У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22.04.2024 Городоцький районний суд Львівської області в складі :

головуючого судді ОСОБА_1

секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Городок Львівської області клопотання захисника ОСОБА_3 про проведення слідчого експерименту у кримінальному провадженні за № 0000285 від 19.05.2015 за обвинуваченням ОСОБА_4 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України,

Сторони кримінального провадження:

прокурор ОСОБА_5

представник потерпілих ОСОБА_6 ,

обвинувачений ОСОБА_4

захисник ОСОБА_7 ,

в с т а н о в и в :

Городоцьким районним судом Львівської області здійснюється судовий розгляд вищезазначеного кримінального провадження.

Захисник ОСОБА_7 ,. звернувся з клопотанням про проведення слідчого експерименту посилаючись на встановлені, на його думку, слідчий експеримент із водієм ОСОБА_4 був проведений, коли останній знаходився у статусі свідка, який надалі був визнаний підозрюваним.

Зокрема, вказував, що свідок ОСОБА_8 давав показання, щодо зіткнення автомобілів «Вольксваген Гольф» під керуванням ОСОБА_4 та автомобіля «Опель Віваро» під керуванням ОСОБА_9 відбулось в районі осьової лінії, проте, де саме і на якій смузі не вказує, також є суперечності у відстанях про які вказує свідок, також є необхідність провести слідчий експеримент з водієм автомобіля «Опель Віваро» ОСОБА_9 та в слідчому експерименті повинен взяти участь свідок ОСОБА_10 , який в показаннях не вказав ні моменту виїзду автомобіля під керуванням ОСОБА_4 на смугу зустрічного руху, ні часу його руху по зустрічній смузі, ні відстані яку він проїхав по зустрічній смузі.

По дослідженню суперечливих обставин механізму розвитку дорожньо-транспортної пригоди, недоліки та невідповідності лягли в основу експертних досліджень, що тягне за собою хибність експертних висновків.

Крім того, на думку захисника, значно відрізняються у показаннях дані розрахунків швидкості руху автомобілів, а при зміні певних величин змінюються розрахунки та, відповідно, і результати досліджень. Всі проведені слідчі експерименти у даній справі не відповідають ні методології їхнього проведення, ні меті.

Посилаючись на положення ч.3 ст.333 КПК України та вказуючи, що під час слідчого експерименту дані про пригоду будуть більш точними ніж при отриманні їх шляхом допиту, в зв`язку з чим виникла необхідність в отриманні певних вихідних даних, які впливають на винуватість чи спростування вини кожного з водіїв, захисник просив з метою перевірки та виправлення порушень допущених під час досудового розслідування, показів обвинуваченого та потерпілого провести слідчий експеримент обставин дорожньо-транспортної пригоди з допитаними свідками, обвинуваченим та потерпілим, проведення якого доручити органу досудового розслідування.

Під час слідчого експерименту встановити наступні вихідні дані: із яким боковим інтервалом до краю проїзної частини дороги та до осьової лінії дорожньої розмітки, яка поділяє потоки транспорту зустрічних напрямків, рухався автомобіль «Вольксваген Гольф 3» з іноземною реєстрацією по зустрічній смузі

На яку віддаль у поперечному напрямку змістився автомобіль «Вольксваген Гольф 3» з іноземною реєстрацією від прямолінійної траєкторії до місця зіткнення.

Для автомобіля «Опель Віваро» реєстраційний номер НОМЕР_1 на яку віддаль і на який кут він змістився до зіткнення у поперечному напрямку.

Обвинувачений ОСОБА_4 підтримав клопотання захисника ОСОБА_7 .

Прокурор проти задоволення клопотання та проведення у кримінальному провадженні слідчого експерименту заперечила, вказуючи, що під час досудового розслідування обвинувачений клопотань про проведення слідчого експерименту не заявляв, подія мала місце у травні 2015 року, також справа розглядається третім складом суду і як в обвинуваченого так у його попереднього захисника відсутні були такі клопотання в судових засіданнях, ОСОБА_4 заперечення щодо проведених у провадженні слідчих дій та експертиз під час ознайомлення сторони захисту з матеріалами кримінального провадження в порядку ст.290 КПК України не подавали.

Крім того, відтворення обставин дорожньо-транспортної пригоди на даний час не можливе в зв`язку з тим, що пройшло багато часу з моменту події, натепер ОСОБА_9 та ОСОБА_8 перебувають за кордоном, свідок ОСОБА_10 дав показання які пригадує.

Представник потерпілих ОСОБА_6 проти задоволення клопотання заперечував, підтримавши думку прокурора, крім того зазначив, що з моменту набуття статусу підозрюваного ОСОБА_4 та його захисник не були позбавлені можливості заявляти клопотання про проведення слідчих дій.

Вирішуючи клопотання суд виходить з наступного.

Згідно вимог ст.240 КПК України, з метою перевірки і уточнення відомостей, які мають значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, слідчий, прокурор має право провести слідчий експеримент шляхом відтворення дій, обстановки, обставин певної події, проведення необхідних дослідів чи випробувань.

За необхідності слідчий експеримент може проводитися за участю спеціаліста. Під час проведення слідчого експерименту можуть проводитися вимірювання, фотографування, звуко- чи відеозапис, складатися плани і схеми, виготовлятися графічні зображення, відбитки та зліпки, які додаються до протоколу.

До участі в слідчому експерименті можуть бути залучені підозрюваний, потерпілий, свідок, захисник, представник.

Проведення слідчого експерименту допускається за умови, що при цьому не створюється небезпека для життя і здоров`я осіб, які беруть у ньому участь, чи оточуючих, не принижуються їхні честь і гідність, не завдається шкода.

Слідчий експеримент, що проводиться в житлі чи іншому володінні особи, здійснюється лише за добровільною згодою особи, яка ними володіє, або на підставі ухвали слідчого судді за клопотанням слідчого, погодженого з прокурором, або прокурора, яке розглядається в порядку, передбаченому цим Кодексом, для розгляду клопотань про проведення обшуку в житлі чи іншому володінні особи.

Про проведення слідчого експерименту слідчий, прокурор складає протокол згідно з вимогами цього Кодексу. Крім того, у протоколі докладно викладаються умови і результати слідчого експерименту.

Відповідно до вимог ч.ч. 3, 4 ст.333 КПК України, у разі, якщо під час судового розгляду виникне необхідність у встановленні обставин або перевірці обставин, які мають істотне значення для кримінального провадження, і вони не можуть бути встановлені або перевірені іншим шляхом, суд за клопотанням сторони кримінального провадження має право доручити органу досудового розслідування провести певні слідчі (розшукові) дії. У разі прийняття такого рішення суд відкладає судовий розгляд на строк, достатній для проведення слідчої (розшукової) дії та ознайомлення учасників судового провадження з її результатами.

Під час розгляду клопотання суд враховує значення обставин, про встановлення або перевірку яких просить особа, яка звернулася з ним, можливість їх встановлення або перевірки шляхом проведення слідчих (розшукових) дій та причини, з яких не були здійснені належні дії для їх встановлення чи перевірки на стадії досудового розслідування.

З`ясувавши думку учасників процесу щодо заявленого клопотання, суд приходить до висновку, що дане клопотання захисту направлено на збирання доказів за кримінальним провадженням, так як слідчий експеримент є доказом за кримінальним провадженням, проведення якого допустимо на стадії досудового розслідування, крім того виїхали за кордон ОСОБА_9 та ОСОБА_8 з участю яких просить захисник провести слідчі експерименти, а отже їх відсутність унеможливлює такі дії.

Відповідно до вимог ч.3 ст.93 КПК України, сторона захисту, потерпілий, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, здійснює збирання доказів шляхом витребування та отримання від органів державної влади, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, службових та фізичних осіб речей, копій документів, відомостей, висновків експертів, висновків ревізій, актів перевірок; ініціювання проведення слідчих (розшукових) дій, негласних слідчих (розшукових) дій та інших процесуальних дій, а також шляхом здійснення інших дій, які здатні забезпечити подання суду належних і допустимих доказів. Ініціювання стороною захисту, потерпілим, представником юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, проведення слідчих (розшукових) дій здійснюється шляхом подання слідчому, прокурору відповідних клопотань, які розглядаються в порядку, передбаченому статтею 220 цього Кодексу. Постанова слідчого, прокурора про відмову в задоволенні клопотання про проведення слідчих (розшукових) дій, негласних слідчих (розшукових) дій може бути оскаржена слідчому судді.

Крім того, така процедура чітко узгоджується з сутністю принципу змагальності, зазначеному в ст. 22 КПК України. Принципом змагальності передбачено самостійне обстоювання як стороною обвинувачення, так і стороною захисту своїх прав, свобод, інтересів. Сторони мають рівні права на збирання та подання суду доказів.

Отримані під час досудового розслідування докази, які містять інформацію щодо з`ясування обставин вчинення кримінального правопорушення, були досліджені за участі всіх учасників кримінального провадження, зокрема обвинуваченого ОСОБА_4 .

Разом з тим, як свідчать надані та досліджені судом матеріали провадження, обвинувачений ОСОБА_4 та його захисник з моменту оголошення підозри своїм правом заявити клопотання про проведення слідчих дій протягом усього періоду досудового розслідування та судового розгляду до цього часу не скористалися. Жодних підстав та доказів того, що об`єктивно позбавило обвинуваченого, який до того ж користувався правовою допомогою, можливості під час досудового розслідування скористатися правом надати додаткові показання чи заявити клопотання про проведення слідчих дій, в тому числі проведення слідчого експерименту, суду не надано. Той факт що обвинуваченим залучено другого захисника під час судового розгляду та в зв`язку з цим змінилась тактика захисту такою об`єктивною перешкодою не являється.

Посилання захисника на те, що між поясненнями свідків, потерпілого та обвинуваченого, є певні розбіжності, а також що обвинувачений надав в суді інші показання не є підставою для проведення слідчого експерименту в порядку ст. 333 КПК України, оскільки обставини вчинення кримінального правопорушення підлягають доказуванню не тільки слідчим експериментом, а сукупністю інших належних та допустимих доказів, оцінка яким має бути надана судом у нарадчій кімнаті при постановлені вироку.

З обвинувального акту вбачається, що дорожньо-транспортна пригода сталася у травні 2015 року тобто з моменту події минуло більше шести років.

На даний час не могло не змінитися місце, де сталася ДТП, крім того з метою перевірки показань потерпілого та обвинуваченого щодо інтервалів до краю проїзної частини дороги та до осьової лінії розмітки потоків транспорту зустрічних напрямків, віддаль і кут у поперечному напрямку на які змістився до зіткнення автомобіль "Опель Віваро» необхідно максимально наближено відтворити погодні умови, а саме нічний час, дорожнє покриття, що може створити небезпеку для життя і здоров`я осіб, які беруть участь у слідчому експерименті та інших учасників дорожнього руху, оскільки місцем ДТП є автодорога міжнародного значення, як зауважив обвинувачений, що на цій ділянці дороги часто відбуваються ДТП, відтак такий підхід захисту не дозволить досягти мети слідчого експерименту.

Виходячи з викладеного, суд приходить до висновку, що доручення органу досудового розслідування проведення слідчого експерименту з метою перевірки показань свідків, обвинуваченого та потерпілого по даному кримінальному провадженню є недоцільним та безпідставним, а тому клопотання захисника обвинуваченого ОСОБА_4 - адвоката ОСОБА_7 задоволенню не підлягає.

Керуючись ст.ст. 333, 240 КПК України, суд -

у х в а л и в:

У задоволенні клопотання захисника про проведення слідчого експерименту за участю обвинуваченого ОСОБА_4 , водія ОСОБА_9 , та свідками ОСОБА_8 і ОСОБА_10 - відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Повний текст ухвали складено 24.04.2024.

Суддя ОСОБА_1