У Х В А Л А

20.05.2024 р.

Слідчий суддя Жмеринського міськрайонного суду Вінницької області ОСОБА_1 ,

із участю: секретаря ОСОБА_2 ,

розглянувши у закритому судовому засіданні в м.Жмеринка клопотання слідчого СВ Жмеринського РВП ГУНП у Вінницькій області ОСОБА_3 про арешт майна,

ВСТАНОВИВ:

Слідчий СВ Жмеринського РВП ГУНП у Вінницькій області ОСОБА_3 , за погодженням з прокурором Жмеринської окружної прокуратури ОСОБА_4 , 17.05.2024 року звернулася з цим клопотанням до Жмеринського міськрайонного суду, вказавши, що 16.05.2024 року до Жмеринського РВП ГУНП у Вінницькій області надійшла заява ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , мешканця АДРЕСА_1 , про те, що близько 15:00 годин 08.05.2024 року знайома особа, а саме ОСОБА_6 , перебуваючи з дозволу заявника за місцем його проживання, шляхом вільного доступу викрав належний ОСОБА_5 мобільний телефон марки "Readmi Xіаомі" моделі "9С" в корпусі синього кольору, у шкіряному чохлі типу "книжечка", в слоті якого були дві сім-карти операторів мобільного зв`язку ПрАТ "Київстар" та ПрАТ "ВФ Україна", номера яких заявник не пам`ятає, яким надалі розпорядився на власний розсуд, чим своїми діями ОСОБА_6 завдав йому майнової шкоди на загальну суму 5000 грн. За цим фактом 16.05.2024 року внесено відомості про кримінальне провадження до ЄРДР під №0000273, за ознаками злочину, передбаченого ч.4 ст.185 КК України.

В ході проведення заходів досудового розслідування було встановлено, що до вчинення даного злочину причетний ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , мешканець АДРЕСА_2 , який 16.05.2024 року добровільно видав працівникам поліції мобільний телефон марки "Readmi Xіаомі" моделі "9С" в корпусі синього кольору, у шкіряному чохлі типу "книжечка". Того ж дня проведено огляд вказаного телефону з ІМЕІ1: НОМЕР_1 , ІМЕІ2: НОМЕР_2 , та вилучено до Жмеринського РВП ГУНП у Вінницькій області у якості речових доказів.

Посилаючись на обставини того, що вказані речі є речовими доказами у кримінальному провадженні, будучи об`єктами кримінального правопорушення, з метою їх збереження та запобігання приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення або відчуження слідчий просила накласти арешт на зазначене тимчасово вилучене майно.

В судове засідання слідчий ОСОБА_3 та володілець заявленого до арешту майна за їх викликом не з`явилися. Слідчим попередньо подано письмову заяву про розгляд клопотання про арешт майна у її відсутність, в якій вона також просила клопотання задоволити.

Відповідно до вимог ч.1,2 ст.172 КПК України клопотання про арешт майна розглядається слідчим суддею не пізніше двох днів з дня його надходження до суду за участю, зокрема, слідчого та/або прокурора, підозрюваного, захисника. Клопотання слідчого, прокурора, цивільного позивача про арешт майна, яке не було тимчасово вилучене, може розглядатися без повідомлення підозрюваного, обвинуваченого, іншого власника майна, їх захисника, представника чи законного представника, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо це є необхідним з метою забезпечення арешту майна.

Згідно положень ч.1 ст.170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Слідчий суддя, вивчивши матеріали клопотання, включаючи витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань щодо кримінального провадження №0000273, в межах якого було подано клопотання, та оглянувши представлені слідчим копії матеріалів кримінального провадження, дійшов таких висновків.

Представлене клопотання про арешт майна відповідає вимогам ст.171 КПК України.

Згідно п.1 ч.2 ст.170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів.

Відповідно до ч.3 ст.170 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Згідно з ч.1 ст.98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Так, вилучені мобільний телефон торгової марки "Readmi Xіаомі", моделі «9С», в корпусі синього кольору, з ІМЕІ 1: НОМЕР_1 , ІМЕІ 2: НОМЕР_2 , який поміщено до спеціального пакету Національної поліції України №ICR0210630, та чохол з шкірозамінника типу "книжечка" синього кольору, який поміщено до спеціального пакету Національної поліції України №ICR0210624, на які слідчий просить накласти арешт, є матеріальними об`єктами, що є об`єктами злочину, містять на собі сліди кримінального правопорушення й можуть бути використані як доказ у кримінальному провадженні, що відповідає визначеним законом критеріям, зазначеним у ст.98 КПК України, й узгоджується з відомостями за змістом витягу з ЄРДР щодо кримінального провадження №0000273, найменуванням оглянутих та вилучених речей згідно вказаного протоколу огляду від 16.05.2024 року.

Відповідно до вимог ч.4 ст.173 КПК України у разі задоволення клопотання слідчий суддя, суд застосовує найменш обтяжливий спосіб арешту майна. Слідчий суддя, суд зобов`язаний застосувати такий спосіб арешту майна, який не призведе до зупинення або надмірного обмеження правомірної підприємницької діяльності особи, або інших наслідків, які суттєво позначаються на інтересах інших осіб.

Згідно ч.11 ст.170 КПК України заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна.

Так, при розгляді пред`явленого в межах встановленого законом строку клопотання про арешт майна стороною обвинувачення достатньо ґрунтовно доведено обставини, що свідчать про необхідність заявленого арешту. Слідчий суддя вважає, що найменш обтяжливим та достатнім способом арешту зазначеного майна слід застосувати арешт із забороною користуватися та розпоряджатися ним, оскільки навіть використання вказаних речей за їх призначенням не забезпечуватиме неможливості їх знищення, пошкодження або відчуження.

Відповідно до ст.175 КПК України ухвала про арешт майна виконується негайно слідчим, прокурором.

На підставі викладеного, керуючись ст.132, 170, 171, 172, 173 КПК України,

ПОСТАНОВИВ :

Клопотання задоволити.

Накласти арешт на тимчасово вилучене майно під час огляду 16.05.2024 року, а саме на мобільний телефон торгової марки "Readmi Xіаомі" моделі "9С" в корпусі синього кольору, з ІМЕІ 1: НОМЕР_1 , ІМЕІ 2: НОМЕР_2 , та чохол з шкірозамінника типу "книжечка" синього кольору, шляхом позбавлення права на розпорядження та користування вказаним майном, окрім потреб досудового розслідування та судового провадження, до прийняття законного рішення у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000273 від 16.05.2024 року за ознаками злочину, передбаченого ч.4 ст.185 КК України.

На ухвалу протягом п`яти днів з дня її оголошення може бути подана апеляційна скарга безпосередньо до Вінницького апеляційного суду.

Слідчий суддя ОСОБА_1