Справа № 714/741/24
Провадження № 1-кп/714/82/24
В И Р О К

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"26" червня 2024 р. м. Герца

Герцаївський районний суд Чернівецької області

у складі:

головуючого судді: ОСОБА_1

секретар: ОСОБА_2

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду в м.Герца Чернівецької області обвинувальний акт з угодою про визнання винуватості по кримінальному провадженню за № 0002031 від 16.05.2024 року за обвинувальним актом стосовно

ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с.Підвальне Герцаївського району Чернівецької області, зареєстрований та проживаючого АДРЕСА_1 , з середньо-спеціальною освітою, працюючого фельдшером з медицини невідкладних станів АДРЕСА_2 )МДО КНП «Чернівецький обласний центр екстреної медичної допомоги та медицини катастроф», одруженого, на утриманні якого двоє неповнолітніх дітей, раніше не судимого

який обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.345 КК України

за участю сторін кримінального провадження:

прокурора: ОСОБА_4

обвинуваченого: ОСОБА_3

захисника: ОСОБА_5

В С Т А Н О В И В :

До суду надійшов обвинувальний акт з угодою про визнання винуватості ОСОБА_3 у скоєнні ним кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.345 КК України. Як вбачається із мотивувальної частини даної угоди, що 16.05.2024 близько 00:30 год., з метою реагування на повідомлення про незаконне заволодіння транспортним засобом, яке зареєстровано до ІКС ІПНП за № 2046 від 15.06.2024 року, працівники слідчо-оперативної групи відділення поліції № 4 (м.Герца) Чернівецького районного управління поліції ГУНП в Чернівецькій області, в складі слідчого відділення № 2 (м.Герца ) Чернівецького районного управління поліції ГУНП в Чернівецькій області майора поліції ОСОБА_6 та оперуповноваженого зонального сектору № 5 відділу кримінальної поліції Чернівецького районного управління поліції лейтенанта поліції ОСОБА_7 , прибули за адресою: м.Герца, вул.Центральна, 25, Чернівецького району Чернівецької області, де виявили припаркований автомобіль «Кіа Сорента» д.н.з. НОМЕР_1 , поруч із яким знаходився ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

В подальшому, ОСОБА_3 , будучи в стані алкогольного сп`яніння, з мотивів явної неповаги до правоохоронних органів, в тому числі до слідчого відділення № 2 (м.Герца) Чернівецького районного управління поліції ГУНП в Чернівецькій області майор поліції ОСОБА_6 , усвідомлюючи, що перед ним знаходиться працівник поліції у форменому одязі, із видимими знаками розпізнання, екіпірованого спеціальними засобами та табельною вогнепальною зброєю та закріпленим на бронежилеті нагрудним жетоном із зображенням спеціального номеру, який виконує свій службовий обов`язок, усвідомлюючи свої злочинні дії та бажаючи настання відповідних наслідків, висловлював погрози насильством останньому та членам його сім`ї, що проявлялось в усних погрозах фізичною розправою та висловлюванні нецензурною лайкою в його адресу, плював на однострій, намагався наносити удари по тілу останнього, посягаючи таким чином на авторитет органу державної влади, тобто правоохоронного органу - поліції, який покликаний забезпечувати передбачені Конституцією права і свободи людини, виконання будь-якими суб`єктами положень законів та інших нормативних актів, виражав явну неповагу до правоохоронних органів, принижував честь та гідність слідчого відділення № 2 (м.Герца) Чернівецького районного управління поліції ГУНП в Чернівецькій області майор поліції ОСОБА_6 та його близьких родичів.

На пропозицію припинити свої протиправні дії, ОСОБА_3 не реагував, відмовившись виконати законні вимоги працівників поліції, в результаті чого до ОСОБА_3 було застосовано кайданки на підставі ст.45 Закону України «Про національну поліцію України».

Крім того будучи затриманий в порядку ст.208 КПК України ОСОБА_3 продовжував погрожувати слідчому відділення № 2 (м.Герца) Чернівецького районного управління поліції ГУНП в Чернівецькій області майор поліції ОСОБА_8 та його близьким родичам фізичною розправою особисто та за участю третіх осіб.

Таким чином, ОСОБА_3 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.345 КК України, тобто у погрозі насильством щодо працівника правоохоронного органу, а також щодо його близьких родичів у зв`язку із виконанням цим працівником службових обов`язків.

24 травня 2024 року між прокурором Герцаївського відділу Чернівецької окружної прокуратури ОСОБА_4 , якому на підставі ст.37 КПК України надані повноваження прокурора у даному кримінальному провадженні та обвинуваченим ОСОБА_9 укладено угоду про визнання винуватості відповідно до вимог ч.2 ст.468 КПК України та при вирішенні якої відповідно до вимог ст.470 КПК України враховані такі обставини: ступінь та характер сприяння підозрюваного у проведенні кримінального провадження щодо нього, а саме повне визнання своєї винуватості у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення, тобто щирого каяття, активне сприяння органу досудового розслідування у встановленні обставин кримінального правопорушення, характер та тяжкість обвинувачення, а саме те, що він обвинувачується у вчиненні злочину, який відповідно до ст.12 КК України є нетяжким злочином; позитивна характеристика за місцем проживання; наявність суспільного інтересу в забезпеченні швидкого досудового розслідування і судового провадження, викритті більшої кількості кримінальних правопорушень; наявність суспільного інтересу в запобіганні, виявленні чи припиненні більшої кількості кримінальних правопорушень або інших більш тяжких кримінальних правопорушень.

Відповідно до угоди про визнання винуватості прокурор та обвинувачений ОСОБА_3 дійшли згоди щодо формулювання обвинувачення, кваліфікації дій за ч.1 ст.345 КК України та узгодили покарання останньому, за наявності пом`якшуючих обставин, а саме визнання своєї винуватості у вчиненні інкримінованого йому злочину, щирого каяття у вчиненому, активне сприяння у розкритті злочину, та з урахуванням тяжкості злочину (зазначене кримінальне правопорушення є нетяжким злочином), особу винного, який раніше не судимий, позитивно характеризується за місцем проживання, має постійне місце проживання, не перебуває на обліку у лікаря нарколога та психіатра, покарання за ч.1 ст.345 КК України у виді виправних робіт на шість місяців із відрахуванням із суми заробітку засудженого до виправних робіт за офіційним місцем роботи в дохід держави у розмірі п`ятнадцяти відсотків.

Потерпілий ОСОБА_10 в судове засідання не з`явився, але подав суду письмову заяву про розгляд справи без його участі та не заперечує проти затвердження угоди про визнання винуватості.

Сторони розуміють наслідки укладення та затвердження угоди, передбачених ч.2 ст.473 КПК України та щодо наслідків невиконання угоди, передбачених ст.476 КПК України та щодо умисного невиконання угоди про визнання винуватості.

ОСОБА_3 свою винуватість у вчиненні даного правопорушення визнав повністю. Крім повного визнання своєї вини, його винуватість у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.1 ст.345 КК України, підтверджується доказами, зазначеними в обвинувальному акті, із якими останній погодився в судовому засіданні.

На момент підписання угоди про визнання винуватості прокурор та обвинувачений ОСОБА_3 розуміли наслідки укладення такої угоди, викладені в ст.ст.473, 474 КПК України, і підстави оскарження обвинувального вироку в апеляційному (ч.4 ст.394 КПК України) та касаційному порядку (ч.3 ст.424 КПК України), про що їм було роз`яснено.

Обвинувачений ОСОБА_3 відмовився від здійснення прав, передбачених п.1 ч.4 ст.474 КПК України.

Також останній розуміє, що в разі невиконання ним угоди про визнання винуватості (ст.476 КПК України) прокурор має право упродовж строків давності притягнення до кримінальної відповідальності звернутися до суду з клопотанням про скасування вироку та він також розуміє, що умисне невиконання цієї угоди є підставою для притягнення його до кримінальної відповідальності за ст.389-1 КК України.

Прокурор в судовому засіданні вважає, що при укладенні угоди про визнання винуватості дотримані вимоги та правила КПК України та КК України, просив угоду про визнання винуватості затвердити і призначити обвинуваченому узгоджене в угоді покарання.

Обвинувачений ОСОБА_3 визнав себе винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.345 КК України, в обсязі підозри, дав згоду на застосування узгодженого виду та розміру покарання у разі затвердження угоди та заявив, що здатний реально виконати взяті на себе відповідно до угоди зобов`язання. Просив угоду про визнання винуватості затвердити та призначити узгоджене покарання.

Захисник в судовому засіданні не заперечував проти затвердження угоди, пояснивши, що при її укладенні були дотримані всі права обвинуваченого та відсутність тиску під час її укладання.

Розглядаючи питання про затвердження угоди про визнання винуватості, суд виходить з наступного.

Згідно п.1 ч.3 ст.314 КПК України, при прийнятті рішення у підготовчому судовому засіданні суд має право, зокрема, затвердити угоду.

Відповідно до ст.468 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим про визнання винуватості.

Згідно ст.469 КПК України, угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості, тяжких злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам.

Суд, заслухавши доводи сторін кримінального провадження, зокрема, прокурора, обвинуваченого, захисника, переконався, що укладення сторонами угоди про визнання винуватості є добровільним, з наданих суду матеріалів кримінального провадження, суд з`ясував, що скарги обвинувачений ОСОБА_3 під час кримінального провадження не подавав.

Суд, перевіривши угоду про визнання винуватості на відповідність вимогам КПК та КК України, встановив, що кваліфікація дій обвинуваченого за ч.1 ст.345 КК України є правильною і не підлягає іншій кваліфікації, в тому числі за більш тяжкі злочини, ніж ті, щодо яких передбачена можливість укладення цієї угоди про визнання винуватості. Злочин у вчиненні якого обвинувачений ОСОБА_3 визнав себе винуватим, відповідно до ст.12 КК України (в редакції Закону від 22.11.2018 року) є не тяжким злочином і відповідно до вимог ч.4 ст.469 КПК України угода про визнання винуватості між прокурором та обвинуваченим може бути укладена у кримінальному провадженні.

Судом встановлені обґрунтовані підстави вважати, що укладення угоди є добровільним. Взяті обвинуваченим на себе за угодою про визнання винуватості зобов`язання очевидно можливі для виконання.

За таких обставин, та враховуючи щире каяття обвинуваченого та його активне сприяння у розкритті злочину, що даний злочин не набув значного суспільного резонансу, що суспільний інтерес виражається в зменшенні рівня злочинності, запобіганні, виявленні та припиненні кримінального правопорушення та забезпеченні швидкого досудового розслідування та судового розгляду, суд вбачає наявність фактичних підстав для доведення винуватості ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.345 КК України.

За вчинене кримінальне правопорушення обвинувачений ОСОБА_3 підлягає покаранню, яке узгоджене сторонами в угоді про визнання винуватості.

Також судом з`ясовано, що обвинувачений ОСОБА_3 цілком розуміє своє право на судовий розгляд, під час якого прокурор зобов`язаний довести кожну обставину щодо кримінального правопорушення, у вчиненні якого його обвинувачують, та роз`яснено його права, наслідки укладення та затвердження угоди, передбачені ст.473 КПК України. Також з`ясовано у прокурора, що він розуміє наслідки затвердження угоди про визнання винуватості, передбачені ст.473 КПК України.

Судом встановлено, що укладення угоди про визнання винуватості є добровільним і не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді, а сама угода відповідає вимогам закону та нормам КПК України.

Умови угоди про визнання винуватості відповідають інтересам суспільства і не порушують права, свободи чи інтереси сторін або інших осіб.

При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_3 , суд враховує умови угоди про визнання винуватості, укладеної 24 травня 2024 року між останнім та прокурором Герцаївського відділу Чернівецької окружної прокуратури ОСОБА_4 в кримінальному провадженні № 0002031 від 16.05.2024 року і узгоджену сторонами міру покарання за ч.1 ст.345 КК України у виді виправних робіт на шість місяців із відрахуванням із суми заробітку засудженого до виправних робіт за офіційним місцем роботи в дохід держави у розмірі п`ятнадцяти відсотків.

Отже, міра покаранняу виді виправних робіт на шість місяців із відрахуванням із суми заробітку засудженого до виправних робіт за офіційним місцем роботи в дохід держави у розмірі п`ятнадцяти відсотків, яка узгоджена сторонами угоди, з урахуванням тяжкості вчиненого злочину, особи винного, наявності обставин, які пом`якшують порання та відсутності обтяжуючих є достатньою для виправлення та перевиховання обвинуваченого та відповідає загальним засадам призначення покарання.

Таким чином, за наслідками розгляду угоди в судовому засіданні під час підготовчого судового провадження, суд, перевіривши відповідність угоди вимогам кримінального процесуального закону, врахувавши доводи сторін кримінального провадження, приходить до висновку про наявність правових підстав для прийняття рішення про затвердження угоди про визнання винуватості між прокурором та обвинуваченим і призначення останньому узгодженої сторонами міри покарання за вчинення злочину, передбаченого ч.1 ст.345 КК України та ухвалення обвинувального вироку.

Процесуальні витрати у кримінальному провадженні відсутні.

Питання про речові докази у справі суд визнає за необхідне вирішити відповідно до вимог ст.100 КК України.

Заходи забезпечення кримінального провадження, в тому числі запобіжні заходи щодо обвинуваченого а саме особистого зобов`язання до вступу вироку законної сили залишити останній.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст.122, 314, 368, 370, 373, 374, 469, 472, 473, 474, 475 КПК України, суд, -

У Х В А Л И В :

Затвердити угоду про визнання винуватості, укладену 24 травня 2024 року між обвинуваченим ОСОБА_3 та прокурором Герцаївського відділу Чернівецької окружної прокуратури ОСОБА_4 .

ОСОБА_3 визнати винним в скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.345 КК України та призначити покарання у виді виправних робіт на шість місяців із відрахуванням із суми заробітку засудженого до виправних робіт за офіційним місцем роботи в дохід держави у розмірі п`ятнадцяти відсотків.

Роз`яснити ОСОБА_3 , що у разі невиконання угоди про визнання винуватості відповідно до ст.476 КПК України прокурор має право упродовж строків давності притягнення до кримінальної відповідальності звернутися до суду з клопотанням про скасування вироку та судового розгляду кримінального провадження в загальному порядку.

Роз`яснити ОСОБА_3 , що умисне невиконання угоди є підставою для притягнення його до відповідальності, встановленої законом відповідно до ст.389-1 КК України.

Речовий доказ по справі, а саме відеозапис з нагрудної камери оперуповноваженого ЗС № 5 відділу КПЧернівецького РУП ГУНП в Чернівецькій області ОСОБА_11 зберігати при матеріалах кримінального провадження.

Речовий доказ по справі, а саме нагрудна камера «Patrul» слідчого відділення поліції № 4 (м.Герца) ЧРУП ГУНП в Чернівецькій області, що упакований в сейф-пакет PSP1230336, який зданий в камеру зберігання речових доказів ВП № 4 (м.Герца) ЧРУП ГУНП в Чернівецькій області повернути ВП № 4 (м.Герца) ЧРУП ГУНП в Чернівецькій області.

Запобіжний захід відносно ОСОБА_3 у вигляді особистого зобов`язання до набрання вироком законної сили залишити останній.

Обмеження права оскарження даного вироку обвинуваченим визначені п.1 ч.1 ст.473 КПК України.

На вирок може бути подано апеляцію до Чернівецького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення з підстав, передбачених ч.4 ст.394 КПК України, зокрема: обвинуваченим з підстав: призначення судом покарання, суворішого, ніж узгоджене сторонами угоди; ухвалення вироку без його згоди на призначення покарання; невиконання судом вимог, встановлених частинами четвертою, шостою, сьомою статті 474 цього Кодексу, в тому числі не роз`яснення йому наслідків укладення угоди; прокурором виключно з підстав: призначення судом покарання, менш суворого, ніж узгоджене сторонами угоди; затвердження судом угоди у кримінальному провадженні, в якому згідно з частиною четвертою статті 469 цього Кодексу угода не може бути укладена.

Обмеження права оскарження даного вироку визначені ч.2 ст.473 КПК України.

Суддя: