Номер провадження: 11-сс/813/253/24
Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22.02.2024 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд у складі:

головуючий суддя ОСОБА_2 ,

судді: ОСОБА_3 та ОСОБА_4 ,

за участю:

секретаря судового засідання ОСОБА_5 кизи,

прокурора ОСОБА_6 ,

власника майна - ОСОБА_7

його представника адвоката ОСОБА_8

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали справи за апеляційною скаргою власника майна - ОСОБА_7 на ухвалу слідчого судді Київського районного суду м. Одеси від 29.12.2023 року про арешт майна в кримінальному провадженні №0001198 від 07.09.2023, за ознаками складу кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.263, ч.2 ст.307 КК України,

установив

Оскарженою ухвалою слідчого судді задоволено клопотання прокурора відділу Одеської обласної прокуратури ОСОБА_6 про арешт майна у кримінальному провадженні №0001198 від 07.09.2023, за ознаками складу кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.263, ч.2 ст.307 КК України, та накладено арешт на автомобіль марки «HYUNDAI», модель «SONATA», сірого кольору, державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , vin (код): НОМЕР_2 , власником якого є ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Не погоджуючись з ухвалою слідчого судді, ОСОБА_7 звернувся до суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати ухвалу та постановити нову, якою відмовити в задоволенні клопотання про арешт майна.

Апелянт посилається на те, що ухвала слідчого судді про накладення арешту є незаконною та необґрунтованою, у зв`язку із істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону.

В обґрунтування апеляційної скарги зазначає наступне:

- в клопотанні прокурора не зазначається, які конкретно відомості, сліди містить або може містити даний речовий доказ, яким чином вказане майно могло бути використане як знаряддя вчинення злочину та не наведено будь-яких мотивів та підстав, які свідчили б про об`єктивну необхідність арешту майна;

- клопотання прокурора не містить належних та обґрунтованих підстав для його задоволення;

- слідчий суддя не прийняв до уваги, що власник та володілець майна є різними особами, розглянув клопотання без власника вилученого майна.

Позиції учасників апеляційного розгляду

Заслухавши доповідача, пояснення власника майна - ОСОБА_7 та його представника, які підтримали доводи апеляційної скарги і просили її задовольнити, прокурора, який заперечував проти її задоволення, дослідивши матеріали провадження, апеляційний суд дійшов до висновків про таке.

Мотиви суду апеляційної інстанції

Частина перша ст. 404 КПК України передбачає, що суд апеляційної інстанції переглядає рішення суду 1-ї інстанції в межах апеляційної скарги.

Згідно статей 2, 7 КПК України визначені завдання кримінального судочинства, відповідно до яких, зміст і форма кримінального провадження повинні відповідати загальним засадам кримінального провадження, до яких зокрема відносяться: верховенство права, недоторканність права власності, забезпечення права на захист, доступ до правосуддя, забезпечення права на оскарження процесуальних рішень, дій чи бездіяльності.

Відповідно до приписів ч.ч.1, 2 ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.

Арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Згідно матеріалів кримінального провадження, слідчим управлінням Головного управління Національної поліції в Одеській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні відомості про яке внесені до ЄРДР за № 0001198 від 07.09.2023 за ознаками вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.263, ч.2 ст.307 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що 07.09.2023 на адресу слідчого управління Головного управління Національної поліції в Одеській області, надійшло повідомлення з ІНФОРМАЦІЯ_2 про виявлення невстановленої особи, яка займається переробкою та збутом вогнепальної зброї.

Так 27.09.2023 року в ході проведення контролю за вчиненням злочину у формі оперативної закупки, громадянином ОСОБА_9 у відділенні ТОВ «Нова Пошта» №30, розташованого за адресою: м.Одеса, вул.Успенська,7, було отримано посилку в якій знаходився придбаний ним пістолет із маркуваннями: « НОМЕР_3 », «Made in Turkey Cal. 9mm. P.A.K.», «KUZEY S320», із двома магазинами до нього, у громадянина «Б», який того ж дня ОСОБА_9 добровільно видав оперуповноваженим працівникам УКР ГУНП в Одеській області.

З метою забезпечення швидкого, повного, об`єктивного та неупередженого проведення досудового розслідування вказаного кримінального провадження, встановлення інших обставин вчинення вказаного кримінального правопорушення, а також притягнення винних осіб до кримінальної відповідальності, в порядку ст.ст.40,41 КПК України, слідчим надано доручення співробітникам УКР ГУНП в Одеській області на проведення слідчих (розшукових) дій.

В ході проведення слідчих (розшукових) дій, оперативно-розшукових заходів, встановлено, що до вчинення вищевказаного кримінального правопорушення причетний ОСОБА_10 , який проживає за адресою: АДРЕСА_1 та який користується транспортним засобом марки «HYUNDAI», модель «SONATA», сірого кольору, державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , vin (код): НОМЕР_2 .

27.12.2023 року, було проведено обшук на підставі ухвали слідчого судді Київського районного суду м.Одеси у транспортному засобі, який перебуває у фактичному користуванні ОСОБА_10 , а саме автомобіля марки «HYUNDAI», модель «SONATA», сірого кольору, державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , vin (код): НОМЕР_2 , в ході обшуку якої було виявлено та вилучено: транспортний засіб марки «HYUNDAI», модель «SONATA», сірого кольору, державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , vin (код): НОМЕР_2 .

27.12.2023 року ОСОБА_10 , затримано в порядку ст.ст.208,615 КПК України, за підозрою у вчиненні вищевказаних кримінальних правопорушень.

В подальшому, вищевказаний транспортний засіб було визнано речовим доказом та винесено відповідну постанову від 28.12.2023 року.

Так, слідчий суддя зазначив, що вилучене в ході обшуку майно відповідає критеріям ч.1 ст.98 КПК України, оскільки вилучене майно могло зберегти на собі сліди вчинення зазначеного у клопотанні кримінального правопорушення, є всі підстави вважати, що було знаряддям вчинення злочину, що в свою чергу свідчить про наявність необхідності в забезпеченні збереження вилученого майна.

Натомість, прокурор у клопотанні зазначив, що вказане майно являється речовим доказом в кримінальному провадженні, у зв`язку з тим, що вказані грошові кошти набуті внаслідок вчинення злочину (а.с. 2) та метою накладення арешту є збереження речових доказів, оскільки вилучене май но має суттєве значення для з`ясування обставин кримінального правопорушення, його арешт потрібен для позбавлення власника можливості знищити, сховати або перетворити, відчужити вказане майно, що в подальшому унеможливить прийняття законного та об`єктивного рішення.

Разом з тим, на підтвердження вказаних доводів, прокурором не надано відповідних доказів та документів.

Таким чином, апеляційним судом встановлено, що слідчий суддя районного суду при прийнятті до розгляду клопотання слідчого про накладення арешту на майно не звернув уваги на його невідповідність вимогам ст. 171 КПК України та не виконав приписів ч. 3 ст. 172 КПК України, згідно яких, встановивши, що клопотання про арешт майна подано без додержання вимог ст.171 цього Кодексу, слідчий суддя своєю ухвалою повертає клопотання прокурору з встановленням строку в 72 години для усунення недоліків.

Більш того, як вбачається зі змісту ухвали слідчого судді (а.с. 82-84), розглядаючи клопотання, слідчий суддя при накладенні арешту на майно фактично обмежився лише наведенням фактичних обставин вчинення кримінальних правопорушень відповідно до клопотання прокурора, цитуванням вимог кримінального процесуального закону та узагальненим посиланням на те, що накладення арешту на зазначене майно необхідне для забезпечення його збереження як речових доказів.

За таких обставин, враховуючи всі викладені вище положення закону в своїй сукупності, колегія суддів вважає ухвалу слідчого судді незаконною та невмотивованою та приходить до висновку про те, що при розгляді клопотання слідчого та постановлення ухвали були допущені перелічені вище істотні порушення вимог кримінального процесуального закону, які перешкодили прийняттю законного та обґрунтованого рішення.

Апеляційний суд вважає слушними доводи апеляційної скарги про те, що слідчий суддя не прийняв до уваги, що власник та володілець майна є різними особами, розглянув клопотання без власника вилученого майна, та право на доступ до суду власника майна - ОСОБА_7 дотримано під час забезпечення його особистої участі при апеляційному перегляді.

Відповідно до п. 2 ч. 3 ст. 407 КПК України, за наслідками апеляційного розгляду за скаргою на ухвали слідчого судді суд апеляційної інстанції має право скасувати ухвалу і постановити нову ухвалу.

При цьому, п. 3 ч. 1 ст. 409 КПК України передбачає, що підставою для скасування або зміни судового рішення судом апеляційної інстанції є істотне порушення вимог кримінального процесуального закону.

Згідно із ч. 1 ст. 412 КПК України істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону є такі порушення вимог цього закону, які перешкоджали чи могли перешкодити суду ухвалити законне та обґрунтоване судове рішення.

За таких підстав, апеляційна скарга представника ОСОБА_7 підлягає частковому задоволенню, а ухвала слідчого судді скасуванню, з постановленням нової ухвали про повернення клопотання прокурору для усунення недоліків протягом 72 годин з моменту отримання копії повного тексту ухвали.

Керуючись ст.ст. 24, 98, 170-173, 370, 404, 405, 407, 409, 412, 419, 422, 532 КПК України, апеляційний суд

постановив

Апеляційну скаргу ОСОБА_7 - задовольнити частково.

Ухвалу слідчого судді Київського районного суду м. Одеси від 29.12.2023 року про арешт майна в кримінальному провадженні №0001198 від 07.09.2023 року, за ознаками складу кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.263, ч.2 ст.307 КК України скасувати.

Постановити нову ухвалу, якою клопотання прокурора відділу Одеської обласної прокуратури ОСОБА_6 про арешт майна в кримінальному провадженні №0001198 від 07.09.2023, за ознаками складу кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.263, ч.2 ст.307 КК України повернути прокурору - процесуальному керівнику для усунення недоліків, викладених в мотивувальній частині ухвали, протягом сімдесяти двох годин з моменту його отримання.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення, є остаточною та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді Одеського апеляційного суду

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4