Справа № 550/429/24
Провадження №1-кп/550/57/24
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15 травня 2024 року смт. Чутове

Чутівський районний суд Полтавської області у складі:

головуючого судді - ОСОБА_1 ,

за участю: прокурора - ОСОБА_2 ,

обвинуваченого - ОСОБА_3 ,

захисника - ОСОБА_4 ,

секретаря судового засідання - ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду кримінальне провадження внесене до ЄРДР №0000776 від 11.12.2023 за обвинуваченням:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Нововолинськ Волинської області, українця, громадянина України, з повною середньою освітою, одруженого, маючого на утриманні двох неповнолітніх дітей, військовозобов`язаного, працюючого комерційним директором ДП «Волиньвугілля», інваліда 3 групи, зареєстрованого та фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України

ВСТАНОВИВ:

Відповідно до ст. 178 Цивільного кодексу України, п.п. 1-4, 9, 15 «Положення по дозвільну систему», затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 12.10.1992 року №576, Додатку № 1 до Постанови Верховної Ради України від 07.06.1992 року №2471-XII «Про право власності на окремі види майна», п. п. 2.3.2, 2.6, 8.1, 8.3, 8.8, 8.9, 12.1, 12.2, 12.17, «Інструкції про порядок виготовлення, придбання, зберігання, обліку, перевезення та використання вогнепальної, пневматичної і холодної зброї, пристроїв вітчизняного виробництва для відстрілу патронів, споряджених гумовими чи аналогічними за своїми властивостями метальними снарядами несмертельної дії, та зазначених патронів, а також боєприпасів до зброї та вибухових матеріалів», затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України № 622 від 21.08.1998 року, зброя, боєприпаси (крім мисливської і пневматичної зброї і боєприпасів до неї, а також спортивної зброї і боєприпасів до неї, що придбаються громадськими об`єднаннями з дозволу органів внутрішніх справ), вибухові речовини й засоби вибуху не можуть перебувати у власності громадян, громадських об`єднань, міжнародних організацій та юридичних осіб інших держав на території України.

Право носіння, зберігання, придбання, виготовлення, ремонт, передача, чи збут вогнепальної зброї, бойових припасів здійснюється на підставі передбачених законом дозволів, ОСОБА_3 , не маючи передбаченого законом дозволу, в 11.12.2023 року близько 11:00 год., знаходячись на полігоні поблизу с. Грушівка Куп`янського району Харківської області, знайшов 61 патрон калібру 5,56 мм., як і знаходилися на кулеметній стрічці, після діючи з прямим умислом, усвідомлюючи, що вказані предмети являються бойовими припасами, та носять суспільно-небезпечний характер, передбачаючи його суспільно-небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, забрав вказані патрони та переніс до своїх речей, де і зберігав їх, в подальшому рухаючись на автомобілі «VolkswagenLT35» номерний знак НОМЕР_1 , перевозив вказані патрони до себе додому в АДРЕСА_1 для власного користування, до моменту їх вилучення працівниками поліції, та підозрюється у незаконному їх придбанні, носінні та зберіганні, без передбаченого Положенням про дозвільну систему, затвердженим Постановою Кабінету Міністрів України № 576 від 12.10.1992 року (зі змінами) та Інструкцією про порядок виготовлення, придбання, зберігання, обліку, перевезення та використання вогнепальної, пневматичної і холодної зброї, пристроїв вітчизняного виробництва для відстрілу патронів, споряджених гумовими чи аналогічними за своїми властивостями метальними снарядами несмертельної дії та зазначених патронів, а також боєприпасів до зброї та вибухових матеріалів, затвердженою наказом Міністерства внутрішніх справ України № 622 від 21.08.1998 року (зі змінами), дозволу, з метою реалізації свого злочинного умислу, спрямованого на зберігання вищевказаних бойових припасів без передбаченого законом дозволу.

11.12.2023 року, працівниками поліції ВП № 3 Полтавського РУП ГУНП в Полтавській області під час проведення обшуку автомобіля «VolkswagenLT35», номерний знак НОМЕР_1 , який був зупинений на блокпосту АДРЕСА_2 , в сумці ОСОБА_3 , виявлено та вилучено 61 патрон на кулеметній стрічці, які відповідно до висновку експерта судово-балістичної експертизи № СЕ-19/117-23/19722-БЛ від 27.12.2023 року, являються бойовими припасами - патронами калібру 5,56х45мм (.223 Remіngton), виготовлені промисловим способом та придатні до забезпечення пострілу.

Таким чином, своїми умисними діями, що виразилися в придбанні та зберіганні бойових припасів без передбаченого законом дозволу, ОСОБА_3 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 263 КК України.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 свою вину визнав повністю, вказавши, що дійсно 11.12.2023 року близько 11:00 год., він знаходячись на полігоні поблизу с. Грушівка Куп`янського району Харківської області, знайшов 61 патрон калібру 5,56 мм., як і знаходилися на кулеметній стрічці, після чого забрав вказані патрони та переніс до своїх речей, де і зберігав їх. В подальшому, рухаючись на автомобілі «VolkswagenLT35», номерний знак НОМЕР_1 , перевозив вказані патрони до себе додому в АДРЕСА_1 для власного користування, до моменту їх вилучення працівниками поліції, що мало місце 11.12.2023 року, під час проведення обшуку його автомобіля, який був зупинений на блокпосту 395 км автодороги Київ-Харків, АДРЕСА_2 . У скоєному розкаявся.

Зважаючи на повне і беззаперечне визнання вини обвинуваченим, роз`яснивши учасникам кримінального провадження положення ч.3 ст.349 КПК України, з`ясувавши, що обвинувачений правильно розуміє зміст обвинувачення, переконавшись у добровільності його позиції, роз`яснивши обвинуваченому, що у такому випадку він буде позбавлений права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку, заслухавши думку учасників процесу, які не заявляли заперечень проти розгляду справи із застосуванням ч.3 ст.349 КПК України, суд, визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються і вирішив обмежитись допитом обвинуваченого та дослідженням матеріалів справи, які характеризують його особу.

Суд вважає, що дії обвинуваченого ОСОБА_3 правильно кваліфіковані органами досудового розслідування:по першому епізоді: за ч.1 ст.263 КК України як придбання та зберігання бойових припасів без передбаченого законом дозволу.

Дослідженими в судовому засіданні матеріалами, які характеризують особу обвинуваченого ОСОБА_3 встановлено, що останній за місцем мешкання характеризується позитивно, не працює, на обліку у лікаря-психіатра та лікаря-нарколога не перебуває, раніше не судимий.

В судових дебатах сторона обвинувачення просила визнати винним ОСОБА_3 за ч.1 ст.263 КК України та призначити йому покарання у вигляді 3(трьох) років позбавлення волі. На підставі ст.75 КК України звільнити останнього від відбування призначеного основного покарання з іспитовим строком1(один) рік.

Суд, призначаючи покарання, керується положеннями ст.65 КК України, зокрема, враховує ступінь тяжкості скоєного кримінального правопорушення, особу обвинуваченого, обставини, що пом`якшують та відсутність обставин, що обтяжують покарання, а також те, що особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.

Обставинами, які пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_3 у відповідності до ст.66 КК України, суд визнає щире каяття та активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення.

Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_3 у відповідності до ст.67 КК України, не встановлено.

Також захисником було подано клопотання про застосування при призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_3 ст. 69 КК України.

Як на підставу для застосування ст. 69 КК України захисник посилався на те, що обвинувачений вину визнав, щиро розкаявся, а також те, що обвинувачений, винуватість у вчиненні інкримінованого йому злочину визнав, надавши суду чіткі й послідовні показання щодо обставин його вчинення, має двох неповнолітніх дітей, є інвалідом, у вчиненому розкаявся, є волонтером, допомагає ЗСУ, має численні подяки та грамоти за проведену роботу у воєнний стан.

Захисник вказує, що обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченого, є щире каяття та активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення, надавши чіткі й послідовні показання щодо обставин його вчинення.

Розглянувши вищевказане клопотання захисника, суд зазначає наступне.

Згідно з ч.1 ст.69 КК України та приписів п.8 постанови Пленуму Верховного Суду України від 24 жовтня 2003 року «Про практику призначення судами кримінального покарання», призначення основного покарання, нижчого від найнижчої межі, передбаченої законом за даний злочин, може мати місце лише за наявності декількох (не менше двох) обставин, що пом`якшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого злочину, з урахуванням особи винного. У кожному такому випадку суд зобов`язаний у мотивувальній частині вироку зазначити, які саме обставини справи або дані про особу підсудного він визнає такими, що істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого злочину і впливають на пом`якшення покарання.

Відповідно до ч. 1 ст. 69 КК України за наявності кількох обставин, що пом`якшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, з урахуванням особи винного суд, умотивувавши своє рішення, може, крім випадків засудження за корупційний злочин, призначити основне покарання, нижче від найнижчої межі, встановленої в санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини цього Кодексу, або перейти до іншого, більш м`якого виду основного покарання, не зазначеного в санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини цього Кодексу за це кримінальне правопорушення.

При цьому при аналізі норм ст. 69 КК України можна зробити висновок, що призначення більш м`якого виду основного покарання, не зазначеного в санкції відповідної норми, можливе лише у тому випадку, коли встановлені по справі обставини, що пом`якшують покарання, настільки істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого злочину, що призначення винному навіть мінімального покарання в межах санкції було б явно несправедливим.

Враховуючи ступінь тяжкості вчиненого ОСОБА_3 кримінального правопорушення, обставини його вчинення, дані про особу обвинуваченого, який вину визнав повністю, щиро розповідав про скоєне та каявся, є волонтером, допомагає ЗСУ, а також являється інвалідом ІІІ групи, має на утриманні двох неповнолітніх дітей, його поведінку до вчинення кримінального правопорушення та під час кримінального провадження, з урахуванням його позитивної характеристики, враховуючи наявність декількох обставин, що пом`якшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого(щире каяття, волонтерська діяльність, інвалідність 3 гр., утримання двох малолітніх дітей), відсутність обставин, що обтяжують покарання, суд приходить до висновку, що призначення обвинуваченому мінімального покарання в межах санкції ч. 1 ст. 263 КК України є недоцільним, у зв`язку з чим, при призначенні покарання суд вважає за необхідне застосувати положення ч. 1 ст. 69 КК України і призначити обвинуваченому покарання нижче від найнижчої межи, встановленої у санкції ч.1 ст.263 КК України у виді штрафу. При цьому розмір штрафу визначається судом у співставленні із мінімальною санкцією ч.2 ст.263 КК України і становить частину від такого розміру, тобто 500(п`ятсот) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 8500грн.

Саме такий вид покарання дозволить усвідомити обвинуваченому його негативну поведінку по відношенню до суспільства.

Арешт, накладений ухвалою Карлівського районного суду Полтавської області від 26.12.2023 рок на майно в частині патронів в кількості 61 штук, які відповідно до висновку експерта судово-балістичної експертизи № СЕ-19/117-23/8226-БЛ від 25.05.2023 року, являються бойовими припасами - проміжними військовими патронами калібру 5,45х39мм, зразка 1947 року, виготовлені промисловим способом та придатні до стрільби, було, які зберігаються в кімнаті зберігання речових доказів СПД №2 ВП №3 Полтавського РУП ГУНП у Полтавській області - скасувати, звернувши їх в дохід держави, шляхом їх передання у розпорядження Збройних Сил України.

Судові витрати у кримінальному провадженні, які складають 3029,12 грн за проведення судово-балістичної експертизи, слід стягнути з обвинуваченого.

Цивільний позов у даному кримінальному провадженні не заявлено.

Долю речових доказів суд вирішує відповідно до приписів ст. 100 КПК України.

Керуючись ст.ст. 349, 369,371, 373 - 376 КПК України, суд

УХВАЛИВ:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1ст.263 КК України, і призначити йому покарання із застосуванням положень ч.1 ст. 69 КК України у виді штрафу в розмірі 500(п`ятсот) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 8500 (вісім тисяч п`ятсот) гривень.

Стягнути з ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на користь держави витрати за проведення судово-балістичної експертизи у розмірі 3029 (три тисячі двадцять дев`ять) грн 12 коп.

Арешт, накладений ухвалою Карлівського районного суду Полтавської області від 26.12.2023 рок на майно в частині патронів в кількості 61 штук, які відповідно до висновку експерта судово-балістичної експертизи № СЕ-19/117-23/8226-БЛ від 25.05.2023 року, являються бойовими припасами - проміжними військовими патронами калібру 5,45х39мм, зразка 1947 року, виготовлені промисловим способом та придатні до стрільби, було, які зберігаються в кімнаті зберігання речових доказів СПД №2 ВП №3 Полтавського РУП ГУНП у Полтавській області - скасувати.

Після набрання вироком законної сили речові докази:

- патрони в кількості 61 штук, які відповідно до висновку експерта судово-балістичної експертизи № СЕ-19/117-23/8226-БЛ від 25.05.2023 року, являються бойовими припасами - проміжними військовими патронами калібру 5,45х39мм, зразка 1947 року, виготовлені промисловим способом та придатні до стрільби, було, які зберігаються в кімнаті зберігання речових доказів СПД №2 ВП №3 Полтавського РУП ГУНП у Полтавській області - звернути в дохід держави, шляхом їх передання у розпорядження Збройних Сил України.

Вирок може бути оскаржений до Полтавського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги через Чутівський районний суд Полтавської області протягом 30 днів з дня його проголошення.

Судове рішення суду першої інстанції не може бути оскаржене в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до положень ч.3 ст. 349 КПК України.

Вирок суду першої інстанції набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Обвинуваченому та прокурору копію вироку вручити негайно після його проголошення.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Надруковано в нарадчій кімнаті в єдиному примірнику.

Суддя: ОСОБА_1