УХВАЛА

18 березня 2024 року

м. Київ

справа № 388/1550/22

провадження № 51-890ск24

Верховний Суд колегією суддів Третьої судової палати Касаційного кримінального суду у складі:

головуючого ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

розглянувши касаційну скаргу захисника ОСОБА_4 в інтересах засудженого ОСОБА_5 на вирок Долинського районного суду Кіровоградської області від 07 вересня 2023 року та ухвалу Кропивницького апеляційного суду від 05 грудня 2023 року щодо останнього,

встановив:

Ухвалою Касаційного кримінального суду у складі Верховного Суду від 19 лютого 2024 року касаційну скаргу захисника ОСОБА_4 залишено без руху через її невідповідність вимогам ст. 427 Кримінального процесуального кодексу України (далі - КПК), де Судом зазначено про недотримання приписів п. 4 ч. 2 вказаної статті та надано строк на усунення недоліків. Колегія суддів звернула увагу захисника на необхідності навести обґрунтування вимог касаційної скарги із зазначенням того, у чому полягає незаконність чи необґрунтованість судового рішення, і таке обґрунтування повинно враховувати межі перегляду судом касаційної інстанції, передбачені положеннями ст. 433 КПК, що нею дотримано не було.

В ухвалі зазначено, що доводи, які зводяться до незгоди із встановленими фактичними обставинами кримінального провадження та оцінкою доказів на предмет їх достовірності, відображені в касаційній скарзі, не є предметом касаційного перегляду, що в обґрунтування вимоги про закриття кримінального провадження на підставі п. 1 ч. 1 ст. 284 КПК захисник посилалася на недостатність доказів для доведення винуватості засудженого ОСОБА_5 у скоєнні крадіжки в умовах воєнного стану, де вона зазначала, серед іншого, про недопустимість доказів, наданих стороною обвинувачення. Однак про те, які конкретно докази є недопустимими та з яких підстав, з посиланням на норми процесуального закону та матеріали кримінального провадження, в касаційній скарзі не йшлося. Не зазначено, чи було це предметом перевірки суду апеляційної інстанції, якщо так, то яких порушень приписів кримінального процесуального закону було ним допущено в цій частині, з огляду на межі та порядок, передбачені статтями 404, 405 КПК.

Крім того, захисник в касаційній скарзі, в обґрунтування вимоги про закриття кримінального провадження щодо ОСОБА_5 на підставі п. 1 ч. 1 ст. 284 КПК, не навела спростування мотивів суду, покладених в обґрунтування висновку про визнання засудженого винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 263 Кримінального кодексу України.

Колегія суддів зауважила, щоформальні та неконкретизовані твердження про недотримання судами попередніх інстанцій норм КПК в частині надання ними оцінки доказам не можуть бути предметом перевірки суду касаційної інстанції без належного обґрунтування з посиланням на відповідні матеріали кримінального провадження, а також норми процесуального закону, які, на переконання захисника, були порушені. Судом роз`яснено, що недоліки касаційної скарги, пов`язані з її змістом, можуть бути усунуті шляхом подання нової касаційної скарги, при цьому касаційна скарга повертається в разі, якщо особа в установлений строк не усунула недоліків касаційної скарги, залишеної без руху.

На виконання вищевказаної ухвали Верховного Суду захисник подала нову касаційну скаргу, де зазначених в ухвалі недоліків не усунула.

Зміст нової касаційної скарги зводиться до незгоди із оцінкою судом першої інстанції доказів на предмет їх достовірності що, з огляду на приписи ст. 433 КПК, не є предметом перевірки судом касаційної інстанції.

У новій касаційній скарзі, висуваючи вимогу про скасування оскаржених судових рішень та закриття кримінального провадження на підставі п. 1 ч. 1 ст. 284 КПК, захисник формально стверджує про недопустимість протоколів огляду місця події, проте обґрунтування того, з яких підстав вони є недопустимими, з посиланням на норми КПК та матеріали кримінального провадження, не наводить. Спростування правильності оцінки інших доказів, покладених судом в основу визнання ОСОБА_5 винуватим в інкримінованих кримінальних правопорушеннях, в касаційній скарзі також відсутнє.

Доводи про недотримання судом апеляційної інстанції положень щодо належного мотивування судового рішення є формальними, без конкретизації того, яких приписів статей 404, 405 КПК допущено цим судом при апеляційному перегляді вироку Долинського районного суду Кіровоградської області від 07 вересня 2023 року в контексті доводів її апеляційної скарги про закриття кримінального провадження щодо ОСОБА_5 на підставі п. 1 ч. 1 ст. 284 КПК.

Таким чином, недоліків щодо недотримання приписів п. 4 ч. 2 ст. 427 КПК захисник у новій касаційній скарзі не усунула, повторно навела формальні та неконкретизовані твердження про недотримання судами попередніх інстанцій норм КПК в частині надання ними неправильної оцінки доказам, що унеможливлює визначення меж касаційного перегляду.

Відповідно до п. 1 ч. 3 ст. 429 КПК касаційна скарга повертається, якщо особа не усунула недоліки касаційної скарги, яку залишено без руху в установлений строк.

Враховуючи викладене, Суд приходить до висновку, що касаційну скаргу необхідно повернути особі, яка її подала.

Керуючись п. 1 ч. 3 ст. 429 КПК, Суд

постановив:

Касаційну скаргу разом з усіма доданими до неї матеріалами повернути захиснику ОСОБА_4 .

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3