25.01.2024
Справа № 359/6247/23
Провадження № 1-кп/359/247/2024
В И Р О К

І М Е Н Е М У К РА Ї Н И

25 січня 2024 м. Бориспіль

Бориспільський міськрайонний суд Київської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

за участі:

прокурора ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні з повною технічною фіксацією в залі суду кримінальне провадження № 0001456, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 13.06.2023, що надійшло до суду з обвинувальним актом, по обвинуваченню:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Джизак, Узбекистан, громадянина України, колишнього військовослужбовця, раніше судимого 13.03.2023 Красногвардійським районним судом м. Дніпропетровська за ч. 1 ст. 309 КК України до покарання у виді 1 місяця арешту з утриманням на гауптвахті, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України,

в с т а н о в и в:

ОСОБА_5 , будучи військовослужбовцем військової служби призваним під час мобілізації до військової частини НОМЕР_1 , але на підставі наказу № 283 від 14.12.2022 останнього увільнено від займаної посади та призупинено військову службу, вчинив умисне кримінальне правопорушення за наступних обставин.

06.06.2023 о 18 год. 45 хв., ОСОБА_6 зайшла до приміщення аптеки № 3 ТОВ «Доктор Оранж», що розташована за адресою: Київська обл., м. Бориспіль, вул. Привокзальна, 2в/4, де в ході придбання ліків, поклала власний мобільний телефон марки «Samsung» Galaxy моделі J5, на полицю прилавку та вийшла з приміщення аптеки.

Одразу після цього, до приміщення аптеки зайшов ОСОБА_5 , де в ході здійснення покупок побачив на полиці прилавку аптеки мобільний телефон марки «Samsung» Galaxy моделі J5, та в останнього виник злочинний умисел на таємне викрадення чужого майна, що належить ОСОБА_6 .

В цей же час, приблизно о 18 год. 47 хв., ОСОБА_5 , реалізуючи свій злочинний намір, спрямований на таємне викрадення чужого майна, що належить ОСОБА_6 , діючи умисно, з корисливих мотивів, з метою власного незаконного збагачення, в умовах воєнного стану, переконавшись у тому, що за його діями ніхто не спостерігає, взяв лівою рукою мобільний телефон марки «Samsung» Galaxy моделі J5 з/п: SМ-J510НZKDSEK, іmеі1: НОМЕР_2 , ітеі2: НОМЕР_3 , чорного кольору, та в подальшому розрахувавшись за придбані ліки, утримуючи викрадений мобільний телефон при собі, вийшов з приміщення аптеки.

У подальшому ОСОБА_5 пішов з місця вчинення злочину, після викраденим майном розпорядився на власний розсуд.

В результаті злочинних дій ОСОБА_5 , потерпілій ОСОБА_6 завдано матеріальної шкоди на суму 2986 грн. 20 коп.

Таким чином, ОСОБА_5 обвинувачується у таємному викраденні чужого майна (крадіжка), вчиненого в умовах воєнного стану, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України.

У судовому засіданні обвинувачений вину у вчиненому кримінальному правопорушенні визнав повністю, фактичні обставини справи не оспорював. Зазначив, що пред`явлене йому обвинувачення відповідає дійсності. Щиро розкаявся та показав, що він дійсно в той день та час зайшов до аптеки за ліками. Перед ним була якась жінка, яка виклала на прилавок телефон, а потім відійшла. Він побачив, що ніхто за ним не спостерігає, поклав телефон собі в кишеню і придбавши ліки, вийшов з аптеки. В подальшому викрадений телефон був зданий в ломбард, а гроші витратив на власні потреби. Просив суд суворо не карати, зобов`язався в подальшому не вчиняти подібного.

У зв`язку з тим, що обвинувачений та інші учасники кримінального провадження не оспорювали фактичні обставини вчинення кримінального правопорушення, суд на підставі ч. 3 ст. 349 КПК України, визнав недоцільним досліджувати докази стосовно цих фактичних обставин та обмежується допитом обвинуваченого та дослідженням доказів, які характеризують його особу, досліджує речові докази та судові витрати, роз`яснивши сторонам, що у такому разі вони будуть позбавлені права оскаржити фактичні обставини справи в апеляційному порядку.

Судом з`ясовано, що обвинувачений та інші учасники кримінального провадження розуміють зміст цих обставин, сумніву у добровільності та істинності їх позицій немає. Таким чином, розгляд провадження проводився в межах пред`явленого обвинувачення.

При встановлених обставинах, оцінюючи зібрані докази, суд вважає, що вина обвинуваченого ОСОБА_5 у вчиненні вищезазначеного кримінального правопорушення, у судовому засіданні доведена повністю і зібраних доказів достатньо для визнання його винним.

Дії обвинуваченого кваліфіковані вірно за ч. 4 ст. 185 КК України, як умисні дії, які виразилися у таємному викраденні чужого майна (крадіжка), вчинені в умовах воєнного стану. Таку кваліфікацію дій обвинуваченого ОСОБА_5 суд вважає правильною.

Майно яким заволодів обвинувачений, було для нього чужим, адже не перебувало в його власності чи законному володінні. ОСОБА_5 не мав на нього жодного права, цим майном він заволодів у спосіб, який заборонений законом. Викрадення майна здійснювалось обвинуваченим таємно, тому воно визначається як крадіжка. ОСОБА_5 досягнув віку з якого наступає кримінальна відповідальність за вчинення крадіжки. Його дії характеризуються умислом та корисливою метою. Зокрема, обвинувачений усвідомлював, що майно яким він протиправно заволодівав, було для нього чужим, і він не мав права на нього. ОСОБА_5 усвідомлював суспільно небезпечний характер його діянь, передбачав їх суспільно небезпечні наслідки та бажав їх настання. Корисливий мотив обвинуваченого полягав у тому, що при вчиненні кримінального правопорушення він прагнув обернути чуже майно на свою користь. ОСОБА_5 виконав усі дії об`єктивної сторони крадіжки які вважав необхідними для доведення злочину до кінця. Отже, вчинений обвинуваченим злочин є закінченим.

Відповідно до указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» від 24.02.2022 № 64/2022 на території України із 05 години 30 хвилин 24.02.2022 строком на 30 діб введено воєнний стан, який Указом Президента України продовжується.

Таким чином, обвинувачений вчинив злочин проти власності в умовах воєнного стану.

За змістом статей 50, 65 КК України, особі, яка скоїла злочин, має бути призначене покарання необхідне й достатнє для виправлення та попередження скоєння нових злочинів. Це покарання має відповідати принципам законності, обґрунтованості, справедливості, співмірності та індивідуалізації, що є системою найбільш істотних правил і критеріїв, які визначають порядок та межі діяльності суду під час обрання покарання. Суд повинен ураховувати ступінь тяжкості злочину, конкретні обставини його скоєння, форму вини, наслідки цього діяння, дані про особу, обставини, що впливають на покарання, ставлення особи до своїх дій, інші особливості справи, які мають значення для забезпечення відповідності покарання характеру та тяжкості злочину. Індивідуалізація покарання ґрунтується на прогностичній діяльності суду. Оптимальним орієнтиром якої є визначення покарання в тому обсязі, який був би достатнім для досягнення найближчої мети покарання - виправлення засудженого.

Згідно із ст. 66 КК України обставинами, які пом`якшують покарання обвинуваченого суд вважає його щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину.

Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого, відповідно до ст. 67 КК України, судом не встановлено, про них також не заявив прокурор.

Аналізуючи дані при вивченні особи обвинуваченого ОСОБА_5 , встановлено, що він раніше судимий 13.03.2023 Красногвардійським районним судом м. Дніпропетровська за ч. 1 ст. 309 КК України до покарання у виді 1 місяця арешту з утриманням на гауптвахті. За місцем реєстрації характеризується з посередньої сторони. Не одружений, на утримані малолітніх дітей та інвалідів немає. На обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває. Обвинувачений не є інвалідом, не досяг пенсійного віку.

Указані обставини потребують додаткового врахування при призначенні покарання обвинуваченому, оскільки мають істотне значення щодо вивчення його особистості та відношення до скоєного ним.

Призначаючи вид і міру покарання для обвинуваченого ОСОБА_5 суд враховує те, що він вчинив тяжкий злочин, згідно вимог статті 12 КК України та з урахуванням обставин, які пом`якшують покарання, правову позицію прокурора, додержуючись принципу законності, індивідуалізації, справедливості та обґрунтованості покарання, а також враховуючи, що згідно ч. 2 ст. 50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого, з цього приводу, суд вважає за доцільне призначити обвинуваченому покарання у виді позбавлення волі строком 5 років.

Відповідно до ч.1 ст.71 КК України повністю приєднати невідбуте покарання яке призначено вироком Красногвардійського районнного суду м. Дніпропетровська від 13.03.2023 за ч. 1 ст. 309 КК України у виді 1 місяця арешту з утриманням на гауптвахті, який він не відбув відповідно до довідки №773 від 24.01.2024, призначивши остаточне покарання у виді 5 років 1 місяць позбавлення волі.

Підстави для застосування положення ст. 69 КК України судом не встановлені.

Як вбачається із матеріалів кримінального провадження потерпілою цивільний позов до обвинуваченого не пред`явлено, що свідчить про відсутність у потерпілої сторони претензій до обвинуваченого морального чи матеріального характеру.

Разом з тим, суд не визнає обставиною, що пом`якшує покарання обвинуваченого, добровільне відшкодування завданої шкоди, оскільки викраденим майном він розпорядитися на власний розсуд.

Запобіжний захід не обирався. Підстав для його обрання судом не встановлено.

Речові докази відсутні.

Цивільний позов у справі відсутній.

Крім того, з обвинуваченого на користь Держави України, слід стягнути витрати на проведення експертизи у розмірі 260 гривень 00 копійок.

Керуючись: ст. 22, ст. 100, ч. 3 ст. 349, ст. ст. 368-371, 373, 374, 376 КПК України, ст.ст. 65-67, 75-76, ч. 4 ст. 185 КК України, суд

у х в а л и в:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, та призначити йому покарання у виді 5 (п`яти) років позбавлення волі.

Відповідно до ч.1 ст.71 КК України повністю приєднати невідбуте покарання яке призначено вироком Красногвардійського районнного суду м. Дніпропетровська від 13.03.2023 за ч. 1 ст. 309 КК України, у виді 1 місяця арешту з утриманням на гауптвахті, призначивши остаточне покарання у виді 5 років 1 місяць позбавлення волі.

Строк відбування покарання ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , рахувати з моменту його затримання.

Запобіжний захід не обирався. Підстав для його обрання судом не встановлено.

Стягнути з ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на користь Держави України - 260 гривень 00 копійок процесуальних витрат пов`язаних із залученням експерта.

Речові докази відсутні.

Цивільний позов у справі відсутній.

Вирок суду може бути оскаржений в апеляційному порядку до Київського апеляційного суду через Бориспільський міськрайонний суд Київської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок суду набирає законної сили по завершенню строку на його апеляційне оскарження, а у разі оскарження вироку в апеляційному порядку - після постановлення судом апеляційної інстанції рішення за наслідками перегляду такого вироку суду.

Копію вироку суду негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Суддя: ОСОБА_1