Придніпровський районний суд м.Черкаси
Справа № 711/5049/24
Номер провадження 1-кс/711/1341/24
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 червня 2024 року

м.Черкаси

Слідчий суддя Придніпровського районного суду м. Черкаси ОСОБА_1 ,

за участю:

секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

підозрюваного ОСОБА_4 ,

захисника адвоката - ОСОБА_5 ,

захисника адвоката - ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Придніпровського районного суду м. Черкаси клопотання старшого слідчого в ОВС ВРЗЗКС СУ ГУНП в Черкаській області ОСОБА_7 , погоджене прокурором Черкаського відділу Черкаської окружної прокуратури ОСОБА_3 , подане в рамках кримінального провадження №0001183 від 09.04.2024 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.161 КК України, про обрання запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту відносно:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Київ, українця, громадянина України, архієрея Української Православної Церкви, митрополита Черкаського та Канівського, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого,

підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.161 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

Старший слідчий в ОВС ВРЗЗКС СУ ГУНП в Черкаській області ОСОБА_7 , звернувся до слідчого судді Придніпровського районного суду м. Черкаси з клопотанням в якому просить застосувати до підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту строком на два місяці. Покласти на підозрюваного ОСОБА_4 такі обов`язки: прибувати за кожною вимогою до слідчого, прокурора і суду; не залишати місце постійного проживання за адресою: АДРЕСА_2 , без дозволу слідчого, прокурора, або суду, в період воєнного стану на території України дозволити підозрюваному ОСОБА_4 , після сигналу «Повітряна тривога» і протягом 15 хвилин після сигналу «Відбій повітряної тривоги» відлучатися з місця проживання з метою перебування останнього в укритті; повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи; утримуватися від спілкування зі свідками та потерпілим у даному кримінальному провадженню; здати на зберігання свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

Клопотання мотивоване тим, що слідчим управлінням ГУНП в Черкаській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні №0001183 від 09.04.2024 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.161 КК України.

До Черкаського РУП ГУНП в Черкаській області надійшли матеріали управління Служби безпеки України в Черкаській області зібрані за зверненням ОСОБА_8 щодо розміщення на ютюб каналі "Черкаський благовісник" відео, яке за своїм змістом розпалює релігійну ворожнечу між парафіянами московського патріархату та Православною церквою України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що в невстановлений досудовим розслідуванням дату та час, але не пізніше 16.02.2024, більш точного часу в ході досудового розслідування не встановлено, ОСОБА_4 будучи службовою особою перебуваючи в приміщенні будинку за адресою: АДРЕСА_3 , який переобладнаний під церкву, діючи умисно, розуміючи протиправність своїх діянь, під відеозапис всупереч Конституції України та Законів України в частині заборони проповідування ворожнечі, нетерпимості до віруючих інших релігійних організацій, здійснив умисні, публічні висловлювання спрямовані на розпалювання релігійної ворожнечі та ненависті, а також образу почуттів громадян у зв`язку з їхніми релігійними переконаннями, створивши при цьому відеозапис.

У подальшому 16.02.2024 о 17 годині 23 хвилин, відеозапис із висловлюваннями ОСОБА_4 , викладено у відкритий ресурс - офіційну сторінку Черкаської єпархії УПЦ у соціальній мережі «Фейсбук» - « ІНФОРМАЦІЯ_2 », під назвою « ІНФОРМАЦІЯ_3 », за посиланням ІНФОРМАЦІЯ_4 яке містить висловлювання спрямовані на розпалювання релігійної ворожнечі та ненависті, а також образу почуттів громадян у зв`язку з їхніми релігійними переконаннями та став публічним та доступним для перегляду та подальшого поширення, необмеженому колу осіб.

Згідно із висновком семантико-текстуальної експертизи у відеозаписі «СЛОВО УКРЕПЛЕНИЕ ГОНИМОЙ ОБЩИНЕ», містяться висловлювання спрямовані на розпалювання релігійної ворожнечі та ненависті, образу почуттів громадян у зв`язку з їхніми релігійними переконаннями.

Відповідно до висновку судово-психологічної експертизи комунікативна поведінка Феодосія зафіксована у відеозаписі «СЛОВО УКРЕПЛЕНИЕ ГОНИМОЙ ОБЩИНЕ» спрямована на розпалювання релігійної ворожнечі та ненависті, образу почуттів громадян у зв`язку з їхніми релігійними переконаннями, містяться ознаки маніпулятивних технологій по насаджуванню цільових установок у свідомості громадян, використовуються методи впливу на свідомість та поведінку цільової аудиторії.

У вчиненні кримінального правопорушення підозрюється ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець м. Київ, українець, громадянин України, архієрей Української Православної Церкви, митрополит Черкаський та Канівський, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючий за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимий.

19.06.2024 ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.161 КК України, тобто у вчиненні злочину, за який передбачено покарання у вигляді штрафу від п`ятисот до тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або позбавленням волі на строк від двох до п`яти років, з позбавленням права обіймати певні посади чи займатися певною діяльністю на строк до трьох років або без такого.

Причетність ОСОБА_4 до вчинення інкримінованих йому кримінальних правопорушень повністю підтверджується зібраними у ході досудового розслідування доказами у їх сукупності, а саме:

-даними заяви від 08.04.2024;

-показаннями потерпілого ОСОБА_8 від 03.06.2024;

-даними протоколу огляду від 09.04.2024;

-висновком експерта № 18/8 від 13.05.2024;

-висновком експерта № 318/24-23 від 28.05.2024;

-копією свідоцтва № НОМЕР_1 ;

-копією статуту Постанови Ради у справах релігії при Кабінеті Міністрів України, протокол №7;

-копією застереження (7152/01/01-23) та відповідь на застереження (02/01-01.01-09/7152/01/01-23/17184);

-реєстраційною справою № 2_026 10459;

-копією довіреності від Київської митрополії Української православної церкви;

-копією договору № 61 щодо оренди нерухомого або іншого окремого індивідуально визначеного майна, що належить до державної власності.

У свою чергу ОСОБА_4 на даний час притягується до кримінальної відповідальності за злочин передбачений ч.2 ст.161 України, за який передбачено покарання у вигляді штрафу від п`ятисот до тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або позбавлення волі на строк від двох до п`яти років, з позбавленням права обіймати певні посади чи займатися певною діяльністю на строк до трьох років або без такого.

Під час досудового розслідування у даному кримінальному провадженні було встановлено наявність ризиків, передбачених у ч.1 ст.177 КПК України, а саме:

1) можливе переховування від органів досудового розслідування та/або суду;

2) можливий незаконний вплив на свідків, потерпілого у цьому ж кримінальному провадженні;

3) можливе вчинення іншого кримінального правопорушення.

Ризик можливого переховування від органу досудового розслідування обґрунтовується тим, що ОСОБА_4 , зареєстрований у м. Києві, фактично проживає у Київській області, а також має достатньо зв`язків закордоном, тому в разі не обрання йому запобіжного заходу останній усвідомлюючи те, що він підозрюється у скоєнні злочину, за який передбачено покарання в тому числі, у вигляді позбавлення волі, останній матиме реальну можливість переховуватися від органу досудового розслідування та суду.

Також слід врахувати те, що на частині території України ведуться активні бойові дії, а отже в разі переховування особи від органу досудового розслідування це значно ускладнить розшук підозрюваного.

Ризик незаконного впливу на потерпілого та свідків у даному кримінальному провадженні обґрунтовується тим, що підозрюваний ОСОБА_4 фактично в денний час доби може приїздити в м. Черкаси, де проживають потерпілий та свідки, а також він добре знайомий з потерпілим, ОСОБА_4 має реальну можливість здійснювати незаконний вплив на них шляхом вмовлянь, погроз чи шантажу з метою зміни останніми раніше наданих показань на його користь чи відмови від надання показань з метою уникнення ним кримінальної відповідальності.

Ризик можливого вчинення іншого кримінального правопорушення підозрюваним ОСОБА_4 обґрунтовується тим, що відносно останнього вже скеровано два кримінальних провадження до суду, а саме №0000126 від 03.11.2022 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.161, ч.2 ст.436-2, ч.3 ст.436-2 КК України та №0001897 від 06.07.2023 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.161 КК України, а також у кримінальному провадженні №0000126 від 03.11.2022 відносно ОСОБА_4 обрано запобіжний захід у вигляді домашнього арешту в нічний час доби, однак не зважаючи на це підозрюваний ОСОБА_4 продовжує свою діяльність, спрямовану на розпалювання релігійної ворожнечі та ненависті, а також образу почуттів громадян у зв`язку з їхніми релігійними переконаннями.

Вказаний факт свідчить про те, що особа не стала на шлях виправлення та схильна до вчинення нових кримінальних правопорушень.

Таким чином, в обґрунтування застосування запобіжного заходу щодо ОСОБА_4 покладається необхідність запобігання спробам переховування від органів досудового розслідування та/або суду; незаконному впливу на свідків, потерпілого у цьому ж кримінальному провадженні; запобігати спробам вчинити інше кримінальне правопорушення.

Натомість органом досудового розслідування встановлено неможливість застосування до ОСОБА_4 більш м`яких запобіжних заходів, які б забезпечили запобіганню зазначених в клопотанні ризиків та належної процесуальної поведінки підозрюваним, таких як: 1) особисте зобов`язання - оскільки він є найбільш м`яким запобіжним заходом та не передбачає будь-яких обмежень, у зв`язку з чим взагалі не забезпечить запобіганню вказаних у клопотанні ризиків; 2) особиста порука - оскільки він також не забезпечить запобіганню вказаних вище ризиків та стосовно ОСОБА_4 не надходило від осіб, які заслуговують на довіру, письмового зобов`язання про те, що вони поручаються за виконання підозрюваною покладених на нього обов`язків; 3) застава - оскільки він також не забезпечить запобіганню вказаних вище ризиків, а також відсутні відомості про те, що майновий стан підозрюваного дає йому можливість внести за себе заставу.

Беручи до уваги, що ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні злочину, за який передбачено покарання у вигляді штрафу від п`ятисот до тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або позбавлення волі на строк від двох до п`яти років, з позбавленням права обіймати певні посади чи займатися певною діяльністю на строк до трьох років або без такого, а також те, що він може переховуватися від органів досудового розслідування та суду, вчинити інші кримінальні правопорушення, а також зважаючи на те, що досудовим розслідуванням не встановлено даних, за допомогою яких би обґрунтовувалася неможливість запобігання зазначеним у клопотанні ризикам будь-яким іншим із передбачених у КПК України більш м`яких запобіжних заходів, тому існує достатньо реальних підстав для застосування до підозрюваного ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту.

З урахуванням викладеного вище, слідчий за погодженням з прокурором звернувся з вказаним клопотання.

В судовому засіданні прокурор ОСОБА_3 підтримав клопотання та пояснив, що слідчим управлінням ГУНП в Черкаській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні №0001183 від 09.04.2024 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.161 КК України. До Черкаського РУП ГУНП в Черкаській області надійшли матеріали управління Служби безпеки України в Черкаській області зібрані за зверненням ОСОБА_8 щодо розміщення на ютюб каналі "Черкаський благовісник" відео, яке за своїм змістом розпалює релігійну ворожнечу між парафіянами московського патріархату та Православною церквою України. 19.06.2024 ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.161 КК України, тобто у вчиненні злочину, за який передбачено покарання у вигляді штрафу від п`ятисот до тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або позбавленням волі на строк від двох до п`яти років, з позбавленням права обіймати певні посади чи займатися певною діяльністю на строк до трьох років або без такого.Під час досудового розслідування у даному кримінальному провадженні було встановлено наявність ризиків, передбачених у ч.1 ст.177 КПК України, а саме: можливе переховування від органів досудового розслідування та/або суду; можливий незаконний вплив на свідків, потерпілого у цьому ж кримінальному провадженні; можливе вчинення іншого кримінального правопорушення. Просить застосувати до підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту строком на два місяці з покладанням обов`язків передбачених ч.5 ст.194 КПК України.

Захисник підозрюваного адвокат ОСОБА_5 заперечив проти задоволення клопотання, підтримав письмові заперечення на клопотання про обрання запобіжного заходу, та вказав, що Європейський суд з прав людині вказує, що запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту тотожний до запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. Вважає, що кримінальне провадження в якому підозрюється ОСОБА_4 відноситься до нетяжких злочинів, по якому недоцільно застосовувати такий запобіжний захід як цілодобовий домашній арешт. Щодо обґрунтування підозри, то не вважає, в розумінні положень кримінального законодавства, що ОСОБА_4 відноситься до службової особи, на нього наявна довіреність для здійснення керування єпархією. Також додав, що ОСОБА_4 не знайомий із свідками та потерпілим у кримінальному провадженні. Тому просить врахувати особу підозрюваного та належну процесуальну поведінку. Вважає, що основні доводи необґрунтованості відмовлення у задоволенні клопотання про обрання запобіжного заходу це відсутність обґрунтованої підозри.

Захисник підозрюваного адвокат ОСОБА_6 підтримав письмові заперечення на клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту, та вказав, що клопотання від 24.06.2024 не містить посилання на об`єктивну інформацію, яка вказує на причетність ОСОБА_9 до інкримінованого діяння. Митрополит Феодосій звертався до своєї пастви, а не до інших конфесій. Вважає неприпустимим посилання на обвинувальні акти, так як існує принцип невинуватості. Додав, що у підозрі відсутні елементи, які є підставою для оголошення підозри.

Підозрюваний ОСОБА_4 повідомив. що не є службовою особою в розумінні законодавства. Він не знайомий із потерпілим, дана фраза кочує із одного клопотання в інше. Додав, що є публічною особою, яка захищає свою паству. Він звертався із промовою до громади, яку вигнали із їхнього храму, він підбадьорював людей, звернувся із промовою, яку нав`язують працівники СБУ як розпалювання міжрелігійної ворожнечі, однак він нікого не закликав. Повідомив, що наявно багато кримінальних проваджень, де він перебуває під домашнім арештом і дотримується покладених на нього обов`язків, просив відмовити у клопотанні із цих підстав.

Заслухавши думку учасників процесу, дослідивши копії матеріалів, якими сторона обвинувачення обґрунтовує доводи клопотання, слідчий суддя приходить до наступного висновку.

Стаття 2 КПК України, визначає, що завданням кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Положення статті 181 КПК України передбачають, що домашній арешт полягає в забороні підозрюваному, обвинуваченому залишати житло цілодобово або у певний період доби. Домашній арешт може бути застосовано до особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі.

Так, відповідно до ч.1 ст.177 КПК України "метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення.

Відповідно до ч.2 ст.177 КПК України підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

Виходячи зі змісту зазначених норм вбачається, що виключною (єдиною) метою застосування запобіжних заходів у кримінальному провадженні є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а застосування таких заходів завжди пов`язане з необхідністю запобігання ризикам, передбаченим ст.177 КПК України.

Встановлено, що органом досудового розслідування розслідується кримінальне провадження №0001183 від 09.04.2024, в якому ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.161 КК України, яке відповідно до ст.12 КК України відноситься до категорії нетяжких злочинів, за вчинення якого, санкцією статті передбачено покарання у вигляді штрафу від п`ятисот до тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або позбавленням волі на строк від двох до п`яти років, з позбавленням права обіймати певні посади чи займатися певною діяльністю на строк до трьох років або без такого.

19.06.2024 ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.161 КК України.

Наявність обґрунтованої підозри вчинення ОСОБА_4 кримінального правопорушення підтверджується дослідженими в судовому засіданні доказами, а саме: даними заяви від 08.04.2024; показаннями потерпілого ОСОБА_8 від 03.06.2024; даними протоколу огляду від 09.04.2024; висновком експерта № 18/8 від 13.05.2024; висновком експерта № 318/24-23 від 28.05.2024; копією свідоцтва № НОМЕР_1 ; копією статуту Постанови Ради у справах релігії при Кабінеті Міністрів України, протокол №7; копією застереження (7152/01/01-23) та відповідь на застереження (02/01-01.01-09/7152/01/01-23/17184); реєстраційною справою № 2_026 10459; копією довіреності від Київської митрополії Української православної церкви; копією договору № 61 щодо оренди нерухомого або іншого окремого індивідуально визначеного майна, що належить до державної власності.

На думку слідчого судді, наведені в клопотанні обставини в сукупності та додані до нього матеріали кримінального провадження, якими обґрунтовані доводи клопотання, дають підстави вважати, що підозра у вчиненні ОСОБА_4 кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.161 КК України є обґрунтованою. При цьому слідчий суддя враховує усталену практику ЄСПЛ (наприклад, пункт 32 рішення у справі Fox, Campbell and Hartley v. the United Kingdom від 30.08.1990 (заяви № 12244/86, 12245/86; 12383/86), згідно якої термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення (пункт 175 рішення ЄСПЛ від 21.04.2011 у справі «Нечипорук і Йонкало проти України» (заява № 42310/04).

Доводи сторони захисту, що ОСОБА_4 не є службовою особою, що впливає на кваліфікацію діяння та відсутність підозри за ч.2 ст.161 КК України, спростовується виконанням підозрюваним адміністративних та господарсько-розпорядчих функцій під час виконання своїх обов`язків митрополита Черкаського та Канівського, що має бути подальшим предметом звернення уваги під час досудового розслідування сторони обвинувачення, що має бути також предметом детального з`ясування під час розгляду в суді першої інстанції по суті обвинувачення.

Разом з тим, слід наголосити, що слідчий суддя не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд при розгляді кримінального провадження по суті, тобто не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для встановлення вини чи її відсутності у фізичної або юридичної особи за вчинення злочину, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів визначити, що причетність тієї чи іншої особи до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування щодо неї заходів забезпечення кримінального провадження.

Щодо доводів сторони обвинувачення про існування ризиків, визначених п.п.1, 3, 5 ч.1 ст.177 КПК України, які дають підстави для обрання запобіжного заходу підозрюваному, слідчий суддя приходить до наступних висновків.

Так, існування ризику, передбаченого п.1 ч.1 ст.177 КПК України, а саме: переховування від правосуддя, слідчий суддя оцінює через призму обставин цього кримінального правопорушення та приходить до висновку, що ризик переховування є актуальним, зважаючи на тяжкість ймовірного покарання, що загрожує у разі визнання ОСОБА_4 винуватим у вчиненні інкримінованого йому органом досудового розслідування кримінального правопорушення.

Зазначена обставина сама по собі може бути мотивом та підставою для підозрюваного переховуватися від органів слідства та суду. Це твердження узгоджується із позицією Європейського суду з прав людини у справі «Ілійков проти Болгарії», в якому зазначено, що суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування.

Також слід врахувати те, що на частині території України ведуться активні бойові дії, а отже в разі переховування особи від органу досудового розслідування це значно ускладнить розшук підозрюваного.

Таким чином, слідчий суддя погоджується з доводами прокурора щодо наявності ризику переховування підозрюваним ОСОБА_4 від органів досудового розслідування та суду, з огляду на встановлені в судовому засіданні обставини.

При встановленні наявності ризику впливу на потерпілого та свідків, слідчий суддя враховує встановлену кримінальним процесуальним законодавством процедуру отримання показань на стадії судового розгляду, відповідно до яких, потерпілі, свідки допитуються безпосередньо в судовому засіданні (п.3 ч.1 ст.177 КПК України). Суд може обґрунтовувати свої висновки лише на показаннях, які він безпосередньо сприймав під час судового засідання або отриманих у порядку, передбаченому статтею 225 КПК, тобто допитаних на стадії досудового розслідування слідчим суддею. Суд не вправі обґрунтовувати судові рішення показаннями, наданими слідчому, прокурору, або посилатися на них (частина 4 статті 95 КПК).

Отже зазначений ризик існує не лише на початковому етапі кримінального провадження при зібранні доказів, а й на стадії судового розгляду до моменту безпосереднього отримання судом показань від потерпілих та свідків, та дослідження їх судом.

За таких обставин, слідчий суддя вважає, що прокурором доведено ризик впливу на потерпілих та свідків, з врахуванням того, що останньому після вручення клопотання про обрання запобіжного заходу стало відомо про потерпілого та свідків у кримінальному провадженні, на яких він може незаконно впливати з метою уникнення кримінальної відповідальності.

Про ризик вчинення ОСОБА_4 іншого кримінального правопорушення (п.5 ч.1 ст.177 КПК України) свідчить категорія та обставини кримінального правопорушення, у вчиненні якого він обґрунтовано підозрюється, також враховано, що відносно останнього вже скеровано два кримінальних провадження до суду, а саме: №0000126 від 03.11.2022 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.161, ч.2 ст.436-2, ч.3 ст.436-2 КК України та №0001897 від 06.07.2023 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.161 КК України. Як висновок, наявне продовження вчинення кримінальних правопорушень у формі словесних звернень та розповсюдження в інтернет ресурсі, що знайшло відображення у оголошеній останній підозрі і було підставою для звернення із даним клопотанням.

В свою чергу у кримінальному провадженні №0000126 від 03.11.2022 відносно ОСОБА_4 обрано запобіжний захід у вигляді домашнього арешту в нічний час доби, однак не зважаючи на це підозрюваний ОСОБА_4 продовжує свою діяльність, спрямовану на розпалювання релігійної ворожнечі та ненависті, а також образу почуттів громадян у зв`язку з їхніми релігійними переконаннями.

При вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності підстав, зазначених ст.177 КПК України, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами доказів, зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, які зазначені в ст.178 КПК України.

Відповідно до ч.5 ст.194 КПК України якщо під час розгляду клопотання про обрання запобіжного заходу, не пов`язаного з триманням під вартою, прокурор доведе наявність всіх обставин, передбачених частиною першою цієї статті, слідчий суддя, суд застосовує відповідний запобіжний захід, зобов`язує підозрюваного, обвинуваченого прибувати за кожною вимогою до суду або до іншого визначеного органу державної влади, а також виконувати один або кілька обов`язків, необхідність покладення яких була доведена прокурором.

Згідно ч.6 ст.194 КПК України обов`язки, передбачені частиною п`ятою цієї статті, можуть бути покладені на підозрюваного, обвинуваченого на строк не більше двох місяців. У разі необхідності цей строк може бути продовжений за клопотанням прокурора в порядку, передбаченому статтею 199 цього Кодексу.

Отже, підставою для застосування до ОСОБА_4 запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатньо підстав вважати, що підозрюваний може здійснити дії, передбачені п.п.1,3,5 ч.1 ст.177 КПК України.

Разом з тим, метою застосування запобіжного заходу є не карна функція, а забезпечувальна, тобто до підозрюваного має бути застосований такий вид запобіжного заходу, який би у повній мірі забезпечив запобіганню ризиків, передбачених ст.177 КПК України і встановлених у судовому засіданні, а також відповідав засадам гарантування основоположних прав людини на свободу та особисту недоторканність, що передбачає недопущення ув`язнення особи до засудження її компетентним судом, тобто постановлення обвинувального вироку (пп. «а» п.1 ст.5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод).

Таким чином, враховуючи встановлені у судовому засіданні обставини, слідчий суддя вважає, що прокурором доведено наявність усіх обставин, передбачених ч.1 ст.194 КПК України, що застосування запобіжного заходу у відношенні підозрюваного ОСОБА_4 у виді цілодобового домашнього арешту відповідає конкретній меті, визначеній у КПК України, та застосовується за наявності підстав, передбачених КПК України, є необхідним та достатнім для запобігання існуючим ризикам і жоден із більш м`яких запобіжних заходів не може запобігти доведеним під час розгляду ризикам, у зв`язку з чим вважає, що клопотання слідчого підлягає до задоволення.

Враховуючи викладене, слідчий суддя вважає за необхідне застосувати до підозрюваного запобіжний захід у виді цілодобового домашнього арешту.

Неможливість застосування цілодобового домашнього арешту відносно підозрюваного у судовому засіданні не встановлена.

Згідно ч.ч.1, 2 ст.181 КПК України домашній арешт полягає в забороні підозрюваному, обвинуваченому залишати житло цілодобово або у певний період доби. Домашній арешт може бути застосовано до особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі.

Слідчий суддя також враховує, що на території України з 24 лютого 2022 року запроваджений воєнний стан, термін дії якого продовжено, а тому ОСОБА_4 слід дозволити залишати житло за адресою: АДРЕСА_2 , у разі необхідності перебування в укритті під час оголошення повітряних тривог.

За таких обставин, враховуючи дані про особу підозрюваного, особливості його життєдіяльності, вагомість доказів на підтвердження обґрунтованості підозри на даній стадії досудового розслідування, обставини кримінальних правопорушень (спосіб, місце, час вчинення, тяжкість наслідків, тощо), тяжкість вчиненого, вважаю, що єдиним запобіжним заходом, спроможним досягнути мети його застосування в кримінальному провадженні є обрання запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту стосовно підозрюваного ОСОБА_4 у межах строку досудового розслідування.

Також взято до уваги і повідомлення сторони захисту, що належно дотримується покладених обов`язків в інших кримінальних провадженнях, обвинувальні акти яких скеровано до суду, однак варто звернути увагу, що дане провадження пов`язане із значним суспільним інтересом, має вагоме значення як дотримання прав підозрюваного, так і застосування належного запобіжного заходу в умовах сьогодення для даної особи підозрюваного. При цьому варто звернути увагу, що в кожному кримінальному провадженні відносно ОСОБА_4 обирався запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту, який в подальшому змінювався під час судового провадження, враховуючи час та поведінку підозрюваного.

Керуючись ст.ст.110, 131, 132, 176-178, 183, 186, 193, 194, 196, 197, 369-372 КПК України,-

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання старшого слідчого в ОВС ВРЗЗКС СУ ГУНП в Черкаській області ОСОБА_7 , погоджене прокурором Черкаського відділу Черкаської окружної прокуратури ОСОБА_3 , подане в рамках кримінального провадження №0001183 від 09.04.2024 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.161 КК України, про обрання запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту задовольнити.

Застосувати відносно підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, заборонивши йому залишати місце проживання за адресою: АДРЕСА_2 , цілодобово, без дозволу прокурора та/чи слідчого в межах строку досудового розслідування, тобто до 17.08.2024, включно.

Відповідно до вимог ч.5 ст.194 КПК України, покласти на підозрюваного ОСОБА_4 наступні обов`язки:

-прибувати за кожною вимогою до слідчого, прокурора і суду залежно від стадії кримінального провадження;

-не залишати місце постійного проживання за адресою: АДРЕСА_2 , без дозволу слідчого, прокурора, або суду залежно від стадії кримінального провадження;

-повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи;

-утримуватися від спілкування зі свідками, встановленими та доведеними до відома підозрюваному та стороні захисту, а також потерпілим ОСОБА_10 та іншими, доведеними до відома;

Визначити строк дії ухвали до 17 серпня 2024 року, включно.

При цьому, слідчий суддя зазначає, що залишення підозрюваним місця свого проживання у встановлений слідчим суддею час, не є порушенням запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту, у випадку отримання невідкладної медичної допомоги, евакуації населення, рятування життя та здоров`я в умовах воєнного стану.

В період введення воєнного стану на території України дозволити підозрюваному ОСОБА_4 після сигналу «Повітряна тривога» і протягом 30 хвилин після сигналу «Відбій повітряної тривоги» відлучатись з визначеного в ухвалі місця проживання з метою перебуванні останнього в укритті.

Роз`яснити підозрюваному ОСОБА_4 , що відповідно до ч.5 ст.181 КПК України, працівники органу Національної поліції, з метою контролю за його поведінкою, мають право з`являтися в житло, під арештом в якому він перебуває, вимагати надання усних чи письмових пояснень з питань, пов`язаних з виконанням покладених на нього зобов`язань.

Роз`яснити підозрюваному, що в разі невиконання покладених на нього обов`язків, до нього може бути застосовано більш жорсткий запобіжний захід.

Виконання ухвали доручити працівникам СУ ГУНП в Черкаській області.

Копію даної ухвали вручити підозрюваному, слідчому, в провадженні якого знаходиться кримінальне провадження, прокурору та начальнику ГУ НП в Черкаській області, - для відому та виконання.

Ухвала щодо застосування запобіжного заходу підлягає негайному виконанню.

Ухвала може бути оскаржена до Черкаського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строків на її оскарження, а в разі її оскарження, після розгляду справи апеляційним судом.

Повний текст ухвали виготовлено та проголошено 01.07.2024.

Слідчий суддя: ОСОБА_1