УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 червня 2024 рокуСправа № 495/6487/23
Номер провадження 1-кс/495/1323/2024

Слідчий суддя Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області ОСОБА_1 ,

за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

скаржника ОСОБА_3 ,

прокурора ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Білгород-Дністровському скаргу ОСОБА_3 на дії прокурора в порядку ст. 303 КПК України,

ВСТАНОВИВ:

17.06.2024 на розгляд слідчого судді Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області надійшла скарга ОСОБА_3 на рішення дії та бездіяльність прокурора ОСОБА_4 , в якій скаржник просить:

- визнати рішення, дії та бездіяльність прокурора ОСОБА_4 встановленими та зобов`язати надати письмові відповіді ким була скасована ухвала Кілійського суду та який орган зняв підозру з ОСОБА_5 ;

- зобов`язати прокурора ОСОБА_4 , зробити запроси до прокуратури Одеської області та Генеральної прокуратури України щоб надали документи про законність закриття справи №0000325 від 06.03.2019 та надати копії цих документів;

- зобов`язати прокурора ОСОБА_4 надати пистмову відповідь з яких причин підозра повідомлена тільки ОСОБА_5 , якщо злочин скоєно группою осіб;

- в зв`язку з новими обставинами, які не залучені до розслідування зобов`язати прокурора ОСОБА_4 направити заяву до Верховного Суду з клопотанням про скасування ухвали Саратського суду 07.02.2019 та Одеського апеляційного суду 22.05.2019 так як після ухвали Кілійського суду прокуратура Саратського району не мала права закрити справу.

Короткий виклад змісту поданої скарги.

Скаржник ОСОБА_3 зазначив, що за його заявою про вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.191, ч. ст. 190, ч.3 ст. 191, ч.3 ст. 191, ч.1 ст.382 КК України проводилось досудове розслідування в рамках якого 12.06.2018 повідомлено про підозру ОСОБА_5 , однак вказує, що злочин був скоєний групою осіб, а саме директором ТОВ «Тотус» ОСОБА_6 та заступником ОСОБА_5 . Директор ОСОБА_6 в присутності слідчих в службових кабінетах власноруч написав боргові розписки, але прокурор ОСОБА_4 навмисно не прийняв це до уваги та підозру повідомив лише одній особі ОСОБА_5 . Підозрюваний ОСОБА_5 звертався до Саратського суду з заявою про зняття підозри яка через Одеський апеляційний суд була направлена до Кілійського районного суду який ухвалою від 12.11.2018, вивчивши справу дійшов висновку про обґрунтованість повідомленої підозри, однак прокурором ОСОБА_4 була надана вказівка прокурору ОСОБА_7 , який 06.03.2019 виносить постанову про закриття справи, однак потерпілих про це повідомлено не було та стало відомо 03.05.2019.

На письмові та усні звернення до прокуратури чому закрили справу при не знятій підозрі скаржнику неодноразово відповідали, що підозру з ОСОБА_5 зняв Кілійський суд та прокуратурою Одеської області та Генеральна прокуратура, які підтвердили законність закриття справи. На письмові заяви надати копії цих рішень не реагували, у зв`язку з чим виникли сумніви взагалі про існування вказаних ухвал та лише в 2023 році був ознайомлений з матеріалами справи. 07.05.2019 потерпілі оскаржували постанову про закриття справи в Саратському суді, так як невірно вказано суму завданої матеріальної шкоди, а постанова не підписана керівником прокуратури та не затверджена прокуратурою Одеської області. При неодноразових мирних акціях починаючи з 2019 року та письмових зверненнях, жодного разу не було надано відповіді на конкретні питання.

Позиції сторін.

Скаржник ОСОБА_3 у судовому засіданні уточнив, що ним подано саме скаргу на дії та бездіяльність прокурора в порядку ст. 303 КПК України, а не позовну заяву. Вимоги скарги підтримав, зазначив, що неодноразово на протязі тривалого часу звертався до прокурора з заявами щодо стану та організації проведення досудового розслідування, однак фактично отримував лише формальні відповіді у вигляді відписок. Відтак зараз оскаржує це до слідчого судді.

Прокурор ОСОБА_4 у судовому засіданні заперечував проти задоволення скарги, вважає її необґрунтованою Зазначив, що ОСОБА_3 вже було подано скаргу до Саратського районного суду Одеської області про скасування постанови прокурора про закриття кримінального провадження та згідно ухвали цього суду від 07.05.2019 ОСОБА_3 було відмовлено у скасуванні оскаржуваної постанови. Згідно постанови Одеського апеляційного суду апеляційну скаргу на вищевказану ухвалу залишено без задоволення.

Також надав слідчому судді для огляду у судовому засіданні матеріали наглядового провадження по кримінальному провадженню, відомості про яке внесено до ЄРДР за №0000325.

Закондавчі норми та мотиви, з яких виходив слідчий суддя при вирішенні скарги.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Пунктом 2 частини першої статті 131-1 Конституції України визначено, що в Україні діє прокуратура, яка здійснює організацію і процесуальне керівництво досудовим розслідуванням, вирішення відповідно до закону інших питань під час кримінального провадження, нагляд за негласними та іншими слідчими і розшуковими діями органів правопорядку.

Частиною 1 статті 24 КПК України встановлено, що кожному гарантується право на оскарження процесуальних рішень, дій чи бездіяльності суду, слідчого судді, прокурора, слідчого в порядку, передбаченому цим Кодексом.

В силу дії ст. 303 КПК України на досудовому провадженні можуть бути оскаржені такі рішення, дії чи бездіяльність слідчого, дізнавача або прокурора:

1) бездіяльність слідчого, дізнавача, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення, у неповерненні тимчасово вилученого майна згідно з вимогами статті 169 цього Кодексу, а також у нездійсненні інших процесуальних дій, які він зобов`язаний вчинити у визначений цим Кодексом строк, - заявником, потерпілим, його представником чи законним представником, підозрюваним, його захисником чи законним представником, представником юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, володільцем тимчасово вилученого майна, іншою особою, права чи законні інтереси якої обмежуються під час досудового розслідування;

2) рішення слідчого, дізнавача, прокурора про зупинення досудового розслідування - потерпілим, його представником чи законним представником, підозрюваним, його захисником чи законним представником, представником юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження;

3) рішення слідчого, дізнавача про закриття кримінального провадження - заявником, потерпілим, його представником чи законним представником;

4) рішення прокурора про закриття кримінального провадження та/або провадження щодо юридичної особи - заявником, одним із близьких родичів або членом сім`ї, коло яких визначено цим Кодексом, та/або захисником померлого, потерпілим, його представником чи законним представником, підозрюваним, його захисником чи законним представником, представником юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження;

5) рішення прокурора, слідчого, дізнавача про відмову у визнанні потерпілим - особою, якій відмовлено у визнанні потерпілою;

6) рішення, дії чи бездіяльність слідчого, дізнавача або прокурора при застосуванні заходів безпеки - особами, до яких можуть бути застосовані заходи безпеки, передбачені законом;

7) рішення слідчого, дізнавача, прокурора про відмову в задоволенні клопотання про проведення слідчих (розшукових) дій, негласних слідчих (розшукових) дій - особою, якій відмовлено у задоволенні клопотання, її представником, законним представником чи захисником;

8) рішення слідчого, дізнавача, прокурора про зміну порядку досудового розслідування та продовження його згідно з правилами, передбаченими главою 39 цього Кодексу, - підозрюваним, його захисником чи законним представником, потерпілим, його представником чи законним представником;

9-1) рішення прокурора про відмову в задоволенні скарги на недотримання розумних строків слідчим, дізнавачем, прокурором під час досудового розслідування - особою, якій відмовлено у задоволенні скарги, її представником, законним представником чи захисником;

10) повідомлення слідчого, дізнавача, прокурора про підозру після спливу одного місяця з дня повідомлення особі про підозру у вчиненні кримінального проступку або двох місяців з дня повідомлення особі про підозру у вчиненні злочину, але не пізніше закриття прокурором кримінального провадження або звернення до суду із обвинувальним актом - підозрюваним, його захисником чи законним представником;

11) відмова слідчого, дізнавача, прокурора в задоволенні клопотання про закриття кримінального провадження з підстав, передбачених пунктом 9-1 частини першої статті 284 цього Кодексу, - стороною захисту, іншою особою, права чи законні інтереси якої обмежуються під час досудового розслідування, її представником.

Скарги на інші рішення, дії чи бездіяльність слідчого, дізнавача або прокурора не розглядаються під час досудового розслідування і можуть бути предметом розгляду під час підготовчого провадження у суді згідно з правилами статей 314-316 цього Кодексу.

Правові засади організації і діяльності прокуратури України, статус прокурорів, загальні права і обов`язки прокурора визначено Законом України «Про прокуратуру».

Згідно з вимогами частини другої статті 16 Закону України «Про прокуратуру», здійснюючи функції прокуратури, прокурор є незалежним від будь-якого незаконного впливу, тиску, втручання і керується у своїй діяльності лише Конституцією та законами України.

Частиною першою статті 25 Закону України «Про прокуратуру» визначено, що прокурор здійснює нагляд за додержанням законів органами, що провадять оперативно-розшукову діяльність, дізнання, досудове слідство, користуючись при цьому правами і виконуючи обов`язки, передбачені Законом України «Про оперативно-розшукову діяльність» та КПК України.

Згідно зі статтею 2 КПК України завданнями кримінального провадження є забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду кримінального правопорушення.

Повноваження прокурора у кримінальному провадженні визначені частиною другою статті 36 КПК України.

За частиною 1 статті 36 КПК України, прокурор, здійснюючи свої повноваження відповідно до вимог цього Кодексу, є самостійним у своїй процесуальній діяльності, втручання в яку осіб, що не мають на те законних повноважень, забороняється.

За частиною 2 статті 36 КПК України прокурор виконує функцію нагляду за додержанням законів під час проведення досудового розслідування у формі процесуального керівництва досудовим розслідуванням.

Тобто, на прокурора покладається обов`язок організації процесу досудового розслідування, визначення його напрямів, координації проведення процесуальних дій, сприяння створенню умов для нормального функціонування слідчих, забезпечення дотримання під час кримінального провадження вимог законів України.

Здійснення об`єктивного розслідування прокурором є одним із основоположних міжнародних стандартів.

Так, відповідно до Керівних принципів ООН щодо ролі обвинувачів, прийнятих восьмим Конгресом ООН із запобігання злочинності і поводження з правопорушниками (Гавана, Куба, 27 серпня - 7 вересня 1990 p.), обвинувачі відповідно до закону виконують свої обов`язки справедливо, послідовно та швидко, поважають і захищають людську гідність й захищають права людини, сприяючи тим самим забезпеченню належного процесу і безперебійного функціонування системи кримінального правосуддя. При виконанні своїх обов`язків обвинувачі виконують свої функції неупереджено та уникають будь-якої дискримінації на основі політичних переконань, соціального походження, раси, культури, статі або будь-якої іншої дискримінації; захищають державні інтереси, діють об`єктивно, належним чином враховують становище підозрюваного та жертви і звертають увагу на всі обставини, що мають відношення до справи, незалежно від того, вигідні чи невигідні вони для підозрюваного (пункти 12, 13).

Зважаючи на вищезазначені норми діючого законодавства, прокурор, здійснюючи свої повноваження відповідно до вимог КПК України є самостійним у своїй процесуальній діяльності, втручання в яку осіб, що не мають на те законних повноважень, забороняється.

Пунктом 10 частини 1 ст.3 КПК України визначено, що кримінальне провадження - досудове розслідування і судове провадження, процесуальні дії у зв`язку із вчиненням діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність;

В силу дії пункту 5 частини 1 ст.3 КПК України досудове розслідування - стадія кримінального провадження, яка починається з моменту внесення відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань і закінчується закриттям кримінального провадження або направленням до суду обвинувального акта, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру, клопотання про звільнення особи від кримінальної відповідальності.

Слідчим суддею встановлено, що в провадженні СВ Білгород-Дністровського РВП ГУНП в Одеській області перебували матеріали кримінального провадження № 0000325 від 25.07.2013 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.191, ч. ст. 190, ч.3 ст. 191, ч.3 ст. 191, ч.1 ст.382 КК України.

Як вбачається з матеріалів наглядового провадження №0000325, прокурором Білгород-Дністровської місцевої прокуратури Одеської області від 06.03.2019 винесено постанову про закриття кримінального провадження у зв`язку з відсутністю в діяннях ОСОБА_5 складу кримінальних правопорушень передбачених ч. 1ст. 191, ч. 2 ст.190, ч. 3 ст.191, ч. 1 ст.382 КК України, оскільки проведеним досудовим розслідуванням не встановлений корисливий мотив та умисел на вчинення ним зазначених кримінальних правопорушень з метою заволодіння майном потерпілих.

З наданих матеріалів наглядового провадження вбачається, що постанова про закриття кримінального провадження скаржнику направлялась Білгород-Дністровською місцевою прокуратурою 25.03.2019 за №16-4103-19вих.

Не погоджуючись з вказаною постановою ОСОБА_3 02.05.2019 подано до Саратського районного суду Одеської області скаргу на постанову прокурора Білгород-Дністровської місцевої прокуратури про закриття кримінального провадження відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за 0000325 від 25.07.2013 року за ознаками кримінальних правопорушень передбачених ч. 1 ст. 191, ч. 2 ст. 190, ч. 3 ст.191, ч. 1 ст.382 КК України.

Ухвалою слідчого судді Саратського районного суду Одеської області від 07.05.2019 (справа № 513/781/15-к, провадження № 1-кс/513/181/19) у задоволенні скарги ОСОБА_3 на постанову прокурора Білгород-Дністровської місцевої прокуратури про закриття цього кримінального провадження відмовлено.

Ухвалою Одеського апеляційного суду від 22.05.2019 апеляційну скаргу ОСОБА_3 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 залишено без задоволення, а постанову прокурора про закриття кримінального провадження без змін.

Отже, підставність винесення прокурором постанови про закриття кримінального провадження підтверджена слідчим суддею Саратського районного суду Одеської області та Одеського апеляційного суду.

І станом на момент звернення скаржника ОСОБА_3 до слідчого судді із відповідною скаргою кримінальне провадження, відомості про яке було внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000325 залишається закритим.

Із системного аналізу вищезазначених норм випливає, що у випадку закінчення досудового розслідування внаслідок закриття кримінального провадження у порядку ст. 303 КПК України слідчим суддею може переглядатися лише саме рішення прокурора про закриття кримінального провадження.

Разом з тим, постанова прокурора про закриття кримінального провадження від 06.03.2019 вже була предметом перегляду слідчого судді Саратського районного суду Одеської області та Одеського апеляційного суду і відповідні ухвали набрали законної сили, не є і не може бути предметом розгляду в межах цієї скарги.

Жодних же процесуальних дій після закриття кримінального провадження прокурор вчиняти не вправі. Так само як і слідчий суддя не може зобов`язати прокурора їх вчинити.

Що ж до доводів скаржника про неотримання жодних відповідей від прокуратури, то такі не знайшли свого підтвердження в ході розгляду скарги слідчим суддею, оскільки в матеріалах наглядового провадження наявні відповідні заяви ОСОБА_3 , а також відповіді заступника керівника Білгород-Дністровської окружної прокуратури ОСОБА_4 на кожну з них, з яких вбачається, що останньому було роз`яснено причини закриття кримінального провадження.

Зважаючи на викладене, у задоволенні скарги ОСОБА_3 на дії прокурора в порядку ст. 303 КПК України слід відмовити.

Керуючись ст.ст. 2, 284, 303-307, 376 КПК України, слідчий суддя,

УХВАЛИВ:

У задоволенні скарги ОСОБА_3 на дії прокурора в порядку ст. 303 КПК України відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до Одеського апеляційного суду протягом п`яти діб з дня проголошення.

Повний текст ухвали виготовлено 01.07.2024.

Слідчий суддя Ірина БРАТКІВ