Справа № 496/4153/19
Провадження № 1-кп/496/146/24
В И Р О К

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 березня 2024 року Біляївський районний суд Одеської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю:

секретарів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

прокурора ОСОБА_4 ,

представника потерпілого ОСОБА_5 ,

захисника ОСОБА_6 ,

обвинуваченого - ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду міста Біляївка Одеської області кримінальне провадження за обвинуваченням:

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Градениці, Одеського району, Одеської області, громадянина України, пенсіонера, який має середню освіту, одруженого, проживаючого та зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

у вчиненні злочину передбаченого ст.116 Кримінального Кодексу України, -

В С Т А Н О В И В:

З початку червня 2019 року ОСОБА_8 разом із донькою переїхала до свої батьків ОСОБА_7 та ОСОБА_9 , які мешкають в будинку АДРЕСА_1 , де почали постійно проживати, із-за поведінки та ставлення до неї її чоловіка ОСОБА_10 , які супроводжувалися постійними сварками та образами. Після чого, тобто з початку червня 2019 року, потерпілий ОСОБА_10 почав приходити за місцем мешкання своєї дружини, тобто до будинку АДРЕСА_1 , де поводив себе агресивно, затівав із ОСОБА_7 сварки, які супроводжувалися тяжкими словесними образами, безпричинному принижуванні особистої гідності ОСОБА_7 . Так, 25 червня 2019 року, близько 21 години, більш точний час не встановлено, на подвір`ї будинку АДРЕСА_1 , між ОСОБА_7 та потерпілим ОСОБА_10 , на ґрунті тривалих неприязних стосунків, в черговий раз виникла сварка, під час якої останній знову почав ображати ОСОБА_7 та принижувати честь і гідність як особи, проявляючи надмірну агресивність. 25 червня 2019 року, близько 21 години, більш точний час встановити не надалось можливим, ОСОБА_7 перебуваючи на подвір`ї будинку АДРЕСА_1 , реалізуючи свій злочинний умисел направлений на вбивство, який раптово виник під час сварки з потерпілим ОСОБА_10 , діючи умисно, з метою вбивства, перебуваючи в стані сильного душевного хвилювання обумовленому станом кумулятивного афекту, що виник внаслідок накопичення емоційної напруги в умовах тривалої психотравмуючої ситуації, зумовленої протиправною поведінкою потерпілого ОСОБА_10 здійснив постріл з мисливської рушниці ТОЗ БН 16 калібру, № НОМЕР_1 в площину тіла потерпілого ОСОБА_10 , в результаті чого останній отримав тілесні ушкодження у вигляді вогнепального дробового наскрізного поранення лівої половини грудної клітини, черевної порожнини, легені, печінки, правої нирки, які відносяться до категорії тяжких тілесних ушкоджень. Від отриманих тілесних ушкоджень потерпілий ОСОБА_10 помер на місці події.

Будучи допитаним у судовому засіданні, обвинувачений ОСОБА_7 свою вину в інкримінованому йому злочині не визнав. При цьому пояснив, що не пам`ятає подій які трапилися і нікому нічого не заподіював.

Проте суд вважає, що вина ОСОБА_7 у скоєні вказаного злочину, доведена дослідженими безпосередньо під час судового розгляду наступними доказами:

-показами потерпілого ОСОБА_11 у судовому засіданні, який пояснив, що він не був безпосереднім свідком злочину та про вбивство йому повідомили в поліції. Його покійний брат мав конфлікт з сім`єю ОСОБА_12 , так як теща втручалася в їх сімейне життя. Пояснив, що деякий час його брат вживав алкогольні напої та декілька разів проходив лікування від алкоголізму. Під час вживання алкоголю його брат був агресивним але це було не тривалий час, 2-3 дні. У його брата була рушниця у сейфі та йому відомо, що після чергової сварки ОСОБА_12 забрали рушницю брата до себе. Має претензії морального та матеріального характеру до обвинуваченого і вважає, що обвинувачений вчинив умисне вбивство його брата і тому необхідно призначити обвинуваченому найсуворіше покарання за вчинений злочин;

-показами свідка ОСОБА_8 у судовому засіданні, яка пояснила, що донька склала іспит на «4» і ОСОБА_13 дуже розлютився та хотів побити дитину і погрожував їм вбивством, на що вона з донькою втекли до батьків. Після чого ОСОБА_13 дзвонив їй по телефону погрожував вбивством і постійно звинувачував ОСОБА_9 у поганому навчанні його доньки та кожного вечора приходив до воріт будинку її батьків. У зв`язку з цими дзвінками вона зверталася до поліції, так як дуже боялася ОСОБА_14 . Її чоловік раніше був закодований від вживання алкоголю і після цього почав її бити зганяючи злість на ній. У вечері 25 червня 2019 року приблизно 21.00 годині, вона разом з матір`ю були на подвір`ї біля будинку, коли ОСОБА_13 перестрибнув через паркан на подвір`я і побіг у будинок, вона дуже перелякалася, почала кричати і побігла до будинку, де вибігла разом з дітьми (донька, племінниця) в хвіртку на город. Вона була налякана, так як розуміла якщо ОСОБА_13 її знайде, то вб`є. Матір залишилися на подвір`ї. Після чого вона почула один постріл з двору і викликала поліцію. Рушниця батька була в сейфі і тільки ОСОБА_7 мав доступ до неї і ніколи нею не користувався;

- поясненнями свідка ОСОБА_9 у судовому засіданні, яка пояснила, що за два тижня до події внучкою склала іспит на оцінку «4» і після чого ОСОБА_15 подзвонив з погрозами, щоб вона більше не приходила до їх сім`ї. В результаті цього конфлікту дочка з внучкою прибігла до їх з обвинуваченим будинку, так як ОСОБА_13 побив її. В той же вечір він прийшов до будинку з погрозами, а в подальшому дзвонив погрожував постійно, з цього приводу вони зверталися до органів поліції. В той вечір, 26 червня 2019 року ОСОБА_13 переліз через паркан на подвір`я і вона почала кричати, в цей час ОСОБА_7 був у будинку. Угрік ОСОБА_16 побіг до будинку шукати ОСОБА_17 і свідок почала його штовхати з будинку. В цей час з будинку вийшов ОСОБА_7 з рушницею в руках і почалась штовханина, ОСОБА_13 намагався вирвати з рук ОСОБА_7 рушницю, а вона намагалася забрати рушницю з рук ОСОБА_18 . Будь яких предметів в руках в ОСОБА_14 вона не бачила. В цей час ОСОБА_19 з дітьми побігла до хвіртки городу і вона відвернулася та пролунав постріл. Наміру вбивати ОСОБА_14 ні у кого не було, це відбулося необережно від страху та емоцій. Тривалий час ОСОБА_13 здійснював фізичне та психологічне насилля у сім`ї, але поліція не реагувала на їх скарги;

-поясненнями свідка ОСОБА_20 у судовому засіданні, яка пояснила, що вона живе по сусідству з будинком сім`ї ОСОБА_12 . 25 червня 2019 року у вечері сусідські діти, ОСОБА_21 з криками прибігли до неї у будинок так як до них прийшов ОСОБА_13 і ОСОБА_19 боялася, що він поб`є її. Вона чула з боку подвір`я ОСОБА_12 один постріл, але події не бачила. Угрік ОСОБА_16 ставився до ОСОБА_22 та її близьких агресивно і часто до них приїздила поліція. Обвинуваченого свідок знає, як порядку і спокійну людину, але після загибелі ОСОБА_23 обвинувачений втратив пам`ять;

-поясненнями свідка ОСОБА_24 у судовому засіданні, яка пояснила, що вона є невісткою обвинуваченого та проживає разом з сім`єю на одному подвір`ї тривалий час. Обвинуваченого знає як порядну і спокійну людину. За два тижні до події, ОСОБА_21 пішла від свого чоловіка ОСОБА_25 , який її постійно ображав, бив. Після цього ОСОБА_13 кожного дня приходив до подвір`я, дзвонив і погрожував вбивством, якщо ОСОБА_19 не повернеться до нього. В день коли трапилася подія свідок з ранку йшла на роботу та чула як прийшов ОСОБА_26 , і погрожував всіх вбити. Після цього у вечері обвинувачений здійснив постріл в ОСОБА_23 , події вона не бачила. Обвинувачений після події захворів на гіпертонічну хворобу і у нього порушилася пам`ять;

-поясненнями свідка ОСОБА_27 у судовому засіданні, яка пояснила, що на передодні події до неї прийшов ОСОБА_13 , який пояснив, що має намір помиритися з дружиною та мав пригнічений настрій. Угрік ОСОБА_16 розповів, що донька його обізвала і він доньку вдарив та вдарив дружину, після чого відбувся скандал і ОСОБА_19 пішла від нього. Свідку відомо, що ОСОБА_13 зловживав алкогольними напоями і лікувався від залежності;

-поясненнями свідка ОСОБА_28 у судовому засіданні, яка пояснила, що ОСОБА_13 працював в її сім`ї більше 10 років. Після того як ОСОБА_16 одружився, то звільнився і не працював більше в них, але спілкувався з нею постійно по телефону. Свою дружину і доньку ОСОБА_13 дуже любив та вдарив доньку за те що вона його обізвала поганими словами. Сварки в сім`ї відбувалися у них виключно з причин втручання ОСОБА_9 (тещі) в їх відносини;

- витягом з єдиного реєстру досудових розслідувань кримінальне провадження №0000372 від 25.06.2019 року, відповідно до якого 25 червня 2019 року до чергової частини Біляївського ВП надійшло повідомлення з органів охорони здоров`я про те, що в АДРЕСА_1 виявлено труп ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_2 з вогнепальним пораненням грудної клітини та живота. Відомості щодо особи, яку повідомлено про підозру, наслідки розслідування щодо особи та відомості про здійснення спеціального досудового розслідування щодо неї: ОСОБА_7 (т. 1 а.с. 73);

-протоколом прийняття заяви про вчинення кримінального правопорушення (або таке, що готується) від 26 червня 2019 року, відповідно до якого начальник СВ Біляївського ВП ГУНП в Одеській області прийняв усну заяву від ОСОБА_11 , який просить прийняти заходи до ОСОБА_7 , який 25 червня 2019 року приблизно біля 21.00 годин знаходячись за адресою: АДРЕСА_1 із застосуванням вогнепальної зброї, наніс вогнепальне поранення його брату ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , від якого він помер на місці (т. 1 а.с. 74-75)

- протоколом огляду місця події від 25 червня 2019 року та фототаблицею і заявою від ОСОБА_9 , згідно якого територією огляду є домоволодіння, що розташоване за адресою: АДРЕСА_1 . З правої сторони при вході на території домоволодіння близько 6-ти метрів від вхідних воріт прямо не землі виявлено труп чоловіка, який розташований головою до хвіртки, труп ОСОБА_10 , 1971 р.н. лежить на спині, голова потиличною частиною контактує з покриттям подвір`я. При огляді вилучено 1 мисливську рушницю «ТОЗ» БМ48605-60, 2 гільзи калібру 16 (№73Х16, № НОМЕР_2 ), 2 металеві предмета округлої форми, 1 металевий предмет округлої форми, 1 змив РБК, 2 паперових пижа (т. 1 а.с.76-92);

-протоколом огляду предмета від 27 червня 2019 року та фототаблицею, відповідно до якого виявлено та вилучено1 чоловіча футболка синього кольору зі слідами РБК та пошкодженнями тканини; 1 чоловічі брюки чорного кольору; 1 чоловічі труси різнокольорові зі слідами РБК; 1 пара чоловічих сандалів чорного кольору; 1 пара чоловічих шкарпеток чорного кольору; 1 повстяний пиж; 7 металевих предметів округлої форми; 1 полімерний пиж білого кольору зі слідами РБК (т. 1 а.с. 99-103);

- протоколом проведення слідчого експерименту від 27 вересня 2019 року та відеозаписом до нього (т.1 а.с.130-133), згідно якого свідок ОСОБА_9 відтворила події які мали місце 25 червня 2019 року за адресою: АДРЕСА_1 . Так свідок під час слідчого експерименту пояснила, що тривалий час ОСОБА_13 погрожував їм фізичною розправою так як ОСОБА_29 втекла від нього. 26 червня 2019 року у вечері біля 21.00 годин перебуваючи на подвір`ї власного домоволодіння свідок побачила, як через паркан перелізає до подвір`я ОСОБА_13 і почала кричати йому про те що забороняє заходити йому на подвір`я. В цей час ОСОБА_19 побігла до будинку за телефоном та дітьми. ОСОБА_7 вийшов з будинку з рушницею і почалась штовханина і сварки. Угрік ОСОБА_16 не хотів йти з подвір`я та свідок його виштовхувала і в той момент коли повернулася аби побачити, де пішла ОСОБА_19 пролунав постріл. Після чого вона побачила, що ОСОБА_13 впав на землю з пораненням;

- протоколом проведення слідчого експерименту від 27 вересня 2019 року та відеозаписом до нього (т.1 а.с.134-138), згідно якого обвинувачений ОСОБА_7 пояснив, що 25 червня 2019 року знаходився за місцем мешкання ( АДРЕСА_1 ) зі своєю дружиною ОСОБА_9 , донькою ОСОБА_8 та онукою ОСОБА_30 . В верченій час доби знаходився в будинку, дружина, донька та онука знаходилися на території домоволодіння. Пояснив, що на передодні події за два тижні, донка ОСОБА_19 з онукою прийшла жити до них, так як ОСОБА_13 побив їх. Після цього ОСОБА_10 постійно погрожував вбивством всіх і навіть своєї доньки. 26 червня 2019 року його дружина голосно кричала та забігла до будинку, про те що прийшов їх зять ОСОБА_10 . Обвинувачений вийшов на подвір`я і далі не пам`ятає події які відбувалися;

- висновком судово-психіатричних експертів №317 від 31 липня 2019 року (т. 1 а.с. 140-147) відносно ОСОБА_7 , відповідно до якого в момент скоєння інкримінованого злочину, ОСОБА_7 знаходився у стані кумулятивного афекту, що виник внаслідок накопичення емоційної напруги в умовах тривалої психотравмуючої ситуації на тлі стресу, що супроводжувався внутрішньо особистісним конфліктом і станом фрустрації, внаслідок невдалих стратегій, співладаючої (копінг) поведінки. Вказаний емоційний стан передбачає таке ж глибоке обмеження здатності підекспертного до свідомо-вольової поведінки, як і при фізіологічному афекті, тому такий емоційний стан необхідно розцінювати в якості варіанта судово-психологічного експертного поняття «афект». ОСОБА_7 , на час який відноситься до скоєння кримінального правопорушення, виявляв клінічні ознаки «Органічного розладу особистості та поведінки судинного генезису з астенічним варіантом психоорганічного синдрому легкого ступеню виразності» (що відповідає діагностичним критеріям рубрики F07.9 за Міжнародною класифікацією хвороб10-го перегляду) які за глибиною та ступенем виразності не досягали рівня будь-якого хронічного психічного захворювання, недоумства, іншого хворобливого стану психіки у тому числі і тимчасового розладу психічної діяльності, тому за станом психічного здоров`я обвинувачений був здатний повною мірою усвідомлювати свої дії та керувати ними. ОСОБА_7 за своїм психічним станом може стати перед судом, але потребує додаткових роз`яснень та часу для осмислення складних громадсько-правових відносин в тому числі і тексту, викладених в процесуальних документах матеріалів кримінального провадження. ОСОБА_7 застосування до нього примусових заходів медичного характеру не потребує;

- висновком експерта №214 від 22 липня 2019 року (т. 1 а.с. 149-154), відповідно до якого при судово-медичному дослідженні трупа ОСОБА_10 , 1971 р.н. встановлено: враховуючи вираженість трупного задубіння, а також, що трупні плями відновлюють свій первісний колір через 10 хвилин, при дозованому натисканні, слід вважати, що смерть ОСОБА_10 наступила за 12-16 годин до моменту дослідження тіла у морзі, що може відповідати 25 червня 2019 р. Причиною смерті ОСОБА_10 є вогнепальне дробове наскрізне поранення лівої половини грудної клітини, черевної порожнини , легені, печінки, правої нирки. На трупі ОСОБА_10 виявлено дві вогнепальні рани одна вхідна з локалізацією на передній поверхні грудної клітини зліва в проекції соска, друга вихідна рана в поперековій області праворуч. Крім цього наявні десять ран з локалізацією на задній поверхні грудної клітини, передній поверхні живота, 1-го пальця лівої кисті правого передпліччя. Також маються два садна на правому передпліччі і два крововиливи на задній поверхні правої половини грудної клітини. На трупі ОСОБА_10 виявлено десять вогнепальних поранень, два садна і два крововиливи. В момент пострілу утворилося дві рани: одна вхідна на передній поверхні грудної клітини зліва і друга вихідна в поперековій області праворуч. Інші вісім поранень утворилися в результаті розсипної дії картечі. Вогнепальна рана серця, печінки, легені, правої нирки було небезпечним для життя потерпілого і відноситься до категорії тяжких тілесних ушкоджень, відповідно п.2.1.3 Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень», затверджених Наказом № 6 МОЗ України від 17.01.1995 р. Між встановленими пошкодженнями і смертю ОСОБА_10 наявний прямий причинний зв`язок. Враховуючи характер пошкоджень на трупі ОСОБА_10 , а також те що при внутрішньому досліджені тіла було виявлено картеч і пиж, потрібно вважати, що вищевказане вогнепальне поранення було вичинене пострілом з рушниці. Враховуючи характер пошкоджень і хід раневого каналу, слід рахувати, що ОСОБА_10 в момент заподіяння йому вогнепального поранення знаходився у вертикальному положенні і був звернений передньою поверхнею тіла до нападаючого. Враховуючи направлення раневого каналу: спереду-назад, зліва-направо і зверху вниз, слід рахувати, що в момент пострілу потерпілий був звернутий до нападаючого передньою поверхнею грудної клітини з нахилом тулуба вперед. Враховуючи характер пошкоджень його локалізацію і направлення раневого каналу слід рахувати, що потерпілий не міг собі завдати вогнепального пошкодження. Після спричинення вогнепального наскрізного поранення ОСОБА_10 не міг вчиняти будь-яких самостійних дій, тобто рухатися, розмовляти. Смерть ОСОБА_10 настала незабаром після спричинення йому вогнепального поранення і це період відповідає 1-2 хвилини. В момент смерті ОСОБА_10 перебував у тверезому стані, що підтверджується даними судово- токсилогічного дослідження крові померлого;

- висновком експерта № 448-Б/182-Ф від 22 серпня 2019 року з фототаблицею (т. 1 а.с. 157-173), відповідно до якого представлена на дослідження рушниця є гладкоствольною довгоствольною мисливською вогнепальною зброєю, виготовленою промисловим способом, без внесених конструктивних змін двоствольною мисливською рушницею ТОЗ-БМ 16-го калібру № НОМЕР_1 , виробництва СРСР, 1960 року виготовлення (підприємство-виробник тульський збройовий завод, СРСР), призначеною для стрільби мисливськими набоями відповідного калібру. Дана рушниця для стрільби придатна. Представленні на дослідження дві гільзи виготовленні промисловим способом та є складовими частинами мисливських патронів 16-го калібру до гладкоствольної мисливської вогнепальної зброї відповідного калібру. Надані на дослідження дві гільзи патронів стріляні з обох стволів представленої двоствольної мисливської рушниці. Представлені на дослідження металеві предмети є складовими частинами боєприпасів до гладкоствольної вогнепальної зброї, а сама частинами множинних метальних снарядів шротових мисливських набоїв (стріляним металевим картечними і їх фрагментами діаметром 8-8.5 мм). Проведення пострілів з наданої мисливської рушниці без натиснення на спусковий гачок не можливо за такими умовами, як її падіння на бетонну поверхню та струси. З наданою на експертизу рушниці, проводилися постріли після останнього чищення та змащування;

- висновком експерта додаткової експертизи №214 від 08 жовтня 2019 року (т. 1 а.с. 175-177), відповідно до якого не виключно, що пошкодження в ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_3 утворилися так як вказує свідок ОСОБА_9 під час проведення слідчого експерименту 27 вересня 2019 року;

Відповідно до вимог ст. 94 КПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінює доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення.

Згідно ст. 85 КПК України належними є докази, які прямо чи непрямо підтверджують існування чи відсутність обставин, що підлягають доказуванню у кримінальному провадженні, та інших обставин, які мають значення для кримінального провадження, а також достовірність чи недостовірність, можливість чи неможливість використання інших доказів.

Суд, оцінивши здобуті у судовому засіданні докази, визнає їх, відповідно до ст.ст. 85,86 КПК України, належними та допустимими, оскільки вони зібрані у порядку ст. 93 КПК України, тому суд покладає їх в обґрунтування вироку.

Склад злочину, передбаченого ст. 116 КК України, має місце лише у випадку, якщо умисел на вбивство виник раптово у цьому випадку має місце особливий психічний стан винного фізіологічний афект: короткочасна інтенсивна емоція, що значно послаблює контроль особи над своїми вчинками, здатність усвідомлювати їх, керувати ними.

Умовою застосування ст. 116 КК України є сильне душевне хвилювання, спричинене протизаконним насильством з боку потерпілого. Насильство при цьому може бути, як фізичним так і психічним, але тільки протизаконним. Встановлено, що протиправні дії ОСОБА_10 відносно доньки, онуки, дружини обвинуваченого викликали раптове сильне душевне хвилювання ОСОБА_7 , як негайна реакція у відповідь на вказані дії ОСОБА_10 .

Поведінка особи у стані сильного душевного хвилювання регулюється не заздалегідь обміркованою метою, а тим почуттям, що повністю захоплює особистість і викликає імпульсивні, підсвідомі дії. (постанова колегії суддів Першої судової палати ККС ВС від 23 квітня 2019 року у справі № 241/1877/15-к, провадження № 51-2015км18). Тобто, стан афекту супроводив формування і реалізацію злочинного наміру. Формування мотиву і наміру вчинення злочину відбувалося непередбачувано та швидко і пов`язане саме з неправомірною поведінкою потерпілих і безпосередньо під впливом стану афекту.

Відповідно до п.23 постанови Пленуму Верховного Суду України від 07.02.2003 року №2 «Про судову практику в справах про злочини проти життя та здоров`я особи», суб`єктивна сторона вбивства …, відповідальність за яке передбачена ст. 116 КК України, характеризується не лише умислом, а й таким емоційним станом винного, який значною мірою знижував його здатність усвідомлювати свої дії або керувати ними. Необхідною умовою кваліфікації дій винного за зазначеними статтями є сильне душевне хвилювання, що раптово виникло внаслідок протизаконного насильства, систематичного знущання чи тяжкої образи з боку потерпілого.

Суб`єктивна сторона складу цього злочину характеризується особливим емоційним станом суб`єкта, його сильним душевним хвилюванням, а умисел на позбавлення життя потерпілого виникає раптово і реалізовується негайно.

Посилання захисника на неправильність кваліфікації дій ОСОБА_7 не знайшли свого підтвердження у судовому засіданні та спростовуються доказами по справі, які були досліджені судом згідно норм кримінального процесуального законодавства. З досліджених доказів слідує, що ОСОБА_7 свої дії відносно ОСОБА_10 вчинив не в обстановці захисту і відповідно не у стані необхідної оборони

Суд звертає увагу на обставини, які передували події, а саме постійні сварки між донькою обвинуваченого та ОСОБА_10 , його постійні дзвінки з погрозами сім`ї ОСОБА_7 .. Коли ОСОБА_10 зайшов до будинку, обвинувачений відпочивав і не очікував, що він прийде.

Таким чином на думку суду, протизаконне психологічне насильство, яке застосовувалось потерпілим стосовно сім`ї обвинуваченого, викликало у обвинуваченого стан значної емоційної напруги, який можна вважати передумовою для стану сильного душевного хвилювання, перебуваючи у якому він вчинив умисне вбивство потерпілого.

При цьому встановивши фактичні обставини справи, суд не погоджується з позицією захисту, яка зводиться до того, що обвинувачений здійснив постріл з рушниці в ОСОБА_10 в стані необхідної оборони.

Згідно з ч. 1 ст. 36 КК необхідною обороною визнаються дії, вчинені з метою захисту охоронюваних законом прав та інтересів особи, яка захищається, або іншої особи, а також суспільних інтересів та інтересів держави від суспільно небезпечного посягання шляхом заподіяння тому, хто посягає, шкоди, необхідної і достатньої в даній обстановці для негайного відвернення чи припинення посягання, якщо при цьому не було допущено перевищення меж необхідної оборони.

Згідно з п. 2 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про необхідну оборону» від 26 квітня 2002 року № 1 стан необхідної оборони виникає не лише в момент вчинення суспільно небезпечного посягання, а й у разі створення реальної загрози заподіяння шкоди. При з`ясуванні наявності такої загрози необхідно враховувати поведінку нападника, зокрема спрямованість умислу, інтенсивність і характер його дій, що дають особі, яка захищається, підстави сприймати загрозу як реальну. Перехід використовуваних при нападі знарядь або інших предметів від нападника до особи, яка захищається, не завжди свідчить про закінчення посягання. При розгляді справ даної категорії суди повинні з`ясовувати, чи мала особа, яка захищалася, реальну можливість ефективно відбити суспільно небезпечне посягання іншими засобами із заподіянням нападникові шкоди, необхідної і достатньої в конкретній обстановці для негайного відвернення чи припинення посягання.

Враховуючи відносини між обвинуваченим та потерпілим ОСОБА_10 , характер посягання на обвинуваченого, той факт, що обвинувачений мав реальну можливість уникнути таких тяжких наслідків та не застосовувати рушницю, викликати поліцію, поспілкуватися з потерпілим, застосувати інші заходи, спрямовані на припинення дій ОСОБА_10 , який прийшов на подвір`я без зброї тане мав в руках будь-яких предметів, суд приходить до висновку, що обвинувачений не знаходився в стані необхідної оборони.

Враховуючи викладене, суд, допитавши обвинуваченого, потерпілого, свідків та дослідивши докази, приходить до висновку, що винуватість ОСОБА_7 у вчиненні інкримінованого йому злочину при обставинах, викладених в обвинувальному акті доведена повністю.

За таких обставин, суд кваліфікує дії ОСОБА_7 за ст.116 КК України - умисне вбивство, вчинене в стані сильного душевного хвилювання, зумовленому жорстоким поводженням, або таким, що принижує честь і гідність особи, а також за наявності системного характеру такого поводження з боку потерпілого.

При призначенні покарання суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання.

Обставини, які пом`якшують та обтяжують покарання ОСОБА_7 передбачені ст. 66, ст. 67КК України судом не встановлено.

Також при призначенні покарання обвинуваченому суд враховує, що відповідно до статей 3 і 27 Конституції України людина, її життя і здоров`я, честь і гідність, недоторканність і безпека визнаються найвищою соціальною цінністю. Право на життя є невід`ємним правом людини. Ніхто не може бути свавільно позбавлений життя.

В досудовій доповіді орган пробації зазначав, що вивченням особи обвинуваченого встановлено середній ризик вчинення повторного кримінального правопорушення, ризик його небезпеки для суспільства оцінюється як високий, а тому виправлення ОСОБА_7 без позбавлення або обмеження волі може становити небезпеку для суспільства. На думку органу пробації, виконання покарання у громаді можливо у винятковому порядку за умови здійснення з боку органу пробації інтенсивного нагляду та застосування соціально-виховних заходів, що необхідні для запобігання вчиненню повторних злочинів.

Суд враховує особу обвинуваченого, який раніше не судимий, характеризується позитивно за місцем проживання, на обліках у лікарів психіатра та нарколога не перебуває, знаходиться у пенсійному віці та має ряд хронічних захворювань, що підтверджено належними медичними документами, думку потерпілого який має претензії матеріального і морального характеру до обвинуваченого, суд приходить до висновку, про призначення ОСОБА_7 покарання передбачене санкцією ст. 116 КК України, у вигляді позбавлення волі.

Беручи до уваги викладене, суд вважає можливим та доцільним виправлення та перевиховання обвинуваченого без ізоляції від суспільства і досягне мети при призначенні йому покарання у виді позбавлення волі із застосуванням ст.75 КК України, звільнивши його від відбування покарання з випробуванням із покладенням на нього обов`язків, передбачених ст.76 КК України, а саме: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації та повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Враховуючи те, що стосовно обвинуваченого запобіжний захід не обирався, а сторони провадження не заявили клопотання про застосування відносно нього запобіжного заходу, суд не вбачає підстав для застосування обвинуваченому запобіжного заходу до набрання вироком законної сили.

Питання щодо речових доказів вирішити відповідно до ст. 100 КПК України та судових витрат відповідно до ст. 124 КПК України

Питання щодо забезпечення заходів кримінального провадження у виді арешту вирішити на підставі ст. 174 КПК України.

Запобіжний захід відносно обвинуваченого до набрання вироком законної сили слід залишити у вигляді тримання під вартою.

Цивільний позов до суду не заявлявся.

Керуючись ст. ст. 94, 100, 124, 174, 368, 370, 374 КПК України, суд

У Х В А Л И В:

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 визнати виним у вчиненні злочину, передбаченого ст. 116 КК України та призначити йому покарання у виді позбавлення волі на строк 5 (п`ять) років.

На підставі ст. 75 КК України звільнити від відбування покарання ОСОБА_7 , якщо він протягом іспитового строку тривалістю в 3 (три) роки не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього обов`язки.

Відповідно до ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_7 обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Початок строку відбування покарання ОСОБА_7 з випробувальним строком обчислювати з моменту проголошення вироку суду.

Скасувати арешти накладені ухвалами слідчого судді Біляївського районного суду Одеської області від 01 липня 2019 року, 03 липня 2019 року справа № 496/2316/19 (провадження № 1-кс/496/1528/19, провадження № 1-кс/496/1545/19).

Речові докази по справі: 1 змив РБК з поверхні тротуарної плитки, мисливську рушницю ТОЗБМ № НОМЕР_3 16 калібру, 1960 р.в. (дозвіл № НОМЕР_4 термін дії до 01.01.2019 на ім`я ОСОБА_7 ), 3 деформовані дробинки, три фрагменти картонної прокладки від патрону калібру 16 мм, дві бронзові стріляні гільзи калібру 16 мм; 1 чоловічу футболку синього кольору зі слідами РБК, та пошкодження тканини, 1 чоловічі спортивні брюки темного кольору з логотипом «Adidas» 1 пара чоловічих шкарпеток, 1 чоловічі труси різнокольорові зі слідами РБК, 1 пара чоловічих сандалів чорного кольору, 1 повстяний пиж зі слідами РБК, 1 полімерний пиж білого кольору зі слідами РБК, 7 фрагментів картечі округлої форми - знищити.

Стягнути з ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 на користь держави витрати по справі у загальній сумі 5338,34 грн. за проведення експертизи.

На вирок може бути подана апеляційна скарга до Одеського апеляційного суду протягом 30 днів з моменту проголошення вироку, а засудженим з моменту вручення копії вироку.

Вирок, якщо інше не передбачено цим Кодексом, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Копію вироку вручити негайно після його проголошення обвинуваченому та прокурору.

Відповідно до ч. 15 ст. 615 КПК України суд обмежився проголошенням резолютивної частини вироку з врученням учасникам судового провадження повного тексту вироку в день його проголошення.

Суддя ОСОБА_1