Справа №712/4813/23
Провадження №1-кп/712/265/24
УХВАЛА

про продовження запобіжного заходу

05 квітня 2024 року м.Черкаси

Соснівський районний суд м. Черкаси у складі:

головуючого судді - ОСОБА_1 ,

за участю: секретаря судового засідання - ОСОБА_2 ,

прокурора - ОСОБА_3 ,

представника потерпілих - ОСОБА_4 ,

потерпілого - ОСОБА_5 ,

обвинуваченого - ОСОБА_6 ,

захисників - ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 ,

розглядаючи у відкритому судовому засіданні в залі суду клопотання прокурора про продовження запобіжного заходу в кримінальному провадженні за обвинуваченням ОСОБА_6 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.161, ч.2 ст.436-2, ч.3 ст.436-2 КК України,

ВСТАНОВИВ:

В провадженні Соснівського районного суду м.Черкаси перебуває кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_6 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.161, ч.2 ст.436-2, ч.3 ст.436-2 КК України.

04.04.2024 до суду надійшло клопотання прокурора, в якому він просить продовжити ОСОБА_6 запобіжний захід у вигляді домашнього арешту в нічний час доби з 22 год. 00 хв. до 06 год. 00 хв. наступного дня.

В судовомсу засіданні прокурор підтримав заявлене клопотання, при цьому уточнив часові проміжки домашнього арешту з 23 год. 00 хв. по 05 год. 00 хв. наступного дня, як визначено попередньою ухвалою суду. Клопотання обґрунтоване тим, що на даний час продовжують існувати ризики, передбачені ст.177 КПК України, тому з метою запобігання спробам переховуватись від суду, незаконно впливати на свідка в кримінальному провадженні, перешкоджання кримінальному провадженню іншим чином, запобіганню вчинити інші кримінальні правопорушення чи продовжити вчиняти злочини, у яких обвинувачується, враховуючи тяжкість покарання, а також з метою забезпечення виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, прокурор просив задовольнити клопотання. На обґрунтування ризиків прокурор вказав, що після проведення обшуків за місцем проживання ОСОБА_6 та у належному йому автомобілі, останній відчужив належне йому майно: житловий будинок за адресою: АДРЕСА_1 ; автомобілі Toyota Land Cruiser Prado та Peugeot 308. Вказане свідчить про зменшення його соціальних зв`язків в Україні і можливість переховування обвинуваченого від суду. Прокурор також вказав, що ОСОБА_6 може допомагати переховуватись основному свідку у кримінальному провадженні ОСОБА_10 . Крім того, обвинувачений ОСОБА_6 продовжує вчиняти злочини, у яких обвинувачується. Зокрема, було встановлено, що в рамках кримінального провадження №0001897 від 06.07.2023, зареєстрованого Фастівським РУП ГУНП в Київській області за ч.1 ст.161 КК України 05.10.2023, ОСОБА_6 повідомлено про підозру у вчиненні вказаного злочину, та 09.10.2023 Києво-Святошинським районним судом Київської області останньому обрано запобіжний захід. Також, в рамках кримінального провадження №0000173 від 12.01.2024, зареєстрованого Черкаським районним управлінням поліції ГУНП в Черкаській області за ознаками злочину, передбаченого ч.1 ст.161 КК України, 22.02.2024 ОСОБА_6 повідомлено про підозру у вчиненні вказаного злочину. Крім того, установлено факт порушення обвинуваченим ОСОБА_6 покладеного на нього обов`язку, передбаченого ч.5 ст.194 КПК України, а саме: з`явлення в громадських місцях, на відвідування яких судом дозвіл не надавався.

Представник потерпілих в судовому засіданні не заперечував проти задоволення клопотання прокурора про продовження запобіжного заходу, вказавши, що ризики, які були підставою для обрання такого запобіжного заходу не зменшилися, та не зникли. Під час даного судового провадження обвинуваченому повідомлено про дві нові підозри, що беззаперечно свідчить, що особа продовжує вчиняти злочини.

Захисник ОСОБА_7 в судовому засіданні зазначив, що насьогодні у обвинуваченого не існує такого запобіжного заходу як домашній арешт в нічний час доби з 22 год. 00 хв. по 06 год. 00 хв. наступного дня, про продовження якого просив прокурор в письмовому клопотанні. Механізм зміни клопотання, або його доповнення чітко визначений ст.ст. 185, 331 КПК України; водночас, письмового документа про зміну поданого клопотання ні суду, ні стороні захисту не надано. Також, захисник вказав, що в силу принципу презумпції невинуватості повідомлення особі про підозру не може свідчити про вчинення нею злочинів.

Захисник ОСОБА_8 зазначила, що усне уточнення прокурором періоду доби (часового проміжку) домашнього арешту обвинуваченому не відповідає положенням КПК України. Зокрема, зі змісту положень ч.2 ст.185 КПК України вбачається, що прокурор зобов`язаний доповнити / змінити клопотання виключно в письмовому вигляді. Відтак, не можна вирішувати питання про продовження запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту в нічний час доби з 22 год. 00 хв. до 06 год. 00 хв., оскільки такий запобіжний захід у обвинуваченого відсутній.

Захисник ОСОБА_9 зазначив, що нині відсутнє клопотання прокурора, яке підлягає розгляду в суді. Крім того, твердження прокурора про наявність ризиків ґрунтуються виключно на припущеннях, та не підтверджуються доказами у справі.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_6 підтримав захисників. Додатково, просив скасувати обов`язок щодо носіння електронного засобу контрою, та зняти такий засіб. Обвинувачений зазначив, що в засобах масової інформації є відомості про те, що саме ця модель електронного засобу контролю має прослуховуючий пристрій. Зараз іде великий піст, духовенство та віряни приходять на сповідь. Ці сповіді можуть бути прослухані працівниками Служби безпеки України, іншими органами, внаслідок чого може бути порушена таємниця сповіді.

Заслухавши думку учасників справи, розглянувши клопотання, суд дійшов таких висновків.

Згідно з ч.1 ст.331 КПК України під час судового розгляду суд за клопотанням сторони обвинувачення або захисту має право своєю ухвалою продовжити, змінити, скасувати або обрати запобіжний захід щодо обвинуваченого.

Аналізуючи положення ст.194 КПК України разом із загальними положеннями КПК України щодо судового провадження в суді першої інстанції, можна дійти висновку, що при наданні оцінки наявності обґрунтованої підозри, тобто відповідно до статей 194, 199 КПК України під час процедури продовження запобіжного заходу, слід ураховувати, що надання оцінки доказів у справі відбувається лише в нарадчій кімнаті на стадії ухвалення вироку. Зазначене свідчить про те, що на стадії судового розгляду суд не може робити висновок щодо обґрунтованості підозри чи то обвинувачення безпосередньо шляхом надання оцінки доказів у справі, а повинен виходити з поняття наявності відомостей, які здатні переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа могла вчинити це правопорушення. Цими відомостями, на думку суду, є висунуте в передбаченому законом порядку обвинувачення, яке є предметом дослідження суду наразі.

Отже, суд, на підставі розумної оцінки, вважає причетність обвинуваченого до вчинення інкримінованих кримінальних правопорушень вірогідною та достатньою для вирішення питання щодо подальшого застосування запобіжного заходу.

Відповідно до ч.ч.1, 2 ст.181 КПК України домашній арешт полягає в забороні підозрюваному, обвинуваченому залишати житло цілодобово або у певний період доби. Домашній арешт може бути застосовано до особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі.

Частина п`ята статті 194 КПК України передбачає, що якщо під час розгляду клопотання про обрання запобіжного заходу, не пов`язаного з триманням під вартою, прокурор доведе наявність всіх обставин, передбачених частиною першою цієї статті, слідчий суддя, суд застосовує відповідний запобіжний захід, зобов`язує підозрюваного, обвинуваченого прибувати за кожною вимогою до суду або до іншого визначеного органу державної влади, а також виконувати один або кілька обов`язків, необхідність покладення яких була доведена прокурором, перелік яких наведений в цій частині.

Згідно з ч.1 ст.177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті (ч.2 ст.177 КПК України).

Відповідно до усталеної практики Європейського суду з прав людини, висновки про ступінь ризиків та неможливості запобігання їм більш м`якими запобіжними заходами, мають бути зроблені за результатами сукупного аналізу обставин злочину та особи обвинуваченого (його характеру, моральних якостей, способу життя, сімейних зв`язків, постійного місця роботи, утриманців), поведінки обвинуваченого під час розслідування кримінального правопорушення (наявність або відсутність спроб ухилятися від органів влади), поведінки обвинуваченого під час попередніх розслідувань (способу життя взагалі, способу самозабезпечення, системності злочинної діяльності, наявності злочинних зв`язків).

Ризиком у контексті кримінального провадження є певна ступінь ймовірності того, що особа вдасться до вчинків, які будуть перешкоджати досудовому розслідуванню та судовому розгляду або ж створять загрозу суспільству. Слідчий суддя, суд, оцінюючи вірогідність такої поведінки підозрюваного/обвинуваченого, має обґрунтувати свій висновок про високу ступінь ймовірності позапроцесуальних дій зазначеної особи. При цьому кримінальний процесуальний закон не вимагає доказів того, що підозрюваний/обвинувачений обов`язково (поза всяким сумнівом) здійснюватиме відповідні дії, однак вимагає доказів того, що він має реальну можливість їх здійснити у конкретному кримінальному провадженні в майбутньому.

Судом встановлено, що строк дії запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту відносно обвинуваченого ОСОБА_6 закінчується 06 квітня 2024 року.

Водночас, завершити судове провадження до спливу строку дії запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту неможливо.

Нині триває судовий розгляд кримінального провадження, допитано всіх потерпілих (чотирьох), та двох свідків.

За весь час судового провадження обвинувачений не допускав неявок у судові засідання, не ухилявся та не переховувався від суду.

У зв`язку з воєнною агресією Російської Федерації проти України Указом Президента України від 24 лютого 2022 року №64/2022, затвердженим Законом України від 24 лютого 2022 року №2102-ІХ, на території України з 24 лютого 2022 року введено воєнний стан терміном на 30 днів, а також запроваджено заходи правового режиму воєнного стану. Указом Президента України від 05.02.2024 «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні», затвердженим Законом України від 06.02.2024 N3564-IX, продовжено строк дії воєнного стану в Україні з 05 години 30 хвилин 14 лютого 2024 року строком на 90 діб.

Відповідно до ст.178 КПК України, суд враховує те, що кримінальні правопорушення, за якими обвинувачується ОСОБА_6 , згідно зі ст.12 КК України, віднесені до нетяжких та тяжких злочинів, що загрожує обвинуваченому, за умови доведеності його вини у вчинені інкримінованих кримінальних правопорушень, позбавленням волі на строк до восьми років з конфіскацією майна або без такої.

ОСОБА_6 є раніше несудимою особою, митрополитом Черкаським та Канівським Української Православної Церкви, який в період воєнного стану обґрунтовано підозрюється у вчиненні злочинів проти особистих прав і свобод людини і громадянина, проти миру, безпеки людства, та може перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, вчинити інші кримінальні правопорушення. Також, тяжкість покарання може спонукати ОСОБА_6 переховуватися від суду з метою уникнення відповідальності, та здійснювати вплив на свідка у кримінальному провадженні.

Таким чином, суд переконаний, що наразі продовжують існувати ризики, передбачені частиною першою статті 177 КПК України.

Зважаючи на викладене, суд вважає за необхідне продовжити запобіжний захід у вигляді домашнього арешту в нічний час доби із покладенням на обвинуваченого ОСОБА_6 обов`язків, передбачених ст.194 КПК України.

Стосовно доводів сторони захисту про те, що клопотання прокурора про продовження запобіжного заходу не підлягає розгляду, у зв`язку з відсутністю в обвинуваченого такого запобіжного заходу як домашній арешт в нічний час доби з 22 год. 00 хв. до 06 год. 00 хв. наступного дня (який вказаний в письмовому клопотанні прокурора), суд зазначає таке.

Частиною першою статті 176 КПК України визначено види запобіжних заходів, в т.ч. домашній арешт (п.4). Згідно зі ст.181 КПК України домашній арешт полягає в забороні підозрюваному, обвинуваченому залишати житло цілодобово або у певний період доби.

Згідно ухвали суду від 06.02.2024 обвинуваченому продовжено запобіжний захід у вигляді домашнього арешту в нічний час доби з 23 год. 00 хв. до 05 год. 00 хв. наступного дня, строком на 60 днів з 06 лютого 2024 року по 06 квітня 2024 року, включно.

В письмовому клопотанні прокурора від 04.04.2024, останній просить продовжити ОСОБА_6 запобіжний захід у вигляді домашнього арешту в нічний час доби з 22 год. 00 хв. до 06 год. 00 хв. наступного дня. В судовому засіданні прокурор уточнив часові проміжки домашнього арешту з 23 год. 00 хв. по 05 год. 00 хв. наступного дня, як це визначено попередньою ухвалою суду.

Враховуючи вищевикладене, з огляду на те, що вид запобіжного заходу обвинуваченого фактично не змінився, суд вважає, що клопотання прокурора про продовження запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту в нічний час доби підлягає судовому розгляду, згідно зі ст.331 КПК України.

Стосовно прохання обвинуваченого зняти електронний засіб контролю, у зв`язку з тим, що останній може містити прослуховуюючий пристрій, суд зазначає таке.

Право на приватність гарантується і охороняється Конституцією України (ст.ст.30-32 Конституції України), статтею 8 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод.

Порядок застосування електронних засобів контролю регламентовано ст.195 КПК України.

Згідно ч.1 ст.195 КПК України застосування електронних засобів контролю полягає у закріпленні на тілі підозрюваного, обвинуваченого пристрою, який дає змогу відслідковувати та фіксувати його місцезнаходження.

Електронні засоби контролю застосовуються в порядку, встановленому Міністерством внутрішніх справ України (ч.3 ст.195 КПК України).

Згідно з п.1.3. Порядку застосування електронних засобів контролю, затвердженого наказом МВС України від 08.06.2017 № 480 (надалі - Порядок), метою застосування ЕЗК є забезпечення виконання зобов`язань, що покладаються на підозрюваного (обвинуваченого) ухвалою слідчого судді, суду про застосування запобіжного заходу, не пов`язаного з позбавленням волі, або у вигляді домашнього арешту. Пункт 1.5. Порядку визначає, що не допускається застосування ЕЗК, які суттєво порушують нормальний уклад життя особи, спричиняють значні незручності у їх носінні або можуть становити небезпеку для життя та здоров`я особи, яка їх використовує. Забороняється застосовувати ЕКЗ, які не пройшли сертифікацію відповідно до чинного законодавства.

Відповідно до п.1.4. Порядку правовою основою застосування слідчими та працівниками органів внутрішніх справ ЕЗК за підозрюваним (обвинуваченим) є Конституція України, Кримінальний процесуальний кодекс України, Закон України «Про міліцію», а також це Положення.

Обвинуваченим не надано до суду належних та допустимих доказів на підтвердження наявності прослуховуючого пристрою в його електронному засобі контролю.

Водночас, суд зазначає, що метою застосування електронних засобів контролю є виключно відслідковування та фіксування місцезнаходження підозрюваного, обвинуваченого, та забезпечення виконання зобов`язань, що покладаються на підозрюваного (обвинуваченого) ухвалою слідчого судді, суду про застосування запобіжного заходу.

Таким чином, заявлені обвинуваченим обставини не можуть слугувати виключною підставою для скасування додаткового обов`язку у виді носіння електронного засобу контролю.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.27, 177, 181, 194, 395 КПК України, суд,-

УХВАЛИВ:

Клопотання прокурора Черкаської обласної прокуратури ОСОБА_11 про продовження запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту в нічний час доби - задовольнити.

Продовжити обвинуваченому ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді домашнього арешту у нічний час доби, а саме з 23 год. 00 хв. до 05 год. 00 хв. наступного дня, строком на 60 днів з 05 квітня 2024 року по 03 червня 2024 року, включно.

Відповідно до ч.5 ст.194 КПК України, покласти на обвинуваченого ОСОБА_6 наступні обов`язки:

1) прибувати за кожною вимогою до суду;

2) не залишати місце постійного проживання за адресою: АДРЕСА_1 , в період доби з 23 год 00 хв. до 05 год. 00 хв. наступного дня;

3) носити електронний засіб контролю;

4) повідомляти суд про зміну свого місця проживання, роботи та зміну контактного номеру телефону;

5) утримуватись від спілкування із наступними свідками у кримінальному провадженні: ОСОБА_10 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 ;

6) продовжити зберігання у відповідних органів державної влади паспорту (паспортів) для виїзду за кордон, інших документів, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну, у разі їх наявності.

В період введення воєнного стану на території України дозволити обвинуваченому ОСОБА_6 після сигналу «Повітряна тривога» і протягом 15 хвилин після сигналу «Відбій повітряної тривоги» відлучатись з визначеного в ухвалі місця проживання з метою перебування останнього в укритті.

Роз`яснити обвинуваченому положення ч.5 ст.181 КПК України, а саме, що працівники органу Національної поліції з метою контролю за поведінкою обвинуваченого, який перебуває під домашнім арештом, мають право з`являтися в житло цієї особи, вимагати надати усні чи письмові пояснення з питань, пов`язаних із виконанням покладених на нього зобов`язань, використовувати електронні засоби контролю.

Копію ухвали направити для виконання Головному управлінню Національної поліції в Київській області, а також прокурору Черкаської обласної прокуратури для контролю.

Ухвала остаточна та оскарженню не підлягає.

Суддя ОСОБА_1