Справа № 640/4869/18
УХВАЛА

"05" березня 2024 р. Київський районний суд м. Харкова у складі колегії суддів:

головуючого - судді - ОСОБА_1 ,

суддів - ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

за участю секретаря - ОСОБА_4 ,

прокурора - ОСОБА_5 ,

захисників - ОСОБА_6 , ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження за обвинуваченням:

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця Республiки Азербайджан, громадянина України, ранiше не судимого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ст. 185 ч. 5 КК України, -

ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця. смт. Золочiв Харкiвської обл., громадянина України, раніше не судимого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_2 , фактично проживаючого: АДРЕСА_3 ,

у вчинені кримінальних правопорушень, передбачених ст. 185 ч. 5, 263 ч. 1 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

В провадженні Київського районного суду м. Харкова перебуває вищевказане кримінальне провадження.

23.02.2024 до суду через систему «Електронний суд» надійшли повторно клопотання захисника - адвоката ОСОБА_7 про скасування арештів майна, а саме: накладеного ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва від 26.05.2017 на автомобіль «ToyotaPrado» д.н.з. НОМЕР_1 , номер кузова НОМЕР_2 , якій є власністю ОСОБА_10 , та накладеного ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва від 23.01.2018 на автомобіль «BMWX6» д.н.з. НОМЕР_3 , номер кузова НОМЕР_4 , який зареєстровано на ОСОБА_11 . На обґрунтування клопотань захисник посилається на те, що зазначені автомобілі вилучені та визнані речовими доказами, однак жодних об`єктивних підстав вважати, що вилучене майно виступало знаряддям вчинення кримінального правопорушення або набуте в результаті вчинення кримінального правопорушення не має, тобто майно не є доказом.

Прокурор заперечував проти задоволення клопотання.

Захисник ОСОБА_6 та обвинувачені ОСОБА_8 , ОСОБА_9 підтримали клопотання про скасування арештів на майно.

Колегія суддів, заслухавши думку учасників судового розгляду, дослідивши матеріали кримінального провадження зазначає наступне.

Відповідно до ч.1 ст. ст. 100 КПК України речовий доказ, який був наданий стороні кримінального провадження або нею вилучений, повинен бути якнайшвидше повернутий володільцю, крім випадків, передбаченихстаттями 160-166,170-174цього Кодексу.

Ч. 1 ст. 170 КПК України передбачено, що арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом кримінального правопорушення, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Відповідно до ч. 2, 3 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення: збереження речових доказів; спеціальної конфіскації; конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди. У випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

За ч. 1 ст. 174 КПК України арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

За ч. 4 ст. 174 КПК України суд одночасно з ухваленням судового рішення, яким закінчується судовий розгляд, вирішує питання про скасування арешту майна.

Судом встановлено, що транспортні засоби «Toyota Prado» д.н.з. НОМЕР_1 , номер кузова НОМЕР_2 та «BMWX6» д.н.з. НОМЕР_3 , номер кузова НОМЕР_4 , визнані речовими доказами у даному кримінальному проваджені.

Таким чином, враховуючи, що дані транспортні засоби визнані речовими доказами у кримінальному провадженні, питання про скасування арешту вирішується відповідно до ст. 100 КПК України, тобто після оцінки всіх доказів по справі, а тому колегія суддів дійшла висновку, що дане клопотання є передчасним, та в його задоволенні слід відмовити.

Керуючись ст. ст. 100, 170, 174 КПК України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

В задовленні клопотань захисника ОСОБА_7 про скасування арештів майна - відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя ОСОБА_1

Судді ОСОБА_2

ОСОБА_3