ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 травня 2024 року м. Дніпро

Індустріальний районний суд міста Дніпропетровська в складі:

головуючого судді ОСОБА_1

за участю секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань Індустріального районного суду м. Дніпропетровська кримінальне провадження, яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000258 від 29 травня 2021 року відносно:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який народився в м.Сарни, Рівненської області, громадянина України, маючого середньо-технічну освіту, офіційно не працевлаштованого, одруженого, на утриманні неповнолітніх, малолітніх та інших непрацездатних осіб не маючого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого,

обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.121, ч.2 ст.185, ч.1 ст.186 КК України-

ВСТАНОВИВ:

Відповідно до зміненого обвинувального акта, 03 травня 2021 року близько 01:30 години ОСОБА_4 , прийшов за місцем мешкання своєї дружини ОСОБА_6 (інваліда І групи, у зв`язку з порушенням опорно-рухового апарату), а саме за адресою: АДРЕСА_2 , та перебуваючи в спальній кімнаті вказаної квартири, де в цей час він помітив на шиї ОСОБА_6 прикрасу у вигляді плетеного шкіряного шнурка із золотим замком, на якому знаходилась золота обручка.

В цей час у ОСОБА_4 виник злочинний умисел спрямований на відкрите викрадення чужого майна (грабіж), реалізуючи який, ОСОБА_4 , підійшов до ОСОБА_6 , яка є інвалідом І групи, та яка позбавлена можливості самостійно пересуватися, у зв`язку з ураженням опорно-рухового апарату, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи суспільно-небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, умисно, з корисливих мотивів, схопився з рукою за золоте кільце та шляхом ривку, розірвав шкільній шнурок, при цьому в його руці залишилось золоте кільце та золотий замочок на фрагменті шкіряного плетеного шнурка.

Після цього, ОСОБА_4 , з місця злочину зник, розпорядившись викраденим на власний розсуд, завдавши потерпілій ОСОБА_6 майнового збитку на загальну суму 3942 гривні 22 копійки.

Далі, продовжуючи свою злочинну діяльність, ОСОБА_4 ,у невстановлений час, але не пізніше 22 годин 25 хвилин 23 травня 2021 року, перебуваючи на зупинці громадського транспорту біля буд. АДРЕСА_3 , познайомився із раніше йому невідомим ОСОБА_7 ІНФОРМАЦІЯ_2 , де в ході знайомства вирішили розпити алкогольні напої.

Далі, 23 травня 2021 року, у невстановлений час, але не пізніше 22 годин 25 хвилин, перебуваючи на біля будинку АДРЕСА_4 , де в ході спільного вживання алкогольних напоїв, на ґрунті раптової сварки, у ОСОБА_4 виник злочинний умисел направлений на нанесення ОСОБА_7 , тяжких тілесних ушкоджень останньому.

Реалізуючи свій раптово виниклий злочинний умисел, спрямований на нанесення ОСОБА_7 тілесних ушкоджень, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи настання суспільно небезпечних наслідків і бажаючи їх настання, ОСОБА_4 перебуваючи у зазначеному місці та в період часу з 22 годин 25 хвилин до 22 годин 35 хвилин 23.05.2021, знаходячись у безпосередній близькості до ОСОБА_7 , почав наносити кулаками обох рук чисельні хаотичні удари по різним частинам тіла та голові останнього, після чого ОСОБА_7 впав на землю та від фізичного болю втратив свідомість.

Після чого ОСОБА_4 , заподіявши потерпілому ОСОБА_7 тілесні ушкодження у вигляді: тяжкої закритої черепно-мозкової травми, забою головного мозку 3-го ступеню, масивного субарахноїдального крововиливу, внутрішньо-мозкової забію-гематоми лівої тім`яної частини з розповсюдженням мезіобазальні структури та мозолисте тіло з проривом в шлуночкову систему, підшкірної гематоми та забійної рани в потиличній області, синців в обох параорбітальних областях, саден та гематоми в правої вушної раковини, саден у внутрішнього кута правої надбрівної дуги, в проекції правої гайморової пазухи, що відносяться до тяжких тілесних ушкоджень, як небезпечних для життя в момент заподіяння, згідно п.2.1.3-в, «Правил судово-медичного визначення ступеню тяжкості тілесних ушкоджень», затверджених наказом МОЗ України від 17.01.1995 р. №6; тілесні ушкодження у вигляді чисельних саден на тулубі та кінцівках - відносяться до легких тілесних ушкоджень, що мають незначні скороминущі наслідки, які на підставі п. 2.3.5. «Правил судово-медичного визначення ступеню тяжкості тілесних ушкоджень», затверджених наказом МОЗ України від 17.01.1995 р. №6, з місця вчинення кримінального правопорушення зник.

Далі, продовжуючи свою злочинну діяльність, ОСОБА_4 , 23 травня 2021 року, у невстановлений час, але не пізніше 22 годин 25 хвилин, неподалік будинку АДРЕСА_4 , згадав що у ході нанесення ОСОБА_7 тілесних ушкоджень, у останнього із правої зовнішньої штанів, одягнених на ньому в той момент, на землю випав мобільний телефон «Nokia», в корпусі чорного кольору.

У цей момент у ОСОБА_4 , раптово виник злочинний умисел, направлений на повторне, таємне викрадення вказаного телефону, який він визначив предметом свого злочинного посягання.

У подальшому, 23 травня 2021 року, у невстановлений час, але не пізніше 22 годин 36 хвилин ОСОБА_4 повернувся на місце, де в непритомному стані знаходився ОСОБА_7 , а саме: АДРЕСА_4 , та скориставшись безпорадним станом останнього, з корисливих мотивів та особистої зацікавленості, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, передбачаючи спричинення майнової шкоди та бажаючи і настання, з метою незаконного власного збагачення, вчиняючи злочин повторно, скориставшись тим, що потерпілий ОСОБА_7 , без свідомості, в безпорадному стані, переконавшись, що за його злочинними діями ніхто не спостерігає і вони є таємними, шляхом вільного доступу, підняв із землі, належний потерпілому мобільний телефон марки «Nokia», в корпусі чорного кольору, поклав до кишені своїх брюк, одягнених на ньому в той момент, таким чином викравши його.

Після чого, ОСОБА_4 , з місця вчинення кримінального правопорушення з викраденим майном зник, отримавши реальну можливість розпоряджатися викраденим на власний розсуд, спричинивши своїми злочинним діями потерпілому ОСОБА_7 майнову шкоду на суму 258 грн. 50 коп.

Допитаний у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою вину у вчинені кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.121, ч.2 ст.185, ч.1 ст.186 КК України,визнав повністю, щиро розкаявся та підтвердив обставини вчинення ним злочинів, вказавши на час, місце, спосіб і мету його вчинення.

У відповідності до ч.3 ст.349 КПК України, суд має право, якщо проти цього не заперечують учасники судового провадження, визнати недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються. В судовому засіданні встановлено, що викладені фактичні обставини справи ніким не оспорюються, обвинувачений та інші учасники судового розгляду правильно розуміють зміст цих фактичних обставин і у суду немає сумнівів у добровільності їх позиції, тому суд дослідив лише письмові матеріали, що характеризують особу обвинуваченого, постанову щодо речових доказів, та визнав недоцільним дослідження інших доказів відносно фактичних обставин справи, які ніким не оспорюються.

Таким чином, суд вважає встановленим, що своїми умисними діями, які виразились у умисному нанесенні тяжких тілесних ушкоджень, які є небезпечні для життя в момент заподіяння,ОСОБА_4 вчинив злочин, передбачений ч.1 ст.121 КК України.

Також, суд вважає встановленим, що своїми умисними діями, які виразились у таємному викраденні чужого майна (крадіжка), вчиненого повторно, ОСОБА_4 вчинив злочин, передбачений ч.2 ст.185 КК України.

Також, суд вважає встановленим, що своїми умисними діями, які виразились у відкритому викраденні чужого майна (грабіж), ОСОБА_4 вчинив злочин, передбачений ч.1 ст.186 КК України.

Дії ОСОБА_4 суд кваліфікує за ч.1 ст.121, ч.2 ст.185, ч.1 ст.186 КК України.

При призначенні покарання обвинуваченому суд, відповідно до ст.65 КК України враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінальних правопорушень за ч.1 ст.121, ч.1 ст.186 КК України, які відноситься відповідно до вимог ст.12 КК України до тяжких злочинів; за ч.2 ст.185 КК України, який відноситься відповідно до вимог ст.12 КК України до нетяжких злочинів, особу винного, який раніше не судимий, міцних соціальних зв`язків не має, на обліку у лікаря-нарколога та лікаря-психіатра не перебуває.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.66 КК України обставиною, яка пом`якшує покарання обвинуваченому ОСОБА_4 є щире каяття.

Відповідно до ст.67 КК України обставин, які обтяжують покарання обвинуваченому ОСОБА_4 не встановлено.

З урахуванням вищевикладеного, конкретних обставин скоєння злочину, особи обвинуваченого, суд вважає за необхідне призначити обвинуваченому ОСОБА_4 покарання у виді позбавлення волі у межах санкції ч.1 ст.121, ч.2 ст.185, ч.1 ст.186 КК Українита на підставі ч.1 ст.70 КК України застосувавши при призначенні покарання за сукупністю кримінальних правопорушень принцип поглинення менш суворого покарання більш суворим. Саме таке покарання, на думку суду, є справедливим, а також необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень.

Підстав для застосування ст.69 КК України, судом не встановлено.

За таких обставин, суд вважає за необхідне залишити без змін застосований до обвинуваченого запобіжний захід у вигляді тримання під вартою до набрання вироком законної сили, що на теперішній час відповідає меті забезпечення виконання призначеного вироком суду покарання. Обраний ОСОБА_4 запобіжний захід обмежений у часі датою набрання чинності вироку, після чого підлягає скасуванню. Строк відбування покарання рахувати з моменту обрання відносно нього запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, а саме з 07 червня 2021 року.

Відповідно до ч.2 ст.124 КПК України, з обвинуваченого на користь держави слід стягнути витрати за проведення судової експертизи відео-звукозапису №СЕ-19/104-21/20800-ВЗ від 21.07.2021 у розмірі 1716,20 гривень; судово-товарознавчої експертизи №2110 від 04.06.2021 у розмірі 150 гривень; судово-товарознавчої експертизи №2111 від 04.06.2021 у розмірі 170 гривень.

Долю речових доказів суд вирішує відповідно до ст.100 КПК України.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст.100,124,370,373,374,376,394 КПК України, суд

УХВАЛИВ:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винуватим у вчиненні кримінальним правопорушень, передбачених ч.1 ст.121, ч.2 ст.185, ч.1 ст.186 КК Українита призначити йому покарання:

-за ч.1 ст.121 КК України у виді позбавлення волі на строк 5 (п`ять) років;

-за ч.2 ст.185 КК України у виді позбавлення волі на строк 3 (три) роки;

-за ч.1 ст.186 КК України у виді позбавлення волі на строк 3 (три) роки.

На підставі ч.1 ст.70 КК України призначити ОСОБА_4 покарання за сукупністю кримінальних правопорушень, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим у виді позбавлення волі на строк 5 (п`ять) років.

Строк відбуття покарання ОСОБА_4 рахувати з моменту затримання, а саме з 07 червня 2021 року.

Запобіжний захід відносно ОСОБА_4 у вигляді тримання під вартою залишити без змін до набрання вироком законної сили.

Стягнути зі ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , користь держави кошти, витрачені на проведення судової товарознавчої експертизи у розмірі 2036 гривень 20 копійок.

Речові докази: компакт-диск із відеозаписами від 23.05.2021, зняті камерою відео спостереження, розташованої на фасаді будинку АДРЕСА_4 ; ком пакт диск із відеозаписами від 03.05.2021 із відеозаписами, які зняті камерою відео спостереження в приміщенні Ломбарду «Онікс» по пр.Слобожанському, 60 в м.Дніпрі; дві копії договорів фінансового зобов`язання від 03.05.2021 №DP-2.148699/0, №DP-2.148700/0 залишити в матеріалах кримінального провадження;

мобільний телефон Nokia в корпусі чорного кольору imei; золоте кільце 585 проби вагою 2,77 гр., замо-застібка 500 проби вагою 1,06гр. 29293 повернути власнику за належністю;

чоловічу сорочку світлого кольору у клітинку із плямами бурого кольору, дві шкарпетки світлого кольору знищити.

Вирок суду може бути оскаржений до судової палати з кримінальних справ Дніпровського апеляційного суду протягом 30 днів з моменту проголошення, а особою, відносно якої винесено обвинувальний вирок, у той же строк з дня вручення копії вироку.

Вирок не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до положень ч.3 ст.349 КПК України.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя ОСОБА_1