Справа № 304/852/24 Провадження № 1-кс/304/466/2024
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27 травня 2024 року м. Перечин

Слідчий суддя Перечинського районного суду Закарпатської області ОСОБА_1 , з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду клопотання прокурора Перечинського відділу Ужгородської окружної прокуратури ОСОБА_3 , подане на підставі матеріалів досудового розслідування, внесених до ЄРДР за № 0000101 від 29 березня 2024 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 190 КК України, про арешт майна,

У С Т А Н О В И В:

прокурор звернулася до слідчого судді з клопотанням на підставі матеріалів кримінального провадження, внесених до ЄРДР за № 0000101 від 29 березня 2024 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 190 КК України, про накладення арешту на рахунки банківської картки АТ «Універсал Банк» (Монобанк) № НОМЕР_1 з метою забезпечення відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення, шляхом заборони відчуження та користування коштами, які знаходяться на рахунках банківської картки. Клопотання мотивує тим, що 28 березня 2024 року до чергової частини надійшло повідомлення від ОСОБА_4 про те, що цього ж дня близько 12.00 год йому на мобільний телефон номер НОМЕР_2 зателефонувала невідома особа жіночої статі із телефону з номером НОМЕР_3 та повідомила, що він виграв 75 000 грн і що через «Нову Пошту» йому надішлють документи, в яких необхідно підписатися, на що він відмовився. Прокурор вказує, що через деякий час з належної заявнику картки банку «Ощадбанк» № НОМЕР_4 відбулося списання грошових коштів у сумі 2 800 грн на картку № НОМЕР_5 , при цьому будь-яку інформацію стосовно належної ОСОБА_4 банківської картки стороннім особам останній не надавав та не здійснював ніяких функцій щодо переказу грошових коштів. Прокурор також вказує, що ОСОБА_4 надходили дзвінки щодо виграшу грошових коштів із номерів телефонів НОМЕР_6 , НОМЕР_7 та НОМЕР_8 . Як указує ініціатор клопотання, на виконання доручення слідчого СВ ВП № 1 Ужгородського РУП ГУ НП у Закарпатській області ОСОБА_5 надійшов рапорт інспектора відділу протидії кіберзлочинам у Закарпатській області Департаменту кіберполіції Національної поліції України про те, що в ході виконання вказаного вище доручення встановлено, що з карткового рахунку № НОМЕР_5 , відкритого в АТ «Банк Восток», 28 березня 2024 року о 13.20 год здійснено переказ 4 000 грн на картку № НОМЕР_1 , відкриту в АТ «Універсал Банк». Також вказує, що з цієї картки відбулися транзакції 28 березня 2024 року о 16.44 год розрахунок у POSтерміналі в магазині «Times», який знаходиться в м. Дніпро; 28 березня 2024 року о 13.28 год відбувся переказ 12 400 грн на рахунок НОМЕР_9 , відкритий в АТ КБ «Приват Банк» на ім`я ФОП ОСОБА_6 , РНОКПП НОМЕР_10 , мешканець АДРЕСА_1 , мобільний номер телефону НОМЕР_11 , електронна адреса «». Ініціатор клопотання вважає за необхідне накласти арешт на рахунок банківської картки Акціонерного товариства «Універсал Банк» (Монобанк) № НОМЕР_1 , оскільки є реальна загроза відчуження грошових коштів, які незаконно привласненні шахрайським шляхом та є предметом злочину. Посилаючись на норми кримінального процесуального закону, що регулюють питання накладення арешту на майно, прокурор просить клопотання задовольнити.

Ініціатор клопотання у судове засідання не з`явилася, подала слідчому судді заяву про розгляд такого за її відсутності та підтримання клопотання.

Відомості про власника майна у клопотанні відсутні, такий органом досудового розслідування не встановлений, а тому слідчий суддя розглядає клопотання без його участі.

На підставі ч. 4 ст. 107 КПК України фіксування судового процесу за допомогою технічних засобів не проводиться.

Слідчий суддя, вивчивши надані матеріали, зваживши доводи викладені у клопотанні, прийшов до такого висновку.

Пунктом 4 частини 2 статті 36 КПК України передбачено, що прокурор, здійснюючи нагляд за додержанням законів під час проведення досудового розслідування у формі процесуального керівництва досудовим розслідуванням, уповноважений доручати слідчому, органу досудового розслідування проведення у встановлений прокурором строк слідчих (розшукових) дій, негласних слідчих (розшукових) дій, інших процесуальних дій або давати вказівки щодо їх проведення чи брати участь у них, а в необхідних випадках особисто проводити слідчі (розшукові) та процесуальні дії в порядку, визначеному цим Кодексом.

Згідно з п. 7 ч. 2 ст. 131 КПК України заходом забезпечення кримінального провадження є арешт майна. Відповідно до ч. 5 ст. 132 цього Кодексу під час розгляду питання про застосування заходів забезпечення кримінального провадження сторони кримінального провадження повинні подати слідчому судді докази обставин, на які вони посилаються.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.

Відповідно до ч. 2 ст. 170 цього Кодексу арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Частиною 6 статті 170 КПК України передбачено, що у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, фізичної чи юридичної особи, яка в силу закону несе цивільну відповідальність за шкоду, завдану діями (бездіяльністю) підозрюваного, обвинуваченого, засудженого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, а також юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, за наявності обґрунтованого розміру цивільного позову у кримінальному провадженні, а так само обґрунтованого розміру неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою, щодо якої здійснюється провадження.

З матеріалів клопотання видно, що 28 березня 2024 року до чергової частини надійшло повідомлення від ОСОБА_4 про те, що цього ж дня близько 12.00 год йому на мобільний телефон номер НОМЕР_2 зателефонувала невідома особа жіночої статі із телефону за номером НОМЕР_3 та повідомила, що він виграв 75 000 грн і що через «Нову Пошту» йому надішлють документи, в яких необхідно підписатися, на що він відмовився; через деякий час з належної заявнику картки «Ощадбанк» № НОМЕР_4 відбувся переказ грошових коштів у сумі 2 800 грн на картку № НОМЕР_5 , при цьому будь-яку інформацію стосовно належної ОСОБА_4 банківської картки стороннім особам останній не надавав та не здійснював ніяких функцій щодо переказу грошових коштів.

Двадцять восьмого березня 2024 року органом досудового розслідування Слідчим відділенням відділення поліції № 1 Ужгородського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Закарпатській області за вказаним фактом було внесено відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000101 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 190 КК України.

З наявного у матеріалах клопотання рапорту інспектора відділу протидії кіберзлочинам у Закарпатській області Департаменту кіберполіції Національної поліції України видно, що в ході виконання доручення слідчого СВ ВП № 1 Ужгородського РУП ГУ НП у Закарпатській області встановлено, що з карткового рахунку № НОМЕР_5 , відкритого в АТ «Банк Восток», 28 березня 2024 року о 13.20 год здійснено переказ 4 000 грн на картку № НОМЕР_1 , відкриту в АТ «Універсал Банк». Також вказує, що з цієї картки відбулися транзакції 28 березня 2024 року о 16.44 год розрахунок у POSтерміналі в магазині «Times», який знаходиться в м. Дніпро; 28 березня 2024 року о 13.28 год відбувся переказ 12 400 грн на рахунок НОМЕР_9 , відкритий в АТ КБ «Приват Банк» на ім`я ФОП ОСОБА_6 , РНОКПП НОМЕР_10 , мешканець АДРЕСА_1 , мобільний номер телефону НОМЕР_11 , електронна адреса «».

Зі змісту ч. 2 ст. 173 КПК України вбачається, що при вирішенні питання про арешт майна суд повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) достатність доказів, що вказують на вчинення особою кримінального правопорушення; 3) розмір можливої конфіскації майна, можливий розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, та цивільного позову; 4) наслідки арешту майна для інших осіб; 5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження.

Відповідно до ч. 10 ст. 170 КПК України арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна. Не може бути арештовано майно, якщо воно перебуває у власності добросовісного набувача, крім арешту майна з метою забезпечення збереження речових доказів.

Отже, перевіривши сукупність зібраних у кримінальному провадженні доказів у їх взаємозв`язку, копії яких долучено до клопотання, слідчий суддя вважає встановлені дані переконливими для констатації наведених в цих нормах обставин для накладення арешту з метою відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов).

Враховуючи викладене, слідчий суддя прийшов до висновку про наявність достатніх правових підстав для задоволення клопотання прокурора шляхом накладення арешту на грошові кошти, що знаходяться на рахунках банківської картки АТ «Універсал Банк» (Монобанк), також враховує можливість використання такого рахунку як доказу у даному кримінальному провадженні, оскільки за його допомогою може бути виконане завдання досудового розслідування щодо встановлення та з`ясування всіх обставин вчиненого кримінального правопорушення, а тому клопотання прокурора про арешт майна підлягає задоволенню.

Положеннями ч. 5 ст. 173 КПК України передбачено, що у разі задоволення клопотання слідчий суддя, суд постановляє ухвалу, в якій зазначає заборону, обмеження розпоряджатися або користуватися майном у разі їх передбачення та вказівку на таке майно.

Керуючись ст. 36, 131, 132, 170-173, 175, 309 КПК України, слідчий суддя

П О С Т А Н О В И В:

клопотання прокурора Перечинського відділу Ужгородської окружної прокуратури ОСОБА_3 , подане на підставі матеріалів досудового розслідування, внесених до ЄРДР за № 0000101 від 29 березня 2024 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 190 КК України, про арешт майна задовольнити.

Накласти арешт на грошові кошти, що знаходяться на банківській картці АТ «Універсал Банк» (Монобанк) № НОМЕР_1 , заборонивши розпорядження та користування такими коштами.

Виконання зазначеної ухвали покласти на прокурора Перечинського відділу Ужгородської окружної прокуратури ОСОБА_3 .

Згідно ст. 175 КПК України ухвала про арешт майна виконується негайно слідчим, прокурором.

Роз`яснити, що відповідно до ч. 1 ст. 174 КПК України підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково.

Ухвала може бути оскаржена до Закарпатського апеляційного суду протягом п`яти днів з моменту її оголошення.

Слідчий суддя: ОСОБА_1