Справа № 375/1365/17
У Х В А Л А

05 березня 2024 року Білоцерківський міськрайонний суд Київської області у складі:

головуючого судді - ОСОБА_1

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

потерпілої - ОСОБА_4 ,

розглянувши в м. Біла Церква, у відкритому судовому засіданні, заяву захисника ОСОБА_5 , про відвід судді Білоцерківського міськрайонного суду Київської області ОСОБА_6 , у кримінальному провадженні № 0000288, яке внесене до ЄРДР 27 липня 2016 року, стосовно ОСОБА_7 , за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ст. 128 КК України,

У С Т А Н О В И В :

заявлений відвід захисник ОСОБА_5 мотивував тим, що існують обставини, які свідчать про упередженість судді ОСОБА_6 , оскільки він систематично відкладає судові засідання, порушує розумні строки судового провадження, з 18 січня 2021 року не вирішив клопотання про призначення повторної судово-медичної експертизи. До того ж, суддя ОСОБА_6 здійснює тиск на обвинуваченого ОСОБА_7 , а саме як відкрито, так і завуальовано змушує завершити кримінальне провадження за нереабілітуючими підставами.

Отже, вважав, що суддя ОСОБА_6 фактично самоусунувся від здійснення правосуддя, внаслідок чого справа зависла в суді на 5 (п`ять) років.

У ході розгляду, прокурор ОСОБА_3 заперечив проти заявленого відводу, посилався на те, що справа в суді першої інстанції розглядається вже вдруге, учасники справи прибувають до суду з м. Рокитне і судові засідання часто відкладаються, у зв`язку з їх неявкою. У тому числі, це відбувається і за його заявами, оскільки його основне місце роботи в м. Рокитне і він бере участь в судових засіданнях у Рокитнянському районному суді міста Рокитне.

Вказував, що заява захисника ОСОБА_5 не підтверджена доказами, а також наведені в ній обставини не свідчать про упередженість судді ОСОБА_6 .

Потерпіла ОСОБА_4 при вирішенні питання про відвід судді ОСОБА_6 покладалася на розсуд суду, вказувала, що часто приїжджає в судові засідання, які відкладалися, через неявку інших учасників судового провадження.

Своєю чергою, суддя розглянула заявлений відвід за відсутності захисника ОСОБА_5 та обвинуваченого ОСОБА_7 , оскільки вони про дачу, час та місце розгляду повідомлялися належним чином, шляхом направлення судового виклику на належні їм номери телефону, причини неявки не повідомили, тоді як позиція захисника ОСОБА_5 детально викладена в його заяві, яка оголошена суддею в судовому засіданні.

Згідно з ч. 1 ст. 75 КПК України слідчий суддя, суддя або присяжний не може брати участь у кримінальному провадженні:

1) якщо він є заявником, потерпілим, цивільним позивачем, цивільним відповідачем, близьким родичем чи членом сім`ї слідчого, прокурора, підозрюваного, обвинуваченого, заявника, потерпілого, цивільного позивача, цивільного відповідача;

2) якщо він брав участь у цьому провадженні як свідок, експерт, спеціаліст, представник персоналу органу пробації, перекладач, слідчий, прокурор, захисник або представник;

3) якщо він особисто, його близькі родичі чи члени його сім`ї заінтересовані в результатах провадження;

4) за наявності інших обставин, які викликають сумнів у його неупередженості;

5) у випадку порушення встановленого частиною третьою статті 35 цього Кодексу порядку визначення слідчого судді, судді для розгляду справи.

Отже, вказана норма визначає перелік обставин, за яких суддя не може брати участь у кримінальному провадженні.

З огляду на зміст пункту четвертого, перелік цих обставин не є вичерпним.

Згідно із практикою Європейського суду з прав людини, принципи незалежності і безсторонності тісно взаємопов`язані і, відповідно до обставин, можуть потребувати загальної перевірки (п. 107, рішення ЄСПЛ у справі «Олександр Волков проти України» від 09 жовтня 2013 року, за заявою № 21722/11).

Наявність безсторонності відповідно до п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, повинна визначатися за суб`єктивним та об`єктивним критеріями. Відповідно до суб`єктивного критерію беруться до уваги особисті переконання та поведінка окремого судді, тобто чи виявляв суддя упередженість або безсторонність у даній справі. Відповідно до об`єктивного критерію визначається, серед інших аспектів, чи забезпечував суд як такий та його склад відсутність будь-яких сумнівів у його безсторонності (п. 49 рішення ЄСПЛ у справі «Білуха проти України» від 09 листопада 2006 року за заявою № 33949/02).

Стосовно суб`єктивного критерію, особиста безсторонність суду презюмується, поки не надано доказів протилежного (п. 50 рішення ЄСПЛ у справі «Білуха проти України» від 09 листопада 2006 року за заявою № 33949/02).

Стосовно об`єктивного критерію слід визначити, окремо від поведінки самої судді, чи існували переконливі факти, які б могли свідчити про його безсторонність. Це означає, що при вирішенні того, чи є у цій справі обґрунтовані причини побоюватися, що певний суддя був небезсторонній, позиція заінтересованої особи є важливою, але не вирішальною. Вирішальним же є те, чи можна вважати такі побоювання об`єктивно обґрунтованими (п. 52 рішення ЄСПЛ у справі «Білуха проти України» від 09 листопада 2006 року за заявою № 33949/02).

Отже, щоб стверджувати, що суддя розглядаючи справу є упередженим, необхідні об`єктивні та обґрунтовані причини, а не лише позиція заінтересованої у відводі особи.

Суддя зазначає, що у своїй заяві, захисник ОСОБА_5 вказував на наявність інших обставин, які викликають сумнів у неупередженості судді ОСОБА_6 .

На його думку, такими обставинами є порушення суддею ОСОБА_6 розумних строків судового провадження, що трапилося, через систематичні відкладення судових засідань; наявність нерозглянутого клопотання, про призначення повторної судово-медичної експертизи, а також відкрите та завуальоване спонукання обвинуваченого ОСОБА_7 завершити кримінальне провадження за нереабілітуючими підставами.

Суддя вважає, що сама по собі незгода з процесуальними рішеннями складу суду, зокрема про відкладення судових засідань, без наявності об`єктивних та обґрунтованих підстав вважати, що це здійснюється на користь однієї із сторін кримінального провадження, не свідчить про упередженість такого складу суду.

Суддя зазначає, що захисником ОСОБА_5 не надано будь-яких доказів, що суддя ОСОБА_6 ухвалює рішення, про відкладення судових засідань, без належних на те підстав, в інтересах однієї із сторін кримінального провадження.

Також, судді не надані докази, що суддя ОСОБА_6 спонукає обвинуваченого ОСОБА_7 завершити кримінальне провадження за нереабілітуючими підставами.

За таких обставин, суддя вважає недоведеним, що існують обставини, які вказують на упередженість судді ОСОБА_6 .

У зв`язку з цим, суддя відмовляє в задоволенні заяви ОСОБА_5 .

Отже, керуючись ст. 75, 80, 81, 369-372 КПК України, суд

П О С Т А Н О В И В :

в задоволенні заяви захисника ОСОБА_5 , про відвід судді Білоцерківського міськрайонного суду Київської області ОСОБА_6 , - відмовити.

Ухвала оскарженню в апеляційному порядку не підлягає, заперечення на неї можуть бути включені до апеляційної скарги на рішення суду, передбачене ч. 1 ст. 392 КПК України.

Ухвала набирає законної сили в порядку визначеному ст. 532 КПК України.

Суддя Білоцерківського міськрайонного суду Київської області Ірина ДУБАНОВСЬКА