Справа № 216/1343/24
Провадження № 1-кп/216/412/24
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 березня 2024 року місто Кривий Ріг

Дніпропетровської області

Центрально-Міський районний суд міста Кривого Рогу Дніпропетровської області в складі головуючого - судді ОСОБА_1 ,

за участю: секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у порядку спрощеного провадження обвинувальний акт у кримінальному провадженні № 0000048, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 05.02.2024 року, з доданими до нього матеріалами, за обвинуваченням:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Михайлівка Казанківського району Миколаївської області, громадянина України, освіта повна середня, офіційно не працевлаштованого, раніше не судимого, зареєстрованогоза адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 4 ст. 358 КК України, -

В С Т А Н О В И В:

Нормативним актом, що регламентує порядок допуску громадян до керування транспортними засобами на території України є Положення про порядок видачі посвідчень водія та допуску громадян до керування транспортними засобами, затвердженого постановою КМУ від 08.05.1993 № 340 «Про затвердження Положення про порядок видачі посвідчень водія та допуску громадян до керування транспортними засобами» (зі змінами та доповненнями) (далі за текстом - Положення) та є обов`язковим для всіх підприємств, установ, організацій незалежно від форми власності та громадян України, іноземних громадян та осіб без громадянства.

Відповідно до п.2 Положення особи допускаються до керування транспортними засобами за наявності у них національного посвідчення водія України на право керування транспортними засобами відповідної категорії (далі - посвідчення водія), крім випадків встановлення особам тимчасового обмеження у праві керування транспортними засобами.

Посвідчення водія є документом, що посвідчує особу та її спеціальний статус у частині підтвердження права його власника на керування транспортними засобами.

Посвідченням водія, виданим вперше, є документ, що підтверджує право його власника на керування транспортним засобом, оформлений та виданий засобами Єдиного державного реєстру єдиної інформаційної системи МВС (далі Єдиний державний реєстр МВС) і виготовлений на бланку та/або в електронній формі, після проходження особою, яка раніше не мала посвідчення водія, медичного огляду в порядку, встановленому МОЗ, а також підготовки відповідно до планів і програм та після складення теоретичного і практичного іспитів в уповноважених підрозділах територіальних органів з надання сервісних послуг МВС - територіальних сервісних центрах МВС (далі - територіальні сервісні центри МВС).

Відповідно до п. 21 Положення посвідчення водія видається після складення особою у територіальному сервісному центрі МВС іспитів, передбачених пунктом 18 цього Положення, для складання яких особа має подати до територіального сервісного центру МВС незалежно від її зареєстрованого місця проживання чи перебування визначений змістом Положення вичерпний перелік документів.

Відповідно до п. 23 Положення посвідчення водія, виготовлене на бланку, отримується особисто під підпис після пред`явлення паспорта громадянина України або тимчасового посвідчення громадянина України, посвідки, на постійне проживання або посвідки на тимчасове проживання (зокрема е- посвідки на постійне проживання або е-посвідки на тимчасове проживання), посвідчення біженця, посвідчення особи, яка потребує додаткового захисту, посвідчення особи, якій надано тимчасовий захист, та оригіналу медичної довідки встановленого зразка, дійсної на дату подання заяви про обмін посвідчення водія або отримання його після, втрати чи викрадення.

Відповідно до розділу ІІ Положення про територіальний сервісний центр МВС, затвердженого Наказ МВС України від 29.12.2015 № 1646 «Про затвердження Положення про територіальний сервісний центр МВС» (далі за текстом: - ТСЦ МВС) належить приймання іспитів на право керування транспортними засобами всіх категорій, здійснення видачі та обміну національного й міжнародного посвідчень водія на право керування транспортними засобами відповідної категорії та внесення, інформацію до Єдиного державного реєстру МВС.

Досудовим розслідуванням встановлено, що приблизно 01.01.2023 більш точний час органом дізнання невстановлений у ОСОБА_3 не маючи бажання на складення теоретичного і практичного іспитів у територіальних органах з надання сервісних послуг МВС, виник умисел на використання підробленого документа. З цією метою, ОСОБА_3 у невстановленої органом дізнання особи у мережі «Інтернет» в соціальній мережі «Facebook from МЕТА», замовив та в подальшому отримав підроблений документ - посвідчення водія із серійним номером НОМЕР_1 , заповнене на ім`я « ОСОБА_3 », ІНФОРМАЦІЯ_1 , видане 14.01.2023 ТСЦ 0541, яке надавало йому право керування транспортними засобами категорій «В» та «С», після чого став зберігати його при собі з метою подальшого використання при керуванні транспортним засобом.

Так, 05 лютого 2023 року о 08 годині 09 хвилин, ОСОБА_3 керуючи автомобілем марки «ВАЗ-2107» з державним реєстраційним номерним знаком НОМЕР_2 , проїжджаючи стаціонарним (постійний) блокпост (контрольно - перепускний пункт), що було тимчасово встановлено на 114 км в`їзду з міста м. Кривий Ріг по вул. Миколаївське шосе в Центрально-Міському районі м. Кривого Рогу, був зупинений працівниками полку патрульної поліції в місті Кривий Ріг в Дніпропетровській області ДПП, яким на законну вимогу на підставі ст. 32 Закону України «Про Національну поліцію» пред`явити, документ, до надає право керувати вказаним транспортним засобом, діючи умисно, маючи намір на використання завідомо підробленого документа, достовірно знаючи, що посвідчення водія серії НОМЕР_1 , заповнене на ім`я « ОСОБА_3 », ІНФОРМАЦІЯ_1 , видане 14.01.2023 ТСЦ 0541 є підробленим, а саме не відповідає за способами друку та спеціальними елементами захисту технічному опису аналогічних бланків посвідчень водія, які знаходяться в офіційному обігу на території України, використав вищевказаний завідомо підроблений документ.

Дії ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , кваліфіковано за ознаками кримінального проступку, передбаченого ч. 4 ст. 358 КК України «використання завідомо підробленого документа».

Прокурор звернувся до суду з клопотанням про розгляд кримінального проступку у порядку спрощеного провадження без проведення судового розгляду в судовому засіданні.

Дослідивши обвинувальний акт та додані до нього матеріали кримінального провадження, судом встановлено, що обвинувачений ОСОБА_3 отримавши копії матеріалів дізнання, добровільно, беззаперечно визнав свою винуватість у вчиненні інкримінованих йому кримінального проступку, передбаченого ч. 4 ст. 358 КК України, не оспорює встановлені під час дізнання обставини вчинених ним кримінального проступку, ознайомлений з обмеженням права апеляційного оскарження, передбаченого ч. 1 ст. 394 КПК України, та за участі захисника - адвоката ОСОБА_4 подав письмову заяву про розгляд обвинувального акту у спрощеному порядку, без судового розгляду у судовому засіданні за його відсутністю.

Таким чином, за результатами спрощеного провадження встановлено, що обставини вчинення ОСОБА_3 кримінального проступку, передбаченого ч. 4 ст. 358 КК України, не оспорюються учасниками судового провадження, про що свідчить клопотання прокурора викладене в обвинувальному акті щодо його розгляду в порядку спрощеного провадження та заява обвинуваченого ОСОБА_3 складена в присутності захисника.

З урахуванням наведеного, вивчивши обвинувальний акт та додані до нього матеріали, а також матеріали кримінального провадження, оцінивши кожен доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного рішення, суд дійшов висновку, що події кримінального проступку мали місце, вина обвинуваченого ОСОБА_3 у скоєнні кримінального проступку, передбаченого ч. 4 ст. 358 КК України, знайшла своє підтвердження і доведена поза розумним сумнівом.

Дії обвинуваченого ОСОБА_3 кваліфіковано вірно за ч. 4 ст. 358 КК України за ознаками: використання завідомо підробленого документа.

При призначенні покарання обвинуваченому, суд керується положеннями ст. 65 КК України і враховує характер і ступінь тяжкості вчиненого обвинуваченим кримінального правопорушення, особу обвинуваченого та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання останнього.

Судом встановлено, що ОСОБА_3 скоїв кримінальне правопорушення, яке відповідно до ст. 12 КК України відноситься до категорії кримінальних проступків, вину визнав повністю, розкаявся в скоєному, не одружений, малолітніх, неповнолітніх дітей та інших осіб на утриманні не має, офіційно не працевлаштований, інвалідом не являється, раніше не судимий, у лікаря - психіатра та лікаря - нарколога не перебував та не перебуває (м.к.п. а.с. 57).

Обставинами, які пом`якшують покарання ОСОБА_3 відповідно до ст. 66 КК України, суд визнає щире каяття.

Обставин, які обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_3 судом не встановлено.

За таких обставин, суд вважає за необхідне призначити покарання обвинуваченому в межах санкції інкримінованої статті та на підставі ст. 75 КК України від відбування покарання його звільнити з іспитовим строком, поклавши на нього обов`язки передбачені ст. 76 КК України.

Суд приходить до висновку, що відповідно до ст. 50 КК України, саме таке покарання, виходячи з принципів законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання, буде достатнім для виправлення обвинуваченого ОСОБА_3 та попередження скоєння нових кримінальних правопорушень.

Питання про речові докази, суд вирішує відповідно до ст. 100 КПК України.

Відповідно до ст. 124 КПК України, з обвинуваченого підлягають стягненню на користь держави документально підтверджені процесуальні витрати на залучення експерта при проведенні експертизи.

Цивільний позов у даному кримінальному провадженні не пред`являвся.

Запобіжний захід щодо ОСОБА_3 в рамках даного кримінального провадження не обирався.

Керуючись ст. ст. 369-370, 373-374, 381-382, 395 КПК України, суд, -

У Х В А Л И В:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винним у скоєнні кримінального проступку передбаченого ч. 4 ст. 358 КК України та піддати покаранню у виді 2 (двох) років обмеження волі.

Згідно зі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_3 , від відбування призначеного покарання, якщо він протягом іспитового строку 1 (один) рік не вчинить нового злочину та виконає покладені на нього обов`язки.

На підставі п. п. 1, 2 ч. 1, п. 2 ч. 3 ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_3 такі обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання, не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Запобіжний захід щодо обвинуваченого ОСОБА_3 в рамках цього кримінального провадження не обирався.

Стягнути з ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 на користь держави процесуальні витрати на проведення технічної експертизи документів № СЕ -19/104-24/5302-ДД від 12.02.2024 у розмірі 1893,20 грн. (одна тисяча вісімсот дев`яносто три гривень двадцять копійок).

Речові докази: посвідчення водія із серійним номером НОМЕР_1 , заповнене на ім`я « ОСОБА_3 », ІНФОРМАЦІЯ_1 , видане 14.01.2023 ТСЦ 0541, який зберігається в матеріалах кримінального провадження № 0000048 від 05.02.2024, в спец пакеті (м.к.п. а.с. 42), - залишити в матеріалах кримінального провадження.

Матеріали кримінального провадження № 0000048 залишити при обвинувальному акті, з подальшим зберіганням при обвинувальному акті № 216/1343/24 (1-кп/216/412/24).

Вирок за результатами розгляду обвинувального акта щодо вчинення кримінального проступку може бути оскаржено протягом тридцяти днів з дня його отримання, в апеляційному порядку до Дніпровського апеляційного суду, з урахуванням особливостей, передбачених частиною 1 статті 394 КПК України.

Вирок суду першої інстанції, ухвалений за результатами спрощеного провадження в порядку, передбаченому статтями 381 та 382 КПК України, не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав розгляду провадження за відсутності учасників судового провадження, не дослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені досудовим розслідуванням обставини.

Відповідно до ч. 4 ст. 382 КПК України, копію вироку не пізніше дня, наступного за днем його ухвалення, надіслати учасникам судового провадження.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Головуючий суддя ОСОБА_1