Справа № 357/9522/23
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

06.03.2024 м. Біла Церква

Білоцерківський міськрайонний суд Київської області у складі:

головуючого судді: ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання: ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду № 2 міста Біла Церква, Київської області, кримінальне провадження № 0002890, внесеному 08.06.2023 за обвинуваченням:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Біла Церква, Київської області, громадянина України, з незакінченою вищою освітою, непрацевлаштованого, вдівця, маючого на утриманні малолітню дитину ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого: 1) 27.07.2022 Білоцерківським міськрайонним судом Київської області за ч. 4 ст. 185 КК України до позбавлення полі строком на п`ять років. На підставі ст. 75 КК України, звільнений від відбування покарання з іспитовим строком на три роки,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України,

сторони кримінального провадження та інші учасники судового провадження:

прокурор Білоцерківської окружної прокуратури Київської області: ОСОБА_5 ,

представники потерпілого - адвокати: ОСОБА_6 , ОСОБА_7 ,

потерпілий: ОСОБА_8 ,

захисник - адвокат: ОСОБА_9 ,

обвинувачений: ОСОБА_3

У С Т А Н О В И В:

Формулювання обвинувачення, визнаного судом доведеним, із зазначенням місця, часу, способу вчинення та наслідків кримінального правопорушення, форми вини і мотивів кримінального правопорушення.

Судом визнано доведеним, що Указом Президента України № 64/2022 від 24.02.2022 «Про введення воєнного стану в Україні» на території України введено воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24.02.2022 строком на 30 діб, та після його затвердження Законом України № 2102-ІХ від 24.02.2022 «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» цей Указ набрав чинності, у зв`язку з чим в Україні відповідно до ст. 1 Закону України «Про оборону України» та ст. 1 Закону України «Про правовий режим воєнного стану» розпочався воєнний стан, який неодноразово продовжувався та діє по теперішний час.

Встановлено, що 03.06.2023 приблизно о 09 години 30 хвилин ОСОБА_3 , перебуваючи поблизу автомайстерні ФОП « ОСОБА_8 », за адресою: АДРЕСА_2 , де у останнього винник умисел на таємне викрадання чужого майна, яке знаходилось на території вказаної автомайстерні.

Реалізуючи свій протиправний умисел ОСОБА_3 , перебуваючи у вказаному місці та у вказаний час, діючи умисно, повторно, з корисливих мотивів, з метою незаконного збагачення за рахунок чужого майна, користуючись відсутністю власника та вважаючи, що його дії залишаються непоміченими сторонніми особами, шляхом відкриття засуву хвіртки проник на огороджену територію автомайстерні, звідки викрав бувші у використанні два алюмінієвих блоки, вартість яких встановити не вдалось можливим та бувші у використанні радіатори, а саме: радіатор «Nissens» моделі «МІ67479» вартістю 3834,00 гривень, радіатор «Nissens» моделі «МІ646808» вартістю 4992,33 гривень, радіатор «Nissens» моделі «МІ62894» вартістю 3350,67 гривень, радіатор марки «Subaru» моделі «45119SA040» вартістю 8145,67 гривень, на загальну суму 20332 гривні 67 копійок, які належали потерпілому ОСОБА_8 .

В подальшому ОСОБА_3 , з місця вчинення кримінального правопорушення зник, викраденим майном розпорядився на власний розсуд, чим спричинив потерпілому ОСОБА_8 , майнової шкоди на загальну суму 20332 гривні 67 копійок.

Дії обвинуваченого ОСОБА_3 слід кваліфікувати за ч. 4 ст. 185 КК України, а саме за таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчиненого повторно, поєднаного з проникненням у сховище, в умовах воєнного стану.

Докази на підтвердження встановлених судом обставин, а також мотиви неврахування окремих доказів.

Вказаних висновків суд дійшов провівши судовий розгляд, в межах пред`явленого обвинувачення, зберігаючи об`єктивність та неупередженість, створивши учасникам процесу необхідні умови для реалізації ними їхніх процесуальних прав та виконання процесуальних обов`язків у межах та у спосіб, передбачених КПК України зокрема заслухавши доводи останніх, а саме: провівши судовий розгляд, судові дебати, надавши останнє слово обвинуваченому, вивчивши матеріали кримінального провадження за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінюючи кожний доказ, що наявний у справі, з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів з точки зору достатності та взаємозв`язку, виходячи з наступного.

Так, у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 свою вину в інкримінованому йому кримінальному правопорушенні визнав у повному обсязі. При цьому повністю підтвердив обставини, вчиненого ним злочину, які викладені в обвинувальному акті, встановлені фактичні обставини не оспорював та показав, що він 03.06.2023 о 09:30 годин перебуваючи на вул. Шамраевській в м. Біла Церква, Київської області, шляхом відкриття засову хвіртки відкрив її та пройшов на територію автомайстерні, де на задньому дворі серед сміття металевих предметів, автозапчастин та дров ОСОБА_3 взяв чотири радіатора та ще два алюмінієвих блока, які перемістив ближче до хвіртки. Після чого викликавши за допомогою мобільного зв`язку свого знайомого таксиста ОСОБА_10 , дочекавшись, коли останній під`їде на вказану вулицю, взяв у руки вказане майно та виніс за територію автомайстерні без дозволу власника та яке поставив до багажного відділення транспортного засобу ОСОБА_10 , який на прохання ОСОБА_3 відвіз до пункту прийому металобрухту на АДРЕСА_2 , де ОСОБА_3 здав викрадене майно невідомій жінці, яка працювала та приймала металобрухт. ОСОБА_3 в судовому засіданні наполягав, що ОСОБА_11 він викрадені речі у ОСОБА_8 не здавав.

На запитання учасників судового провадження обвинувачений ОСОБА_3 зазначив, що до 03.06.2023 на території автомайстерні, яка належить ОСОБА_8 він ніколи не був. Про те, що на вказаній території автомайстерні є металобрухт, ОСОБА_3 дізнався від одного зі своїх знайомих, але зараз згадати від кого конкретно йому стало відомо ОСОБА_3 не пам`ятає у зв`язку зі спливом тривалого часу.

Цивільний позов ОСОБА_3 визнав частково, а саме визнав суму матеріальної шкоди в межах викраденого ним майна, зазначеного в обвинувальному акті. Розмір моральної шкоди визнав на суму 10 000 грн.

Під час останнього слова обвинувачений ОСОБА_3 щиро каявся, попросив вибачення у потерпілого, незважаючи на той факт, що потерпілий ОСОБА_8 04.06.2023 намагався вчинити над ОСОБА_3 самосуд за те, що останній вчинив крадіжку з території його автомайстерні та застосовуючи карабін здійснив постріл у напрямку ОСОБА_3 , чим спричинив останньому тілесні ушкодження.

Допитаний в судовому засіданні у відповідності до вимог, передбачених ст. 353 КПК України та попереджений про кримінальну відповідальність за дачу завідомо неправдивих показань, потерпілий ОСОБА_8 показав, що з обвинуваченим ОСОБА_3 не знайомий, відносин з останнім не підтримував, причин для оговору не має.

Так, потерпілий ОСОБА_8 є фізичною особою підприємцем « ОСОБА_8 », який здійснює свою підприємницьку діяльність у автомайстерні за адресою: АДРЕСА_2 , де зберігаються автозапчастини та обладнання для ремонту автотранспорту.

У квітні 2023 року потерпілий ОСОБА_8 під`їжджаючи до своєї автомайстерні побачив транспортний засіб марки «Mazda», звідки виходило два невідомих йому чоловіка, з яких, як потім стало відомо був ОСОБА_3 . Після цього ОСОБА_8 ще раз бачив вказаний транспортний засіб, який стояв на вулиці за автомайстерньою, де ніхто не живе, а також при цьому потерпілий бачив, як з паркану автомайстерні зістрибнув ОСОБА_3 .

Крім цього, коли потерпілий перебував у селі на вихідні дні, йому зателефонували сусіди та повідомили, що на його території автомайстерні перебуває невідома особа, яка вчиняє крадіжку його майна. Повернувшись з села до міста, потерпілий на території автомайстерні виявив відсутність деяких автозапчастин. Після чого замовив камери відеоспостереження, а також зателефонував дільничному інспектору поліції, який зазначив, що у ОСОБА_8 відсутні докази крадіжки, а тому відговорив останнього писати заяву до поліції.

Так, з квітня по червень 2023 рік сусіди, ще раз бачили ОСОБА_3 , як останній виходив з автомайстерні та в руках виносив важки коробки, які відносив до транспортного засобу марки «Mazda». Після чого ОСОБА_8 помітив відсутність радіатора клієнта, що примусило останнього купувати за власний рахунок новий радіатор клієнту.

Крім цього 03.06.2023 ОСОБА_8 працював у себе в автомайстерні, коли почув шум на дворі, а саме, як відкривався засов у хвіртки. Після чого, ОСОБА_8 перебуваючи в приміщенні автомайстерні, поставив дробину біля вікна, яке виходило на задній двір автомайстерні та почав за допомогою власного мобільного телефону знімати події, які відбувалися на території заднього двору автомайстерні. При цьому потерпілим було зафіксовано, як ОСОБА_3 перебуваючи во дворі автомайстерні перебирав автозапчастини, а потім і готував майно ОСОБА_8 , яке потім виносив через хвіртку на вулицю. Вказаний відеозапис потерпілий ОСОБА_8 добровільно видав слідчому під час досудового розслідування.

04.06.2023 до автомайстерні ОСОБА_8 знов прийшов ОСОБА_3 з метою викрадання майна потерпілого, але потерпілим був підстрелений та затриманий ОСОБА_3 .

На запитання учасників судового провадження потерпілий ОСОБА_8 зазначив, що крадіжки з території його автомайстерні відбувались з квітня 2023 року, але офіційно він не звертався до поліції, оскільки у нього не було доказів.

Заяву в поліцію потерпілий ОСОБА_8 подав лише 08.06.2023 через свого представника, оскільки боявся, що відомості про кримінальне правопорушення не внесуть по його заяві.

У цивільному позові потерпілий ОСОБА_8 зазначив все викрадене у нього майно з квітня 2023 року. Викрадені речі з території автомайстерні, перебували на відкритому внутрішньому дворі. Охорони на території автомайстерні немає, однак територія автомайстерні огороджена парканом висотою 2 метра, вхід здійснюється через передні ворота та хвіртку на задньому дворі. На території заднього двору автомайстерні потерпілий зберігав металобрухт, дрова, а також во дворі наявний пункт миття автозапчастин, де миються автозапчастини при проведенні ремонтних робіт транспортних засобів клієнтів, тому на задньому дворі зберігаються також автозапчастини, як клієнтів так і ОСОБА_8 .

Заявлений цивільний позов потерпілий підтримав у повному обсязі просив його задовольнити, зазначивши, що розмір матеріальної шкоди ним зазначено з урахуванням крадіжок з території його автомайстерні, які відбувалися з квітня 2023 року по 03.06.2023. При обґрунтуванні розміру моральної шкоди ОСОБА_8 зазначив, що вона виражається у порушенні спокою, втрати сну, нервуванні, зневірою до людей, колегам по роботі, з`явилася «манія переслідування», а також останній був вимушений звернутися до медичного закладу для отримання ліків з метою заспокоювання своєї нервової системи.

Допитаний в судовому засіданні, у відповідності до вимог положень ст. 352 КПК України та попереджений про кримінальну відповідальність за дачу завідомо неправдивих показань свідок ОСОБА_10 показав, що офіційно непрацевлаштований, але займається приватними перевезеннями. У нього є наглядно знайомий ОСОБА_3 , з яким вони мешкають в одному районі, відношення не підтримують, але останній іноді користується послугами свідка ОСОБА_10 , який надає послуги по перевезенню пасажирів.

Так, в літку 2023 року, точну дату, час свідок у зв`язку зі спливом подій не пам`ятає, на прохання ОСОБА_3 підвозив останнього до вулиці, де розташована податкова служба в м. Біла Церква, Київської області, точну назву вулиці свідок не пам`ятає, у зв`язку з перенесеними проблемами зі здоров`ям. Де на прохання ОСОБА_3 залишився в своєму транспортному засобі чекати останнього, через деякий час, ОСОБА_3 повернувся до транспортного засобу та в багажне відділення самостійно поклав брудний алюмінієвий металобрухт, на вигляд, вказані речі нагадували сміття, а ні автозапчастини. Після чого ОСОБА_3 попросив відвести його на вул. Сквирське шосе в м. Біла Церква, Київської області, а саме до пункту прийому металобрухту, де останній вийшов, забрав з багажного відділення металобрухт та через деякий час повернувшись, сплатив за послуги перевезення свідку 200 грн.

Звідки взяв металобрухт ОСОБА_3 , який здавав на пункту прийому металобрухту 03.06.2023, свідку не відомо та він і не запитував.

Допитаний в судовому засіданні, у відповідності до вимог положень ст. 352 КПК України та попереджений про кримінальну відповідальність за дачу завідомо неправдивих показань та відмову від дачі показань, свідок ОСОБА_11 повідомив, що є ФОП « ОСОБА_11 » та займається прийомом та торгівлею металобрухту.

ОСОБА_3 знає наглядно, декілька разів останній в 2023 році здавав металобрухт. Однак зазначити скільки разів здавав, вказати дату та час здачі, свідок не зміг, у зв`язку із спливом тривалого часу не пам`ятав, також свідок не пам`ятає, що саме здавав ОСОБА_3 , але припускає, що серед металобрухту були радіатори.

Досліджуючи та аналізуючи позицію обвинуваченого та покази потерпілого, а також свідків, суд вважає за необхідне надати оцінку їх показанням після аналізу доказів у провадженні в сукупності.

У свою чергу, з досліджених судом, у порядку статті 358 КПК України, у судовому засіданні письмових доказів, а саме документів, судом встановлено наступне.

Відповідно до витягу з Єдиного реєстру досудових розслідувань відомості про кримінальне правопорушення, передбачене ч. 4 ст. 185 КК України, внесені 08.06.2023 о 22:59:35 годин за № 0002890 на підставі заяви потерпілого ОСОБА_8 .

Підставою для внесення відповідних відомостей в ЄРДР стала заява ОСОБА_8 від 08.06.2023, згідно з якою останній просив притягнути до кримінальної відповідальності ОСОБА_3 та ОСОБА_10 , які в період з травня 2023 року по 04.06.2023 вчиняли крадіжку майна з автомайстерні за адресою: АДРЕСА_2 .

Крім цього, стороною обвинувачення наданий роздрукований 24.07.2023 витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань по кримінальному провадженню № 0002890 від 08.06.2023, відповідно до якого внесені відомості про повідомлення про підозру ОСОБА_3 за ч. 4 ст. 185 КК України.

Незважаючи на те, що Єдиний реєстр досудових розслідувань не є процесуальним джерелом доказів, оскільки реєстр є лише електронною базою даних, відповідно до якої здійснюється збирання, зберігання, захист, облік, пошук, узагальнення даних, які використовуються для формування звітності, а також надання інформації про відомості, внесені до реєстру, суд приймає до уваги наявність вказаного витягу з Єдиного реєстру досудових розслідувань, оскільки з урахуванням положення ст. 214 КПК України досудове розслідування розпочинається з моменту внесення відомостей про вчинення кримінального правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань.

Таким чином, судом встановлено, що досудове розслідування по кримінальному провадженню № 0002890 розпочато 08.06.2023 за заявою потерпілого ОСОБА_8 за фактом таємного викрадання чужого майна, вчиненого в умовах воєнного стану по ч. 4 ст. 185 КК України.

З протоколу огляду місця події, складеного старшим слідчим слідчого відділу Білоцерківського районного управління поліції Головного Управління Національної поліції України в Київській області ОСОБА_12 у період з 17:37 год. по 17:52 год. від 08.06.2023 з фототаблицею, в присутності понятих та за участю власника майна ОСОБА_8 та його представника - адвоката ОСОБА_6 , оглянуто автомайстерню за адресою: АДРЕСА_2 , яка представляє собою одноповерхову споруду. Вхід на територію автомайстерні відбувається через двостулкові металеві ворота та хвіртку, які вмонтовані в цегляний паркан. У приміщенні автомайстерні наявні автозапчастини, автомасла та інструменти. На внутрішньому дворі автомайстерні знаходяться дрова, автомобільні радіатори та інші автозапчастини, під час огляду нічого виявлено та вилучено не було.

Зазначена слідча дія зафіксована фотокамерою та роздрукована у фототаблиці, яка додана до протоколу огляду місця події від 08.06.2023.

Сам огляд проведено на підставі заяви - дозволу власника автомайстерні ОСОБА_8 від 08.06.2023.

Таким чином, судом встановлено, що огляд проведений з дотриманням вимог ст. 237 КПК України. При цьому суд враховує правовий висновок щодо застосування норми права у подібних правовідносинах відображений у постанові від 07.06.2018 в справі № 727/4350/16-к Верховний Суд колегією суддів Другої судової палати Касаційного кримінального суду вказав, що виходячи із аналізу кримінальних процесуальних норм, які містяться у ст. 233 ч. 1, ст. 234 ч. 2 та ст. 237 ч. 2 КПК України, огляд житла чи іншого володіння особи може бути проведено за добровільною згодою особи, яка ним володіє, за умови, що були наявні процесуальні гарантії, які захищали здатність особи висловлювати свою справжню думку при наданні такої згоди. Надання власником (користувачем) добровільної згоди на проникнення до його житла чи іншого володіння є гарантією захисту прав особи від зловживань слідчого, прокурора, рівноцінною гарантії у вигляді отримання на це судового рішення, а тому не потребує після здійснення таких дій (постфактум) звернення з клопотанням про проведення обшуку до слідчого судді.

Так, під час проведення огляду місця події від 08.06.2023, слідчим було вжито всіх належних заходів для дотримання конституційних норм про недоторканність іншого володіння фізичної особи, а тому порушень вимог кримінального процесуального закону, не встановлено.

Тобто зазначений доказ підтверджує місце вчинення злочину, яке мало місце на території автомайстерні по АДРЕСА_2 , що також знайшло своє підтвердження в судовому засіданні при допиті обвинуваченого ОСОБА_3 , потерпілого ОСОБА_8 та свідка ОСОБА_10 .

Згідно з протоколом отримання предметів від 28.06.2023 у період з 10:55 годин по 11:10 годин слідчий відділення розслідування злочинів скоєних проти життя та здоров?я особи слідчого відділу Білоцерківського районного управління поліції в Київській області ОСОБА_13 , під час проведення досудового розслідування по кримінальному провадженню № 00027890 від 08.06.2023, отримала від потерпілого ОСОБА_8 флешносій «Kingston» з об`ємом внутрішньої пам`яти 32GB.

До протоколу доданий додаток у вигляді конверту з флешносієм, який був переглянутий під час судового розгляду.

Згідно з протоколом огляду та перегляду відеозапису від 30.06.2023 у період з 16:40 годин по 17:30 годин слідчим відділення розслідування злочинів скоєних проти життя та здоров?я особи слідчого відділу Білоцерківського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Київській області ОСОБА_13 переглянуті відеозаписи на флеш накопичувачі «Kingston», де містяться два файла формату «mp4»: 20230603_092621 та 20230603_093649.

Так на файлі 20230603_092621 відображена внутрішня частина двору за адресою: АДРЕСА_2 , яка огороджена парканом із цегли білого кольору, де в хаотичному порядку розташовані речі. На 03 секунді у дворі з`являється особа, чоловічої статі, середнього зросту, середньої тілобудови, який одягнутий у штани світлого кольору, кофту чорно-червоного кольору. За зовнішніми ознаками схожа на ОСОБА_3 . В подальшому вказана особа на 04 хвилині 05 секунді взяла в руки предмет темного кольору та переніс його ближче до хвіртки, а на 04 хвилині 26 секунді, останній взявши вказаний предмет вийшов із вказаного двору через хвіртку.

На файлі 20230603_093649 також відображена внутрішня частина двору за адресою: АДРЕСА_2 , яка огороджена парканом із цегли білого кольору, де в хаотичному порядку розташовані речі. На 09 секунді чоловік за зовнішніми ознаками схожий на ОСОБА_3 перебуваючи у дворі перекидав речі темного кольору в кількості двох штук за хвіртку. Після чого закрив хвіртку та попрямував до місця, де знаходилися речі в хаотичному порядку, а на 01 хвилини 26 секунді вказаний чоловік виходить з території автомайстерні, а на 01 хвилини 32 секунді повертається на територію автомайстерні у внутрішній двір та прямує до речей, після чого виносить з вказаної території об`ємні речі.

До протоколу додана фототаблиця з зображенням чоловіка ззовні схожого на ОСОБА_3 , який на території двору серед груди речей, дров шукає майно, а потім виносить його через хвіртку за територію, яка огороджена парканом з білої цегли.

Наявна ж у справі постанова від 30.06.2023 про визнання та приєднання до матеріалів провадження речових доказів, підтверджує набуття флеш-накопичувачем статусу речового доказу.

Згідно з протоколом пред`явлення особи для впізнання по фотознімкам складеного 15.06.2023 у період з 17:10 год. по 17:25 год. вбачається, що свідку ОСОБА_14 , для впізнання пред`явлено чотири фотознімка з раніше незнайомими людьми чоловічої статі та свідок вказала на фотознімок під № 2, на якому впізнала чоловіка, за загальними рисами обличчя, волоссям чорного кольору, бородою чорного кольору, по формі носу та розрізу очей, як особу, яка здійснила крадіжку у сусіда ОСОБА_8 .

Відповідно до довідки до протоколу пред?явлення особи для впізнання по фотознімкам від 15.06.2023 зазначено, що на фотознімку № 2 зображений ОСОБА_3 .

Згідно з протоколом пред`явлення особи для впізнання по фотознімкам складеного 21.06.2023 у період з 09:10 год. по 09:25 год. вбачається, що свідку ОСОБА_11 , для впізнання пред`явлено чотири фотознімка з раніше незнайомими людьми чоловічої статі та свідок вказав на фотознімок під № 4, на якому впізнав чоловіка, за загальними рисами обличчя, волоссям чорного кольору, бородою чорного кольору, по формі носу, як особу, яка з квітня 2023 року, тричі здійснював здачу металобрухту на його пункті прийому металобрухту.

Відповідно до довідки до протоколу пред?явлення особи для впізнання по фотознімкам від 21.06.2023 зазначено, що на фотознімку № 4 зображений ОСОБА_3 .

Згідно з протоколом пред`явлення особи для впізнання по фотознімкам складеного 27.06.2023 у період з 12:10 год. по 12:40 год. вбачається, що свідку ОСОБА_15 , для впізнання пред`явлено чотири фотознімка з раніше незнайомими людьми чоловічої статі та свідок вказав на фотознімок під № 1, на якому впізнав чоловіка, за загальними рисами обличчя, волоссям чорного кольору, бородою чорного кольору, по формі носу, тонким губам, який з квітня 2023 року по 03.05.2023, здійснював здачу металобрухту.

Відповідно до довідки до протоколу пред?явлення особи для впізнання по фотознімкам від 27.06.2023 зазначено, що на фотознімку № 1 зображений ОСОБА_3 .

Отже, дані зафіксовані в протоколах пред`явлення особи по фотознімкам для впізнання, проведених за участю свідків ОСОБА_16 , ОСОБА_11 , ОСОБА_15 суд сприймає, не як показання надані свідками на етапі розслідування провадження, а як відомості установлені у ході слідчих дій проведених, у порядку статей 223, 228 КПК України, у результаті процесуальної дії якої отримані відомості, важливі для цього кримінального провадження (п. 2 ч. 3 ст. 104 КПК України) щодо обставин, які підлягають доказуванню у ньому в порядку ст. 91 КПК України, а саме те, що ОСОБА_3 був поміченим на території автомайстерні за адресою: АДРЕСА_2 , а також встановлено, що останній неодноразово здавав металобрухт на пукти прийому металобрухту.

Відповідно з протоколу слідчого експерименту, складеного старшим слідчим відділення розслідування злочинів скоєних проти життя та здоров?я особи слідчого відділу Білоцерківського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Київській області ОСОБА_13 від 27.07.2023 з 12:51 години по 12:58 години проведеного за участю підозрюваного ОСОБА_3 слідує, що останній перебуваючи за письмовою згодою власника майна - потерпілого ОСОБА_8 , на місці вчинення інкримінованого йому злочину, відтворив обставини вчинення ним кримінального правопорушення, яке мало місце 03.06.2023 з території автомайстерні за адресою: АДРЕСА_2 .

Так, під час відтворення ОСОБА_3 обставин вчинення ним кримінального правопорушення, останній продемонстрував, як через хвіртку, проник на територію автомайстерні, де на задньому внутрішньому дворі вказав на місце перебування автозапчастин, серед яких останній викрав радіатори та ще металеві блоки, які спочатку переклав ближче до хвіртки, після чого за допомогою мобільного зв`язку, викликав знайомого, який працював у службі таксі, а коли останній під`їхав, підготовлені радіатори та блоки ОСОБА_3 виніс до автомобіля знайомого та поклав їх у багажник.

Зазначена слідча дія зафіксована на носії інформації, а саме CD-диску, який при намаганні відтворити в судовому засіданні мав технічні недоліки, у зв`язку з чим прокурором був наданий другий диск з наглядового провадження, на що сторона захисту не заперечувала. Таким чином CD-диск, який є невід`ємною частиною протоколу слідчого експерименту від 27.07.2023 був переглянутий та досліджений судом у судовому засіданні, носій інформації містить дані аналогічним даним викладеним у протоколі.

Відеозапис зазначеної процесуальної дії у судовому засіданні досліджений, жодних процесуальних порушень з боку слідчого не встановлено, протокол слідчого експерименту від 27.07.2023 складений відповідно до вимог статей 104-106, 240 КПК України.

Крім цього з дослідженого судом висновку експерта, тобто докладних описів проведених експертом досліджень та зроблених за їх результатами висновків, судом встановлено наступне.

Даними висновку експерта судової транспортно-товарознавчої експертизи №3104 від 11.07.2023 встановлено, що загальна ринкова вартість майна, зазначеного в постанові про призначення судової транспортно-товарознавчої експертизи по матеріалах досудового розслідування, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0002890 від 08.06.2023 становить 85870,71 грн. (вісімдесят п`ять тисяч вісімсот сімдесят гривень 71 копійка). Вартість кожного майна окремо визначена в дослідницькій частині в таблиці 1.

Так, при вивченні дослідницької частини встановлено, що вартість викраденого майна, яке зазначено в обвинувальному акті наступна: радіатор «Nissens» моделі «МІ67479» вартістю 3834,00 гривень, радіатор «Nissens» моделі «МІ646808» вартістю 4992,33 гривень, радіатор «Nissens» моделі «МІ62894» вартістю 3350,67 гривень, радіатор марки «Subaru» моделі «45119SA040» вартістю 8145,67 гривень.

Згідно з ч. 5 ст. 356 КПК України, в ході судового розгляду кожна сторона кримінального провадження для доведення або спростування достовірності висновків експертів, мала право надати суду відомості, які б стосувалися знань, вмінь, кваліфікації, освіти та підготовки цих експертів, однак стороною захисту такі відомості суду надані не були та в судовому засіданні судом не встановлені.

Тож, зазначений висновок суд визнає належним і допустимим доказом, оскільки останній відповідає вимогам КПК України, а безпосередньо порушень вимог статей 87, 101-102 КПК України, судом не встановлено та учасниками судового провадження не доведено.

Суд, критично ставиться до наданих стороною обвинувачення постанови про визнання документом від 13.06.2023, а саме копій товарних чеків на 4 аркушах, а також копій вказаних чеків та заяви потерпілого ОСОБА_8 про долучення вказаних товарних чеків, оскільки вказані товарні чеки з переліченим майном не входять в перелік майна, яке інкримінується обвинуваченому ОСОБА_3 .

При цьому суд звертає увагу, що відповідно до ст. 337 КПК України, судовий розгляд проводиться лише стосовно особи, якій висунуте обвинувачення, і лише в межах висунутого обвинувачення відповідно до обвинувального акта, крім випадків, передбачених цією статтею.

Під час судового розгляду прокурор може змінити обвинувачення, висунути додаткове обвинувачення, відмовитися від підтримання державного обвинувачення, розпочати провадження щодо юридичної особи.

З метою ухвалення справедливого судового рішення та захисту прав людини і її основоположних свобод суд має право вийти за межі висунутого обвинувачення, зазначеного в обвинувальному акті, лише в частині зміни правової кваліфікації кримінального правопорушення, якщо це покращує становище особи, стосовно якої здійснюється кримінальне провадження.

Крім цього відповідно до ст. 84 КПК України, доказами у кримінальному провадженні є фактичні дані, отримані у передбаченому КПК порядку, на підставі яких слідчий, прокурор, слідчий суддя і суд встановлюють наявність чи відсутність фактів та обставин, що мають значення для кримінального провадження та підлягають доказуванню. Процесуальними джерелами доказів є показання, речові докази, документи, висновки експертів.

Зі змісту обвинувального акта вбачається, що формулювання обвинувачення відповідно до вимог ст. 291 КПК викладено з достатньою конкретизацією, встановлено і зазначено місце, час, мотив та спосіб вчинення злочину, його наслідки, а саме перелік викраденого майна, з зазначенням моделі та вартості викраденого майна та розмір матеріальної шкоди, а також зазначено дії і роль обвинуваченого ОСОБА_3 .

Таким чином потерпілим ОСОБА_8 необґрунтовано надані копії товарних чеків на 4 аркушах на інше майно яке не зазначено в обвинувальному акті, оскільки суд здійснював підготовку до судового розгляду та сам судовий розгляд в межах пред`явленого органом досудового розслідування ОСОБА_3 обвинувачення, а саме у вчинені останнім злочину, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, яке мало місце 03.06.2023, на загальну суму викраденого майна 20332 гривні 67 копійок.

Кримінальний процесуальний закон не надає повноважень суду до ухвалення вироку чи іншого рішення по суті справи перевіряти правильність визначення прокурором обсягу обвинувачення, зобов`язувати його змінювати цей обсяг, у тому числі й у сторону збільшення, повертати за наслідком підготовчого судового засідання обвинувальний акт у зв`язку з неправильною кваліфікацією дій обвинуваченого тощо. Визначення обсягу обвинувачення при направленні обвинувального акту до суду належить виключно до повноважень прокурора.

Крім цього під час судового розгляду прокурором наданий витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000028 відомості по якому внесені 25.01.2024 за ч. 4 ст. 185 КК України, а саме за фактом крадіжки у ОСОБА_8 у період з квітня по травень 2023 року, невідомою особою, з належної йому автомайстерні ФОП « ОСОБА_8 », за адресою: АДРЕСА_2 , а саме автозапчастин на загальну суму 65000 грн.

Таким чином, суд позбавлений можливості враховувати документи, які не підтверджують висунете обвинувачення.

Крім цього, згідно положень ст. 22 КПК України, кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом. Сторони кримінального провадження мають рівні права на збирання та подання до суду речей, документів, інших доказів, клопотань, скарг, а також на реалізацію інших процесуальних прав, передбачених цим Кодексом. Суд, зберігаючи об`єктивність та неупередженість, створює необхідні умови для реалізації сторонами їхніх процесуальних прав та виконання процесуальних обов`язків.

Відповідно до ст. 26 КПК України, сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та у спосіб, передбачених цим Кодексом. Слідчий суддя, суд у кримінальному провадженні вирішують лише ті питання, що винесені на їх розгляд сторонами та віднесені до їх повноважень цим Кодексом.

При цьому, суд наголошує на тому, що будь-яких інших доказів в ході судового розгляду сторонами з боку обвинувачення та захисту, які були вільними у використанні своїх прав у межах та у спосіб передбачений КПК України, суду надано не було.

Отже, за таких обставин, враховуючи вищезазначене, суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінюючи кожний доказ, що наявний у провадженні, з точки зору належності, допустимості а сукупність зібраних доказів з точки зору достатності та взаємозв`язку, приходить до висновку про повну доведеність вини обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, за вище встановлених обставин.

Стаття (частина статті) закону України про кримінальну відповідальність, що передбачає відповідальність за кримінальне правопорушення, винним у вчиненні якого визнається обвинувачений.

Аналіз норми статті 185 КК України свідчить, що передбачена відповідальність за таємне викрадення чужого майна.

Таємним вважається викрадення, коли воно вчинюється за відсутності особи, у власності чи під охороною якої знаходилося майно, що викрадається.

Для з`ясування юридичного критерію «проникнення» слід встановлювати: 1) незаконність входження (потрапляння) у приміщення (житло, інше приміщення чи сховище) або перебування в ньому, що обумовлюється відсутністю в особи права на перебування там, де знаходиться майно, яким вона бажає незаконно заволодіти; 2) мету, яку досягає особа, вчиняючи обрані дії, усвідомлення нею характеру вчиненого суспільно небезпечного діяння, зокрема й факту незаконного входження (потрапляння) до приміщення (житла, іншого приміщення чи сховища) чи перебування в ньому, передбачення наслідків вчиненого діяння.

Отже обов`язковою ознакою проникнення є його незаконність, тобто відсутність у особи права перебувати у перелічених місцях, де знаходиться майно.

За таких обставин, враховуючи вищезазначене, суд за своїм внутрішнім переконанням, сформованим у порядку ст. 94 КПК України, приходить до висновку про повну доведеність вини обвинуваченого ОСОБА_3 , кваліфікувавши дії останнього за ч. 4 ст. 185 КК України, а саме у таємному викраданні чужого майна (крадіжка), вчиненого повторно, поєднаного з проникненням у сховище, в умовах воєнного стану.

При цьому підстав, у відповідності до ч. 3 ст. 337 КПК України, для виходу за межі висунутого обвинувачення, чи його зміни, суд не вбачає, оскільки в ході судового розгляду обставин, які б перешкоджали ухваленню справедливого судового рішення та захисту прав людини і її основоположних свобод не встановлено.

Мотиви призначення відповідного покарання.

При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_3 суд, згідно з вимогами статей 65 - 67 КК України враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особливості конкретного кримінального правопорушення й обставини його вчинення, особу винного, поведінку до вчинення кримінального правопорушення і після його вчинення, обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання та вимоги ч. 2 ст. 50 КК України, відповідно до якої, покарання має на меті не тільки кару, а і виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень засудженими. Таке покарання має бути необхідним і достатнім для виправлення особи та попередження нових кримінальних правопорушень.

Отже, при призначенні обвинуваченому ОСОБА_3 покарання суд, згідно з вимогами статей 65, 68 КК України, враховує характер і ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, який згідно зі ст. 12 КК України є тяжким злочином; обставинами, які пом`якшують його покарання, а саме щире каяття та активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення. Обставин, які обтяжують покарання обвинуваченому, судом не встановлено.

Крім цього судом при призначенні покарання враховані дані про особу обвинуваченого, а саме те, що він раніше судимий, під час іспитового строку обвинувачений на шлях виправлення не став та знов вчинив злочин проти власності, перебуває на обліку Білоцерківського РВ № 1 за вироком Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 27.07.2022 за ч. 4 ст. 185 КК України, якому призначено покарання у виді позбавлення волі строком на п`ять років, згідно ст. 75 КК України звільнений від відбування покарання з випробуванням та іспитовим строком тривалістю три роки, офіційно непрацевлаштований, є вдівцем та має на утриманні малолітню дитину: ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , останній мешкає разом з батьком та перебуває на його утриманні, за яким також допомагає здійснювати догляд - мати обвинуваченого, яка оформлює опіку над малолітнім онуком.

Крім цього ОСОБА_3 отримує медичну допомогу у лікаря-нарколога з приводу вживання наркотичного засобу зі шкідливими наслідками з 2016 року, оскільки звертався за медичною допомогою до лікаря-нарколога з приводу синдрому залежності від алкоголю з 2014 по 2020 рік. За медичною допомогою до лікаря-психіатра не звертався. На військовому обліку військовозобов`язаних в ІНФОРМАЦІЯ_3 ОСОБА_3 не перебуває.

Також суд враховує доводи прокурора викладені в судових дебатах щодо призначення покарання обвинуваченому у виді позбавлення волі із застосування ч. 1 ст. 71 КК України, позицію представників потерпілого щодо призначення найсуворішого покарання обвинуваченому, позицію сторони захисту, яка просила призначити мінімальне покарання, а також судом при призначенні покарання враховується особливості й обставини вчинення: форму вини, мотив і мету, спосіб, стадію вчинення, характер і ступінь тяжкості наслідків, що настали; поведінку під час та після вчинення протиправних дій.

Таким чином суд вважає необхідним призначити покарання ОСОБА_3 у межах встановлених у санкції ч. 4 ст. 185 КК України, що передбачає відповідальність за вчинення вказаного кримінального правопорушення.

Враховуючи, що обвинувачений ОСОБА_3 скоїв зазначений злочин до повного відбування покарання за вироком Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 27.07.2022, згідно з яким ОСОБА_3 визнано винним у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України та призначено покарання у вигляді позбавлення волі строком на п`ять років, на підставі ст. 75 КК України ОСОБА_3 звільнений від відбування покарання з іспитовим строком на три роки. Таким чином ОСОБА_3 необхідно остаточно призначити покарання відповідно до вимог ст. 71 ч. 1 КК України, шляхом часткового приєднання невідбутної частини покарання за попереднім вироком.

Таким чином суд вважає, що виправлення і перевиховання, попередження з боку обвинуваченого ОСОБА_3 здійснення нових кримінальних правопорушень і досягнення інших цілей покарання, не можливо без ізоляції його від суспільства.

Дане покарання на переконання суду, відповідатиме його меті, гуманності, справедливості і не потягне за собою порушення засад виваженості, що включає наявність розумного балансу між охоронюваними інтересами суспільства та правами особи, яка притягується до кримінальної відповідальності через призму того, що втручання держави в приватне життя особи повинно спрямовуватись на досягнення справедливого балансу між загальними інтересами суспільства та потребою захисту основоположних прав особи, - воно має бути законним (несвавільним), пропорційним (не становити надмірного тягаря для особи).

Підстав для звільнення від відбування покарання з випробуванням, у відповідності до вимог ст. 75 КК України, або ж застосування ст. 69 КК України, чи норм ст. 69-1 КК України до обвинуваченого, суд не знаходить, у зв`язку з відсутністю передумов за яких дані правові норми мають змогу бути застосовані, та оскільки суд однозначно переконаний в тому, що відповідно до вимог ч. 2 ст. 65 КК України, визначена даним вироком міра покарання, а саме у виді позбавлення волі є достатньою для виправлення обвинуваченого та попередження нових злочинів (кримінальних правопорушень).

Мотиви ухвалення інших рішень щодо питань, які вирішуються судом при ухваленні вироку, та положення закону, якими керувався суд.

Під час досудового розслідування та судового розгляду відносно обвинуваченого ОСОБА_3 запобіжний захід відносно останнього не обирався.

Підстав для вирішення питань пов`язаних із запобіжним заходом відносно обвинуваченого немає з огляду на відсутність таких клопотань у учасників процесу та у світлі того, що відповідно до статей 22, 26 КПК України, суд у кримінальному провадженні вирішує лише ті питання, що винесені на їх розгляд сторонами, які є вільними у використанні своїх процесуальних прав.

Відповідно до ч. 1 ст. 129, абз. 7 п. 2 ч. 3 ст. 374 КПК, ухвалюючи обвинувальний вирок, суд залежно від доведеності підстав і розміру позову задовольняє цивільний позов повністю або частково чи відмовляє в ньому, про що у вироку зазначаються відповідні підстави. Частиною 1 ст. 22 ЦК визначено, що особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Згідно з ч. 1 ст. 1166 ЦК майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Представник потерпілого в інтересах потерпілого у кримінальному провадженні заявив цивільний позов про стягнення на користь ОСОБА_8 85870,71 грн у рахунок відшкодування майнової шкоди та 25 000 грн - моральної шкоди.

Визначаючи розмір заподіяної потерпілому майнової шкоди, суд дослідив і перевірив надані потерпілим докази на підтвердження завданої останньому матеріальної шкоди внаслідок вчинення злочину і дійшов висновку про необхідність стягнення із обвинуваченого ОСОБА_3 на користь потерпілого суми матеріальних збитків у розмірі 20332, 67 грн, оскільки саме викрадене майно на зазначену суму підтверджується дослідженими судом доказами по справі. Водночас, частково задовольняючи заявлені потерпілим цивільні вимоги в частині стягнення матеріальних збитків, суд вище у вироці зазначив, що він не бере до уваги надані потерпілим копії товарних чеків на 4 аркушах, на суму 65000,00 грн., оскільки майно на вказану суму не зазначено в формулюванні обвинувачення, яке пред`явлено ОСОБА_3 , а також по крадіжці майна на суму 65000,00 грн. прокурором внесені відомості до ЄРДР та з цього приводу розпочато досудове розслідування.

Також відповідно до ст. 23 ЦК розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності та справедливості. Під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб. При цьому моральна шкода відшкодовується незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не пов`язана з розміром цього відшкодування. Відповідно до ч. 1 ст. 1167 ЦК моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті.

Розглядаючи вимоги цивільного позову в частині стягнення моральної шкоди, суд, врахувавши, що потерпілий внаслідок вчинення щодо нього злочину зазнав певних фізичних страждань, та виходячи із принципів розумності та справедливості, приходить до висновку, що заявлена ним сума моральної шкоди є завищеною, а тому зменшує її до 10 000 грн.

Процесуальні витрати в кримінальному провадженні відсутні.

Речовий доказ, а саме флеш-накопичувач «Kingston», в порядку ст. 100 КПК України, продовжити зберігати при судовому провадженні.

Керуючись статтями 368, 371, ч. 2 ст. 373, 374, 376, 615 КПК України, суд

У Х В А Л И В:

ОСОБА_3 , визнати винуватим у пред`явленому обвинуваченні по ч. 4 ст. 185 КК України та призначити йому покарання у виді позбавлення волі строком на п`ять років.

На підставі ч. 1 ст. 71 КК України, за сукупністю вироків, до покарання призначеного ОСОБА_3 за даним вироком, частково приєднати не відбуте ним покарання за вироком Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 27.07.2022, та остаточне призначити покарання ОСОБА_3 у вигляді позбавлення волі строком на п`ять років трьох місяців.

Запобіжний захід відносно ОСОБА_3 до набрання вироком законної сили не застосовувати.

Після набрання вироком законної сили доручити Білоцерківському районному Управлінню поліції Головного управління Національної поліції в Київській області затримати ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та направити для відбування покарання.

Строк відбування покарання ОСОБА_3 , рахувати з часу його фактичного затримання, після набрання вироком законної вили.

Цивільний позов представника потерпілого - адвоката ОСОБА_6 в інтересах потерпілого ОСОБА_8 до ОСОБА_3 про відшкодування майнової та моральної шкоди завданих внаслідок вчинення кримінального правопорушення - задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_8 матеріальну шкоду в розмірі 20332,67 грн. (двадцяти тисяч триста тридцять три гривні 67 копійок), завданої в наслідок вчинення злочину.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_8 моральну шкоду в розмірі 10000,00 грн. (десяти тисяч гривень 00 коп.), завданої в наслідок вчинення злочину.

Речові докази по справі: флеш-накопичувач «Kingston», зберігати в матеріалах судового провадження.

Вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку до Київського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги через Білоцерківський міськрайонний суд Київської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Обвинуваченому та прокурору копія вироку вручається негайно після його проголошення. Учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні, копія вироку надсилається не пізніше наступного дня після проголошення.

Обвинувачений, захисник, потерпілий, його представники мають право ознайомитися із журналом судового засідання і подати на нього письмові зауваження.

Суддя: ОСОБА_17