Житомирський апеляційний суд
Номер провадження №11-сс/4805/326/24
Категорія ст.422 КПК України Доповідач ОСОБА_2
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 червня 2024 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Житомирського апеляційного суду в складі:

головуючого судді ОСОБА_2

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

секретаря: ОСОБА_5

представника власника майна

ТОВ «Країна мрій-Дніпро 2023»,

адвоката: ОСОБА_6

прокурора: ОСОБА_7

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Житомирі апеляційну скаргу представника власника майна -адвоката ОСОБА_8 , який діє в інтересах ТОВ «Країна мрій Дніпро 2023» на ухвалу слідчого судді Корольовського районного суду м. Житомира від 01 грудня 2023 року, якою задоволено клопотання заступника начальника відділу СУ ГКНП в Житомирській області майора поліції ОСОБА_9 , погоджене прокурором відділу Житомирської обласної прокуратури ОСОБА_10 про накладення арешту на майно у кримінальному провадженні №0000519, за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ч. 4 ст. 190 КК України, -

встановила:

Вказаною ухвалою слідчого судді від 01 грудня 2023 року накладено арешт на корпоративні права ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ІПН НОМЕР_1 , а саме на частку у статутному капіталі ТОВ «Країна Мрій- Дніпро 2023» (), яка складає 100% статутного капіталу, шляхом внесення до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, відомостей про арешт корпоративних прав, з метою тимчасової заборони державної реєстрації змін до відомостей про юридичну особу, що містяться в Єдиному державному реєстрі, у зв`язку із зміною частки засновника (учасника) у статутному (складеному) капіталі (пайовому фонді) юридичної особи.

Прийняте рішення слідчий суддя мотивував тим, що на цьому етапі кримінального провадження потреби досудового розслідування виправдовують таке втручання у корпоративні права власника ОСОБА_12 .

В апеляційній скарзі представник ТОВ «Країна мрій Дніпро 2023», яке є власником майна - адвокат ОСОБА_8 просить поновити строк на апеляційне оскарження та скасувати ухвалу слідчого судді та постановити нову ухвалу, якою відмовити в задоволенні клопотання про накладення арешту.

Вважає, що ухвала слідчого судді є незаконною, та не обґрунтованою, а арешт накладено на майно безпідставно.

Зазначає, що підставою для ухвалення судом оскаржуваного рішення стало клопотання слідчого про накладення арешту на майно третьої особи - громадянина ОСОБА_11 , як власника та директора ТОВ «Країна Мрій - Дніпро 2023». Водночас вказані фізична та юридична особи, службові особи останньої, не являлись на той час учасниками кримінального провадження № 0000519 у будь-якому статусі, зокрема в статусі підозрюваного, потерпілого чи свідка.

Зазначає, що клопотання про арешт майна ТОВ «Країна Мрій - Дніпро 2023», на підставі якого ухвалено оскаржуване судове рішення у даній справі внесено до суду слідчим, а не прокурором, що є порушенням норм процесуального законодавства.

На думку апелянта, оскаржуване рішення постановлено без об`єктивного з`ясування обставин, які б були підтверджені належними та допустимими доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до статті 94 КПК України, тобто являється необґрунтованим та не вмотивованим.

Посилається на те, що майно, на яке накладено арешт оскаржуваною ухвалою суду від 01.12.2023 р., не являються речовими доказами у кримінальному провадженні № 0000519, оскільки не були знаряддям чи предметом жодного кримінального правопорушення, обставини, якого встановлювались на час ухвалення оскаржуваного судового рішення, так і на даний час, не зберегли на собі жодних слідів кримінального правопорушення та не містять інших відомостей, що встановлюються в ході проведення досудового розслідування

До суду першої інстанції слідчим та прокурором не було подано постанови про визнання вказаного майна речовим доказом.

Зазначає, що матеріали, подані до суду першої інстанції на підтвердження наведених слідчим у клопотанні обставин, свідчать лише про ймовірний факт підроблення ряду документів, поданих до суду від імені громадянки ОСОБА_13 .

Однак до суду першої інстанції не було надано жодного висновку експертизи, яким-би було підтверджено недійсність підпису громадянки ОСОБА_13 на відповідних документах та судом такі обставини не досліджувались.

Зазначає, що органом досудового розслідування начебто здійснюється розслідування факту ймовірного заволодіння шляхом обману арештованим майном, яке раніше належало МПП «Дістайл-Україна», .

Засновником та одноосібним власником вказаного малого підприємства являється громадянин Ізраїлю ОСОБА_14 , що підтверджується відповідною роздруківкою.

На думку апелянта, подані до суду матеріали не містять жодної заяви, показань свідків або-ж потерпілих, які-б вказували на спричинення наведеними в оскаржуваній ухвалі діями матеріальної чи будь-якої іншої шкоди як безпосередньо МПП «Дістайл- Україна», так і його одноосібному власнику - громадянину ОСОБА_15 .

Крім того, відсутня будь-яка заява чи інше звернення вказаних осіб, у тому числі безпосереднього власника, ОСОБА_16 , з приводу того, що передача арештованого майна від МПП «Дістайл-Україна» до ОСОБА_17 , у тому числі за рішенням Корольовського районного суду м. Житомира від 27.07.2023 р. у справі № 295/8765/23, відбулась неправомірно чи за відсутності згоди власника майна.

В матеріалах судової справи № 296/12201/23 знаходиться фотокопія довіреності та її переклад від 09.08.2022 р., засвідченої виконуючим обов`язки нотаріуса ОСОБА_18 , в Грузії, якою ОСОБА_14 уповноважив в термін до 09.08.2025 р. ОСОБА_19 та ОСОБА_13 , представляти його інтереси на території України, зокрема приймати від його імені будь-які рішення як власника МПП «Дістайл-Україна» та підписувати будь-які документи.

Наведена довіреність є діючою, не відміненою, та органом досудового розслідування не подано до суду першої інстанції жодного доказу, на спростування її дійсності чи справжності

Посилається на те, що будь-яких фактів причетності саме ОСОБА_11 особисто, так і як директора ТОВ «Країна Мрій - Дніпро 2023», або-ж службових осіб вказаної юридичної особи, до будь-якої злочинної діяльності, в тому числі у вигляді ймовірного заволодіння майном МПП «Дістайл-Україна», суду надано не було.

Зазначає, що осіб, які начебто підробили будь-які документ від імені ОСОБА_13 та у подальшому їх використали до даного часу не встановлено. ОСОБА_13 та інших осіб у кримінальному провадженні, до даного часу допитано не було.

Вважає, що наведені в оскаржуваному судовому рішенні обставини, є виключно припущеннями слідчого та прокурора, які не підтвердженні жодними доказами, які-б стали предметом дослідження суду першої інстанції.

Звертає увагу на те, що слідчий суддя в оскаржуваній ухвалі, в порушення вимог п. п. 5, 6 ч. 2 ст. 173 КПК України, не оцінив розумність і співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження та наслідки арешту земельної ділянки для інших осіб.

Наголошує, що слідчий суддя не зазначив жодних обґрунтованих мотивів чи підстав для задоволення клопотання, не вказав, з яких міркувань він погоджується з аргументами прокурора про арешт майна. Оскаржувана ухвала не містить посилань на матеріали кримінального провадження, які взяв до уваги суд, а також посилань на докази того, що накладення арешту було необхідним для досягнення цілей кримінального провадження.

Щодо пропуску строку на апеляційне оскарження ухвали, апелянт зазначає, що проголошення ухвали суду від 01.12.2023 відбулось за відсутності ОСОБА_11 яв власника та директора ТОВ «Країна Мрій - Дніпро 2023», а також за відсутності будь-яких інших представників його та вказаної юридичної особи..

Лише 27.04.2024 р. ОСОБА_11 з порталу «Дія» надійшло повідомлення про наявність ухвали щодо накладення арешту на його майно без відображення відповідного тексту ухвали. З повним текстом оскаржуваного судового рішення уповноважений представник власника майна - ТОВ «Країна Мрій - Дніпро 2023», адвокат ОСОБА_8 , ознайомився лише після подачі відповідної заяви до суду першої інстанції - 06.05.2024 р.

А тому вважає, що строк на апеляційне оскарження ухвали слідчого судді Корольовського районного суду м. Житомира від 01.12.2023 р. у справі пропущено з поважних причин.

Заслухавши доповідача, пояснення представника власника майна, який підтримав апеляційну скаргу, заперечення прокурора на апеляційну скаргу, перевіривши матеріали провадження відповідно до вимог ст. 404 КПК України, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Доводи апелянта про пропуск строків на апеляційне оскарження ухвали слідчого судді з поважних причин є обґрунтованими, а тому його апеляційна скарга підлягає розгляду.

В силу ч. 2 ст. 131 КПК України одним із видів заходів забезпечення кримінального провадження є арешт майна.

Розглядаючи клопотання про накладення арешту на майно в порядку статей 170-173 КПК України, для прийняття законного та обґрунтованого рішення слідчий суддя повинен з`ясувати усі обставини, які передбачають підстави для арешту майна або відмови у задоволенні клопотання про арешт майна.

Відповідно до ч.1 ст.170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом кримінального правопорушення, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.

Крім того, стаття 170 КПК України передбачає, що арешт майна допускається, зокрема, з метою забезпечення збереження речових доказів та в такому випадку арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу, у якій наведено визначення речових доказів, якими є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Відповідно до ч.2 ст.170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Частиною 2 статті 173 КПК України передбачено, що при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3-1) можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої статті 170 цього Кодексу); 4) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу);5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; 6) наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

На думку колегії суддів, слідчим суддею при винесенні рішення про задоволення клопотання прокурора, враховано положення вищевказаних статей, а прокурором в клопотанні доведено необхідність накладення арешту на корпоративні права зазначених вище юридичних осіб.

СУ ГУ НП в Житомирській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000519 від 06.10.2023, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст. 190 КК України.

За версією досудового розслідування, в період липня 2023 року, невідомі особи, шляхом обману, під приводом розгляду у Богунському районному суді м. Житомира цивільної справи № 295/8765/23 із стягнення боргу в сумі 600 000,00 грн. за позовом ОСОБА_20 до ОСОБА_21 та МПП «Дістайл-Україна» (), використовуючи підроблені документи, в рахунок повного погашення боргу, шляхом передачі права власності на нерухоме майно на користь позивача ОСОБА_20 , заволоділи чужим майном, яке належить МПП «Дістайл-Україна», а саме: земельною ділянкою з кадастровим номером № :02:022:0004, яка розташована за адресою Київська область, Бориспільський район та об`єктами нерухомості (будинок медика, загальною площею 647,30 кв.м. із прибудовами; виконробською, загальною площею 20,70 кв.м. із прибудовою 1 в, виконробською, 2 В; підсобне приміщення, загальною площею 23,90 кв. м.; будинок для відпочиваючих, загальною площею 14,90 кв. м.; гуртожиток, загальною площею 491,30 кв.м із прибудовою), які знаходяться на території Циблівської сільської ради, за адресою Київська область, Бориспільський район, у великому розмірі.

До Богунського районного суду м. Житомира було подано спільну заяву про затвердження мирової угоди у цивільній справі № 295/8765/23 від 27.07.2023 та відповідно саму мирову угоду від 27.07.2023, відповідно до якої сторони уклади зазначену угоду на наступних умовах: відповідач ОСОБА_21 визнає заборгованість перед позивачем ОСОБА_17 в розмірі 600 000, 00 грн.; позивач ОСОБА_17 відмовляється від стягнення з відповідачів ОСОБА_21 та

МПП «Дістайл-У країна» суми сплаченого судового збору у розмірі 6 000, 00 грн.; відповідач ОСОБА_21 передає позивачу ОСОБА_17 в рахунок часткового погашення боргу 50 000,00 грн.; відповідач МПП «Дістайл-Україна» в рахунок повного погашення боргу за договором передає позивачу ОСОБА_17 право власності на нерухоме майно, а саме:

- земельну ділянка з кадастровим номером № :02:022:0004, площею 10,94 га, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна № 233, яка розташована за адресою Київська область, Бориспільський район;

- будинок медика, загальною площею 647,30 кв.м. із будівлею, будинком медика Г, підвалом Г1, ганком Г, входом до підвалів Г1, ганком Г2, балконом ГЗ, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна № 233, які розташовані за адресою АДРЕСА_1 ;

-виконробську, загальною площею 20,70 кв.м. із прибудовою 1 в, виконробською, 2 В, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна АДРЕСА_2 ;

-підсобне приміщення, загальною площею 23,90 кв. м., реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна АДРЕСА_3 ;

-будинок для відпочиваючих, загальною площею 14,90 кв. м., реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна АДРЕСА_4 ;

-гуртожиток, загальною площею 491,30 кв. м. із підвалом під будинком А1, тамбуром а1, тамбуром а3, тамбуром а5, тамбуром а7, приямком а, ганком а2, ганком а4, ганком аб, ганком а8, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна № 233, які розташовані за адресою АДРЕСА_5 .

В той же час, сторони мирової угоди приймають до уваги те, що орієнтовна вартість

земельної ділянки з кадастровим номером № :02:022:0004 становить 450 000,00 грн, орієнтовна вартість вказаних вище об`єктів нерухомості становить 100 000, 00 грн., а також те, що дана мирова угода є підставою для проведення державної реєстрації переходу права власності на нерухоме майно від відповідача МПП «Дістайл-Україна» до позивача ОСОБА_17 .

В подальшому. 31.07.2023 Богунським районним судом м. Житомира було задоволено та затверджено мирову угоду по справі № 295/8765/23 у повному обсязі, зокрема визначено, що відповідач МПП «Дістайл-Україна» в рахунок повного погашення боргу за договором передає позивачу ОСОБА_17 право власності на все вказане вище нерухоме майно, провадження у цивільній справі № 295/8765/23 за позовом ОСОБА_17 до ОСОБА_21 та МПП «Дістайл- Україна» про стягнення боргу за договором позики (розпискою) та договором поруки від

11.09.2022 - вирішено закрити.

В такий спосіб право власності на нерухоме майно належне МПП «Дістайл- Україна», власником якого є ОСОБА_22 перейшло до ОСОБА_17 .

При цьому, досудове розслідування вважає, що таке відчуження було здійснено за підробленими документами про представництво МПП «Дістайл- Україна».

Постановою заступника начальника відділу СУ ГУНП в Житомирській області майора поліції ОСОБА_9 про визнання речовими доказами від 16.10.2023 вищезазначене нерухоме майно визнано речовими доказами, 19.10.2023 р. на нього слідчим суддею Богунського районного суду м. Житомира накладено арешт.

Про те, вже 23.10.2023 року право на зазначене арештоване майно набуло ТОВ "КРАЇНА МРІЙ-ДНІПРО 2023" єдиним учасником якого є ОСОБА_11 .

Згідно інформаційної довідок з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна № 355709773 від 24.11.2023, № 355709789 від 24.11.2023, № 355709778 від 24.11.2023, № 355709784 від 24.11.2023, № 355709787 від 24.11.2023, № 355709785 від 24.11.2023, встановлено, що на даний час земельна ділянка з кадастровим номером № :02:022:0004, площею 10,94 га (реєстраційний номер

№ 233); будинок медика, загальною площею 647,30 кв.м. із іншими об`єктами реєстраційний номер № 233); виконробська, загальною площею 20,70 кв.м. із іншими об`єктами (реєстраційний номер № 233); підсобне приміщення, загальною площею 23,90 кв. м. (реєстраційний номер № 233); будинок для відпочиваючих, загальною площею 14,90 кв. м. (реєстраційний номер № 233); гуртожиток, загальною площею 491,30 кв. м. із іншими об`єктами (реєстраційний номер № 233), розташовані за адресою Київська область, Бориспільський район, Циблівська територіальна громада урочище Козинські горби, належить на праві приватної власності ТОВ «Країна Мрій-Дніпро 2023» ().

Колегія суддів вважає, що обставини вибуття вказаного майна з власності МПП «Дістайл- Україна», за підробленими документами, на підставі рішення суду, яке на даний час скасовано, зміна власників вказаного майна у період, коли на нього було накладено арешт, включення цього майна до статутного капіталу ТОВ «Країна Мрій-Дніпро 2023» одноосібним власником якого є ОСОБА_11 свідчать про існування реальних ризиків можливості втрати цього майна, яке є речовим доказом.

Отже, корпоративні права на ТОВ «Країна Мрій-Дніпро 2023», за яким зареєстровано право власності на земельну ділянку з кадастровим номером № :02:022:0004, площею 10,94 га (реєстраційний номер № 233); будинок медика, загальною площею 647,30 кв.м. із іншими об`єктами (реєстраційний номер № 233); виконробську, загальною площею 20,70 кв.м. із іншими об`єктами (реєстраційний номер № 233); підсобне приміщення, загальною площею 23,90 кв. м. (реєстраційний номер № 233); будинок для відпочиваючих, загальною площею 14,90 кв. м. (реєстраційний номер № 233); гуртожиток, загальною площею 491,30 кв. м. із іншими об`єктами (реєстраційний номер № 233), які розташовані за адресою за адресою АДРЕСА_6 , є знаряддям вчинення кримінального правопорушення, об`єктом кримінально протиправних дій, що відповідним чином зберегло на собі його сліди та містить інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, а тому відповідають критеріям ст.98 КК України як речового доказу.

Основною підставою для накладення арешту на корпоративні права ТОВ «Країна Мрій-Дніпро 2023» стало необхідність збереження речових доказів згідно ч.2 ст.170 КПК України, оскільки корпоративні права мають доказове значення та зміна права власності корпоративних прав може призвести до знищення речових доказів.

Слідчим суддею досліджено всі обставини справи та визнано обґрунтованим та співрозмірним втручанням у права власника майна шляхом накладення арешту.

Щодо дотримання слідчим суддею вимог п. 1 ч. 3 ст. 170 КПК України при арешті майна з метою забезпечення збереження речових доказів адвокат ОСОБА_23 наголошує, що корпоративні права не є речовим доказом,

Згідно ст. 100 КПК України визначено, що на речові докази може бути накладено арешт в порядку ст.ст. 170-174 КПК України, та згідно ч. ч. 2, 3 ст. 170 КПК України слідчий суддя накладає арешт на майно, якщо є достатні підстави вважати, що воно відповідає критеріям, визначеним в ч. 1 ст. 98 КПК України.

З огляду на положення ч.ч. 2, 3 ст. 170 КПК України, майно, яке відповідає критеріям, визначеним у ст. 98 КПК України повинно вилучатися та арештовуватися незалежно від того, хто являється його власником, у кого і де воно знаходиться, незалежно від того чи належить воно підозрюваному чи іншій зацікавленій особі, оскільки в протилежному випадку не будуть досягнуті цілі застосування цього заходу - запобігання можливості протиправного впливу (відчуження, знищення, приховання) на певне майно, що, як наслідок, перешкодить встановленню істини у кримінальному провадженні.

Оскільки у даному кримінальному провадженні є всі підстави вважати, що майно може бути втрачене, наявні загрози зміни права власності на корпоративні права, арешт на це майно слідчим суддею накладено обґрунтовано, за наявності для цього достатніх правових підстав.

Крім того, арешт майна з підстав передбачених ч. ч. 2, 3 ст. 170 КПК України по суті являє собою форму забезпечення доказів і є самостійною правовою підставою для арешту майна, не вимагає оголошення підозри у кримінальному провадженні і не пов`язує особу підозрюваного з можливістю арешту такого майна.

Стороною обвинувачення, в повному обсязі доведено відповідність арештованого майна ознакам речового доказу у кримінальному провадженні, а відтак наявні правові підстави, передбачені ч. 3 ст. 170 КПК України, для арешту вказаного майна. При цьому, відсутність постанови про визнання майна речовим доказом не виключає можливість накладення на нього арешту як на речовий доказ, оскільки процесуальний закон таких умов не передбачає, а у ч.3 ст. 170 КПК України зазначено, що речовим доказом визнається будь-яке майно, яке відповідає критеріям визначеним у ст. 98 КПК України.

Оскільки у даному кримінальному провадженні є всі підстави вважати, що майно може бути втрачене, наявні загрози зміни права власності на корпоративні права, арешт даного майна слідчим суддею є правомірним та таким, що здійснений з дотриманням принципів розумності та співрозмірності обмеження права власності.

Крім того, відповідно до ч. 10 ст.170 КПК України, арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку, зокрема й на корпоративні права, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна.

Посилання апелянта на те, що клопотання подане до суду слідчим, а не прокурором, що є порушенням норм процесуального законодавства, є необґрунтованими.

Відповідно до ч.1 ст.171 КПК з клопотанням про арешт майна до слідчого судді, суду має право звернутися прокурор, слідчий за погодженням з прокурором, а з метою забезпечення цивільного позову - також цивільний позивач. Таким чином, процесуальним законом визначено коло осіб, які мають право на звернення з клопотанням про арешт майна, до якого входять зокрема прокурор, слідчий за погодженням з прокурором, а з метою забезпечення цивільного позову - також цивільний позивач.

На переконання колегії суддів, є доведеною мета накладення арешту - збереження речових доказів, яка обґрунтована в клопотанні про арешт, ухвалі слідчого судді та підтверджується доданими до клопотання матеріалами, які свідчать, що на даному етапі кримінального провадження потреби досудового розслідування виправдовують таке втручання у права та інтереси власника майна з метою запобігання зникнення чи відчуження майна, а слідчий суддя на даній стадії не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд при розгляді кримінального провадження по суті, тобто не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для встановлення вини чи її відсутності у особи за вчинення злочину, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів визначити, що причетність тієї чи іншої особи до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування щодо неї заходів забезпечення кримінального провадження, одним із яких і є накладення арешту на майно.

Натомість суд апеляційної інстанції перевіряє законність прийнятого рішення слідчим суддею на час його постановлення і не може надавати оцінку тим обставинам, які виникли після цього.

Істотних порушень вимог Кримінального процесуального кодексу України, які б давали підстави для скасування ухвали слідчого судді, колегією суддів не встановлено.

Керуючись ст.ст. 376, 404, 405, 407, 422 КПК України, колегія суддів,-

постановила:

Апеляційну скаргу представника власника майна, адвоката ОСОБА_8 залишити без задоволення, а ухвалу слідчого судді Корольовського районного суду м. Житомира від 01 грудня 2023 року, якою задоволено клопотання слідчого про накладення арешту на корпоративні права ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ІПН НОМЕР_1 , а саме на частку у статутному капіталі ТОВ «Країна Мрій- Дніпро 2023» (), яка складає 100% статутного капіталу, шляхом внесення до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, відомостей про арешт корпоративних прав, з метою тимчасової заборони державної реєстрації змін до відомостей про юридичну особу, що містяться в Єдиному державному реєстрі, у зв`язку із зміною частки засновника (учасника) у статутному (складеному) капіталі (пайовому фонді) юридичної особи - без змін.

Ухвала набирає законної сили після її проголошення та оскарженню не підлягає.

Судді: