ПРИМОРСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД МІСТА ОДЕСИ1
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 квітня 2024 року м. Одеса

Приморський районний суд м. Одеси у складі:

головуючого - судді ОСОБА_1 ,

за участю:

секретаря судового засідання - ОСОБА_2

прокурора - ОСОБА_3

захисників - ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6

обвинувачених - ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9

розглянувши у відкритому судовому засіданні об`єднане кримінальне провадження №0001286 від 26.09.2023 року, №0000819 від 14.06.2023 року за обвинуваченням:

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м. Одеси, громадянки України, з середньо-спеціальною освітою, перебуваючої у фактичних шлюбних відносинах, офіційно не працюючої, маючої на утриманні малолітню дитину 2021 року народження, зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживаючої за адресою АДРЕСА_2 , раніше не судимої,

у вчиненні злочинів, передбачених ч. 4 ст.185 КК України,

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця м. Одеси, громадянина України, з середньою освітою, перебуваючого у фактичних шлюбних відносинах, офіційно не працюючого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_3 , фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого,

у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 357, ч. 4 ст.185 КК України,

ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , уродженки м. Одеси, громадянки України, з середньо-спеціальною освітою, одруженої, офіційно не працюючої, зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_4 , фактично проживаючої за адресою АДРЕСА_5 , раніше не судимої,

у вчиненні злочину, передбаченого ч. 4 ст.185 КК України, -

встановив:

ОСОБА_9 та ОСОБА_7 10.06.2023 року завідомо знаючи про те, що Указом Президента України та Верховного головнокомандувача Збройних сил України ОСОБА_10 від 24.02.2022 № 64/2022 та Закону України «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» від 24.02.2022 № 2102-ХІ введено воєнний стан на всій території України, дію якого неодноразово було продовжено та який діє до наявного часу, вчинили кримінальне правопорушення за наступних обставин.

Так, 10.06.2023 року, під час спільного перебування ОСОБА_9 , ОСОБА_7 , ОСОБА_11 та ОСОБА_12 в номері № 5 готелю «Малон», що за адресою: АДРЕСА_6 , близько 03 години 00 хвилин, більш точного часу під час розслідування встановити не виявилось можливим, ОСОБА_9 та ОСОБА_7 діючи умисно, із корисливих мотивів, з метою таємного викрадення чужого майна, за попередньою змовою, скориставшись тим, що потерпілий ОСОБА_11 раніше пішов відпочивати та вже спав, діючи відповідно до попередньо узгодженого плану та усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, передбачаючи суспільно-небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, пройшли до іншої кімнати, в якій відпочивав потерпілий та з його сумки таємно викрали мобільний телефон марки «Iphone XS Max» 256 Gb у корпусі сірого кольору вартістю 18500 грн. та навушники з мікрофоном марки «Apple EarPods with Lightning Connector» білого кольору вартістю 520 грн., які поклали до сумочки ОСОБА_7 , а остання розуміючи, що речі потерпілого вже викрадено та покладено до її сумки, під приводом необхідності повертатись додому, разом із викраденим залишила місце скоєння кримінального правопорушення, розпорядившись ним на власний розсуд, чим спричинили потерпілому ОСОБА_11 майнову шкоду на загальну суму 19 тис. 20 грн.

Окрім того, ОСОБА_8 24.09.2023 року близько 20:00 год. перебуваючи в приміщенні закладу харчування «Лора», що за адресою: м. Одеса, вул. Рішельєвська, 74, помітивши на мікрохвильовій печі приміщення кухні банківську карту і, усвідомлюючи, що власник розшукуючи її повернеться до зазначеного місця, реалізуючи раптово виниклий умисел на викрадення офіційного документу, діючи умисно, із корисливих мотивів, шляхом вільного доступу незаконно заволодів банківською карткою № НОМЕР_1 , емітованою АТ «ПриватБанк» на ім`я ОСОБА_13 , яка згідно ст. 1 Закону України «Про інформацію» від 02 жовтня 1992 року, п.п. 1.4, 1.14, 1.27, 1.31 ст. 1, п. 15.2 ст. 15 Закону України «Про платіжні системи та переказ коштів в Україні» від 05 квітня 2001 року, ч. І ст. 5 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг» від 22 травня 2003 року, є офіційним документом, тобто електронним платіжним документом, засобом доступу до банківського рахунку.

В подальшому, ОСОБА_8 та ОСОБА_7 24.09.2023 року достовірно знаючи про те, що відповідно до Указу Президента України та Верховного головнокомандувача Збройних сил України ОСОБА_10 від 24.02.2022 № 64/2022 та Закону України «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» від 24.02.2022 № 2102-ХІ введено воєнний стан на всій території України, дію якого неодноразово продовжено та який діє до наявного часу, вчинили кримінальне правопорушення за наступних обставин.

Так, 24.09.2023 року близько 20:00 год. ОСОБА_8 перебуваючи в приміщенні закладу харчування «Лора» що за адресою: м. Одеса, вул. Рішельєвська, 74, привласнивши знайдену на мікрохвильовій печі приміщення кухні банківську карту № НОМЕР_1 , емітовану АТ «ПриватБанк» на ім`я ОСОБА_13 , діючи умисно, із корисливих мотивів, за попередньою змовою групою осіб, з метою таємного викрадення чужого майна, покликав ОСОБА_7 , яка за його вказівкою, за допомогою власного мобільного телефону «Iphone 8+» IMEI НОМЕР_2 зробила фотознімки обох сторін привласненої банківської картки, що містили відомості про її номер, строк дії та CVV, при цьому сказавши останній, що пізніше пояснить причину таких дій.

Далі, 25.09.2023 року, о 17 години 53 хвилин перебуваючи удома, що за адресою: АДРЕСА_2 , ОСОБА_7 , яка погодилась на пропозицію ОСОБА_8 щодо оплати товарів та послуг за рахунок грошових коштів карткового рахунку АТ «ПриватБанк» № НОМЕР_1 , на ім`я ОСОБА_13 , діючи, умисно, із корисливих мотивів, за попередньою змовою із ОСОБА_8 , з метою таємного викрадення чужого майна, розуміючи наслідки свого протиправного діяння та свідомо бажаючи їх настання, використовуючи попередньо створений обліковий запис в додатку «Глово» на ім`я ОСОБА_14 із зазначенням номеру телефону « НОМЕР_3 », яким користувався ОСОБА_8 , як контактного, замовила та оплатила банківською карткою № НОМЕР_1 , емітованою АТ «ПриватБанк» на ім`я ОСОБА_13 в ресторані « ІНФОРМАЦІЯ_4 », що за адресою: АДРЕСА_7 замовлення на суму 925,99 грн., а саме: «Оксама міх сет» та «7-up 1 літр без цукру» із доставкою на іншу адресу: Вокзальний провулок 1.1.

Внаслідок протиправних дій ОСОБА_8 та ОСОБА_7 потерпілій ОСОБА_13 спричинено майнову шкоду на суму 925,99 грн.

Потерпілі ОСОБА_13 та ОСОБА_11 будучи належним чином повідомленими про час і місце розгляду справи, в судове засідання не з`явились, про причини неявки суду не повідомив, надали до суду заяву про розгляд справи без їх участі. Суд, враховуючи думки сторін кримінального провадження, які не наполягали на обов`язковій участі потерпілих в судовому розгляді, вважав за можливе провести судовий розгляд без участі потерпілих ОСОБА_13 та ОСОБА_11 .

У судовому засіданні обвинувачені ОСОБА_7 , ОСОБА_9 та ОСОБА_8 , кожен з них окремо, свою вину у скоєнні інкримінованих кримінальних правопорушень визнали повністю, та щиро розкаялись у їх вчиненні, підтвердивши обставини вчинення кримінальних правопорушень, не піддавши сумніву фактичні обставини, викладені в обвинувальних актах.

Приймаючи до уваги повне визнання обвинуваченими ОСОБА_7 , ОСОБА_9 та ОСОБА_8 своєї вини в обсязі пред`явленого їм обвинувачення, а також, те, що вони не піддали сумніву фактичні обставини справи, викладені в обвинувальних актах, правильно розуміють зміст цих обставин, у суду не виникає сумніву в добровільності позиції обвинувачених ОСОБА_7 , ОСОБА_9 та ОСОБА_8 , у суду також не виникає сумнівів в добровільності позиції інших учасників судового провадження. У зв`язку з цим, згідно ч. 3 ст. 349 КПК України суд, за згодою учасників судового провадження, визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються, та визнав можливим обмежити обсяг досліджуваних доказів допитом обвинувачених ОСОБА_7 , ОСОБА_9 та ОСОБА_8 , а також дослідженням доказів, що стосуються особи кожного з обвинувачених. При цьому судом роз`яснено учасникам судового провадження, що вони будуть позбавлені права оспорювати ці обставини справи в апеляційному порядку.

В судовому засіданні, обвинувачена ОСОБА_9 дала суду показання, що дійсно вона завідомо знала, що на території України введено воєнний стан та його дію, у червні 2023 року, вона разом із ОСОБА_13 пішли відпочивати до клубу, де познайомились із хлопцями, з яким в подальшому поїхали до готелю. В той час, коли потерпілий спав, вона витягнула у нього телефон та навушники та поклала ОСОБА_13 в сумку. При цьому пояснила, що в той день вона толком не пила, а телефон і навушники викрала щоб заробити грошей, телефон вони продали та розділили гроші з ОСОБА_13 навпіл, а навушники вона повернула слідчому.

В судовому засідання обвинувачена ОСОБА_7 дала суду показання, що дійсно вона завідомо знала, що на території України введено воєнний стан та його дію, щодо подій у червні 2023 року пояснила, що телефон вкрала ОСОБА_17 в той час коли вона була у туалеті, в подальшому ОСОБА_17 кинула телефон їй у сумку та сказала щоб вона вийшла з ним з готелю, потім вони його продали та поділили гроші навпіл, при цьому зазначила, що частково повернула потерпілому гроші. Щодо подій, які були у вересні 2022 року, пояснила, що вона працювала у кафе «Лора» та до неї прийшов ОСОБА_8 , вони побачили банківську карту та вирішили її сфотографувати та викинути, в подальшому вона замовила доставку з « Япошки » на суму приблизно 900 грн. та вказала реквізити зазначеної карти при оплаті. У вечорі їй зателефонував чоловік та сказав щоб вона повернула гроші, потім їй подзвонили з поліції. Окрім того, зазначила, що усвідомила скоєння злочину та негативно ставиться до вчиненого, завдану шкоду вона повернула потерплій.

В судовому засіданні ОСОБА_8 дав суду пояснення, що дійсно він завідомо знав, що на території України введено воєнний стан та його дію, був у ОСОБА_13 на роботі та знайшов банківську карту, яку вирішив сфотографувати, ОСОБА_13 сказала її викинути, що він і зробив, в подальшому вони замовили доставку з «Япошки» на суму приблизно 920 грн., за яку розрахувались даною банківською карткою. Також зазначив, що негативно ставиться до скоєного та більше не буде вчиняти злочинів.

Таким чином, допитавши обвинувачених, суд вважає, що зібрані докази є належними, допустимими та достовірними, і є достатніми для постановлення обвинувального вироку.

Тому, суд з урахуванням того, що Указом Президента України №64/2022 від 24.02.2022, затвердженого Законом України «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні»» № 2102-IX від 24.02.2022, в Україні введений воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року, який продовжений і діє до наявного часу, вважає доведеною винність обвинувачених ОСОБА_7 , ОСОБА_9 та ОСОБА_8 у вчиненні кримінальних правопорушень та кваліфікує дії:

ОСОБА_7 :

- за епізодом від 10.06.2023 року за ч. 4 ст. 185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена за попередньою змовою групою осіб, в умовах воєнного стану;

- за епізодом від 25.09.2023 року за ч. 4 ст. 185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена повторно, за попередньою змовою групою осіб, в умовах воєнного стану;

ОСОБА_9 за ч. 4 ст. 185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена за попередньою змовою групою осіб, в умовах воєнного стану;

ОСОБА_8 :

- за ч. 1 ст. 357 КК України, як привласнення офіційних документів, вчинене із корисливих мотивів;

- за ч. 4 ст. 185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена за попередньою змовою групою осіб, в умовах воєнного стану.

При призначенні покарання обвинуваченим ОСОБА_7 , ОСОБА_8 та ОСОБА_9 , кожному з них окремо, суд у відповідності до ст. 65 КК України враховує ступінь тяжкості вчинених кримінальних правопорушень, особу кожного з обвинувачених, а також обставини, що пом`якшують та обтяжують їх покарання.

Обвинувачена ОСОБА_7 вчинила злочини, які у відповідності до положень ст.12 КК України відносяться до категорії тяжких злочинів; обвинувачений ОСОБА_8 вчинив злочини, які у відповідності до положень ст. 12 КК України відноситься до категорії кримінальних проступків (ч. 1 ст. 357 КК України) та тяжких злочинів (ч. 4 ст. 185 КК України); обвинувачена ОСОБА_9 вчинила злочин, який у відповідності до положень ст. 12 КК України відноситься до категорії тяжких злочинів.

ОСОБА_7 , уродженка м. Одеси, громадянка України, із середньо-спеціальною освітою, має на утриманні малолітню дитину ІНФОРМАЦІЯ_5 , перебуває у цивільному шлюбі, має постійні місце проживання та реєстрації у м. Одесі, на обліку у лікаря нарколога не перебуває, раніше не судима.

До обставин, які відповідно до ст. 66 КК України пом`якшують покарання ОСОБА_7 , суд відносить щире каяття, яке полягало в критичному ставленні до своєї злочинної поведінки, її осуді, у тому числі шляхом повного визнання вини і готовності нести кримінальну відповідальність, що виглядало перед судом правдиво та досить переконливо, а також частковому відшкодуванні матеріальних збитків завданих кримінальними правопорушеннями.

ОСОБА_9 уродженка м. Одеси, громадянка України, одружена, має постійне проживання та реєстрацію місця проживання у м. Одесі, на обліку у лікаря нарколога не перебуває, раніше не судима.

До обставин, які відповідно до ст. 66 КК України пом`якшують покарання ОСОБА_9 , суд відносить щире каяття, яке полягало в критичному ставленні до своєї злочинної поведінки, її осуді, у тому числі шляхом повного визнання вини і готовності нести кримінальну відповідальність, що виглядало перед судом правдиво та досить переконливо, а також частковому відшкодуванні матеріального збитку завданого кримінальними правопорушеннями.

ОСОБА_8 , уродженець м. Одеса, громадянин України, із середньою освітою, перебуває у цивільному шлюбі, має постійні місце проживання та реєстрації у м. Одесі, на обліку у лікаря нарколога не перебуває, раніше не судимий.

До обставин, які відповідно до ст. 66 КК України пом`якшують покарання ОСОБА_8 , суд відносить щире каяття, яке полягало в критичному ставленні до своєї злочинної поведінки, її осуді, у тому числі шляхом повного визнання вини і готовності нести кримінальну відповідальність, що виглядало перед судом правдиво та досить переконливо.

Обставин, які згідно ст. 67 КК України обтяжують покарання кожному з обвинувачених ОСОБА_7 , ОСОБА_8 та ОСОБА_9 судом не встановлено.

При цьому суд не визнає обставиною, яка обтяжує покарання ОСОБА_7 та ОСОБА_9 скоєння злочину в стані алкогольного сп`яніння, оскільки ця обставина перед судом не доведена належними доказами цього факту.

З урахуванням вказаних обставин, суд у відповідності до вимог закону України про кримінальну відповідальність та передбачених цим законом санкцій вважає, що ОСОБА_7 , ОСОБА_8 та ОСОБА_9 за вчинені ними злочини, передбачені ч.4 ст.185 КК України, необхідно кожному з них окремо, для їх виправлення та запобігання нових злочинів призначити покарання у виді позбавлення волі в межах мінімального строку покарання, передбаченого санкцією частини статті за якою вони визнаються винуватими.

Обвинуваченому ОСОБА_8 за вчинений ним кримінальний проступок, передбачений ч.1 ст.357 КК України слід призначити покарання у виді обмеження волі в межах мінімального строку такого покарання, передбаченого санкцією частини статті за якою він визнається винуватим. При цьому, ОСОБА_8 остаточне покарання слід призначити на підставі ч. 1 ст. 70 КК України із застосуванням принципу поглинання менш суворого покарання більш суворим.

В даному випадку, за переконанням суду, покарання у виді позбавлення волі саме у мінімальних межах санкції частини статті повністю досягне мети його призначення та призведе до позитивних змін в особистості кожного з обвинувачених окремо, які створять у них готовність до самокерованої правослухняної поведінки, у зв`язку із чим суд не вбачає необхідності призначати більше суворе покарання винним.

Водночас, вирішуючи питання про необхідність реального відбування обвинуваченими, кожного з них окремо, покарання у виді позбавлення волі за вчинені злочини, судом враховується практика Європейського суду з прав людини як джерело права.

Так, у справі «Ізмайлов проти Росії» (п. 38 рішення від 16 жовтня 2008 року), Європейський Суд вказав, що при призначенні покарання «для того, щоб втручання вважалося пропорційним, воно має відповідати тяжкості правопорушення і не становити «особистий надмірний тягар для особи».

При цьому суд також враховує правову позицію Другої судової палати Касаційного кримінального суду Верховного Суду, висловлену Постанові від 28.05.2020 року (справа № 753/13972/17; провадження № 51-986км20), згідно якої Верховний суд зазначив, що законодавцем саме суду надано дискреційні повноваження щодо визначення виду та міри покарання за вчинення того чи іншого злочину.

Таким чином, враховуючи тяжкість вчинених ОСОБА_7 злочинів, усвідомлення останньою протиправності своєї злочинної поведінки, її позитивну поведінку після вчинення злочинів, щире каяття, часткове відшкодування збитків завданих кримінальними правопорушеннями, дані про особу винної, її молодий вік (20 років), наявність в неї на утриманні малолітньої дитини, а також те, що вона заявила суду, що зробила для себе позитивні висновки та має намір виправитись і не вчиняти злочинів, що виглядало перед судом достатньо переконливо, відсутність претензій до обвинуваченої з боку потерпілих, суд вважає, що виправлення та перевиховання обвинуваченої ОСОБА_7 можливе без ізоляції від суспільства, у зв`язку з чим суд на підставі ст. 75 КК України вважає за можливе звільнити ОСОБА_7 від відбування покарання з випробуванням.

Враховуючи тяжкість вчиненого ОСОБА_9 злочину, усвідомлення останньою протиправності своєї злочинної поведінки, її позитивну поведінку після вчинення злочину, щире каяття, часткове відшкодування збитків завданих кримінальним правопорушенням, дані про особу винної, її молодий вік (22 роки), відсутність претензій до обвинуваченої з боку потерпілого, суд вважає, що виправлення та перевиховання обвинуваченої ОСОБА_9 можливе без ізоляції від суспільства, у зв`язку з чим суд на підставі ст. 75 КК України вважає за можливе звільнити ОСОБА_9 від відбування покарання з випробуванням.

Враховуючи тяжкість вчинених ОСОБА_8 кримінальних правопорушень, усвідомлення останнім протиправності своєї злочинної поведінки, його позитивну поведінку після вчинення кримінальних правопорушень, щире каяття, дані про особу винного, його молодий вік (25 років), відсутність претензій до обвинуваченого з боку потерпілої, суд вважає, що виправлення та перевиховування обвинуваченого ОСОБА_8 можливе без ізоляції від суспільства, у зв`язку з чим суд на підставі ст. 75 КК України вважає за можливе звільнити ОСОБА_8 від відбування покарання з випробуванням.

Саме таке покарання суд вважає пропорційним, необхідним, достатнім і справедливим для виправлення винних та запобігання вчиненню ними нових злочинів, і, в даному випадку мета застосування кримінального покарання буде осягнута при призначенні ОСОБА_7 , ОСОБА_9 та ОСОБА_8 саме такого виду покарання.

В силу положень ч. 1 ст. 76 КК України, суд звільняючи ОСОБА_7 , ОСОБА_9 та ОСОБА_8 від відбування покарання з випробуванням, покладає на кожного з них окремо обов`язки, передбачені п.п. 1, 2 ч. 1 ст. 76 КК України.

Питання про долю речових доказів, які визнані такими та долучені до матеріалів провадження постановами слідчих СВ ВП №2 ОРУП № 1 ГУНП в Одеській області від 11.07.2023 року, 24.07.2023 року, 26.09.2023 року, 11.12.2023 року, суд вирішує у відповідності до положень ст. 100 КПК України, зокрема: навушники з мікрофоном марки «Apple EARPods with Lightning Connector» білого кольору, - слід залишити у потерпілого ОСОБА_11 ; цифровий диск CD-R з відеозаписом, який отриманий у адміністратора готелю «Malon» ОСОБА_21 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , на якому зафіксовано рух 4 осіб; фотознімки, які були зроблені з телефону марки «Iphone» моделі «8+», у корпусі бежевого кольору ІМЕІ: НОМЕР_2 , ІМЕD: НОМЕР_4 , в корпусі рожевого кольору; оптичний диск формату DVD-R в корпусі білого кольору з файлом під назвою «GD-23-16275» від 04.12.2023 року, - слід залишити в матеріалах кримінального провадження, до якого вони долучені.

Процесуальні витрати відсутні, заходи забезпечення кримінального провадження не застосовувались.

Керуючись ст. ст. 369 - 371, 373 - 375 КПК, суд -

ухвалив:

ОСОБА_7 , визнати винною у вчиненні злочину, передбаченого ч.4 ст.185 КК України, та призначити їй покарання за ч.4 ст.185 КК України у виді позбавлення волі строком на 5 (п`ять) років.

На підставі ст.75 КК України ОСОБА_7 звільнити від відбування покарання у виді позбавлення волі із випробуванням з іспитовим строком на 1 (один) рік.

На підставі ч.1 ст.76 КК України, покласти на ОСОБА_7 наступні обов`язки:

1) періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

2) повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи.

ОСОБА_9 , визнати винною у вчиненні злочину, передбаченого ч.4 ст.185 КК України, та призначити їй покарання за ч.4 ст.185 КК України у виді позбавлення волі строком на 5 (п`ять) років.

На підставі ст.75 КК України ОСОБА_9 звільнити від відбування покарання у виді позбавлення волі із випробуванням з іспитовим строком на 1 (один) рік.

На підставі ч.1 ст.76 КК України, покласти на ОСОБА_9 наступні обов`язки:

1) періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

2) повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи.

ОСОБА_8 , визнати винним у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 357 КК України та злочину, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України та призначити йому покарання:

- за ч. 1 ст.357 КК України у виді обмеження волі строком на 1 (один) рік;

- за ч. 4 ст. 185 КК України у виді позбавлення волі на строк 5 (п`ять) років.

На підставі ст. 70 КК України за сукупністю злочинів шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим, призначити ОСОБА_8 остаточне покарання у виді позбавлення волі строком на 5 (п`ять) років.

На підставі ст.75 КК України ОСОБА_8 звільнити від відбування покарання у виді позбавлення волі із випробуванням з іспитовим строком на 1 (один) рік.

На підставі ч.1 ст.76 КК України, покласти на ОСОБА_8 наступні обов`язки:

1) періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

2) повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи.

Речові докази по справі:

-цифровий диск CD-R з відеозаписом, який отриманий у адміністратора готелю «Malon» ОСОБА_21 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , на якому зафіксовано рух 4 осіб; фотознімки, які були зроблені з телефону марки «Iphone» моделі «8+», у корпусі бежевого кольору ІМЕІ: НОМЕР_2 , ІМЕD: НОМЕР_4 , в корпусі рожевого кольору; оптичний диск формату DVD-R в корпусі білого кольору з файлом під назвою «GD-23-16275» від 04.12.2023 року-залишити в матеріалах кримінального провадження, до якого вони долучені;

-навушники з мікрофоном марки «Apple EARPods with Lightning Connector» білого кольору,-залишити у потерпілого ОСОБА_11 .

Вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку до Одеського апеляційного суду через Приморський районний суд м. Одеси протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної силипісля закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не буде скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення Одеським апеляційним судом.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченим та прокурору. Не пізніше наступного дня після ухвалення вироку надсилати його копію учасникам судового провадження, які не були присутніми в судовому засіданні. Учасники судового провадження мають право отримати копію вироку в суді.

Суддя

Приморського районного суду м. Одеси ОСОБА_1

22.04.2024

Єдиний унікальний номер справи: №522/17086/23

Номер провадження № 1-кп/ 522/2447/24

Головуючий суддя - ОСОБА_1