Провадження по справі № 1-кп/522/807/24
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(повний текст)

06 травня 2024 року м. Одеса

Приморський районний суд Одеської області у складі:

головуючого судді - ОСОБА_1 ,

секретаря судового засідання - ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Одесі Одеської області обвинувальний акт у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0003357 від 20.06.2017 стосовно:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Одеси, громадянина України, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого, -

за участю сторін кримінального провадження:

прокурора ОСОБА_4 ,

адвоката ОСОБА_5 ,

обвинуваченого ОСОБА_3 ,

за обвинуваченням у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 222 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

У червні місяці 2017 року, більш точної дати та час не встановлено, у ОСОБА_3 виник намір, направленний на одержання кредиту у Одеському відділені ПАТ «Банк ФОРВАРД», який розташований за адресою: АДРЕСА_2 .

В ході підготовки та збору документів необхідних для укладення кредитного договору, ОСОБА_3 стало відомо, що однією з правових підстав для одержання грошових коштів в кредит є довідка про доходи без надання якої отримати кредит у банку неможливо, в зв`язку з чим у останнього виник злочинний намір направлений на надання банку завідомо неправдивої інформації.

В подальшому ОСОБА_3 , при невстановлених досудовим слідством обставинах, у невстановлений час, в невстановленому місці, у невстановленої слідством особи, досудове розслідування відносно якої виділено в окреме кримінальне провадження, отримав підроблену довідку про доходи вих. №112/0517 від 12.06.2017 яка видана на ім`я ОСОБА_3 , згідно якої останній працює з 15.05.2015 на приватному підприємстві «РАНТАЙМ», ідентифікаційний код юридичної особи 32894843, на посаді провідного інженера, заробіток якого складає:

червень 2016 - 17600, 00 грн.; липень 2016 - 17600, 00 грн.; серпень 2016 - 17600, 00 грн.; вересень 2016 - 17600, 00 грн.; жовтень 2016 - 17600, 00 грн.; листопад 2016 - 17600, 00 грн.; грудень 2016 - 17600, 00 грн.; січень 2017 - 18400, 00 грн.; лютий 2017 - 18400, 00 грн.; березень 2017 - 18400, 00 грн.; квітень 2017- 18400, 00 грн.; травень 2017 - 18400, 00 грн.

В подальшому, завідомо знаючи, що інформація, викладена в довідці про доходи не відповідає дійсності, однак вона має юридичне значення як підстава для прийняття позитивного рішення щодо надання йому кредиту у сумі 180 000 гривень, 14.06.2017 року, о 13 годині 18 хвилин, ОСОБА_3 , перебуваючи у приміщенні Одеського відділення ПАТ «Банк ФОРВАРД», який розташований за адресою: АДРЕСА_2 , надав працівнику банку завідомо неправдиву інформацію, яка викладена в довідці про доходи вих. №112/0517 від 12.06.2017.

22.04.2024 до Приморського районного суду м. Одеси надійшло письмове клопотання захисника обвинуваченого адвоката ОСОБА_5 про звільнення ОСОБА_3 від кримінальної відповідальності на підставі ст. 49 КК України та закриття кримінального провадження на підставі ст. 284 КПК України.

У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 не визнав себе винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.222 КК України проте підтримав клопотання захисника про закриття кримінального провадження стосовно нього у зв`язку зі звільненням його від кримінальної відповідальності на підставі ст. 49 КК України. Провадження у справі просив закрити.

Прокурор не заперечувала щодо закриття кримінального провадження стосовно ОСОБА_3 за ч. 1 ст. 222 КК України у зв`язку зі звільненням його від кримінальної відповідальності на підставі ст. 49 КК України.

Представник потерпілого, будучи належним чином повідомленим про день, час та місце розгляду справи, в судове засідання не з`явився.

Судом роз`яснено обвинуваченому ОСОБА_3 , що закриття кримінального провадження у зв`язку із звільненням особи від кримінальної відповідальності на підставі ст. 49 КПК України не відноситься до числа реабілітуючих обставин, які передбачені п.п. 1-3 ч. 1 ст. 284 КПК України (встановлена відсутність події кримінального правопорушення; встановлена відсутність в діянні складу кримінального правопорушення; не встановлені достатні докази для доведення винуватості особи в суді та вичерпані можливості їх отримати), проте обвинувачений ОСОБА_3 надав згоду на закриття кримінального провадження у зв`язку із закінченням строків давності.

Розглянувши клопотання обвинуваченого ОСОБА_3 про закриття кримінального провадження у зв`язку зі звільненням особи від кримінальної відповідальності на підставі ст.49 КК України, заслухавши думку прокурора, суд вважає, що клопотання обвинуваченого ОСОБА_3 про звільнення його від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності,- підлягає задоволенню.

Виходячи з положень п. 1 ч. 2 ст. 284, ч. 3 ст. 285, ч. 4 ст. 286, ч. 3 ст. 288 КПК, якщо під час здійснення судового провадження за обвинувальним актом сторона кримінального провадження звертається до суду з клопотанням про звільнення обвинуваченого від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності, суд має невідкладно розглянути таке клопотання й, у випадку встановлення передбачених у ст. 49 КПК підстав та відсутності заперечень з боку обвинуваченого закрити кримінальне провадження, звільнивши особу від кримінальної відповідальності.

Зазначена правова позиція викладена в постанові Першої судової палати Касаційного кримінального суду Верховного Суду від 09.04.2019, справа № 760/18016/15-к.

З аналізу законодавства, що регулює питання закриття кримінальної справи у зв`язку із закінченням строків давності, слідує наступне.

Строк давності - це передбачений статтею 49 КК України певний проміжок часу з дня вчинення злочину і до дня набрання вироком законної сили, закінчення якого є підставою для звільнення особи, яка вчинила злочин, від кримінальної відповідальності.

Процесуально-правовими підставами звільнення від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності є:

- притягнення особи як обвинуваченого;

- згода обвинуваченого на таке звільнення від кримінальної відповідальності (статті 284-288 КПК).

Положеннями статті 49 КК України визначено: строки давності з огляду на тяжкість вчиненого злочину, після закінчення яких особа звільняється від кримінальної відповідальності; підстави такого звільнення від кримінальної відповідальності; обчислення перебігу строків давності, його відновлення, зупинення та переривання.

Підставою звільнення особи від кримінальної відповідальності за статтею 49 КК України є лише таке закінчення відповідного строку давності, який сплив до дня набрання законної сили обвинувальним вироком суду щодо особи, яка вчинила злочин певної тяжкості.

Згідно із частиною 2 статті 49 КК перебіг строків давності зупиняється, якщо особа, що вчинила злочин, ухилилася від досудового слідства або суду. У цих випадках перебіг давності відновлюється з дня з`явлення особи із зізнанням або її затримання. У цьому разі особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з часу вчинення злочину минуло п`ятнадцять років.

Як убачається з матеріалів кримінальної справи обвинувачений ОСОБА_3 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 222 КК України.

Санкція ч.1 ст. 222 КК України (в редакції від 26.04.2017) передбачала покарання у виді штрафу від однієї тисячі до трьох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права обіймати певні посади чи займатися певною діяльністю на строк до трьох років.

Відповідно до ст.12 КК України, яка діяла на момент вчинення злочину, кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 222 КК України, відносилось до категорії злочинів невеликої тяжкості.

Відповідно до пункту 1 ч.1 ст.49 КК України в редакції Закону чинної на момент вчинення злочину, регламентовано, що особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з дня вчинення нею кримінального правопорушення і до дня набрання вироком законної сили минуло два роки - у разі вчинення злочину невеликої тяжкості, за який передбачене покарання менш суворе, ніж обмеження волі.

З 01 липня 2020 року в Україні набув чинності Закон «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо спрощення досудового розслідування окремих категорій кримінальних правопорушень» від 22 листопада 2018 року №2617-VIII (далі - Закон України №2617-VIII).

Вказаним Законом внесені зміни до Кримінального кодексу України та Кримінального процесуального кодексу України.

Санкція ч.1 ст. 222 КК України (в чинній редакції) передбачає покарання у виді штрафу від однієї тисячі до чотирьох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права обіймати певні посади чи займатися певною діяльністю на строк до трьох років.

Згідно ч. 4 ст. 12 КК України (в чинній редакції) нетяжким злочином є передбачене цим Кодексом діяння (дія чи бездіяльність), за вчинення якого передбачене основне покарання у виді штрафу в розмірі не більше десяти тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або позбавлення волі на строк не більше п`яти років.

Пунктом 2 ч.1 ст.49 КК України в редакції Закону на момент розгляду судом, регламентовано, що особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з дня вчинення нею кримінального правопорушення і до дня набрання вироком законної сили минуло три роки у разі вчинення нетяжкого злочину, за який передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк не більше двох років.

Відповідно до ч.1 ст.5 КК України закон про кримінальну відповідальність, що скасовує злочинність діяння, пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи, має зворотну дію у часі, тобто поширюється на осіб, які вчинили відповідні діяння до набрання таким законом чинності, у тому числі на осіб, які відбувають покарання або відбули покарання, але мають судимість.

Відповідно до ч. 2 ст. 284 КПК України кримінальне провадження закривається судом у зв`язку зі звільненням особи від кримінальної відповідальності.

Таким чином, враховуючи той факт що диференційований строк, передбачений ч. 1 ст. 49 КК України притягнення до кримінальної відповідальності за ч. 1 ст. 222 КК України (правопорушення вчинено 14.06.2017) сплинув, ОСОБА_3 являється особою, яка підлягає звільненню від кримінальної відповідальності, а кримінальне провадження стосовно нього закриттю.

Перебування обвинуваченого у розшуку, відповідно до постанови Приморського районного суду м. Одеси від 08.06.2023 не призвело до переривання перебігу давності, у звязку з тим, що судове рішення ухвалено вже після спливу диференційованого строку, передбаченого ч. 1 ст. 49 КК України. Відповідно до ст. 285 КПК України згода підозрюваного, обвинуваченого на застосування ним консенсуальної процедури має значення обов`язкової умови її застосування. Таким чином, у звязку з розшуком обвинуваченого та відсутністю його згоди на закриття справи на підставі ст. 284 КПК України, суд не мав можливості провести та завершити судовий розгляд протягом розумного строку.

Судові витрати відсутні.

Позовна заява,- відсутня.

Речові докази у справі відсутні.

Керуючись ст. 49 КК України, ч. 2 ст. 284, 376 КПК України, суд,

УХВАЛИВ:

Клопотання захисника обвинуваченого ОСОБА_3 , - адвоката ОСОБА_5 про закриття кримінального провадження стосовно ОСОБА_3 у зв`язку із закінченням строків давності, - задовольнити.

ОСОБА_3 звільнити від кримінальної відповідальності за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 222 КК України, у зв`язку із закінченням строків давності.

Провадження по обвинуваченню ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 222 КК України, - закрити.

Запобіжний захід стосовно ОСОБА_3 ,- не обирався.

Речові докази у справі відсутні.

Ухвала може бути оскаржена до Одеського апеляційного суду через Приморський районний суд м. Одеси протягом семи діб з дня її оголошення.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

Повний текст ухвали суду складено та проголошено 08.05.2024 року о 16:30 годині в залі суду №131.

Суддя: ОСОБА_6

06.05.2024