Справа № 308/1712/24
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27 лютого 2024 року м. Ужгород

Слідчий суддя Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області ОСОБА_1 , за участі секретаря судових засідань - ОСОБА_2 , заявників ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , представника заявників адвоката ОСОБА_5 , розглянувши скаргу ОСОБА_6 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 на постанову слідчого Шостого слідчого відділу (з дислокацією в м. Ужгороді) територіального управління Державного бюро розслідувань у м. Львові ОСОБА_7 , яка полягає у закритті кримінального провадження -

в с т а н о в и в:

У провадженні слідчого судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області перебуває вищевказана скарга на постанову слідчого постанову слідчого Шостого слідчого відділу (з дислокацією в м. Ужгороді) територіального управління Державного бюро розслідувань у м. Львові ОСОБА_7 , яка полягає у закритті кримінального провадження, відомості про яке внесені до ЄРДР за №000144 від 22.10.2020 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.129 Кримінального кодексу України.

Скарга мотивована тим, постанова є безпідставною та необґрунтованою.

Заявники вказують, що 21.12.2021 аналогічну, постанову про закриття кримінального провадження було винесено слідчим ОСОБА_8 , яку в подальшому було скасовано ухвалою Ужгородського міськрайонного суду від 31.05.2023.

В скарзі заявники посилаються на те, що слідчим не виконані і не дотримані вимоги КПК України і на даний час, а також не усунуті недоліки які були вказані в ухвалі Ужгородського міськрайонного суду від 31.05.2023, слідчим не проведено жодної слідчої дії, внаслідок чого у потерпілих не було можливості подати цивільний позов, написати інші клопотання тощо. Також слідчий не розглянув скаргу потерпілої ОСОБА_9 .

Крім того, зазначають, що слідчим неправильно надана оцінка діям ОСОБА_10 , який зловживаючи своїм службовим становищем, перевищивши свої службові повноваження, вийшовши за їх межі, який перебуває в тривалих неприязних стосунках із сім`єю ОСОБА_11 , без будь-якої необхідності, в межах населеного пункту, біля житлових будинків, із рушниці вів прицільний вогонь по сім`ї ОСОБА_11 погрожуючи вбивством: ОСОБА_6 , ОСОБА_3 , ОСОБА_9 , ОСОБА_4 та іншим членам сім`ї.

Вказують, що слідчі, яким було доручено проведення досудового розслідування та їх процесуальні керівники не подбали про належне та законне розслідування вказаної справи. Вважають, що таким халатним розслідуванням грубо порушено їхні права як потерпілих, що передбачені ст. 56 КПК України.

На підставі наведеного, заявники просять: скасувати постанову слідчого Шостого слідчого відділу (з дислокацією в м. Ужгороді) територіального управління Державного бюро розслідувань у м. Львові ОСОБА_7 від 27.12.2023, яка полягає у закритті кримінального провадження № 0000144.

В судовому засіданні заявники та їх представник скаргу підтримали, просили задовольнити.

Слідчий, рішення якого оскаржується, у судове засідання не з`явився, про час і місце розгляду був завчасно і належним чином повідомлений. Через канцелярію суду надала матеріали кримінального провадження №000144 для ознайомлення в судовому засіданні. Відповідно до приписів ч. 3 ст. 306 КПК України, його неявка не є перешкодою для розгляду скарги.

Заслухавши думку заявників та їх представника, дослідивши та оцінивши матеріали поданої скарги та матеріали кримінального провадження, слідчий суддя приходить до наступних висновків.

Як встановлено слідчим суддею, у провадженні Шостого слідчого відділу (з дислокацією у м. Ужгороді) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Львові перебувало кримінальне провадження №0000144, відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань 22.10.2020 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 129 КК України.

Відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань було внесено на підставі заяв ОСОБА_6 , ОСОБА_3 та ОСОБА_4 про вчинення кримінального правопорушення, а саме, про те, що 21.10.2020, приблизно о 15.00 год., їм погрожував вбивством із рушниці в урочищі «Груй» майстер Тернівського лісництва ОСОБА_10 .

Матеріалами даного кримінального провадження встановлено, що здійснення досудового розслідування було розпочато СД Тячівського ВП ГУНП в Закарпатській області та постановою прокурора Тячівської місцевої прокуратури ОСОБА_12 від 07.12.2022 об`єднано матеріали досудових розслідувань у кримінальних провадженнях, відомості про яке внесено на підставі вказаних заяв ОСОБА_6 , ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , в одне кримінальне провадження № 0000144.

Постановою прокурора у даному кримінальному провадження від 17.02.2021 визначено підслідність кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 129 КК України, у кримінальному провадженні № 0000144 від 21.10.2020 за Територіальним управлінням ДБР, розташованим у місті Львові.

Слідчим суддею встановлено, що старшим слідчим П`ятого слідчого відділу (із дислокацією в м. Ужгороді) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Львові 29.12.2021 було винесено постанову про закриття кримінального провадження, яку було скасовано ухвалою слідчого судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 31.05.2023.

Вищевказана ухвала слідчого судді мотивована тим, що при закритті кримінального провадження слідчим не були дотримані положення вимог кримінального процесуального закону щодо всебічності, повноти та неупередженості дослідження всіх обставин, постанова про закриття кримінального провадження не відповідає вимогам ст. 110 КПК України. Слідчим суддею зазначено, що при новому розслідуванні належить виконати необхідні слідчі дії щодо з`ясування обставин про наявність чи відсутність складу (події) кримінального правопорушення, в достатньому для встановлення об`єктивної істини обсязі, і лише за результатами цього в залежності від встановлених даних прийняти законне та обґрунтоване рішення щодо подальшого провадження у справі, яке у будь-якому випадку має бути належним чином обґрунтованим з всебічним аналізом фактичних обставин справи та доводів кожного із заявників.

З моменту надходження вищезазначеної ухвали слідчого судді, органом досудового розслідування було винесено постанову про зміну правової кваліфікації кримінального правопорушення з ч.1 ст.129 КК України на ч.2 ст.365 КК України.

27.12.2023 слідчим Шостого слідчого відділу (з дислокацією у м. Ужгороді) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Львові ОСОБА_7 було винесено оскаржувану постанову, яка мотивована тим, що органом досудового розслідування проведено весь необхідний комплекс слідчих (розшукових) дій, однак проведеними заходами підтвердити протиправну діяльність майстра лісу Тернівського лісництва ДП «Тячівське лісове господарство» ОСОБА_10 не представилося можливим, що підтверджується протоколами допитів потерпілих, свідків, протоколами огляду ОМП, наявністю висновку службового розслідування, відсутністю дозвільних документів тощо. Зазначено, що в ході досудового розслідування встановлено, що майстер лісу ОСОБА_10 вчиняв вказані дії як представник правоохоронного органу щодо охорони ним ділянки лісу а саме погрожував зброєю у зв`язку із вчинення правопорушення на ввіреній йому лісосіці як майстру лісу, дії ОСОБА_10 були спрямовані на припинення громадянами вчиняти певні дії щодо порушення та запобігання незаконній порубці дерев, та останній діяв як представник лісгоспу та правоохоронець у розумінні захисту лісу, однак його дії не призвели до настання наслідків щодо спричинення шкоди.

Відповідно до вищенаведеного, слідчий вважає, що в діях майстра лісу Тернівського лісництва ДП «Тячівське лісове господарство» ОСОБА_10 відсутні ознаки кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 365 КК України.

Вичерпний перелік рішень, дій чи бездіяльності слідчого або прокурора, які можуть бути оскаржені під час досудового розслідування, визначений ч. 1 ст. 303 КПК України.

Процесуальна можливість оскарження рішень слідчого та прокурора про закриття кримінального провадження регламентована пунктами 3, 4 ч. 1 ст. 303 КПК України, при цьому суб`єктами оскарження відповідного рішення слідчого є заявник, потерпілий, його представник, законний представник, а прокурора заявник, потерпілий, його представник, законний представник, підозрюваний, його захисник чи законний представник.

Положення ч. 2 ст. 9 КПК України встановлюють, що прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий зобов`язані всебічно, повно і неупереджено дослідити обставини кримінального провадження, виявити як ті обставини, що викривають, так і ті, що виправдовують підозрюваного, обвинуваченого, а також обставини, що пом`якшують чи обтяжують його покарання, надати їм належну правову оцінку та забезпечити прийняття законних і неупереджених процесуальних рішень.

Відповідно до ст. ст. 2, 284 КПК України, закриття кримінального провадження є формою закінчення досудового розслідування, яке відбувається в силу наявності обставин, що виключають кримінальне провадження, а тому рішення про закриття кримінального провадження можливе лише після всебічного, повного та об`єктивного дослідження та оцінки слідчим всіх зібраних доказів, які стосуються цього провадження в сукупності.

Постанова слідчого про закриття кримінального провадження має бути вмотивованою, її зміст повинен відповідати фактичним обставинам, встановленим матеріалами справи, зокрема, в ній має бути викладено суть заяви особи, яка звернулась з метою захисту своїх прав, та відповіді на всі поставлені нею питання, які виключають провадження у справі і обумовлюють її закриття, що є однією з гарантій забезпечення прав і законних інтересів учасників процесу (ст. 110 КПК України).

На слідчого суддю, відповідно до норм КПК України, покладено обов`язок здійснювати судовий контроль за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні під час досудового розслідування, зобов`язаний перевірити законність прийнятої слідчим постанови. Зокрема, якщо слідчим закрито провадження за відсутністю в діях особи складу злочину, то слідчий суддя має звернути увагу на те, чи містить постанова детальний виклад обставин, за яких заявник вважав, що особою (особами) вчинено злочин, а у разі, якщо особі (особам) ставилося в вину декілька протиправних діянь, які підпадають під ознаки різних статей кримінального закону, то чи містить постанова висновки слідчого щодо відсутності вини особи (осіб) у вчиненні кожного з них.

Таким чином, прийняття рішення про закриття кримінального провадження можливе лише після всебічного, повного та об`єктивного дослідження всіх обставин кримінального провадження, безпосереднього дослідження та оцінки слідчим доказів, які стосуються цього провадження в сукупності.

Згідно з ч. 5 ст. 9 КПК України, кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.

Практика Європейського суду з прав людини щодо проведення ефективного офіційного розслідування кримінальних права є сталою та вказує на те, що згідно з мінімальними критеріями ефективності, які Суд визначив у своїй практиці, таке розслідування має бути незалежним, безстороннім і підлягати громадському контролю, а компетентні органи повинні діяти зі зразковою ретельністю та оперативністю. Розслідування… має бути ретельним. Це означає, що органи влади завжди повинні добросовісно намагатись з`ясувати, що трапилось, і не покладатися на поспішні та необґрунтовані висновки для закриття кримінальної справи або використовувати такі висновки як підставу для своїх рішень. Вони повинні вживати усіх розумних і доступних їм заходів для забезпечення збирання доказів, що стосуються події, включаючи, зокрема, показання свідків та висновки судових експертиз тощо. Будь-який недолік розслідування, який підриває його здатність встановлення причини… або винних осіб, створюватиме небезпеку недотримання цього стандарту (рішення у справі «Олександр Ніконенко проти України», «Мута проти України», «Карабет та інші проти України»).

Проаналізувавши зміст оскаржуваної постанови слідчим суддею встановлено, що така винесена з порушенням вимог ст. ст. 2, 284 КПК України, де закриття кримінального провадження є одним із способів його остаточного вирішення, кримінальне провадження було закрито слідчим без всебічного, повного та об`єктивного дослідження всіх обставин справи та оцінки слідчим всіх зібраних та перевірених доказів, слідчий всебічно, повно та об`єктивно не дослідив всі обставини кримінального провадження.

Зміст постанови про закриття кримінального провадження не відповідає вимогам ст. 110 КПК України, оскільки зводиться до загальних формулювань та не містить аналізу отриманих під час досудового розслідування доказів, на підставі яких слідчий дійшов висновку про відсутність складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 129 КК України.

Слідчим в оскаржуваній постанові не конкретизовано, які саме докази зібрані та досліджені у кримінальному провадженні та які слідчі (процесуальні) дії проводилися під час досудового розслідування.

Отже, мотивувальна частина даного рішення не містить жодних посилань на проведення будь-яких слідчих (процесуальних) дій для встановлення об`єктивної істини у кримінальному провадженні та які передували висновку про закриття кримінального провадження, що є суттєвим порушенням вимог КПК України.

З огляду на викладене, слідчий без проведення необхідного обсягу слідчих дій, оцінки доказів та їх перевірки, зробив передчасний висновок про наявність підстав для закриття кримінального провадження, обставини, які викладені заявниками у заявах про вчинення кримінального правопорушення, не стали предметом належного їх розслідування слідчим.

Статтею 8 КПК України визначено, що принцип верховенства права у кримінальному провадженні застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.

Європейський суду з прав людини у своїх рішеннях неодноразово вказував, що органи влади завжди повинні добросовісно намагатись з`ясувати те, що трапилось, та не покладатися на поспішні та необґрунтовані висновки для закриття кримінальної справи або використовувати такі висновки як підставу для своїх рішень (рішення у справі «Асьонов та інші проти Болгарії» від 28 жовтня 1998 року). Вони повинні вживати всіх заходів для отримання всіх наявних доказів, які мають відношення до події, inter alia, показань очевидців та експертних висновків (рішення у справах «Танрікулу проти Туреччини» від 08 липня 1999 року та «Ґюль проти Туреччини» від 14 грудня 2000 року).

З огляду на вищенаведене, слідчий суддя приходить до висновку, що при закритті кримінального провадження слідчим не були дотримані положення вимог кримінального процесуального закону щодо всебічності та повноти дослідження всіх обставин справи. Все це в сукупності дає підстави вважати рішення про закриття кримінального провадження передчасним. А відтак, оскаржувана постанова слідчого Шостого слідчого відділу (з дислокацією в м. Ужгороді) територіального управління Державного бюро розслідувань у м. Львові ОСОБА_7 від 27.12.2023 про закриття кримінального провадження, відомості про яке внесені до ЄРДР за №0000144 від 22.10.2020 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.365 Кримінального кодексу України підлягає скасуванню.

Після скасування рішення дізнавача про закриття кримінального провадження досудове розслідування підлягає відновленню.

На підставі та керуючись ст. ст. 40, 303, 306-307, 309-310, 376 КПК України, слідчий суддя, -

п о с т а н о в и в:

Скаргу ОСОБА_6 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 на постанову слідчого Шостого слідчого відділу (з дислокацією в м. Ужгороді) територіального управління Державного бюро розслідувань у м. Львові ОСОБА_7 , яка полягає у закритті кримінального провадження задовольнити.

Постанову слідчого Шостого слідчого відділу (з дислокацією в м. Ужгороді) територіального управління Державного бюро розслідувань у м. Львові ОСОБА_7 від 27.12.2023 про закриття кримінального провадження, відомості про яке внесені до ЄРДР за №0000144 від 22.10.2020 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.365 Кримінального кодексу України скасувати.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Повний текст ухвали оголошено 28 лютого 2024 року о 16 год. 50 хв.

Слідчий суддя ОСОБА_1