Справа №592/2254/24 Головуючий у суді у 1 інстанції - ОСОБА_1
Номер провадження 11-сс/816/210/24 Суддя-доповідач - ОСОБА_2
Категорія - домашній арешт
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 березня 2024 року колегія суддів Сумського апеляційного суду в складі:

головуючого-судді - ОСОБА_2 ,

суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

з участю секретаря судового засідання - ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Суми матеріали кримінального провадження за апеляційною скаргою прокурора у кримінальному провадженні ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Ковпаківського районного суду м. Суми від 12 лютого 2024 року, якою до підозрюваного ОСОБА_7 застосовано запобіжний захід у вигляді домашнього арешту,-

ВСТАНОВИЛА:

Ухвалою слідчого судді Ковпаківського районного суду м. Суми від 30 січня 2023 року у задоволенні клопотання слідчого СВ Сумського РУП ГУНП в Сумській областіпро застосування до підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 186 КК України ОСОБА_7 запобіжного заходу у виді тримання під вартою, було відмовлено.

Застосовано до підозрюваного ОСОБА_7 запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, з забороною залишати місце постійного проживання за адресою: АДРЕСА_1 , з 18:00 до 07:00 наступного дня, в межах строку досудового розслідування, до 30 березня 2024 року включно.

Зобов`язано підозрюваного ОСОБА_7 прибувати за кожною вимогою до слідчого, прокурора, слідчого судді, суду та, у відповідності до ч. 5 ст. 194 КПК України, виконувати наступні обов`язки:

-повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання;

-не відлучатися з м. Суми без дозволу слідчого чи прокурора;

-здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну;

-утримуватися від спілкування з свідками у кримінальному провадження ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , потерпілим ОСОБА_10 , підозрюваними ОСОБА_11 та ОСОБА_12 .

Строк дії ухвали встановлено до 30 березня 2024 року включно.

Не погодившись з таким рішенням слідчого судді, прокурор у кримінальному провадженні звернувся до апеляційного суду з апеляційною скаргою, в якій просить вказану ухвалу слідчого судді скасувати, постановити нову ухвалу, якою задовольнити клопотання слідчого про застосування до підозрюваного ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою з визначенням розміру застави.

В обґрунтування своїх вимог, прокурор посилається на те, що рішення слідчого судді підлягає скасуванню у зв`язку з невідповідністю запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту, застосованого до підозрюваного, меті, зазначеної у ч. 1 ст. 177 КПК України, а також недостатній оцінці слідчим суддею обставин, які повинні бути враховані при обранні запобіжного заходу.

Як зазначає прокурор, ОСОБА_7 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст. 186 КК України - відкритому викраденні чужого майна (грабежі), кваліфікуючими ознаками якого є «поєднання з насильством, яке не є небезпечним для життя та здоров`я потерпілого», «за попередньою змовою групою осіб» та «вчинення злочину в умовах воєнного стану», який є тяжким і за вчинення якого, у разі доведеності вини, останньому загрожує покарання у виді позбавлення волі на строк від 7 до 10 років позбавлення волі, з метою уникнення якого підозрюваний може переховуватись від органів досудового розслідування та суду, незаконно впливати на потерпілого та інших підозрюваних, перешкоджати кримінальному провадженню іншим шляхом, що недостатньо було враховано слідчим суддею при прийнятті оскаржуваної ухвали, як і не було враховано докази щодо обґрунтованості повідомленої підозри.

Про призначення даного провадження до розгляду його учасники були повідомлені завчасно у передбачений законом спосіб.

У поданій до суду заяві прокурор просив здійснювати апеляційний розгляд поданої ним апеляційної скарги за його відсутності.

Від захисника підозрюваного ОСОБА_7 - адвоката ОСОБА_13 надійшла заява, в якій останній також просив розглядати вказане провадження без його участі, та без участі його підзахисного.

Враховуючи наявність вказаних заяв, а також, що про дату час і місце учасники кримінального провадження повідомлені належним чином, керуючись ч.4 ст. 405 КПК України, колегія суддів вважає за можливе розгляд апеляційної скарги прокурора у кримінальному провадженні провести за їх відсутності, а тому, перевіривши матеріали провадження, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла наступних висновків.

Відповідно до вимог ст. 177 КПК України, підставою для застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді вважати, що підозрюваний може перешкоджати кримінальному провадженню чи вчинити інше правопорушення.

Відповідно до ч.1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст.177 КПК України.

Розглядаючи клопотання про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою для прийняття законного і обґрунтованого рішення, суд, відповідно до ст.178 КПК України, крім наявності вищезазначених обставин, повинен врахувати тяжкість кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється особа та особисті обставини життя особи, які можуть свідчити на користь збільшення (зменшення) ризику переховування від правосуддя чи інших способів неналежної процесуальної поведінки.

Так, відповідно до ст.ст.177,178 КПК України та практики Європейського суду з прав людини, висновки про ступінь ризиків та неможливість запобігання їм більш м`яких запобіжних заходів, мають бути зроблені за результатами сукупного аналізу обставин злочину та особистості підозрюваного (його характеру, моральних якостей, способу життя, сімейних зв`язків, постійного місця роботи, утриманців), поведінки підозрюваного під час розслідування злочину (наявність або відсутність спроб ухиляння від органів влади), поведінки підозрюваного під час попередніх розслідувань (способу життя взагалі, способу самозабезпечення, системності злочинної діяльності, наявності злочинних зв`язків).

Як зазначив Європейський суд з прав людини у своєму рішенні в справі «Манчіні проти Італії», за наслідками та способами застосування як тримання під вартою, так і домашній арешт прирівнюються до позбавлення волі для цілей статті 5 Європейської Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод.

З мотивувальної частини ухвали вбачається, що слідчий суддя зазначені вище вимоги кримінального процесуального закону виконав та врахував їх при постановленні ухвали, а доводи апеляційної скарги прокурора є необґрунтованими та суперечать фактичним обставинам справи.

На думку колегії суддів при вирішенні питання щодо застосування до підозрюваного ОСОБА_7 запобіжного заходу, слідчим суддею вищезазначені вимоги Закону дотримані в повному обсязі.

Так, з матеріалів кримінального провадження вбачається, що Сумським РУП ГУНП в Сумській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000072 від 09 січня 2024 року ч. 4 ст. 186 КК України, в якому 08 лютого 2024 року ОСОБА_7 було повідомлено про підозру у вчиненні вказаного кримінального правопорушення.

В рамках даного кримінального правопорушення до слідчого судді Ковпаківського районного суду м. Суми звернувся слідчий СВ Сумського РУП ГУНП в Сумській областіз клопотанням щодо застосування до ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, строком на 60 діб з визначенням застави у- 80 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Своє клопотання слідчий обґрунтовував наявністю ризиків, передбачених п.п.1,3,5 ч. 1 ст. 177 КПК України, та тим, що більш м`які запобіжні заходи не забезпечать належної процесуальної поведінки підозрюваного.

Розглядаючи вказане клопотання слідчого, слідчим суддею було встановлено, що доданими до нього доказами підтверджується те, що ОСОБА_7 обґрунтовано підозрюється у вчинення кримінального правопорушення передбаченого ч. 4 ст. 186 КК України.

При цьому, наявність ризику можливого переховування підозрюваного від органу досудового розслідування та суду було встановлено слідчим суддею з врахуванням того, що вказаний злочин є тяжким та передбачає покарання, у разі доведеності вини ОСОБА_7 ,у виді позбавлення волі на строк від 7 до 10 років позбавлення волі, а ті обставини, що останньому відомі свідки та потерпілий у даному кримінальному провадженні, а також інші підозрювані, стали підставою для висновку про наявність ризику незаконно на них впливу, з метою зміни їх показань на його користь, з метою уникнення чи зменшення кримінальної відповідальності.

Що стосується ризику можливого вчинення іншого кримінального правопорушення, то при його встановленні слідчим суддею були враховані показання самого ОСОБА_7 з приводу того, що даний злочин він вчинив випадково, потрапивши у певну компанію, що, як було вірно зазначено, не виключає його потрапляння, в наступному, під аналогічний вплив.

Разом з тим, слідчим суддею було враховано і дані про особу підозрюваного, його вік та стан здоров`я, міцність соціальних зв`язків - проживання разом з матір`ю, батьком, братом та сестрою, здобуття ним вищої освіти, його репутацію, позитивну характеристику за місцем навчання, а також те, що ОСОБА_7 раніше до кримінальної відповідальності не притягувався.

Таким чином, саме з врахуванням вищезазначеного, слідчий суддя і дійшов до висновку про доцільність застосування до ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту з 18:00 до 07:00 наступного дня, з покладенням на підозрюваного відповідних обов`язків, що забезпечить його належну процесуальну поведінку під час досудового розслідування, з яким колегія суддів погоджується в повному обсязі та ставити під сумнів його правильність підстав не вбачає.

Що стосується доводів апеляційної скарги прокурора щодо неповного врахування слідчим суддею обґрунтованості пред`явленої підозрюваному підозри татяжкості майбутнього покарання, яке загрожує ОСОБА_7 , то колегія суддів вважає їх безпідставними та такими, що спростовуються змістом оскаржуваного рішення, з якого вбачається, що усі зазначені обставини були враховані і їм була надана належна правова оцінка.

Інших доводів, які залишились поза увагою слідчого судді, та за яких клопотання слідчого підлягало б до задоволення, в апеляційній скарзі прокурором не наведено.

Крім того, колегія суддів зауважує, що при прийнятті оскаржуваної ухвали слідчим суддею було також враховано і те, що до інших учасників вчинення інкримінованого ОСОБА_7 злочину було застосовано запобіжні заходи у виді домашнього арешту за відсутності клопотання слідчого про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою, і прокурором не вказано, які саме обставини свідчать про те, що для забезпечення дієвості кримінального провадженнясаме до останнього має бути застосований найсуворіший запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Враховуючи вищезазначене, колегія суддів дійшла висновку, що слідчим суддею постановлено законне та обґрунтоване рішення, підстави для його скасування, як просить апелянт, відсутні, у зв`язку з чим оскаржувану ухвалу слід залишити без зміни, а апеляційну скаргу - без задоволення.

Керуючись ст.ст.404,407,418,419,422 КПК України, -

ПОСТАНОВИЛА:

Ухвалу слідчого судді Ковпаківського районного суду м. Суми від 12 лютого 2024 року, якою до підозрюваного ОСОБА_7 застосовано запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, залишити без змін, а апеляційну скаргу прокурора у кримінальному провадженні ОСОБА_6 на цю ухвалу - без задоволення.

Ухвала є остаточною та оскарженню не підлягає.

СУДДІ:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4