У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24 червня 2024 року

м. Київ

справа №305/2501/23

провадження № 51-3181ска24

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного кримінального суду (далі - Суд):

головуюча ОСОБА_2,

судді: ОСОБА_3, ОСОБА_4,

розглянувши касаційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Закарпатського апеляційного суду від 18 березня 2024 року у справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 124, ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі - КУпАП),

в с т а н о в и в:

Постановою Рахівського районного суду Закарпатської області від 10 січня

2024 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та призначено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 грн з позбавленням права керування транспортними засобами строком на один рік. ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченогоч. 1 ст. 124 КУпАП та призначено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі п`ятдесяти неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 850 грн.

На підставі ст. 36 КУпАПостаточне покарання призначено у виді штрафу у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 грн з позбавленням права керування транспортними засобами строком на один рік.

Постановою Закарпатського апеляційного суду від 18 березня 2024 року апеляційну скаргу адвоката ОСОБА_5 в інтересах ОСОБА_1 залишено без задоволення, а постановуРахівського районного суду Закарпатської області від 10 січня 2024 року - без зміни.

ОСОБА_1 звернувся до Суду з касаційною скаргою на вказане судове рішення з вимогою про його скасування та призначення нового розгляду у суді апеляційної інстанції.

Суд, перевіривши касаційну скаргу, долучені до неї копії судових рішень, дійшов висновку про відмову у відкритті касаційного провадження з таких підстав.

Відповідно до вимог п. 8 ч. 1 ст. 129 Конституції Україниоднією з основних засад судочинства є забезпечення права на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення.

Встановлюючи обмеження права на касаційне оскарження судових рішень, законодавець керувався такою складовою принципу верховенства права, як пропорційність. За правовою позицією Конституційного Суду України обмеження прав і свобод людини і громадянина є допустимим виключно за умови, що таке обмеження є домірним (пропорційним) та суспільно необхідним (абзац 6 підпункту 3.3 пункту 3 мотивувальної частини Рішення Конституційного Суду України від 19 жовтня 2009 року № 26-рп/2009).

Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях неодноразово наголошував, що держава має право встановлювати певні обмеження права осіб на доступ до суду, такі обмеження мають переслідувати легітимну мету, не порушувати саму сутність цього права, а між цією метою і запровадженими заходами має існувати пропорційне співвідношення (пункт 57 Рішення у справі «Ashingdane v. the United Kingdom» від 28 травня 1985 року, пункт 96 Рішення у справі «Krombach v. France» від 13 лютого 2001 року).

Частинами 2, 10 статті 294 КУпАП встановлено, що постанова судді у справі про адміністративне правопорушення щодо притягнення до адміністративної відповідальності може бути оскаржена до апеляційного суду, постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Таким чином, обмеження права на касаційне оскарження рішення суду апеляційної інстанції у справах про адміністративні правопорушення, встановлене у ст. 294 цього Кодексу, відповідає основним засадам судочинства, що визначені Конституцією України, є пропорційним та обґрунтованим.

Відповідно до положень статей 36, 37 Закону України «Про судоустрій та статус суддів» Суд здійснює правосуддя як суд касаційної інстанції в порядку, встановленому процесуальним законом.

Касаційний кримінальний суд, який діє в складі Верховного Суду, здійснює кримінальне провадження в касаційному порядку, згідно з положеннями статей 1, 3, 30, 31 Кримінального процесуального кодексу України (далі-КПК України).

Здійснення Верховним Судом касаційного провадження у справах про адміністративні правопорушення не передбачено як кримінальним процесуальним законом, так і нормами КУпАП.

Враховуючи вищевикладене, постанова Закарпатського апеляційного суду від 18 березня 2024 рокуне можє бути предметом розгляду Касаційного кримінального суду у складі Верховного Суду.

Керуючись ст. 129 Конституції України, ст. 294 КУпАП, п. 1 ч. 2 ст. 428 КПК України, Суд

п о с т а н о в и в:

Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 на постанову Закарпатського апеляційного суду від 18 березня 2024 року у справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1

ст. 124, ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Ухвала суду касаційної інстанції оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4