Справа № 202/5244/24
Провадження № 1-кс/202/2990/2024
ІНДУСТРІАЛЬНИЙ РАЙОННИЙ СУД м.ДНІПРОПЕТРОВСЬКА
УХВАЛА

25 квітня 2024 року м. Дніпро

Слідчий суддя Індустріального районного суду м. Дніпропетровська ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , слідчої ОСОБА_4 , підозрюваної ОСОБА_5 , захисника ОСОБА_6 , розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання старшого слідчого в ОВС слідчого управління Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області ОСОБА_4 , яке погоджено з прокурором відділу Дніпропетровської обласної прокуратури ОСОБА_3 , у кримінальному провадженні внесеного до ЄРДР 17.04.2024 за №0000352, про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , підозрюваної у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 149 КК України,

В С Т А Н О В И В:

Старший слідчий в ОВС слідчого управління Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області ОСОБА_4 звернулася до слідчого судді з клопотанням, погодженим з прокурором відділу Дніпропетровської обласної прокуратури ОСОБА_3 , у кримінальному провадженні внесеного до ЄРДР 17.04.2024 за №0000352, про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , підозрюваної у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 149 КК України, в якому просив визначити альтернативний запобіжний захід у вигляді застави в розмірі 660 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 1 998 480 грн.

В обґрунтування клопотання слідчий зазначає, що ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , маючи на утриманні малолітнього сина - ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , однак не маючи бажання та намірів виховувати, піклуватись та забезпечувати належні соціальні, побутові умови проживання для своєї малолітньої дитини, усвідомлюючи та достовірно розуміючи протиправність своїх дій, передбачаючи настання негативних, суспільно-небезпечних наслідків у вигляді: незаконної передачі людини, а саме: використання матір`ю підневільного стану своєї малолітньої дитини та влади над нею, тобто малолітнього, неконтрольованого перебування дитини у розпорядженні сторонніх осіб, мета яких на заволодіння дитиною для ОСОБА_5 суттєвого значення не мала, одночасного із тим, порушення першочергового права малолітніх дітей на зростання та виховання в рідній сім`ї, природних та невідчужуваних Конституційних прав і свобод людини в частині вільності та рівності у своїй гідності і правах, та бажаючи їх настання, маючи умисел, направлений на передачу без укладання передбачених законодавством України угод щодо усиновлення, піклування своєї малолітньої дитини, та реалізуючи його, у невстановлений органами досудового розслідування час, але не пізніше 15.04.2024, знаходячись у невстановленому органами досудового розслідування місці на території м. Дніпро, вирішила продати свого малолітнього сина ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , тобто передати свою малолітню дитину стороннім особам.

Реалізуючи свій злочинний умисел, ОСОБА_5 , 15.04.2024, приблизно в період з 20:00 год. до 21:00 год., на території м. Дніпро зустрілась із ОСОБА_8 , якій повідомила про готовність здійснити передачу свого малолітнього сина ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , за грошову винагороду у розмірі 1 мільйон гривен.

У подальшому, доводячи до кінця свій злочинний умисел, 23.04.2024 приблизно о 13:35 год., знаходячись у приміщенні кафе « ІНФОРМАЦІЯ_3 », за адресою: АДРЕСА_2 , ОСОБА_5 являючись матір`ю малолітнього сина, нехтуючи положенням ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства», яка регламентує обов`язки батьків з питань виховання, що спрямовані на розвиток особистості, поваги до прав, свобод людини і громадянина, підготовку дитини до свідомого життя у суспільстві в дусі взаємопорозуміння, порушуючи вказані принципи та недотримуючись положень ч. 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, усвідомлюючи та бажаючи настання негативних наслідків для власної малолітньої дитини, пов`язаних із неконтрольованим перебуванням у розпорядженні невідомої особи, передала у розпорядження ОСОБА_8 свого малолітнього сина ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , разом із оригіналом свідоцтва про його народження серія НОМЕР_1 від 05.10.2021, медичною карткою та одягом, отримавши за це грошові кошти у сумі 1 000000 (один мільйон) гривен.

23.04.2024 ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 149 КК України.

Обґрунтованість підозри ОСОБА_5 підтверджується зібраними під час досудового розслідування доказами в їх сукупності, а саме: протоколами допитів свідка ОСОБА_8 ; протоколами оглядів; протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками, протоколом обшуку, речовими доказами та іншими матеріалами кримінального провадження у сукупності.

Слідчий указує на наявність ризиків, передбачених пунктами 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України та вважає, що застосування до підозрюваної більш м`якого запобіжного заходу, ніж тримання під вартою, не зможе запобігти вищевказаним ризикам, тому просить застосувати до підозрюваної запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на строк 60 діб та визначити альтернативний запобіжний захід у вигляді застави в розмірі 660розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 1 998 480 грн.

Обґрунтовуючи ризики, передбачені п.п. 1, 3, 5 ст. 177 КПК України слідчий зазначає, що під час досудового розслідування встановлено факт участі ОСОБА_5 у скоєнні особливо тяжкого кримінального правопорушення, за який передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строквід 8 до 15 років з конфіскацією майна або без такої, тобто суворість покарання беззаперечно є приводом для переховування підозрюваної від слідства та суду.

Підозрювана ОСОБА_5 може незаконно впливати на свідків у цьому ж кримінальному провадженні, а саме на: особу, яка познайомила ОСОБА_5 та ОСОБА_8 , осіб, які можуть підтвердити факт продажу малолітньої дитини та яких органами досудового розслідування ще не встановлено. Будучи обізнаною у доказах, які на теперішній час наявні в матеріалах кримінального провадження, підозрювана ОСОБА_5 своїми порадами, вказівками, повідомленням недостовірних відомостей щодо притягнення вказаних осіб до кримінальної відповідальності, може схилити останніх до відмови від давання свідчень, надання завідомо неправдивих свідчень.

Підозрювана ОСОБА_5 може вчинити інше кримінальне правопорушення, що підтверджується репутацією самої підозрюваної, яка здійснювати будь-яку оплачувану у встановленому законом порядку трудову діяльність не бажає.

Обгрунтовуючи розмір застави слідчий звертав увагуна тяжкість та специфіку кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_5 , з метою забезпечення виконання підозрюваною покладених на неї обов`язків, є необхідним визначити розмір застави у межах, визначених п. 3 ч. 5 ст. 182 КПК України, тобто такий, що перевищує 300 (триста) розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, та визначити її у розмірі 660 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб (один мільйон дев`ятсот дев`яносто вісім тисяч чотириста вісімдесят гривень), оскільки внесення застави саме у такому розмірі може гарантувати виконання підозрюваноюОСОБА_5 покладених на неї обов`язків. Зазначала, що продаж підозрюваною ОСОБА_5 свого малолітнього сина, було свідомим, цілеспрямованим кроком та водночас шляхом для досягнення злочинної мети підозрюваної - особистого незаконного збагачення (отримання грошової винагороди). Така поведінка підозрюваної ОСОБА_5 є неприпустимою, зухвалою, свідчить про відсутність в ней одного з розвинутих почуттів особи жіночої статі - материнського інстинкту, викликає неповагу та гнів, руйнує майбутнє дітей.

Прокурор в судовому засіданні клопотання підтримав та просив задовольнити.

Підозрювана відмовилась надавати пояснення щодо обставин викладенних у повідомленні про підору, просила суд обрати інший більш м`який запобіжний захід.

Захисник заперечував щодо задоволення клопотання, просив обрати запобіжний захід у вигляді домашнього арешту у нічний час.Зазначив, що підозрювана визнає обставини, виклдаені в повідомленні про підозру, буде сприяти проведенню досудового розслідування. Вважає, що ризики, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України, прокурором не доведені.

Дослідивши матеріали клопотання, заслухавши у судовому засіданні доводи прокурора, думку підозрюваної та її захисника, слідчий суддя приходить до таких висновків.

Відповідно до ч. 1 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Відповідно до ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частинами шостою та сьомою статті 176 цього Кодексу.

Виходячи з положень п. 4) ч. 2 ст. 183 КПК України, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою може бути застосовано, зокрема, до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.

У провадженні СУ Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області перебувають матеріали досудового розслідування, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №000035217.04.2024, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 149 КК України.

23.04.2024 ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 149 КК України.

Оцінюючи обґрунтованість підозри у вчиненні ОСОБА_5 кримінального правопорушення за наведених у повідомленні про підозру обставин, слідчий суддя керується стандартом доказування «обґрунтована підозра».

Згідно ч. 5 ст. 9 КПК України кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини (далі - ЄСПЛ).

Зокрема, у справі «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» від 30 серпня 1990 року зазначено, що «обґрунтована підозра» означає існування фактів або інформації, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення, крім того, вимога розумної підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно пов`язують підозрюваного з певним злочином, вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення обвинувачення.

У пункті 175 рішення Європейського суду з прав людини від 21.04.2011 у справі «Нечипорук і Йонкало проти України» зазначено, що «термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення. Факти, що підтверджують обґрунтовану підозру, не повинні бути такого ж рівня, що й факти, на яких має ґрунтуватися обвинувальний вирок.

При цьому, обставини здійснення підозрюваним конкретних дій та доведеність його вини, потребують перевірки та оцінки у сукупності з іншими доказами у кримінальному провадженні під час подальшого досудового розслідування.

Так, для вирішення питання щодо обґрунтованості повідомленої підозри, оцінка наданих слідчому судді доказів здійснюється не в контексті оцінки доказів з точки зору їх достатності і допустимості для встановлення вини чи її відсутності, доведення чи недоведення винуватості особи, що здійснюється судом при ухваленні вироку, а з метою визначити вірогідність та достатність підстав причетності тієї чи іншої особи до вчинення кримінального правопорушення, а також чи є підозра обґрунтованою, щоб виправдати подальше розслідування або висунення обвинувачення.

Отже, слідчий суддя на стадії досудового розслідування для вирішення питання, зокрема, щодо обґрунтованості підозри не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд при розгляді кримінального провадження по суті, тобто не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для встановлення вини особи/осіб у вчиненні кримінального правопорушення чи її відсутності, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів визначити, що причетність тієї чи іншої особи/осіб до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування відносно такої особи запобіжного заходу, зокрема, у вигляді тримання під вартою.

Слід також наголосити, що стандарт доказування «обґрунтована підозра» обмежує міру, до якої слідчий суддя може оцінювати обставини, відомості про які надані сторонами.

Згідно з доводами, викладеними у клопотанні та доказами наданими на підтвердження цих доводів, обґрунтованість підозри щодо вчинення інкримінованого кримінального правопорушення ОСОБА_9 підтверджується:протоколами допитів свідка ОСОБА_8 ; протоколами оглядів; протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками, протоколом обшуку, речовими доказами та іншими матеріалами кримінального провадження у сукупності.

Метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується (частина 1 статті 177 КПК України).

Підставою застосування запобіжного заходу є наявність, зокрема, ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний може здійснити дії, передбачені частиною 1 статті 177 КПК (частина 2 статті 177 КПК України).

Ризики, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрювана може здійснити спробу протидії кримінальному провадженню у формах, що передбачені частиною 1 статті 177 КПК, слід вважати наявними за умови встановлення обґрунтованої ймовірності можливості здійснення підозрюваним зазначених дій.

Слідчий суддя вважає, що прокурором у судовому засіданні доведено наявність ризиків, передбачених п.п. 1, 3 ч. 1 ст. 177 КПК, виходячи з такого.

Ризик переховування підозрюваної ОСОБА_5 від органу досудового розслідування та/або суду існує та обумовлений тяжкістю ймовірного покарання та суворістю можливого вироку, оскільки ОСОБА_5 підозрюється у вчинені особливо тяжкого кримінального правопорушення, за вчинення якого передбачено покарання у виді позбавлення волі від від п`яти до дванадцяти років з конфіскацією майна.

Варто зазначити, що у рішенні ЄСПЛ у справі «Бессієв проти Молдови» суд вказав, що ризик втечі має оцінюватися судом у контексті чинників, пов`язаних з характером особи, її моральністю, місцем проживання, родом занять, майновим станом, сімейними зв`язками та усіма видами зв`язку з країною, в якій така особа піддається кримінальному переслідуванню. Серйозність же покарання є релевантною обставиною в оцінці ризику того, що підозрюваний може втекти. Отже важливим критерієм, орієнтуючись на який слід застосовувати вид запобіжного заходу, повинна бути санкція за злочин, який інкримінується обвинуваченому.

На переконання слідчого судді, очікування можливого суворого покарання, саме по собі може бути реальним мотивом та підставою для підозрюваного переховуватися від органів досудового розслідування чи суду. Це твердження узгоджується з позицією Європейського суду з прав людини, який зазначав, що суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування (п. 80 рішення у справі «Ілійков проти Болгарії»).

Отже, слідчий суддя погоджується з доводами прокурора, що наведені обставини свідчать про можливість підозрюваної ОСОБА_5 реалізувати ризик переховування від органів досудового розслідування та суду.

Ризик впливу на свідків також існує як на початковому етапі кримінального провадження при зібранні доказів, так і на стадії судового розгляду до моменту безпосереднього отримання судом показань, та дослідження їх судом.

Відповідний незаконний вплив може стосуватись як свідків, які безпосередньо вказують на підозрювану як на особу, що вчинила злочин, так і свідків, які можуть надати свідчення щодо інших важливих обставин кримінального провадження, які не інкримінуються підозрюваній та не мають безпосереднього зв`язку із її особою (наприклад, показання понятих, які брали участь у слідчих діях).

Існування ризику, передбаченого п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України слідчий суддя вважає недоведеним стороною обвинувачення.

Слідчим суддею також береться до уваги відомості про особу підозрюваної, яка раніше не судима, однак зазначені відомості, не є настільки переконливими та вагомими, щоб знизити встановлені слідчим суддею ризики до малоймовірних чи взагалі виключити їх існування.

Крім встановлених ризиків, передбачених п. 1, п. 3, ст. 177 КПК України, наявності обґрунтованої підозри, при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу слідчий суддя враховує дані про особу підозрюваної ОСОБА_5 , обставини кримінального правопорушення, тяжкість ймовірного покарання та суворість можливого вироку та вважає, що застосування до ОСОБА_5 більш м`якого запобіжного заходу, ніж тримання під вартою, є недостатнім і не зможе запобігти вищезазначеним ризикам, та не зможуть належним чином забезпечити досягнення мети застосування запобіжного заходу. Адже, у випадку їх застосування, з огляду на встановлені ризики, відсутні будь-які стримуючі фактори від неналежного виконання підозрюваною ОСОБА_5 процесуальних обов`язків, а так само відсутній належний контроль за їх дотриманням.

ЄСПЛ у рішенні у справі «Летельє проти Франції», визначив, що «тяжкість деяких злочинів може викликати таку реакцію суспільства і соціальні наслідки, які виправдовують попереднє ув`язнення як виключну міру запобіжного заходу протягом певного часу».

За таких обставин, слідчий суддя приходить до висновку про необхідність застосування до ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою до 20.06.2024.

Відповідно до частини третьої статті 183 КПК України слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим обов`язків, передбачених цим Кодексом, крім випадків, передбачених частиною четвертою цієї статті.

Згідно з п. 3 ч. 5 ст. 182 КПК України розмір застави визначається у межах щодо особи, підозрюваного чи обвинуваченого у вчиненні особливо тяжкого злочину, - від вісімдесяти до трьохсот розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Відповідно до ч. 4 ст. 182 КПК України розмір застави визначається слідчим суддею, судом з урахуванням обставин кримінального правопорушення, майнового та сімейного стану підозрюваного, обвинуваченого, інших даних про його особу та ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу.

Разом з цим, ч. 5 ст. 182 КПК України надає можливість у виключних випадках, якщо слідчий суддя, суд встановить, що застава у зазначених межах не здатна забезпечити виконання особою, що підозрюється у вчиненні тяжкого або особливо тяжкого злочину, покладених на неї обов`язків, застава може бути призначена у розмірі, який перевищує вісімдесят чи триста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб відповідно.

При цьому судді слід мати на увазі, що, виходячи з практики ЄСПЛ, розмір застави повинен визначатися тим ступенем довіри, при якому перспектива втрати застави, буде достатнім стримуючим засобом, щоб відбити у особи, щодо якої застосовано заставу, бажання будь-яким чином перешкоджати встановленню істини у кримінальному провадженні.Застава фактично є гарантією, що підозрюваний буде сумлінно виконувати визначені кримінально процесуальним законом обов`язки, а суд має визначити таку суму застави, яка б дисциплінувала і мотивувала останнього на їх виконання.

Враховуючи обставини вчинення кримінального правопорушення, у якому підозрюється ОСОБА_5 , яке є особливо тяжким та безпосереднім об`єктом якого є воля і гідність малолітньої особи, відомості про особу підозрюваної, розмір грошових коштів, які підозрювана намагалась отримати за продаж своєї малолітньої дитини, наявність ризиків, передбачених п.п. 1, 3 ст. 177 КПК України, слідчий суддя вважає необхідним визначити заставу в розмірі 350 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, тобто 1 059 800 грн., яка зможе забезпечити виконання покладених на підозрювану обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України.

Застосовуючи щодо підозрюваної ОСОБА_5 альтернативний запобіжний захід у виді застави, який може бути внесений у будь-який момент до 20.06.2024 включно, слідчий суддя вважає за необхідне покласти на підозрювану обов`язки, визначені частиною 5 статті 194 КПК України, а саме: прибувати за кожною вимогою слідчого, прокурора або суду; не відлучатися із населеного пункту, в якому вона зареєстрована, проживає чи перебуває, без дозволу слідчого, прокурора або суду; повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання (перебування); здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд із України та в`їзд в Україну.

Отже, клопотання слідчого про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою підлягає задоволенню.

При розгляді клопотання встановлено, що на утриманні підозрюваної ОСОБА_5 перебувала малолітня дитина - ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який проживає за адресою: АДРЕСА_1 .

Згідно актового запису про народження № 315 від 05.10.2021 відомості про батька малолітньої дитини - ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , внесено на підставі ч. 1 ст. 135 СК України.

Згідно ч. 9 ст. 194 КПК України якщо під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою слідчий суддя, суд встановить, що у зв`язку із застосуванням зазначеного запобіжного заходу дитина, яка перебуває на утриманні підозрюваного, обвинуваченого, залишиться без батьківського піклування, слідчий суддя, суд зобов`язує прокурора повідомити уповноважений підрозділ органів Національної поліції та орган опіки та піклування за місцем перебування такої дитини про факт залишення дитини без батьківського піклування для вжиття невідкладних заходів щодо тимчасового влаштування дитини, відомості про що зазначаються в ухвалі про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. Орган опіки та піклування невідкладно після тимчасового влаштування дитини, залишеної без батьківського піклування, інформує слідчого, прокурора, слідчого суддю, суд про місце проживання (перебування) дитини. Після отримання такої інформації слідчий, прокурор невідкладно повідомляє підозрюваного, обвинуваченого про місце проживання (перебування) дитини.

З огляду на те, що в судовому засіданні слідчим суддею було встановлено, що на утриманні підозрюваної перебувала малолітня дитина - ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та у зв`язку із застосуванням щодо підозрюваної запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, слідчий суддя вважає за необхідне зобов`язати прокурора та орган опіки та піклування за місцем проживання дитини виконати вимоги ч. 9 ст. 194 КПК України.

Керуючись ст. ст. 176-178, 182-184, 193-194, 196-199 КПК України, слідчий суддя, -

П О С Т А Н О В И В:

Клопотання старшого слідчого в ОВС слідчого управління Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області ОСОБА_4 , яке погоджено з прокурором відділу Дніпропетровської обласної прокуратури ОСОБА_3 , у кримінальному провадженні внесеного до ЄРДР 17.04.2024 за №0000352, про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка зареєстрована та фактично проживає за адресою: АДРЕСА_1 , підозрюваної у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 149 КК України - задовольнити.

Застосувати відносно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , підозрюваної у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 149 КК України, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою до 20.06.2024 включно.

Одночасно визначити ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді застави в розмірі 350 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, тобто 1 059 800 (один мільйон п`ятдесят девять тисяч вісімсот) грн., яка може бути внесена як самою підозрюваною, так і іншою фізичною або юридичною особою (заставодавцем) на депозитний рахунок Територіального управління Державної судової адміністрації України в Дніпропетровській області в будь-який момент протягом дії ухвали до 20.06.2024 включно.

Покласти на ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в разі внесення застави наступні обов`язки: прибувати за кожною вимогою слідчого, прокурора або суду; не відлучатися із населеного пункту, в якому вона зареєстрована, проживає чи перебуває, без дозволу слідчого, прокурора або суду; повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання (перебування); здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд із України та в`їзд в Україну.

Термін дії обов`язків, покладених слідчим суддею, у разі внесення застави до 20.06.2024 включно.

Зобов`язати прокурора повідомити уповноважений підрозділ органів Національної поліції та орган опіки та піклування за місцем перебування малолітньої дитини - ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 ,за адресою: АДРЕСА_1 , про факт залишення дитини без батьківського піклування для вжиття невідкладних заходів щодо тимчасового влаштування дитини.

Органу опіки та піклування невідкладно після тимчасового влаштування малолітньої дитини - ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 ,залишеної без батьківського піклування, інформувати прокурора, суд про місце проживання (перебування) дитини.

Ухвала щодо застосування запобіжного заходу підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1