Справа №: 398/2340/14-к
провадження №: 1-кп/398/10/24
УХВАЛА

Іменем України

"27" червня 2024 р.

Олександрійський міськрайонний суд Кіровоградської області у складі:

головуючого - судді ОСОБА_1 ,

з участю секретаря - ОСОБА_2 ,

прокурора - ОСОБА_3 ,

захисника - ОСОБА_4 ,

розглянувши у судовому засіданні кримінальне провадження №0003696 стосовно ОСОБА_5 , обвинуваченого за ч. 2 ст. 307, ч. 1 ст. 311, ч. 1 ст. 321 КК України,

ВСТАНОВИВ:

У провадженні Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області знаходиться кримінальне провадження стосовно ОСОБА_5 обвинуваченого за ч. 2 ст. 307, ч. 1 ст. 311, ч. 1 ст. 321 КК України.

Під час судового засідання захисник обвинуваченого звернувся з клопотанням про закриття кримінального провадження на підставі п. 2 ч. 1 ст. 49 КК України.

Обвинувачений підтримав клопотання свого захисника та просив суд задоволити.

Прокурор не заперечував щодо задоволення даного клопотання.

Суд, відповідно до положень ч. 3 ст. 285 КПК України, роз`яснив обвинуваченому суть обвинувачення, підставу звільнення від кримінальної відповідальності, право заперечувати проти закриття кримінального провадження з цієї підстави.

Також, обвинуваченому роз`яснено, що звільнення від кримінальної відповідальності на підставі п. 3 ч. 1 ст. 49 КК України не є закриттям кримінального провадження з реабілітуючих підстав та роз`яснив його право на проведення судового провадження у повному обсязі в загальному порядку.

Заслухавши думки учасників кримінального провадження та дослідивши матеріали справи, судом встановлено наступне.

Згідно п. 1 ч. 2 ст. 284 КПК України кримінальне провадження закривається судом у зв`язку із звільненням особи від кримінальної відповідальності.

Відповідно ч. 1 ст. 285 КПК України особа звільняється від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених законом України про кримінальну відповідальність.

Ч. 4 ст. 286 КПК України визначено що, якщо під час здійснення судового провадження щодо провадження, яке надійшло до суду з обвинувальним актом, сторона кримінального провадження звернеться до суду з клопотанням про звільнення від кримінальної відповідальності обвинуваченого, суд має невідкладно розглянути таке клопотання.

У відповідності ч. 3 ст. 288 КПК України суд своєю ухвалою закриває кримінальне провадження та звільняє підозрюваного, обвинуваченого від кримінальної відповідальності у випадку встановлення підстав, передбачених законом України про кримінальну відповідальність.

Згідно обвинувального акту, ОСОБА_5 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України, яке вчинено у 2013 році.

Згідно вимог ч. 2 ст. 4 КК України, злочинність і караність, а також інші кримінально-правові наслідки діяння визначаються законом про кримінальну відповідальність, що діяв на час вчинення цього діяння.

Як вбачається з вимог ч. 1 ст. 5 КК України, закон про кримінальну відповідальність, що скасовує злочинність діяння, пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи, має зворотну дію у часі, тобто поширюється на осіб, які вчинили відповідні діяння до набрання таким законом чинності, у тому числі на осіб, які відбувають покарання або відбули покарання, але мають судимість.

Відповідно ч. ч. 1, 4 ст. 12 КК України, залежно від ступеня тяжкості злочини поділяються на злочини невеликої тяжкості, середньої тяжкості, тяжкі та особливо тяжкі. Тяжким злочином є злочин, за який передбачене основне покарання у виді позбавлення волі на строк не більше десяти років.

Згідно ч. ч. 1, 3, 5 ст. 12 КПК України, кримінальні правопорушення поділяються на кримінальні проступки і злочини. Злочини поділяються на нетяжкі, тяжкі та особливо тяжкі. Тяжким злочином є передбачене цим Кодексом діяння (дія чи бездіяльність), за вчинення якого передбачене основне покарання у виді штрафу в розмірі не більше двадцяти п`яти тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або позбавлення волі на строк не більше десяти років.

З вимог ч. ч. 1-2 ст. 44 КК України вбачається, що особа, яка вчинила злочин, звільняється від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених цим Кодексом. Звільнення від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених цим Кодексом, здійснюються виключно судом. Порядок звільнення від кримінальної відповідальності встановлюється законом.

Відповідно п. 4 ч. 1, ч. 2 та ч. 3 ст. 49 КК України, особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з дня вчинення нею злочину і до дня набрання вироком законної сили минули такі строки: десять років - у разі вчинення тяжкого злочину. Перебіг давності зупиняється, якщо особа, що вчинила злочин, ухилилася від досудового слідства або суду. У цих випадках перебіг давності відновлюється з дня з`явлення особи із зізнанням або її затримання. У цьому разі особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з часу вчинення злочину минуло п`ятнадцять років. Перебіг давності переривається, якщо до закінчення зазначених у частинах першій та другій цієї статті строків особа вчинила новий злочин середньої тяжкості, тяжкий або особливо тяжкий злочин. Обчислення давності в цьому разі починається з дня вчинення нового злочину. При цьому строки давності обчислюються окремо за кожний злочин.

Таким чином, зі змісту ст. 49 КК України вбачається, що звільнення від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності є обов`язковим і застосовується за таких умов: 1) вчинення особою кримінального правопорушення; 2) з дня вчинення кримінального правопорушення і до набрання вироком законної сили минули визначені ч. 1 ст. 49 КК строки давності; 3) особа не ухилялася від досудового розслідування або суду; 4) особа до закінчення зазначених у ч. 1 ст. 49 КК строків не вчинила нового злочину.

Відповідно ч. 2 ст. 307 КК України, незаконне виробництво, виготовлення, придбання, зберігання, перевезення чи пересилання з метою збуту, а також незаконний збут наркотичних засобів, психотропних речовин або їх аналогів, вчинені повторно або за попередньою змовою групою осіб, або особою, яка раніше вчинила одне із кримінальних правопорушень, передбачених статтями 308-310, 312, 314, 315, 317 цього Кодексу, або із залученням неповнолітнього, а також збут наркотичних засобів, психотропних речовин або їх аналогів у місцях, що призначені для проведення навчальних, спортивних і культурних заходів, та в інших місцях масового перебування громадян, або збут чи передача цих речовин у місця позбавлення волі, або якщо предметом таких дій були наркотичні засоби, психотропні речовини або їх аналоги у великих розмірах чи особливо небезпечні наркотичні засоби або психотропні речовини караються позбавленням волі на строк від п`яти до десяти років з конфіскацією майна.

Згідно ч. 2 ст. 307 КК України (в редакції Закону на час розгляду клопотання), незаконне виробництво, виготовлення, придбання, зберігання, перевезення чи пересилання з метою збуту, а також незаконний збут наркотичних засобів, психотропних речовин або їх аналогів, вчинені повторно або за попередньою змовою групою осіб, або особою, яка раніше вчинила одне із кримінальних правопорушень, передбачених статтями 308-310, 312, 314, 315, 317цього Кодексу, або із залученням неповнолітнього, а також збут наркотичних засобів, психотропних речовин або їх аналогів у місцях, що призначені для проведення навчальних, спортивних і культурних заходів, та в інших місцях масового перебування громадян, або збут чи передача цих речовин у місця позбавлення волі, або якщо предметом таких дій були наркотичні засоби, психотропні речовини або їх аналоги у великих розмірах чи особливо небезпечні наркотичні засоби або психотропні речовини, караються позбавленням волі на строк від шести до десяти років з конфіскацією майна.

Враховуючи, що санкція ч. 2 ст. 307 КК України в редакції Закону 2013 року пом`якшує кримінальну відповідальність, а саме зменшує мінімальний строк позбавлення волі, суд приходить до висновку про необхідність застосування цієї норми в редакції Закону, який діяв на час вчинення цього діяння.

Згідно обвинувального акту, ОСОБА_5 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України, яке вчинено у 2013 році. Вказане кримінальне правопорушення, станом на час його вчинення та на теперішній час, належить до тяжких злочинів.

Таким чином, десятирічний строк притягнення обвинуваченого до кримінальної відповідальності за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України, закінчився у жовтні 2023 року, обвинувачений не ухилявся від досудового розслідування та суду, до закінчення, зазначених у ч. 1 ст. 49 КК, строків, не вчинив нового кримінального правопорушення, що у своїй сукупності, із зазначеним вище, свідчить про наявність підстав для звільнення обвинуваченого від кримінальної відповідальності на підставі п. 4 ч. 1 ст. 49 КК України та закриття кримінального провадження.

Отже, враховуючи клопотання захисника обвинуваченого, згоду обвинуваченого, прокурора та інші вищевикладені обставини, суд вважає можливим задовольнити заявлене клопотання.

Суд за наявності підстав для звільнення особи від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності, передбачених ст. 49 КК України, та за згодою підозрюваного, обвинуваченого, підсудного ухвалою закриває кримінальне провадження та звільняє підозрюваного, обвинуваченого, підсудного від кримінальної відповідальності.

Також суд зазначає, що відмова суду у звільненні обвинуваченого від кримінальної відповідальності у зв`язку з закінченням строків давності буде порушенням прав обвинуваченого, що є недопустимим.

Крім цього, така відмова може призвести до порушення ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, щодо розгляду справи упродовж розумного строку, що є також неприйнятним.

Також, згідно ч. 1 ст. 126 КПК України суд вирішує питання щодо процесуальних витрат у вироку або ухвалою.

Частина 1 статті 122 КПК України передбачає, що витрати, пов`язані із залученням експертів, несе сторона кримінального провадження, яка залучила експерта, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно ч. 4 ст. 122 КПК України експертам, спеціалістам, перекладачам оплачуються проїзд, а також добові в разі переїзду до іншого населеного пункту. Експертам, спеціалістам і перекладачам повинна бути сплачена винагорода за виконану роботу, якщо це не є їх службовим обов`язком.

Стаття 124 КПК України встановлює порядок розподілу процесуальних витрат.

У випадку ухвалення обвинувального вироку, суд стягує з обвинуваченого на користь держави документально підтверджені витрати на залучення експерта (ч. 2 ст. 124 КПК України).

Стягнення з обвинуваченого процесуальних витрат у випадку закриття кримінального провадження чинний КПК України не регулює.

Аналогічна правова позиція міститься і в постановах ВС, в тому числі від 01.03.2021 року у справі №266/3090/18 (провадження №51-3281кмп19).

Оскільки, чинний КПК України передбачає, що лише ухвалення судом обвинувального вироку може бути підставою для стягнення з обвинуваченого процесуальних витрат, а в даному випадку кримінальне провадження відносно закривається, у зв`язку зі звільненням останнього від кримінальної відповідальності, понесені стороною обвинувачення витрати на залучення експертів не підлягають стягненню з обвинуваченого.

Враховуючи вищевикладене, керуючись положеннями ст. ст. 2, 7, 9, 122, 124, 126, п. 1 ч. 2 ст. 284, ст. ст. 285, 286, 288, п.2 ч. 3 ст. 314, 369-372 КПК України, ч. 4 ст. 12, ст. 44, ст. 49 КК України,

П О С Т А Н О В И В:

Клопотання захисника обвинуваченого - адвоката ОСОБА_4 про звільнення від кримінальної відповідальності - задовольнити.

Звільнити ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 від кримінальної відповідальності за обвинуваченням у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 307, ч. 1 ст. 311, ч. 1 ст. 321 КК України, у зв`язку із закінченням строків давності притягнення до кримінальної відповідальності, на підставі п. 4 ч. 1 ст. 49 КК України.

Кримінальне провадження №0003696 стосовно ОСОБА_5 , який обвинувачується за ч. 2 ст. 307, ч. 1 ст. 311, ч. 1 ст. 321 КК України - закрити.

Ухвала може бути оскаржена до Кропивницького апеляційного суду протягом 7 днів з дня її проголошення. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

СУДДЯ: ОСОБА_1