Справа №: 148/1985/23
Провадження № 1-кп/148/57/24
В И Р О К

Іменем України

12 червня 2024 року Тульчинський районний суд Вінницької області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1

при секретареві ОСОБА_2

за участю прокурорів ОСОБА_3

ОСОБА_4

потерпілого ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Тульчин кримінальне провадження внесене в Єдиний реєстр досудових розслідувань за № 0000288 від 22.07.2023 року по обвинуваченню:

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Новоукраїнка Кіровоградської області, українця, громадянина України, солдат, командир 2 відділення збору та обробки інформації взводу безпілотних авіаційних комплексів батареї управління та артилерійської розвідки військової частини НОМЕР_1 , з середньою освітою, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимого:

22.07.2022 Новоукраїнським районним судом Кіровоградської області, за ч. 1 ст. 185, ч. 1 ст. 289, ч. 1 ст. 70, ч. 1 ст. 72 КК України, до покарання у виді позбавлення волі на строк три роки, відповідно до ст. 75 КК України, звільнений від відбування призначеного покарання з іспитовим строком на три роки;

25.09.2023 Центральним районним судом міста Миколаєва за ч. 4 ст. 185, ч. 1 ст. 71 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк п`ять років один місяць

18.10.2023 Заводським районним судом м. Миколаєва за ч. 2 ст 15, ч. 4 ст. 185, ч. 4 ст. 70 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк п`ять років два місяці,

у вчиненні кримінальних правопорушень, передбаченихо ч. 2, 4 ст. 185, ч. 2 ст. 190, ч.1 ст. 357 КК України ,

В С Т А Н О В И В :

13.11.2021 року ОСОБА_6 перебуваючи в приміщенні кімнати розташованої за адресою: АДРЕСА_3 , де останній проживав спільно з ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , переконавшись в тому, що за його діями ніхто не спостерігає, діючи з прямим умислом безпосередньо спрямованим на заволодіння банківською карткою та переслідуючи корисливу мету подальшого зняття за допомогою даної банківської картки грошових коштів, усвідомлюючи протиправний і суспільно-небезпечний характер вчинюваних ним дій і свідомо бажаючи настання їх шкідливих наслідків, шляхом вільного доступу викрав банківську картку з номером № НОМЕР_2 , видану AT КБ « ІНФОРМАЦІЯ_3 » на ім`я ОСОБА_7 , яка згідно ст. 1 Закону України «Про інформацію», п.п. 1.4, 1.14, 1.27, 1.31 ст. І, п. 15.2 ст. 15 Закону України «Про платіжні системи та переказ коштів в Україні», ч. 4 ст. 51 Закону України «Про банки та банківську діяльність», п. 1 ст. 5 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг», є офіційним документом, тобто електронним платіжним документом, засобом доступу до банківського рахунку.

Крім цього, достовірно знаючи, що на розгляді Новоукраїнського районного суду Кіровоградської області перебувають обвинувальні акти у яких останній обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 185, ч. 1 ст. 289 КК України (на даний час засуджений вироком Новоукраїнського районного суду Кіровоградської області від 22.07.2022 за ч. 1 ст. 185, ч. 1 ст. 289, ч. 1 ст. 70, ч. 1 ст. 72, ст. 75, ст. 76 КК України до покарання у виді 3 років позбавлення волі з іспитовим на 3 роки) на шлях виправлення не став та вчинив новий умисний корисливий злочин проти власності за наступних обставин.

Так, 13.11.2021 близько 13:30 ОСОБА_6 реалізовуючи свій протиправний умисел, спрямований на заволодіння чужим майном, шляхом використання банківської карти AT КБ «Приватбанку» № НОМЕР_2 , яка належить ОСОБА_7 , продовжуючи свою протиправну діяльність, після викрадення офіційного документа, усвідомлюючи протиправність своїх дій та настання негативних наслідків, діючи умисно, повторно, з корисливих спонукань, з метою незаконного збагачення за рахунок чужого майна, діючи таємно від оточуючих та власника банківської картки, прийшов до банкомату AT КБ «Приватбанк», який розташований за адресою: АДРЕСА_4 , та знаючи пін-код до викраденої банківської картки, зняв з неї грошові кошти в розмірі 5200 гривень, які в подальшому витратив на власні потреби, чим спричинив потерпілому ОСОБА_8 матеріальну шкоду на вказану суму.

Крім цього, в порушення вимог ст. 65, 68 Конституції України, ст. ст. 11, 16, 49 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, ст. ст. 3-4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, командир 2 відділення збору та обробки інформації взводу безпілотних авіаційних комплексів батареї управління та артилерійської розвідки військової частини НОМЕР_1 солдат ОСОБА_6 реалізовуючи свій кримінально-протиправний умисел спрямований на таємне викрадення чужого майна вчинив кримінальне правопорушення за наступних обставин.

Так, ОСОБА_9 , 20.07.2023 року, близько 14:00 год., разом із маловідомим йому ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , жителем АДРЕСА_5 , рухались на не встановленому слідством автомобілі з м. Немирів до м. Тульчин для спільного розпиття спиртних напоїв. В цей час, ОСОБА_6 помітив у ОСОБА_5 мобільний телефон марки «Хіаоmі» моделі «Redmi 10С» синього кольору та попросив у нього дозволу скористатися ним. ОСОБА_5 погодився і добровільно надав ОСОБА_6 вказаний мобільний телефон. В подальшому ОСОБА_6 , під приводом необхідності здійснення телефонних дзвінків, залишив вищевказаний мобільний телефон при собі. Перебуваючи в м. Тульчин поблизу магазину «АТБ» по вул. Миколи Леонтовича, 48, ОСОБА_6 залишивши ОСОБА_5 ззовні магазину, повідомив йому, що піде придбати спиртні напої. В цей час, у ОСОБА_6 виник протиправний умисел, спрямований на незаконне заволодіння чужим майном, а саме вищевказаним мобільним телефоном та останній вийшов із ним з магазину, після чого діючи умисно, з корисливих мотивів, розуміючи протиправність своїх дій, з метою заволодіння чужим майном для власного збагачення за рахунок чужої власності, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, зловживаючи упевненістю ОСОБА_5 в правильності і сумлінності своїх дій щодо передачі майна та у тому, що ОСОБА_6 поверне його, заволодів мобільним телефоном торгової марки «Хіаоmі» моделі «Redmi 10С» синього кольору, після чого залишив місце події та розпорядився майном загальною вартістю 5170,24 гривень на власний розсуд.

Крім того, 20.07.2023 близько 19:10 год., перебуваючи у приміщенні супермаркету «Грош експрес 26», розташованого за адресою: вул. Миколи Леонтовича, 33, м. Тульчин Вінницької області, у ОСОБА_10 раптово виник умисел на крадіжку алкогольних напоїв.

Реалізовуючи свій злочинний умисел, спрямований на крадіжку чужого майна, вчинену повторно, діючи з корисливих мотивів, розуміючи протиправність своїх дій, з метою заволодіння чужим майном для власного збагачення за рахунок чужої власності, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, переконавшись у тому, що за його діями ніхто не спостерігає, ОСОБА_10 підійшов до стелажу із алкогольними напоями, де умисно, протиправно, таємно, з верхньої полиці стелажу взяв пляшку алкогольного напою, а саме віскі торгової марки Tullamore Dew Original 0,7 WGS вартістю 789,33 гривень, яку заховав під власний одяг, після чого не розрахувавшись за вказаний алкогольний напій, залишив місце події та розпорядився викраденим майном на власний розсуд.

Своїми протиправними діями ОСОБА_10 заподіяв ТОВ НВП «Аргон» майнову шкоду на загальну суму 789,33 гривень.

Будучи допитаним в якості обвинуваченого ОСОБА_6 свою вину у вчиненні інкримінованих йому кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2, 4 ст. 185, ч. 2 ст. 190, ч.1 ст. 357 КК України визнав повністю та пояснив, що дійсно восени 2021 року перебуваючи в приміщенні кімнати розташованої за адресою: АДРЕСА_3 , де останній проживав спільно з ОСОБА_7 , викрав банківську картку AT КБ «Приват Банк» останнього та в банкоматі AT КБ « ІНФОРМАЦІЯ_5 », в АДРЕСА_4 , зняв з картки грошові кошти в розмірі 5200 гривень, які в подальшому витратив на власні потреби. Додатково пояснив, що пін- код від картки знав, оскільки допомагав ОСОБА_7 встановлювати додаток ПРИВАТ 24 на телефон.

Також пояснив, що влітку 2023 року познайомився з потерпілим ОСОБА_5 в м. Немирів та рухаючись на автомобілі з м. Немирів до м. Тульчин попрохав у останнього мобільний телефон марки «Хіаоmі» моделі «Redmi 10С», щоб зателефонувати в справах, після чого залишив його у себе. Перебуваючи в м. Тульчин поблизу магазину «АТБ» по вул. Миколи Леонтовича, 48, ОСОБА_6 залишивши ОСОБА_5 ззовні магазину, а сам зайшов до магазину разом з телефоном потерпілого, а коли вийшов з магазину то пішов з мобільним телефоном в справах та розпорядився майном на власний розсуд.

Також в літку 2023 близько 19:10 год., перебуваючи у приміщенні супермаркету «Грош експрес 26», розташованого за адресою: вул. Миколи Леонтовича, 33, м. Тульчин Вінницької області, викрав пляшку алкогольного напою, віскі торгової марки Tullamore Dew Original 0,7 WGS, яку заховав під власний одяг, після чого не розрахувавшись за вказаний алкогольний напій, залишив магазин та розпорядився викраденим майном на власний розсуд.

Потерпілий ОСОБА_5 у судовому засіданні пояснив, що дійсно 20.07.2023 року познайомився з обвинуваченим ОСОБА_6 в м. Немирів та рухаючись на автомобілі з м. Немирів до м. Тульчин обвинувачений попрохав у нього мобільний телефон марки «Хіаоmі» моделі «Redmi 10С», щоб зателефонувати в справах, потерпілий надав, але після дзвінка обвинувачений залишив телефон у себе. Приїхавши в м. Тульчин обвинувачений зайшов до магазину «АТБ» по АДРЕСА_6 разом з телефоном потерпілого, а він залишився ззовні біля магазину чекати обвинуваченого, але обвинувачений разом з телефоном зник.

Враховуючи те, що обвинувачений та інші учасники процесу не оспорюють всі обставини, які підлягають доказуванню у даному кримінальному провадженні і викладені в обвинувальному акті, і судом встановлено, що вони правильно розуміють зміст цих обставин, відсутні будь-які сумніви у добровільності та істинності їх позиції, суд, роз`яснивши учасникам процесу положення ст. 349 КПК України, провів судовий розгляд даного кримінального провадження у відповідності до вимог ч. 3 ст. 349 КПК України, визнавши недоцільним дослідження інших доказів по справі. При цьому, судом їм було роз`яснено, що в цьому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

Оцінюючи викладене, суд приходить до висновку, що винність ОСОБА_6 у вчиненні вищезазначених кримінальних правопорушень у судовому засіданні доведена повністю і зібраних доказів достатньо для визнання його винним, а його умисні дії правильно кваліфіковані органами досудового слідства за

за ч. 1 ст. 357 КК України, а саме у викраденні офіційних документів, вчинених з корисливих мотивів;

за ч. 2 ст. 185 КК України, а саме у таємному викраденні чужого майна (крадіжка), вчинена повторно;

за ч. 2 ст. 190 КК України, шахрайстві, тобто заволодінні чужим майном шляхом зловживання довірою, вчиненому повторно;

за ч. 4 ст. 185 КК України, тобто у таємному викраденні чужого майна (крадіжка), вчиненому в умовах воєнного стану.

Вирішуючи питання про призначення обвинуваченому покарання, суд керується вимогами ст. 65-67 КК України та приймає до уваги роз`яснення постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 24.10.2003 «Про практику призначення судами кримінального покарання» та виходить із принципів законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання. Згідно цієї постанови, відповідно до ст. 50, ст. 65 КК України особі, яка вчинила злочин, має бути призначено покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів. Виходячи з указаної мети й принципів справедливості, співмірності та індивідуалізації покарання, воно повинно бути адекватним характеру вчинених дій, їх небезпечності та даним про особу винного. При виборі покарання мають значення й повинні братися до уваги обставини, які його пом`якшують і обтяжують.

При вирішенні питання про обрання міри покарання ОСОБА_6 , суд відповідно до ст. 65 КК України враховує ступінь тяжкості вчинених кримінальних правопорушень, за ч. 4 ст. 185 КК України відповідно до ст. 12 КК України злочин є тяжким, за ч. 2 ст. 185, ч. 2 ст. 190, ч. 1 ст. 357 КК України, відповідно до ст. 12 КК України злочини не тяжкі; відповідно до ст. 66 КК України до пом`якшуючих обставин суд відносить щире каяття та сприяння розкриттю кримінальних правопорушень, обтяжуючих обставин передбачених ст. 67 КК України не встановлено, крім цього суд враховує обставини вчинення кримінальних правопорушень; дані про особу обвинуваченого, який раніше неодноразово судимий, має непогашені та незняті судимості за вчинення корисливих злочинів; у лікаря нарколога та лікаря психіатра на обліку не перебуває; за місцем проживання характеризується негативно; його ставлення до вчинених кримінальних правопорушень, у зв`язку з чим суд приходить до висновку, що його виправлення та перевиховання можливе лише в умовах ізоляції від суспільства, саме таке покарання буде достатнім для виправлення обвинуваченого, а також попередження скоєння ним нових злочинів.

При цьому суд враховує, що покарання є формою реалізації кримінальної відповідальності, є заходом примусу, що застосовується від імені держави за вироком суду до особи, визнаної винною у вчиненні злочину, і полягає в передбаченому законом обмеженні прав і свобод засудженого та має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженим, так і іншими особами, а тому, на думку суду, виправлення обвинуваченого не можливе без його ізоляції від суспільства.

Процесуальні витрати на залучення експерта для проведення експертизи у справі відповідно до ч. 2 ст. 124 КПК України, необхідно стягнути з ОСОБА_6 .

Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлявся.

Запобіжний захід у кримінальному провадженні не обирався.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 368, 370, 373, 374 КПК України, суд,

У Х В А Л И В:

ОСОБА_6 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 357 КК України, призначивши йому покарання у вигляді двох років обмеження волі.

ОСОБА_6 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України, призначивши йому покарання у вигляді п`яти років позбавлення волі.

ОСОБА_6 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 190 КК України, призначивши йому покарання у вигляді трьох років позбавлення волі.

ОСОБА_6 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, призначивши йому покарання у вигляді п`яти років чотирьох місяців позбавлення волі.

На підставі ч. 1 ст. 70 КК України, за сукупністю злочинів, шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим, визначити ОСОБА_6 остаточне покарання у виді п`яти років чотирьох місяців позбавлення волі.

На підставі ч. 4 ст. 70 КК України, шляхом часткового приєднання до покарання за вказаним вироком не відбутої частини покарання за вироком Заводського районного суду м. Миколаєва від 18.10.2023, остаточно призначити ОСОБА_6 , покарання у виді позбавлення волі строком на п`ять років п`ять місяців.

Строк відбування покарання ОСОБА_6 рахувати з дня проголошення вироку, зарахувавши в строк відбування покарання частину відбутого покарання за вироком Заводського районного суду м. Миколаєва від 18.10.2023 року.

Міру запобіжного заходу ОСОБА_6 до набрання вироком законної сили не обирати.

Стягнути з ОСОБА_6 на користь держави:

716,94 грн. за проведення товарознавчої експертизи № 4647/23-21 від 27.07.2023;

956,00 грн. за проведення експертизи СЕ-19/102-23/14336-ТВ від 15.08.2023.

Вирок може бути оскаржений до Вінницького апеляційного суду на протязі 30 днів починаючи з часу оголошення, а засудженим до позбавлення волі з часу отримання копії вироку.

Засудженому та прокурору копію вироку вручити негайно після проголошення.

Суддя ОСОБА_1