місця події за адресою: м.Одеса вул.Ак.Корольова,26 в ході якого виявлено та вилучено мобільний телефон Айфон 13 про потерпілого ОСОБА_8 ; протоколом допиту в якості потерпілого ОСОБА_8 ; протоколом допиту в якості потерпілого ОСОБА_9 ; протоколом допиту в якості свідка ОСОБА_11 ; протоколом допиту в якості свідка ОСОБА_12 ; протоколом допиту в якості свідка ОСОБА_13 ; протоколами обшуків від 30.11.2023; протоколом огляду документів - звукозапису оператора лінії 102; протоколом огляду відеозапису з бодікамер патрульних поліцейських та іншими матеріалами кримінального провадження в сукупності.

Зважаючи на дані, які містяться в наданих слідчому судді матеріалах, а також приймаючи до уваги п.175 рішення ЄСПЛ у справі «Нечипорук і Йонкало проти України» від 21.07.2011 року, згідно якого термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення, слідчий суддя вважає доведеним у судовому засіданні прокурором наявність обґрунтованої підозри за фактом вчинення ОСОБА_4 кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.187 КК України.

Враховуючи обґрунтованість підозри за фактом вчинення ОСОБА_4 кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.187 КК України, з огляду на тяжкість можливого покарання, у випадку подальшого визнання підозрюваного винним у його вчиненні, слідчий суддя приходить до переконання що ризики, які існували на момент застосування відносно підозрюваного запобіжного заходу, не зменшилися та продовжують існувати, а саме:

-враховуючи обґрунтованість підозри у вчиненні ОСОБА_4 злочину, передбаченого ч.4 ст.187 КК України, покарання у вигляді позбавлення волі на строк від восьми до п`ятнадцяти років із конфіскацією майна, яке імовірно загрожує підозрюваному у разі визнання його винним у вчиненні інкримінованого йому злочину, суспільно-небезпечний характер інкримінованого підозрюваному злочину, а також те, що підозрюваний зареєстрований у Вінницькій області, тобто за межами міста, де здійснюється досудове розслідування, неодружений, малолітніх/неповнолітніх дітей на утриманні не має, що свідчить про те, що він не має сталих соціальних зв`язків, слідчий суддя приходить до переконання, що ризик, передбачений п.1 ч.1 ст.177 КПК України, а саме ризик у вигляді можливого переховування підозрюваного ОСОБА_4 від органу досудового розслідування та суду, наразі не мінімізований та продовжує існувати.

-слідчий суддя також погоджується з доводами клопотання про продовження існування ризику, передбаченого п.3 ч.1 ст.177 КПК України, у вигляді можливого незаконного впливу підозрюваним ОСОБА_4 на потерпілих та свідків у даному кримінальному провадженні, оскільки є достатні підстави вважати, що підозрюваний може на них впливати з погрозами застосування насильства з метою схилення їх не давати правдиві, послідовні показання у ході досудового розслідування та/або змінити свої показання у подальшому в суді, для уникнення або мінімізації можливої кримінальної відповідальності за вчинення особливо тяжкого злочину, адже ОСОБА_4 наразі обґрунтовано підозрюється у вчиненні злочину, пов`язаного із погрозою застосування насильства, потерпілі та свідки безпосередньо судом допитані не були, а показання, що надаються на досудовому розслідуванні, не можуть лягти в обґрунтуванні судових рішень, зважаючи на положення ч.4 ст.95 КПК України.

Що стосується посилань сторони обвинувачення на існування в рамках даного кримінального провадження ризиків, передбачених п.п.2,4,5 ч.1 ст.177 КПК України, то слідчий суддя приходить до переконання про необґрунтованість відповідних доводів сторони обвинувачення, оскільки стороною обвинувачення не було зазначено та документально підтверджено існування нових обставин, яким би не надавалася правова оцінка слідчим суддею при першочерговому вирішенні питання застосування міри запобіжного заходу відносно підозрюваної особи.

Таким чином, викладене свідчить про наявність обставин, передбачених ч.3 ст.199 КПК України, що в свою чергу свідчить про наявність правових підстав для продовження строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Виходячи з вищевикладеного, враховуючи те, що встановлені ризики не зникли та продовжують існувати, а в рамках кримінального провадження необхідно провести ряд слідчих та процесуальних дій, слідчий суддя приходить до переконання, що клопотання слідчого про продовження підозрюваному ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою підлягає задоволенню.

З урахуванням встановлених в судовому засіданні ризиків та обставин, а також обґрунтованості клопотання сторони обвинувачення, підстав для застосування більш м`яких запобіжних заходів відносно підозрюваного в судовому засіданні встановлено не було.

Наразі ризики не зменшилися, а доводи захисника вже були враховані під час попереднього розгляду з боку слідчих суддів.

В частині визначеного ухвалою слідчого судді Київського районного суду міста Одеси від 05.12.2023 року розміру застави, слідчий суддя зазначає, що наявність встановлених в судовому засіданні ризиків, передбачених п.п.1,3 ч.1 ст.177 КПК України, обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_4 кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.187 КК України, обставини вчинення кримінальних правопорушень, слідчий суддя приходить до переконання, що обраний розмір застави здатний стримувати можливу протиправну поведінку підозрюваного, під загрозою звернення застави в дохід держави, та забезпечити виконання покладених на підозрюваного процесуальних обов`язків, у випадку її внесення, а тому такий розмір застави зміні не підлягає.

Таким чином, керуючись ст.ст.177, 178, 183, 193, 196, 197, 199, 309 КПК України, слідчий суддя,-

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання старшого слідчого СВ ОРУП №1 ГУНП в Одеській області ОСОБА_6 , погодженого з прокурором Одеської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Південного регіону про продовження строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою в рамках кримінального провадження №0001693, відомості по якому внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 30.11.2023 відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , - задовольнити.

Продовжити строк тримання під вартою ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , строком до 28 березня 2024 року включно,на умовах визначених ухвалою слідчого судді Київського районного суду м.Одеси від 05.12.2023 року.

Апеляційна скарга, на ухвалу слідчого судді може бути подана протягом п`яти днів з дня її оголошення безпосередньо до Одеського апеляційного суду.

Ухвала підлягає негайному виконанню після її проголошення.

Подання апеляційної скарги зупиняє набрання ухвалою законної сили, але не зупиняє її виконання.

Слідчий суддя ОСОБА_1