КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ

Київського апеляційного суду в складі:

головуючого суддіОСОБА_1 ,
суддів при секретарі судового засіданняОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Києві 25 березня 2024 року, апеляційну скаргу захисника ОСОБА_5 який діє в інтересах підозрюваного ОСОБА_6 , на ухвалу слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 20 лютого 2024 року, відносно

ОСОБА_6 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 , в м. Вінниця, українця, громадянина України, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого,

підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 255, ч. 4 ст.28, ч.4 ст.190 КК України, -

за участю: прокурора захисника підозрюваного ОСОБА_7 ОСОБА_5 ОСОБА_6
ВСТАНОВИЛА:

Вказаною ухвалою задоволено клопотання старшого слідчого в ОВС Головного слідчого управління Національної поліції України ОСОБА_8 та продовжено строк тримання під вартою підозрюваного ОСОБА_6 , строком до 20 квітня 2024 року.

Не погоджуючись з таким рішенням, захисник ОСОБА_5 , який діє в інтересах підозрюваного ОСОБА_6 подав апеляційну скаргу, в якій просив скасувати ухвалу слідчого судді, постановити нову ухвалу, якою застосувати до підозрюваного запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту із застосування електронного засобу контролю за адресою: АДРЕСА_2 .

Захисник вважає оскаржувану ухвалу необґрунтованою та незаконною.

Вказує на те, що прокурором в клопотанні зазначено, що ОСОБА_6 може переховуватися від суду, незаконно впливати на свідків, перешкоджати іншим чином та може вчинити інше кримінальне правопорушення. Однак, на думку сторони захисту ризик переховування від суду повністю і беззаперечно спростовується застосуванням до підозрюваного ОСОБА_6 більш м`якого запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту із застосуванням електронних засобів контролю.

Крім того, ризик впливу на свідків спростовується тим, що з більшістю свідків ОСОБА_6 не знайомий, та їх допитано під час досудового розслідування.

Також вважає, що прокурором необґрунтовано ризик перешкоджання кримінальному провадженню іншим чином, а такий ризик як вчинити нове кримінальне правопорушення нічим не підтверджується.

Звертає увагу на характеризуючі дані про особу підозрюваного, який має міцні соціальні зв`язки, постійне місце проживання за адресою: АДРЕСА_2 , позитивно характеризується.

На думку захисника, до підозрюваного можливо застосувати більш м`який запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту із застосуванням електронних засобів контролю.

Заслухавши доповідь судді, доводи захисника та підозрюваного, які підтримали апеляційну скаргу і просили її задовольнити, пояснення прокурора, який заперечив проти задоволення апеляційної скарги та просив ухвалу слідчого судді залишити без змін, а апеляційну скаргу без задоволення, вивчивши матеріали провадження і перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга до задоволення не підлягає.

Як убачається з матеріалів судового провадження, Головним слідчим управлінням Національної поліції України здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні, відомості про яке 04 листопада 2022 року внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань під № 0000855, за підозрою, у тому числі ОСОБА_6 за ознаками вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 255, ч. 4 ст.28, ч.4 ст.190 КК України.

23 листопада 2023 року о 12 год. 39 хв. ОСОБА_6 затримано в порядку ст. 208 КПК України, того ж дня йому повідомлено підозру у створенні злочинної організації, керівництві такою організацією, вчинені особою, яка здійснює злочинний вплив; у заволодінні чужим майном шляхом обману (шахрайстві), вчиненому повторно, шляхом незаконних операцій з використанням електронно-обчислювальної техніки, злочинною організацією, тобто у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 255, ч. 4 ст. 28 ч. 4 ст. 190 КК України.

24 листопада 2023 року ухвалою слідчого судді Печерського районного суду міста Києва до ОСОБА_6 застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою без права внесення застави. В подальшому цей строк продовжено ухвалою слідчого судді від 17 січня 2024 року до 23 лютого 2024 року.

Постановою заступника Генерального прокурора від 10 січня 2023 року строк досудового розслідування у вказаному кримінальному провадженні продовжено до трьох місяців, тобто до 23 лютого 2024 року. В подальшому, вказаний строк продовжено ухвалою слідчого судді від 19 лютого 2024 року до восьми місяців, тобто до 23 липня 2024 року.

Оскаржуваною ухвалою строк дії запобіжного заходу у виді тримання під вартою ОСОБА_6 продовжено до 20 квітня 2024 року.

Перевіряючи законність прийнятого рішення слідчим суддею, колегія суддів враховує практику Європейського суду з прав людини та дотримання ним вимог КПК України, які регулюють норми застосування та продовження запобіжного заходу.

Відповідно до ст. 2 КПК України, завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Згідно з положеннями ч. 1 ст.183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною шостою та восьмою статті 176 цього Кодексу.

Розглядаючи клопотання слідчого про продовження строку тримання під вартою для прийняття законного та обґрунтованого рішення, в порядку ст. 199 КПК України, суд повинен з`ясувати всі обставини, які передбачають підстави для застосування цього запобіжного заходу та умови, за яких таке продовження можливе.

Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою має оцінюватись в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Тримання особи під вартою завжди може бути виправдано, за наявності ознак того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які, незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважають інтереси забезпечення поваги до особистої свободи.

Згідно з вимогами ст. ст. 197, 199 КПК України, за відсутності підстав для зміни запобіжного заходу з тримання під вартою на такий, що не пов`язаний з ізоляцією від суспільства, строк тримання підозрюваного під вартою може бути продовжено у разі неможливості закінчення досудового розслідування в частині доведеного обвинувачення в строки, встановлені статтею 219 цього Кодексу.

Під час розгляду клопотання органу досудового розслідування слідчим суддею встановлено, що ОСОБА_6 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 255, ч. 4 ст.28, ч.4 ст.190 КК України, що підтверджується долученими до клопотання матеріалами, сукупність яких є достатньою для продовження дії запобіжного заходу, оскільки ризики, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України не зменшилися та продовжують існувати.

Для того, щоб арешт на підставі обґрунтованої підозри був виправданий у відповідності до статті 5 § 1 (с), поліція не зобов`язана мати докази, достатні для пред`явлення обвинувачення, ні в момент арешту, ні в момент перебування під вартою (Brogan and Others v. the United Kingdom, judgment of 29 November 1988, § 53). Також не обов`язково, щоб затриманій особі, було в подальшому висунуто обвинувачення або щоб справа проти особи була надіслана до суду. Метою попереднього тримання під вартою є подальше розслідування кримінальної справи, яке має підтвердити або спростувати підозру, яка є підставою для затримання (Murray v. the United Kingdom, judgmentof 28 October 1994, § 55).

Слідчий суддя дослідив клопотання і матеріали, які його обґрунтовують, та, всупереч твердженням сторони захисту, правильно встановив, що зазначені у клопотанні обставини підозри мають місце і підтверджуються на цьому етапі розслідування достатньою сукупністю доказів, які приведені у клопотанні слідчого та доданих до нього матеріалах.

Враховуючи те, що слідчий суддя на даному етапі провадження не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема, не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винною чи невинною у вчиненні злочину, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів визначити, що причетність особи до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для продовження застосування щодо неї обмежувального заходу, то з огляду на наведені у клопотанні слідчого докази у слідчого судді були всі підстави для висновку про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_6 кримінального правопорушення.

Обґрунтована підозра означає, що існують факти і інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення (п. 175 рішення Європейського суду з прав людини від 21 квітня 2011 року у справі «Нечипорук і Йонкало проти України»).

В клопотанні та доданих до нього матеріалах міститься достатньо фактів і інформації, які свідчать про причетність ОСОБА_6 до вчинення вказаних кримінальних правопорушень та висновку про обґрунтованість повідомленої йому підозри.

Відтак, доводи сторони захисту щодо відсутності обґрунтованої підозри, не заслуговують на увагу, та на даному етапі досудового розслідування не можуть бути підставою для скасування ухвали слідчого судді та застосування щодо ОСОБА_6 іншого запобіжного заходу, не пов`язаного із триманням під вартою.

Перевіряючи доводи клопотання слідчого на предмет наявності ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, колегія суддів вважає, що слідчий суддя дійшов правильного висновку про те, що ризики, які були підставою для застосування до підозрюваного ОСОБА_6 запобіжного заходу, об`єктивно продовжують існуватина даний час та підозрюваний може переховуватись від органів досудового розслідування та суду; незаконно впливати на свідків, інших учасників злочинної організації; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення у якому підозрюється.

Врахування тяжкості покарання при розгляді питання щодо запобіжного заходу відповідає практиці Європейського суду з прав людини при застосуванні ст. ст. 5, 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод (рішення у справі «Ілійков проти Болгарії», де Суд визначив, що суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування.

У зв`язку з цим, слідчий суддя обґрунтовано вказав, що більш м`які запобіжні заходи, ніж тримання під вартою, не здатні запобігти вказаним ризикам, врахувавши дані, які характеризують особу підозрюваного ОСОБА_6 , а також інші обставини, передбачені ст. 178 КПК України.

Крім того, слідчий суддя прийшов до висновку, про відсутність виправданих потреб у визначенні підозрюваному ОСОБА_6 розміру застави, з огляду на право суду що закріплене у п. 4 ч. 4 ст. 183 КПК України. З таким висновком погоджується колегія суддів.

Окрім того, колегія суддів перевіряє наявність існування вказаних ризиків на момент постановлення оскаржуваної ухвали та вважає їх доведеними.

Слідчим суддею, під час розгляду клопотання враховано наявність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, тяжкість покарання, що загрожує підозрюваному у разі визнання його винним, стан здоров`я та вік.

Доводи апелянта про відсутність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, не знайшли свого підтвердження під час апеляційного розгляду, оскільки, як вбачається зі змісту постановленої ухвали слідчого судді в даному судовому провадженні слідчим суддею досліджено усі матеріали справи та надано їм належну правову оцінку.

Посилання захисника на характеризуючі данні про особу підозрюваного, який має міцні соціальні зв`язки, постійне місце проживання за адресою: АДРЕСА_2 , позитивно характеризується, не переважають можливих ризиків неправомірної її поведінки.

Доводи сторони захисту не спростовують обґрунтованості необхідності та виправданості продовження до підозрюваного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, оскільки не містять відомостей про обставини, які не враховано під час вирішення питання про застосування та продовження запобіжного заходу.

Беззаперечних даних, які б унеможливлювали подальше тримання підозрюваного ОСОБА_6 під вартою, матеріали судового провадження не містять.

Істотних порушень вимог КПК України, які б перешкодили чи могли перешкодити слідчому судді місцевого суду постановити законну та обґрунтовану ухвалу, колегією суддів апеляційної інстанції - не встановлено.

Рішення слідчого судді є законним, обґрунтованим і вмотивованим, оскільки постановлено згідно норм матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених КПК України, та ухвалено на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені достатніми даними, дослідженими та об`єктивно оціненими судом, в порядку та в межах, передбачених на даній стадії кримінального провадження, натомість доводи та твердження захисників, колегія суддів вважає - безпідставними, у зв`язку з чим приходить до висновку про залишення апеляційної скарги без задоволення.

Керуючись ст. ст. 176 - 178, 183, 199, 194, 199, 309, 376, 404, 405, 407, 422 КПК України, колегія суддів -

ПОСТАНОВИЛА:

Ухвалу слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 20 лютого 2024 року відносно ОСОБА_6 , - залишити без змін, а апеляційну скаргу захисника ОСОБА_5 , який діє в інтересах підозрюваного ОСОБА_6 , - без задоволення.

Ухвала апеляційного суду відповідно до правил, визначених ч. 4 ст. 424 КПК України, є остаточною й оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3

Унікальний номер справи 757/7967/24-к Слідчий суддя в 1-ій інстанції: ОСОБА_12

Провадження 11сс/824/2413/2024 Доповідач ОСОБА_1

Категорія ст.183, 199 КПК