ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 568/682/24

Провадження № 1-кп/568/72/24

"05" червня 2024 р. м.Радивилів

Радивилівський районний суд Рівненської області в складі головуючого судді ОСОБА_1 , за участі секретаря судових засідань ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , обвинуваченого ОСОБА_4 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Радивилів кримінальне провадження №0000055 за обвинуваченнямОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Здолбунів, Рівненської області, жителя АДРЕСА_1 , громадянина України, з середньою освітою, не одруженого, не працюючого, не маючого на утриманні неповнолітніх та непрацездатних осіб, раніше не судимого,

у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст. 263, ч. 1 ст. 309, ч.ч. 1, 2 ст. 190 КК України,

ВСТАНОВИВ:

1)У вересні 2022р. в обідню пору доби ОСОБА_4 , перебуваючи в лісовому масиві, що поблизу с. Немирівка, Дубенського району, Рівненської області, під час збирання грибів, знайшов поліетиленовий пакет, в якому знаходились 57 патронів. Після чого, діючи умисно, розуміючи протиправний характер своїх дій, маючи реальну можливість повідомити правоохоронні органи про знаходження ним патронів, не зробив цього, а забрав та переніс їх до спальної кімнати за місцем свого проживання в АДРЕСА_1 , де зберігав їх до 18 год. 23 хв. 07.03.2024р., тобто до моменту, коли патрони були виявлені та вилучені працівниками поліції. Відповідно до висновку експерта №СЕ-19/118-24/2906-БЛ від 12.03.2024р., надані на експертизу 57 предметів, ззовні схожих на патрони, вилучені 07.03.2024р. є проміжними патронами калібру 5,45х39 з кулями із сталевими осердями (7Н6, 7Н6М) зразка 1974 р. та придатні до стрільби.

2)Окрім того, ОСОБА_4 восени 2023р., на околиці АДРЕСА_2 виявив дикоростучі рослини коноплі. Тоді ж шляхом зривання, незаконно придбав для власних потреб, без мети збуту, особливо небезпечний наркотичний засіб, обіг якого заборонено канабіс масою 8,662 г (в перерахунку на висушену речовину), чим незаконно, тобто без передбаченого законом дозволу придбав, шляхом привласнення знайденого, особливо небезпечний наркотичний засіб, обіг якого заборонено канабіс. Продовжуючи свої злочинні дії, охоплені єдиним умислом, спрямовані на незаконне поводження з наркотичними засобами, незаконно придбаний ним особливо небезпечний наркотичний засіб, обіг якого заборонено канабіс, масою 8,662 г. (в перерахунку на висушену речовину), цього ж дня переніс на подальше незаконне зберігання до підсобного приміщення за місцем проживання, що в АДРЕСА_1 . 11.03.2024р. о 14 год. 40 хв. в ході проведення огляду на прилеглій території до АДРЕСА_3 , ОСОБА_4 в добровільному порядку видав працівникам поліції пачку із під цигарок із особливо небезпечним наркотичним засобом, обіг якого заборонено канабіс масою 8,668 г. ( в перерахунку на висушену речовину).

3)Також, ОСОБА_4 літом 2022р. (точної дати досудовим розслідуванням не встановлено), на околиці с. Балки, Радивилівської територіальної громади Дубенського району, Рівненської області виявив дикоростучі рослини коноплі. Тоді ж він шляхом зривання, незаконно придбав для власних потреб, без мети збуту, особливо небезпечний наркотичний засіб, обіг якого заборонено канабіс масою 12,00 г. (в перерахунку на висушену речовину), чим незаконно, тобто без передбаченого законом дозволу придбав, шляхом привласнення знайденого, особливо небезпечний наркотичний засіб, обіг якого заборонено канабіс. Продовжуючи свої злочинні дії, охоплені єдиним умислом, спрямовані на незаконне поводження з наркотичними засобами, незаконно придбаний ним особливо небезпечний наркотичний засіб, обіг якого заборонено канабіс масою 12,00 г. (в перерахунку на висушену речовину), цього ж дня, переніс на подальше незаконне зберігання до підсобного приміщення за місцем проживання, що в АДРЕСА_1 . 14.03.2024р. о 18 год. 24 хв. В ході проведення огляду у лісовому масиві по АДРЕСА_4 , ОСОБА_4 добровільно видав працівникам поліції поліетиленовий пакет із особливо небезпечним наркотичним засобом, обіг якого заборонено канабіс масою 12,00 г. (в перерахунку на висушену речовину).

4)Крім того, на початку лютого 2024р. (точної дати досудовим розслідуванням не встановлено), ОСОБА_4 , діючи умисно, керуючись корисливим мотивом, з метою незаконного заволодіння чужим майном та особистого збагачення, зловживаючи довірою знайомого ОСОБА_5 , звернувся до останнього з проханням надати йому в користування шуруповерт марки «Єлектромаш ДЄ-950/2», на умовах подальшого повернення. ОСОБА_5 , будучи введеним в оману, розраховуючи на правдивість і законність поведінки ОСОБА_4 , добровільно передав йому шуруповерт марки «Єлектромаш ДЄ-950/2». Натомість ОСОБА_4 , не маючи наміру виконувати за допомогою шуруповерта будь-яких робіт, умисно, з метою особистого збагачення, шляхом вчинення шахрайства заволодів чужим майном, а саме шуруповертом марки «Єлектромаш ДЄ-950/2», вартістю 629,60 грн. та розпорядився ним на власний розсуд, чим заподіяв потерпілому майнової шкоди на вказану суму.

5)Окрім того, 14.02.2024р., ОСОБА_4 діючи умисно, керуючись корисливим мотивом, з метою незаконного заволодіння чужим майном та особистого збагачення, зловживаючи довірою знайомого ОСОБА_6 звернувся до останнього з проханням надати йому в користування кутову електричну шліфувальну машинку марки «Союз УШС 90125». ОСОБА_6 , будучи введеним в оману, розраховуючи на правдивість і законність поведінки ОСОБА_4 , добровільно передав йому кутову електричну шліфувальну машинку марки «Союз УШС 90125». Натомість ОСОБА_4 , не маючи наміру виконувати за допомогою кутової електричноі шліфувальної машинки будь-яких робіт, умисно, з метою особистого збагачення, шляхом вчинення шахрайства, повторно, заволодів чужим майном, а саме кутовою електричною шліфувальною машинкою марки «Союз УШС-90125», вартістю 664,60 грн., та розпорядився нею на власний розсуд, чим заподіяв потерпілому майнової шкоди на зазначену суму.

6)Також, на початку лютого 2024р. (точної дати досудовим розслідуванням не встановлено) ОСОБА_4 діючи умисно, керуючись корисливим мотивом, з метою незаконного заволодіння чужим майном та особистого збагачення, зловживаючи довірою знайомої ОСОБА_7 звернувся до останньої з проханням надати йому в користування мобільний телефон марки «Sigma». ОСОБА_7 ,Ю будучи введеною в оману, розраховуючи на правдивість і законність поведінки ОСОБА_4 , добровільно передала йому мобільний телефон марки «Sigma». Натомість ОСОБА_4 , не маючи наміру на використання мобільного телефону за призначенням, умисно, з метою особистого збагачення, шляхом вчинення шахрайства, повторно, заволодів чужим майном, а саме мобільним телефоном марки «Sigma», вартістю 1 006,66 грн., та розпорядився ним на власний розсуд, чим заподіяв потерпілій майнової шкоди на зазначену суму.

7)28.02.2024р. ОСОБА_4 , діючи умисно, керуючись корисливим мотивом, з метою незаконного заволодіння чужим майном та особистого збагачення, зловживаючи довірою знайомого ОСОБА_8 звернувся до останнього з проханням надати йому в користування електричну дриль-шуруповерт марки «EDON ED-1100». ОСОБА_8 , будучи введеним в оману, розраховуючи на правдивість і законність поведінки ОСОБА_4 , добровільно передав йому електричну дриль-шуруповерт марки «EDON ED-1100». Натомість ОСОБА_4 , не маючи наміру виконувати за допомогою електричноі дриль-шуруповерта будь-яких робіт, умисно, з метою особистого збагачення, шляхом вчинення шахрайства, повторно, заволодів чужим майном, а саме електричною дриль-шуруповертом марки «EDON ED-1100», вартістю 780,26 грн., та розпорядився нею на власний розсуд, чим заподіяв потерпілому майнової шкоди на зазначену суму.

Потерпілі ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 в судове засідання не з`явилися, про час і місце розгляду справи були повідомлені належним чином. До суду кожен окремо надав заяву про розгляд справи за його відсутності. Претензій матеріального характеру до обвинуваченого не мають, оскільки майно їм повернуто, цивільні позови не подавали та подавати не будуть, покарання просять призначити на розсуд суду.

Суд, заслухавши думку учасників процесу, вважає за можливе розглянути справу за відсутності потерпілих.

Допитаний у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою вину у вчиненні кримінальних правопорушень при обставинах, викладених в обвинувальному акті, визнав повністю, щиро розкаявся, суду пояснив, що дійсно, протягом лютого 2024р., маючи намір на заволодіння чужим майном, скориставшись довірою своїх знайомих ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , взяв у останніх робочі інструменти, а саме шуруповерт, кутову електричну шліфувальну машинку, електричну дриль-шуруповерт та мобільний телефон, не маючи намір їх повертати, які згодом продав. Також, суду пояснив, що у вересні 2022р., перебуваючи у лісовому масиві в с. Немирівка, під час збирання грибів, знайшов пакет, в якому знаходилися патрони, які він привласнив собі, приніс та зберігав у себе вдома за адресою: АДРЕСА_1 до березня 2024р., допоки працівники поліції їх у нього не виявили та не вилучили. Також підтвердив суду, що влітку 2022р. та восени 2023р. на околиці АДРЕСА_2 , виявив дикоростучі рослини коноплі, зірвав їх та зберігав для власних потреб, допоки працівники поліції у березні 2024р., при його огляді, не виявили зазначений наркотичний засіб. Щиро розкаявся у вчиненому, просив суд суворо не карати, не позбавляти його волі, шкода, завдана кримінальними правопорушеннями усунута, шляхом повернення майна потерпілим.

Враховуючи те, що обвинувачений ОСОБА_4 у повному обсязі визнав свою вину у вчиненні інкримінованих йому кримінальних правопорушеннях, при обставинах, викладених у обвинувальному акті, та приймаючи до уваги, що обвинувачений, правильно розуміє зміст цих обставин та відсутні сумніви щодо добровільності його позиції, роз`яснивши положення ч.3 ст. 349 КПК України, вислухавши думку учасників процесу, які не заперечували проти розгляду кримінального провадження в порядку, передбаченому ч.3 ст. 349 КПК України, суд визнає недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин кримінального провадження, які ніким не оспорюються.

Враховуючи викладене, суд, допитавши у судовому засіданні обвинуваченого ОСОБА_4 , вислухавши думку прокурора, дослідивши матеріали кримінального провадження, що характеризують особу обвинуваченого, а також матеріали щодо процесуальних витрат та речових доказів, прийшов до висновку, що винуватість ОСОБА_4 у вчиненні інкримінованих йому кримінальних правопорушеннях при обставинах, викладених в обвинувальному акті, доведена повністю поза розумним сумнівом.

Дії ОСОБА_4 суд кваліфікує по епізоду 1 за ч.1 ст. 263 КК України придбання, носіння та зберігання бойових припасів без передбаченого законом дозволу; по епізодам 2,3 за ч.1 ст. 309 КК України - незаконне придбання та зберігання наркотичних засобів без мети збуту; по епізоду 4 за ч.1 ст. 190 КК України заволодіння чужим майном шляхом обману та зловживання довірою (шахрайство); по епізодам 5,6,7 за ч.2 ст. 190 КК України заволодіння чужим майном шляхом обману та зловживання довірою (шахрайство) вчинене повторно.

У судовому засіданні було встановлено, що обвинувачений ОСОБА_4 свою винуватість у вчиненні інкримінованих кримінальних правопорушеннях визнав повністю, у вчиненому кається, засудив свою протиправну поведінку, шкоду, завдану потерпілим відшкодував, шляхом фактичного повернення майна. У зв`язку з чим, на думку суду, обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченого, згідно зі ст. 66 КК України, є щире каяття, активне сприяння розкриттю кримінальних правопорушень. При цьому судом не було встановлено обставин, які б обтяжували покарання ОСОБА_4 відповідно до ст. 67 КК України.

Суд, призначаючи обвинуваченому ОСОБА_4 покарання, враховує, що покарання, як захід державного реагування на осіб, котрі вчинили кримінальне правопорушення, є головною і найбільш поширеною формою реалізації кримінальної відповідальності, роль і значення якого багато в чому залежать від обґрунтованості його призначення і реалізації. Застосування покарання є одним із завершальних етапів кримінальної відповідальності, на якому суд вирішує питання, визначені ч. 1 ст. 368 КПК України, та яке виступає правовим критерієм, показником негативної оцінки як самого правопорушення, так і особи, котра його вчинила. Покарання завжди має особистий, індивідуалізований характер, а його призначення і виконання можливе тільки щодо особи, визнаної винною у вчиненні кримінального правопорушення. При цьому призначення необхідного і достатнього покарання певною мірою забезпечує відчуття справедливості як у потерпілого, так і суспільства.

Згідно з приписами ст. 8 КПК України кримінальне провадження здійснюється з дотриманням принципу верховенства права, відповідно до якого людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави.

За змістом статей 50, 65 КК України, особі, яка скоїла злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для виправлення та попередження скоєння нових злочинів. Це покарання має відповідати принципам законності, обґрунтованості, справедливості, співмірності та індивідуалізації, що є системою найбільш істотних правил і критеріїв, які визначають порядок та межі діяльності суду під час обрання покарання. Суд повинен ураховувати ступінь тяжкості злочину, конкретні обставини його скоєння, форму вини, наслідки цього діяння, дані про особу, обставини, що впливають на покарання, ставлення особи до своїх дій, інші особливості справи, які мають значення для забезпечення відповідності покарання характеру та тяжкості злочину.

Покарання завжди призначається як відповідний захід примусу держави за вчинений злочин, виконує виправну функцію і водночас запобігає вчиненню нових злочинів як самим засудженим, так і іншими особами.

Зокрема, індивідуалізація покарання ґрунтується на прогностичній діяльності суду. Оптимальним орієнтиром такої діяльності є визначення покарання в тому обсязі, який був би достатнім для досягнення найближчої мети покарання - виправлення засудженого.

Отже, обираючи вид та строк покарання обвинуваченому ОСОБА_4 , суд відповідно до ст. 65 КК України враховує ступінь тяжкості вчинених кримінальних правопорушень, які відносяться до категорії кримінальних проступків, нетяжкого та тяжкого злочину, відповідно до ст. 12 КК України, їх вид та суспільну небезпечність, наслідки вчинення кримінальних правопорушень, зокрема, що заподіяна шкода потерпілим відшкодована шляхом повернення майна, відсутність претензій з боку потерпілих, відсутність суспільної шкоди. Також суд бере до уваги відомості про особу обвинуваченого, який винуватість у вчиненні кримінальних правопорушень визнав, на обліку у лікаря-психіатра не перебуває, на обліку у лікаря-нарколога перебуває з 13.06.2007р. з діагнозом: ППРВВА, за місцем проживання характеризується задовільно, є особою раніше в силу ст. 89 КК України не судимою.

На підставі викладеного, суд вважає за необхідне обрати обвинуваченому покарання за ч.1 ст. 263, ч.1 ст. 309 та ч.ч. 1,2 ст. 190 КК України у виді обмеження та позбавлення волі в межах санкції передбачених статей. З урахуванням всіх обставин справи при призначенні покарання за сукупністю злочинів на підставі ч. 1 ст. 70 КК України, суд вважає за можливе обрати принцип поглинення менш суворого покарання більш суворим.

При цьому, з урахуванням тяжкості вчинених кримінальних правопорушень, фактичних обставин справи та характеру скоєного обвинуваченим, відсутності спричинення тяжких наслідків, з огляду на особу обвинуваченого, наявність обставин, що пом`якшують покарання та відсутності обставин, що обтяжують покарання, приймаючи до уваги відношення обвинуваченого до вчиненого, який в судовому засіданні обіцяв не допускати в подальшому протиправної поведінки та просив суворо не карати, суд приходить до висновку про те, що обвинувачений ОСОБА_4 зможе довести своє виправлення та перевиховання без реального відбування покарання, і тому вважає за можливе призначити обвинуваченому покарання із застосуванням ст. 75 КК України, поклавши обов`язки, передбачені ст. 76 КК України.

Тож, призначення ОСОБА_4 саме такого покарання буде відповідати принципу необхідності і достатності для виправлення обвинуваченого, випливає з дотримання судом принципів «рівних можливостей» та «справедливого судового розгляду», встановлених ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основних свобод 1950 року, не суперечить практиці Європейського Суду з прав людини та нормам кримінального законодавства України, адже ефективність покарання залежить не лише і не в першу чергу від суворості санкції кримінально-правової норми, а і від спроможності не допустити безкарності злочинних діянь.

Суд наголошує, що призначення покарання є дискрецією лише суду, та здійснюється лише на підставі внутрішнього переконання судді, і оцінки особистості обвинуваченого, з метою досягнення саме мети визначеної ст. 50 КК України, тобто не лише покарати за вчинення правопорушення, а здійснити виправлення особистості, запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами. При цьому, покарання у виді позбавлення чи обмеження волі є винятковими покараннями, які застосовуються щодо осіб, виправлення яких є неможливим в іншій, передбачений законом спосіб.

Цивільні позови у кримінальному провадженні не заявлені.

Питання стосовно речових доказів судом вирішуються в порядку ст.100 КПК України.

Процесуальні витрати, пов`язані із залученням експертів при проведенні судових експертиз суд в порядку ст.124 КПК України стягує з обвинуваченого ОСОБА_4 .

Запобіжний захід до обвинуваченого відсутній.

Керуючись ст. ст. 100, 124, 349, 370, 373, 374КПК України, суд

УХВАЛИВ:

ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.ч. 1, 2 ст. 190, ч.1 ст. 309, ч.1 ст. 263 КК України та призначити йому покарання:

- за ч. 1 ст. 190 КК України у виді обмеження волі строком на 1 (один) рік;

- за ч.2 ст. 190 КК України у виді позбавлення волі строком на 2 (два) роки;

- за ч.1 ст. 309 КК України у виді обмеження волі строком на 2 (два) роки.

- за ч.1 ст. 263 КК України у виді позбавлення волі строком на 3 (три) роки.

На підставі ч.1 ст. 70 КК України за сукупністю кримінальних правопорушень, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, остаточно призначити ОСОБА_4 покарання у виді позбавлення волі строком на 3 (три) роки.

На підставі ст.75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування покарання з випробуванням, з іспитовим строком на 2 (два) роки.

Згідно зі ст.76 КК України покласти на ОСОБА_4 у період іспитового строку обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Запобіжний захід відносно ОСОБА_4 не обирати.

Іспитовий строк відбування покарання обвинуваченому ОСОБА_4 обчислювати з дня ухвалення вироку.

Речові докази:

-57 (п`ятдесят сім) проміжних патронів калібру 5,45х39 з кулями із сталевими осердями (7Н6, 7Н6М) зразка 1974 р., поміщені до спеціального пакету «МВС Україна Експертна службі 2385349», передані на зберігання у кімнату зберігання речових доказів ВП №2 Дубенського РВП ГУНП в Рівненській області, з яких 37 (тридцять сім) цілих передати на потреби Збройним силам України, а складові частини 20 (двадцяти) патронів знищити;

-канабіс, масою 8,662 г., поміщений до спеціального сейф-пакету МВС Експертна служба №1546750, що зберігається в кімнаті зберігання речових доказів ВП №2 Дубенського РВП ГУНП в Рівненській області знищити;

-канабіс, масою 12,00г., поміщений до спеціального пакету «Україна МВС Експертна служба» №2810571, що зберігається в кімнаті зберігання речових доказів ВП №2 Дубенського РВП ГУНП в Рівненській області знищити;

-шуруповерт марки «Єлектромаш ДЄ-950/2», переданий на зберігання потерпілому ОСОБА_5 вважати йому повернутим;

-електродриль шуруповерт марки «EDON», переданий на зберігання потерпілому ОСОБА_8 вважати йому повернутим;

-кутову шліфувальну машинку марки «СОЮЗ УШС-90125», передану на зберігання потерпілому ОСОБА_6 вважати йому повернутим;

-мобільний телефон марки «Sigma», переданий на зберігання потерпілій ОСОБА_7 вважати їй повернутим.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь держави вартість проведених по кримінальному провадженню судових експертиз у розмірі 15 145,60 грн. (п`ятнадцять тисяч сто сорок п`ять гривень шістдесят копійок).

Відповідно до ч. 2 ст. 394 КПК України цей вирок не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до положень частини третьої статті 349 цього Кодексу.

В іншій частині, відповідно до ст. 395 КПК України, вирок може бути оскаржений протягом тридцяти днів з дня його проголошення шляхом подання апеляційної скарги до Рівненського апеляційного суду через Радивилівський районний суд Рівненської області.

Відповідно до ст. 532 КПК України вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити прокурору та обвинуваченому.

Суддя ОСОБА_1