Справа № 930/965/24
Провадження № 1-кп/930/199/24
В И Р О К

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20.06.2024 року Немирівський районний суд

Вінницької області

в складі головуючого судді: ОСОБА_1

при секретарі: ОСОБА_2

з участю прокурора: ОСОБА_3

обвинуваченого: ОСОБА_4

захисника обвинуваченого - адвоката: ОСОБА_5

розглянувши у підготовчому судовому засіданні в залі суду в м. Немирові кримінальне провадження внесене до ЄРДР №0000048 від 01.02.2024 за обвинуваченням ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 , громадянина України, українця, одруженого, освіта вища, не працюючого, раніше не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 246 КК України,

В С Т А Н О В И В :

Згідно обвинувального акту від 29.03.2024 і наданої угоди про визнання винуватості від 29.03.2024, ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 246 ч.1 КК України, вчиненому ним за наступних обставин.

Відповідно до ст. 5 Закону України «Про охорону навколишнього природного середовища» природні ресурси, як залучені в господарський обіг, так і не використовувані в економіці в даний період (земля, надра, води, атмосферне повітря, ліс та інша рослинність, тваринний світ) знаходяться під державною охороною.

Статтею 1 Лісового кодексу України (далі ЛК України) визначено, що ліс тип природних комплексів, у якому поєднуються переважно деревна та чагарникова рослинність з відповідними ґрунтами, трав`яною рослинністю, тваринним світом, мікроорганізмами та іншими природними компонентами, що взаємопов`язані у своєму розвитку, впливають один на одного і на навколишнє природне середовище.

Усі ліси на території України, незалежно від того, на землях яких категорій за основним цільовим призначенням вони зростають, та незалежно від права власності на них, становлять лісовий фонд України і перебувають під охороною держави.

Статтею 4 ЛК України визначено, що до лісового фонду України належать лісові ділянки, в тому числі захисні насадження лінійного типу, площею не менше 0,1 гектара.

Відповідно до пункту 7 «Порядку поділу лісів на категорії та виділення особливо захисних лісових ділянок», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 16.05.2007 № 733, до категорії захисних лісів відносяться лісові ділянки, що виконують функцію захисту навколишнього природного середовища та інженерних об`єктів від негативного впливу природних та антропогенних факторів, зокрема: лісові ділянки (смуги лісів), розташовані у смугах відведення каналів, залізниць та автомобільних доріг.

Згідно із ст. 65 ЛК України використання лісових ресурсів може здійснюватися в порядку загального і спеціального використання.

Відповідно до ст. 67 ЛК України у порядку спеціального використання можуть здійснюватися такі види використання лісових ресурсів: заготівля деревини; заготівля другорядних лісових матеріалів; побічні лісові користування; використання корисних властивостей лісів для культурно-оздоровчих, рекреаційних, спортивних, туристичних і освітньо-виховних цілей, потреб мисливського господарства, проведення науково-дослідних робіт. Законодавством України можуть передбачатися й інші види спеціального використання лісових ресурсів. Спеціальне використання лісових ресурсів здійснюється в межах лісових ділянок, виділених для цієї мети. Порядок та умови здійснення спеціального використання лісових ресурсів встановлюються Кабінетом Міністрів України.

Частинами 1, 2 ст. 69 ЛК України встановлено, що спеціальне використання лісових ресурсів на виділеній лісовій ділянці проводиться за спеціальним дозволом - лісорубним квитком або лісовим квитком, що видається безоплатно.

Відповідно до п.п. 2, 3, 4, 9, 10 Порядку видачі спеціальних дозволівна використання лісових ресурсів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 23.05.2007 № 761 «Про врегулювання питань щодо спеціального використання лісових ресурсів», використання лісових ресурсів проводиться за спеціальним дозволом: лісорубним або лісовим квитком.

31.01.2024, приблизно о 09:00 годині, ОСОБА_4 , працюючи кочегаром у Комунальному закладі «Ситковецька спеціальна школа» Вінницької обласної ради, задля опалення школи, разом з іншими працівниками школи вирушив на пошук деревини до полезахисної лісосмуги, яка знаходиться вздовж автомобільної дороги сполученням смт. Ситківці - с. Привільне за межами смт. Ситківці Райгородської територіальної громади Гайсинського району Вінницької області.

Перебуваючи у вказаній полезахисній лісосмузі, враховуючи відсутність достатньої кількості хмизу, мертвих стовбурів дерев та їх частин, які лежать на поверхні ґрунту, ОСОБА_4 вирішив здійснити незаконну порубку дерев в полезахисній лісовій смузі.

З метою реалізації кримінально-протиправного умислу, спрямованого на незаконну порубку дерев, діючи умисно та за відсутності спеціального дозволу на використання лісових ресурсів, в порушення вимог природоохоронного законодавства України та усвідомлюючи, що внаслідок його дій настануть суспільно-небезпечні наслідки у вигляді незаконної порубки дерев, ОСОБА_4 31.01.2024, у період часу з 09:00 годин по 12:00 годин, за допомогою належної КЗ «Ситковецька спеціальна школа» Вінницької обласної ради бензинової пилки торгової марки «ZOMAX» моделі «ZM4620» здійснив незаконне спилювання десяти дерев різних порід різного діаметру, а саме 8 сироростучих дерев породи «клен» з діаметрами біля шийки кореня 8 см. 5 шт., 12 см. 1 шт., 14 см. 1 шт., 20 см. 1 шт,; 1 сухостійне дерево породи «осика» з діаметром пня біля шийки кореня 50 см. та 1 сироростуче дерево породи «черешня» з діаметром біля шийки кореня 34 см.

Згідно висновку судового експерта за результатами проведення судової інженерно-екологічної експертизи Житомирського відділення Київського науково-дослідного інституту судових експертиз № 325/24-25 від 28.03.2024 встановлено, що розмір шкоди, заподіяної державі в результаті порушення законодавства з охорони навколишнього природного середовища, а саме в результаті незаконної вирубки десяти дерев різних порід та різного діаметру складає 42122, 54 грн. (шістдесят одна тисяча двісті вісімнадцять гривень 48 копійок).

Таким чином, ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 246 КК України, тобто незаконній порубці дерев у захисних та інших лісових насадженнях.

Прокурор ОСОБА_3 в судовому засіданні вважав, що при укладанні даної угоди дотримані вимоги і правила КПК України та КК України, просив дану угоду затвердити і призначити обвинуваченому узгоджену в угоді про визнання винуватості міру покарання.

Обвинувачений ОСОБА_4 та його захисник - адвокат ОСОБА_5 підтвердили добровільність укладення угоди про визнання винуватості між ним та прокурором, просять вказану угоду про визнання винуватості затвердити і призначити узгоджену в ній міру покарання та інші передбачені угодою заходи, при цьому обвинувачений беззастережно визнав себе винуватим у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ст. 246 ч.1 КК України, в обсязі обвинувачення, дав згоду на застосування узгодженого виду покарання, заявивши, що здатний реально виконати взяті на себе умови, відповідно до угоди.

Представник потерпілого Державної екологічної інспекції у Вінницькій області ОСОБА_6 в підготовче судове засідання не з`явилася, однак подала до суду заяву про розгляд кримінального провадження за обвинуваченням ОСОБА_4 за відсутності представника потерпілого, не заперечують проти укладення та затвердження угоди про визнання винуватості, наслідки затвердження угоди їм відомі, повідомляє, що завдана шкода добровільно відшкодована обвинуваченим ОСОБА_4 в повному обсязі.

Заслухавши думку учасників судового провадження, розглянувши матеріали кримінального провадження, розглядаючи питання про затвердження угоди, суд виходить з наступного.

Як вбачається з обвинувального акту та угоди про визнання винуватості ОСОБА_4 беззастережно визнав себе виннуватим у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ст.246 ч.1 КК України, щиро розкаявся.

Обвинувачений ОСОБА_4 за участю його захисника - адвоката ОСОБА_5 погодився із прокурором на призначення йому покарання у виді штрафу у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 гривень.

Суд, перевіривши умови укладання угоди про визнання винуватості, відповідність угоди за змістом вимог процесуального законодавства, роз`яснивши та з`ясувавши в обвинуваченого повне порозуміння ним його процесуальних прав, добровільності та відсутності будь-яких обставин, які б примусили погодитися на підписання угоди про визнання винуватості, характеру висунутого щодо нього обвинувачення, виду і розміру покарання та наслідки постановлення вироку на підставі угоди про визнання винуватості, дійшов висновку про те, що у даному провадженні можливо затвердити надану угоду про визнання винуватості. При цьому суд виходить з наступного.

Так, злочин, у вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_4 , згідно ст. 12 КК України відноситься до категорії нетяжкого злочину.

Відповідно до ч. 4 ст. 469 КПК України угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена щодо кримінальних проступків, злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам. Укладення угоди про визнання винуватості у кримінальному провадженні щодо уповноваженої особи юридичної особи, яка вчинила кримінальне правопорушення, у зв`язку з яким здійснюється провадження щодо юридичної особи, а також у кримінальному провадженні щодо кримінальних правопорушень, внаслідок яких шкода завдана державним чи суспільним інтересам або правам та інтересам окремих осіб, у яких беруть участь потерпілий або потерпілі, не допускається, крім випадків надання всіма потерпілими письмової згоди прокурору на укладення ними угоди.

Угода за змістом укладена відповідно до ст. 472 КПК України і має усі необхідні реквізити та відомості, у тому числі стосовно міри та виду узгодженого між сторонами покарання та наслідків невиконання угоди.

Обвинуваченому ОСОБА_4 відповідно до ст. 474 КПК України суд роз`яснив процесуальні права, характер обвинувачення, вид покарання та наслідки укладання, затвердження та невиконання угоди, передбачені ст. ст. 473, 476 КПК України, роз`яснив вичерпні підстави оскарження вироку суду, винесеному на підставі угоди.

Суд також переконаний в тому, що угоду сторонами підписано добровільно, свідомо, без впливу будь-яких сторонніх обставин чи факторів. Умови укладеної угоди також не суперечать інтересам суспільства, не порушують прав, свобод чи інтересів сторін чи інших осіб. З угоди також не вбачається обставин, які б свідчили про очевидну неможливість виконання обвинуваченою узятих на себе за угодою зобов`язань.

Суд також вважає, що обставини, які обтяжують і пом`якшують покарання, дані про особу ОСОБА_4 , характер кримінального правопорушення та інші обставини цілком враховані угодою про визнання винуватості і знайшли своє відображення в узгодженому остаточному покаранні.

Процесуальні витрати по кримінальному провадженні за проведення судової експертизи в сумі 17038,80 гривень підлягають стягненню з обвинуваченого ОСОБА_4 в дохід держави.

Цивільний позов не заявлявся.

Арешт, накладений ухвалою слідчого судді Гайсинського районного суду Вінницької області від 02.02.2024, необхідно скасувати.

Долю речових доказів суд вирішує відповідно до ст. 100 КПК України.

Міру запобіжного заходу обвинуваченому ОСОБА_4 не обирати.

На підставі викладеного, керуючись ст. 246 КК України та ст. ст.100, 174, 314, 374, 376, 394, 468, 472-475 КПК України, суд, -

У Х В А Л И В :

Затвердити угоду про визнання винуватості, укладену 29.03.2024 між прокурором Гайсинської окружної прокуратури ОСОБА_7 та обвинуваченим ОСОБА_4 у кримінальному провадженні№0000048 від 01.02.2024.

ОСОБА_4 визнати виннуватим у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч.1 ст. 246 КК України та призначити йому узгоджене між сторонами покарання у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 гривень.

Роз`яснити ОСОБА_4 , що умисне невиконання угоди є підставою для притягнення до відповідальності встановленої законом.

Стягнути з ОСОБА_4 процесуальні витрати по кримінальному провадженню в сумі 17038,80 грн на користь держави (отримувач коштів ГУК у Вінницькій області/м. Немирів/24060300; код за ; банк отримувача: Казначейство України (ЕАП); рахунок отримувача: UA0002796; код класифікації доходів бюджету: 24060300).

Арешт накладений ухвалою слідчого судді Гайсинського районного суду Вінницької області від 02.02.2024 - скасувати.

Після набрання вироком законної сили речові докази у справі, а саме:

- трактор "МТЗ-80", д.р.н. НОМЕР_1 та причіп марки "2ПТС-4", д.р.н. НОМЕР_2 , які передані під відповідальне зберігання до КО "Ситковецьке ТПК" за адресою: смт. Ситківці, вул. Центральна, 117, Гайсинського району, а також безнопили "ZOMAX" моделі "ZM4620" - повернути Ситковецькій школі-інтернату для дітей-сиріт та дітей позбавлених батьківського піклування;

- різані стовбури дерев різного діаметру різної довжини, які передані під відповідальне зберігання до КО "Ситковецьке ТПК" за адресою: АДРЕСА_2 - передати на потреби Збройних Сил України.

Запобіжний захід обвинуваченому ОСОБА_4 не обирати.

Роз`яснити ОСОБА_4 , що умисне невиконання угоди є підставою для притягнення до відповідальності встановленої законом.

Вирок на підставі угоди про визнання винуватості між прокурором, обвинуваченим може бути оскаржений з підстав, передбачених ч. 4 ст. 394 КПК України, до апеляційного суду Вінницької області через Немирівський районний суд Вінницької області протягом 30 днів з дня його проголошення.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копію вироку негайно вручити учасникам судового провадження.

Суддя: ОСОБА_1