Кропивницький апеляційний суд
№ провадження 11-сс/4809/95/24 Головуючий у суді 1-ї інстанції: ОСОБА_1
Категорія ст. 187 КК України Доповідач в колегії апеляційного суду ОСОБА_2
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14.02.2024 року. Колегія суддів судової палати у кримінальних справах Кропивницького апеляційного суду у складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

з участю: секретаря ОСОБА_5 ,

прокурора ОСОБА_6 ,

захисника ОСОБА_7 ,

підозрюваного ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Кропивницькому, апеляційну скаргу захисника ОСОБА_7 , який діє в інтересах підозрюваного ОСОБА_8 на ухвалу слідчого судді Кіровського районного суду м. Кіровограда від 01 лютого 2024 року, якою стосовнопідозрюваного

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Кіровограда, українця, громадянина України, одруженого, на утриманні 2 малолітніх дітей, з повною загальною середньою освітою, військовослужбовця ВЧ № НОМЕР_1 , офіційно не працевлаштованого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , в силу ст. 89 не судимого,

на підставі ч.6 ст.615 КПК України продовжено запобіжний захід у вигляді тримання під вартою до 14.45 год. 15.02.2024 року включно, без визначення розміру застави,

В С Т А Н О В И Л А:

Прокурор у кримінальному провадженні ОСОБА_9 звернулась до Кіровського районного суду м. Кіровограда з клопотанням про продовження застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно ОСОБА_8 , підозрюваного у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.187 КК України.

В обґрунтування клопотання зазначив, що в провадженні СВ Кропивницького РУП ГУНП в Кіровоградській області знаходяться матеріали досудового розслідування, внесеного до ЄРДР за № 0004679 від 05.08.2020, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.4 ст.187 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що у ОСОБА_8 разом із невстановленою слідством особою, заздалегідь знаючи про те, що потерпілі ОСОБА_10 та ОСОБА_11 мають прибуток від продажу власної квартири, з корисливих мотивів та з метою самозбагачення, виник умисел спрямований на вчинення нападу з метою заволодіння чужим майном, поєднаний із насильством, небезпечним для життя чи здоров`я особи, яка зазнала нападу (розбій), вчинений за попередньою змовою групою осіб, поєднаний із проникненням в житло.

У подальшому у нічну пору доби, 05 серпня 2020 року близько 03 годин 00 хвилин, більш точного часу досудовим слідством не встановлено, ОСОБА_8 разом із невстановленою слідством особою прибули до будинку за адресою: АДРЕСА_3 , а саме за адресою фактичного проживання потерпілих ОСОБА_10 та ОСОБА_11 , маючи заздалегідь спланований план дій, ОСОБА_8 та невстановлена слідством особа, будучи заздалегідь підготовленими до скоєння нападу, маючи з собою предмети, зовні схожі на палиці, пластикові хомути та будучи одягнутими для конспірації в медичні маски.

Реалізовуючи свої дії за єдиним умислом, спрямованим на заволодіння чужим майном, маючи чіткий план дій, та розподіл ролей, ОСОБА_8 та невстановлена слідством особою проникли на територію подвір`я домоволодіння АДРЕСА_3 та в подальшому через розбивши скло вікна проникли до приміщення кухні, куди на гучний звук прийшли потерпілі ОСОБА_10 та ОСОБА_11 .

У подальшому ОСОБА_8 завдав удар предметом, зовні схожим на палицю, в область голови потерпілого ОСОБА_11 , після чого такий удар спричинив потерпілій ОСОБА_10 , після чого остання втратила свідомість. У цей час ОСОБА_8 та невстановлена слідством особа продовжували наносити удари предметами ззовні схожими на палиці потерпілому ОСОБА_11 . У результаті чого потерпілий ОСОБА_11 отримав тілесні ушкодження у вигляді черепно-мозкової травми, лінійного перелому тім`яної кістки справа, множинних переломів кісток носу, носової перетинки з переходом на сошник, ран у лобній ділянці в районі надперенісся, спинки носа, підборіддя правобіч, у тім`яній ділянці, у скроневій ділянці праворуч, які відповідно до висновку судово-медичної експертизи №964 від 25.11.2020 відносяться до категорії ТЯЖКИХ тілесних ушкоджень, які є небезпечними для життя в момент спричинення.

Та під час цього потерпіла ОСОБА_10 отримала тілесні ушкодження у вигляді у вигляді черепно-мозкової травми, подвійного вдавленого та лінійного переломів тім`яної кістки зліва забою головного мозку 1 ступеня двох ран в тім`яній ділянці голови, перелому бокової стінки носової кістки зліва, які відповідно до висновку судово-медичної експертизи №965 від 25.11.2020 відносяться до категорії ТЯЖКИХ тілесних ушкоджень, які є небезпечними для життя в момент спричинення.

Після того, як ОСОБА_8 та невстановлена слідством особа припинили наносити потерпілим тілесні ушкодження, заволоділи ланцюжком із золота 585 проби плетіння «Бісмарк», вартість якого згідно висновку експерта № 4568/4687-4693/ 20-27 від 02.11.2020 становить 16211 гривень 20 копійок; хрестиком, виготовленим із золота 585 проби, вагою 4,00 грама, вартість якого згідно висновку експерта № 4568/4687-4693/20-27 від 02.11.2020 становить 4052 гривні 80 копійок; перстнем-печаткою, виготовленою із золота 585 проби, вагою 3,00 грама, вартість якого згідно висновку експерта №4568/4687-4693/20-27 від 02.11.2020 становить 3039 гривень 60 копійок; ланцюжком виготовленим із золота 585 проби, вагою 5,00 грама, довжиною 50 см, вартість якого згідно висновку експерта №4568/4687-4693/20-27 від 02.11.2020 становить 5066 гривень 00 копійок; підвіскою, виготовленою із золота 585 проби, вагою 3,00 грам, вартість якої згідно висновку експерта №4568/4687-4693/20-27 від 02.11.2020 становить 3039 гривень 60 копійок; срібним ланцюжком, виготовленим із срібла 960 проби, вагою 7,0 грам, довжиною 50 см, вартість якого згідно висновку експерта №4568/4687-4693/20-27 від 02.11.2020 становить 280 гривень 00 копійок; срібним хрестиком, виготовленим із срібла 960 проби, вагою 3,0 грам, вартість якого згідно висновку експерта №4568/4687-4693/20-27 від 02.11.2020 становить 120 гривень 00 копійок; жіночою каблучкою, виготовленою із золота 585 проби, розміром 18,5, вагою 3,00 грам, вартість якого згідно висновку експерта №4568/4687-4693/20-27 від 02.11.2020 становить 3039 гривень 60 копійок; жіночу косметичку, виготовлену із шкіри, вартість якого згідно висновку експерта №4568/4687-4693/20-27 від 02.11.2020 становить 167 гривень 30 копійок.

В подальшому ОСОБА_8 разом із невстановленою особою з місця скоєння кримінального правопорушення зникли, викраденим майном розпорядилися на власний розсуд, чим спричинили потерпілим ОСОБА_10 та ОСОБА_11 матеріальну шкоду на вищевказану суму.

Тим самим, ОСОБА_8 підозрюється у вчиненні нападу з метою заволодіння чужим майном, поєднаний із насильством, небезпечним для життя чи здоров`я особи, яка зазнала нападу (розбій), вчинений за попередньою змовою групою осіб, поєднаний із проникненням в житло,поєднаний із заподіянням тяжких тілесних ушкоджень, тобто кримінальне правопорушення, передбачене ч. 4 ст.187 КК України.

Крім того, досудо вим розслідуванням встановлено, що у ОСОБА_8 разом із ОСОБА_12 , заздалегідь знаючи про те, що потерпілий ОСОБА_13 має прибуток від власного бізнесу по вирощуванні та продажу сільськогосподарської продукції, з корисливих мотивів та з метою самозбагачення, виник умисел спрямований на вчинення нападу з метою заволодіння чужим майном, поєднаний із насильством, небезпечним для життя чи здоров`я особи, яка зазнала нападу (розбій), вчинений за попередньою змовою групою осіб, поєднаний із проникненням в житло.

У подальшому у нічну пору доби, 24 січня 2022 року близько 21 години 00 хвилин, більш точного часу досудовим слідством не встановлено, ОСОБА_12 спільно із ОСОБА_8 , прибули до будинку за адресою: АДРЕСА_4 , а саме за адресою фактичного проживання потерпілого ОСОБА_13 та його співмешканки ОСОБА_14 , маючи заздалегідь спланований план дій, ОСОБА_8 та ОСОБА_12 , будучи заздалегідь підготовленими до скоєння нападу, маючи з собою пістолет, електрошокер, пластикові хомути та будучи одягнутими для конспірації в медичні маски.

Реалізовуючи свої дії за єдиним умислом, спрямованим на заволодіння чужим майном, маючи чіткий план дій, та розподіл ролей, ОСОБА_8 та ОСОБА_12 проникли на територію подвір`я домоволодіння АДРЕСА_4 та в подальшому зайшли через відчинені двері до будинку за вищевказаною адресою, а саме до спальної кімнати, де в цей момент перебував потерпілий ОСОБА_13 .

У подальшому ОСОБА_8 бризнув в обличчя сльозоточивим газом та наніс два удари кулаком в область обличчя потерпілому ОСОБА_13 , після зв`язали руки останнього пластиковими хомутами. У цей час до будинку зайшла ОСОБА_14 , як ОСОБА_15 затягнула до іншої кімнати, де почала наносити тілесні ушкодження.

Після того, як під примусом та застосуванням погроз потерпілий ОСОБА_13 показав, де знаходиться сейф з грошовими коштами, ОСОБА_12 відчинив сейф та заволодів грошовими коштами в сумі 6320 доларів США. У подальшому від тортур потерпілий ОСОБА_13 розповів, де знаходяться грошові кошти в сумі 12000 доларів США, якими ОСОБА_12 та невстановлена на слідством особа заволоділи.

Після чого ОСОБА_8 та ОСОБА_12 продовжували наносити тілесні ушкодження, в результаті яких потерпілий ОСОБА_13 отримав легкі тілесні ушкодження у вигляді синців, саден в лобній ділянці вище правої брови, в тім`яній ділянці зліва.

Після того, як ОСОБА_8 та ОСОБА_12 припинили наносити потерпілому тілесні ушкодження, заволоділи будівельним феном Zenit ZF-F 2000, вартість якого згідно висновку експерта №СЕ-19/112-22/1414-ТВ від 21.03.2022 становить 596 гривні 97 копійок; золотою чоловічою каблучкою 585 проби, масою 8,00 грамів, вартість якої згідно висновку експерта №СЕ-19/112-22/1414-ТВ від 21.03.2022 становить 13243 гривні 39 копійок; срібним ланцюжком плетінням Бісмарк 925 проби, масою 5,00 грамів, довжиною 40 см, вартість якого згідно висновку експерта №СЕ-19/112-22/1414-ТВ від 21.03.2022 становить 888 гривень 57 копійок; срібним хрестиком 925 проби, масою 2,00 грами, вартість якого згідно висновку експерта №СЕ-19/112-22/1414-ТВ від 21.03.2022 становить 355 гривень 43 копійки; золотими сережками у вигляді ромбів 585 проби, масою 6,00 грамів, вартість якого згідно висновку експерта №СЕ-19/112-22/1414-ТВ від 21.03.2022 становить 9932 гривні 54 копійки; золотою каблучкою 585 проби, масою 2,00 грами, вартість якої згідно висновку експерта №СЕ-19/112-22/1414-ТВ від 21.03.2022 становить 3310 гривні 85 копійок; золотою каблучкою 585 проби, масою 2,00 грами, вартість якої згідно висновку експерта №СЕ-19/112-22/1414-ТВ від 21.03.2022 становить 3310 гривні 85 копійок; золотою каблучкою 585 проби, масою 1,50 грамів, вартість якої згідно висновку експерта №СЕ-19/112-22/1414-ТВ від 21.03.2022 становить 2483 гривні 14 копійок; золотою каблучкою 585 проби, масою 2,00 грами, вартість якої згідно висновку експерта №СЕ-19/112-22/1414-ТВ від 21.03.2022 становить 3310 гривні 85 копійок; золотою каблучкою у вигляді абстракції 585 проби, масою 2,50 грамів, вартість якої згідно висновку експерта №СЕ-19/112-22/1414-ТВ від 21.03.2022 становить 4138 гривні 56 копійок; зварювальним апаратом марки «KAISER MMA-280 HOME LINE», вартість якого згідно висновку експерта №1155/1201-1204/22-27 від 12.04.2022 становить 2304 гривні 70 копійок; кутошліфувальною машинкою «Dnipro-M GL-160SE», вартість якої згідно висновку експерта №1155/1201-1204/22-27 від 12.04.2022 становить 1039 гривні 50 копійок; рушницею Т03-34Р, 12 калібру, вартість якої згідно висновку експерта №1155/1201-1204/22-27 від 12.04.2022 становить 10100 гривень 00 копійок; пневматичною гвинтівкою марки «Beeman Longhorn», прицілом 4?32, вартість якої згідно висновку експерта №1155/1201-1204/22-27 від 12.04.2022 становить 6454 гривні 20 копійок; флобером марки «Флобер СЕМ РС-1.0», вартість якого згідно висновку експерта №1155/1201-1204/22-27 від 12.04.2022 становить 3080 гривень 00 копійок.

В подальшому ОСОБА_8 та ОСОБА_12 з місця скоєння кримінального правопорушення зникли, викраденим майном розпорядилися на власний розсуд, чим спричинили потерпілим ОСОБА_13 та ОСОБА_14 матеріальну шкоду на вищевказану суму.

Тим самим, ОСОБА_8 підозрюється у вчиненні нападу з метою заволодіння чужим майном, поєднаний із насильством, небезпечним для життя чи здоров`я особи, яка зазнала нападу (розбій), вчинений за попередньою змовою групою осіб, поєднаний із проникненням в житло, спрямований на заволодіння майном у великих розмірах, тобто кримінальне правопорушення, передбачене ч. 4 ст. 187 КК України.

Клопотання мотивовано тим, що встановлені ризики передбаченні ч.1 чт. 177 КК України, не зменшилися та продовжують існувати.

Ухвалою слідчого судді Кіровського районного суду м. Кіровограда від 01 лютого 2024 року підозрюваному ОСОБА_8 на підставі ч.6 ст.615 КПК України продовжено запобіжний захід у вигляді тримання під вартою до 14.45 год. 15.02.2024 року включно, без визначення розміру застави.

Вказана ухвала обґрунтована тим, що при продовженні строку досудового розслідування, адвокат ОСОБА_16 вказав, що ОСОБА_8 перебуває без свідомості, коли його стан поліпшиться, не відомо.

Таким чином вирішити клопотання прокурора про продовження строку тримання під вартою підозрюваного - неможливо з незалежних від слідчого судці причин, вважаю, за необхідне строк тримання під вартою ОСОБА_8 народження вважати продовженим до 14-45 год. 15.02.2024 року включно, з огляду на положення ч. 6 ст. 615 КПК України, а також з огляду на екстрену госпіталізацію підозрюваного та неможливість розгляду клопотання з незалежних від суду підстав.

В апеляційній скарзі захисник ОСОБА_7 , який діє в інтересах підозрюваного ОСОБА_8 просить скасувати ухвалу слідчого судді та постановити нову ухвалу, якою відмовити у задоволенні клопотання прокурора.

Свої вимоги апелянт обґрунтовує тим, що органом досудового розслідування порушено процесуальні строки подання клопотання про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Так дія попередньої ухвали закінчується 02.02.2024, матеріали клопотання до суду подано 30.01.2024.

В той же час, ні слідчим ні прокурором не подавалось клопотання про поновлення строку на подання клопотання про продовження запобіжного заходу.

Також слідчий суддя допустив до участі у справі осіб, які не надавали відповідних документів на підтвердження своїх повноважень, на підставі витягу з ЄРДР.

Разом з тим, матеріали справи не містять даних про те, що клопотання та додані до нього матеріали були вручені підозрюваному та його захиснику.

Також, розгляд проводився без участі підозрюваного ОСОБА_8 .

Більш того, в судовому засіданні суду першої інстанції заявлено відвід слідчому судді, однак без розгляду відводу слідчий суддя прийняв відповідне рішення.

Також, клопотання не містить наявності ризиків, які є підставою для застосування запобіжного заходу а також доказів наявності ризиків.

Заслухавши доповідача, підозрюваного ОСОБА_8 та його захисника ОСОБА_7 , які підтримали апеляційну скаргу та просили відмовити у застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, думку прокурора, який заперечував проти задоволення апеляційної скарги та просив ухвалу слідчого судді залишити без змін, перевіривши матеріали клопотання прокурора, які надійшли на електронну адресу апеляційного суду, проаналізувавши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення, з таких підстав.

Згідно із ч. 2 ст. 331 КПК вирішення питання судом щодо запобіжного заходу відбувається в порядку, передбаченому главою 18 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 3 ст. 331 КПК за наявності клопотань суд під час судового розгляду зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження запобіжного заходу до закінчення двомісячного строку з дня його застосування. За результатами розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців. Копія ухвали вручається обвинуваченому, прокурору та надсилається уповноваженій службовій особі до місця ув`язнення.

Частиною 4 вказаної статті встановлено, що у разі закінчення строку дії ухвали суду про тримання під вартою та неможливості розгляду судом питання про продовження строку тримання під вартою в умовах воєнного стану продовження строку тримання під вартою здійснюється у порядку, встановленому статтею 615 цього Кодексу.

А у порядку ч. 6 ст. 615 КПК обраний запобіжний захід у вигляді тримання під вартою вважається продовженим у разі закінчення строку дії ухвали суду про тримання під вартою та неможливістю розгляду судом питання про продовження строку тримання під вартою в установленому цим Кодексом порядку.

Відповідно до ст. 183 ч. 1, 2 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризиками, передбаченим статтею 177 цього Кодексу. Запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.

Згідно ст. 177 ч. 1 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Відповідно до вимог ч. 4 ст. 194 КПК України, якщо при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу прокурор доведе обставини, передбачені пунктами 1 та 2 частини першої цієї статті, але не доведе обставини, передбачені пунктом 3 частини першої цієї статті (тобто недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризикам, зазначеним у клопотанні), слідчий суддя має право застосувати більш м`який запобіжний захід, ніж той, який зазначений у клопотанні, а також покласти на підозрюваного обов`язки, передбачені частиною п`ятою цієї статті, необхідність покладення яких встановлена з наведеного прокурором обґрунтування клопотання.

Відповідно до ст. 5 ч. 1, ч. 3 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен має право на свободу та особисту недоторканість. Нікого не може бути розбавлено свободи, крім таких випадків і відповідно до процедури, встановленої законом: с) законний арешт або затримання особи, здійснене з метою допровадження її до компетентного судового органу за наявності обґрунтованої підозри у вчиненні нею правопорушення або якщо обґрунтовано вважається необхідним запобігти вчинення нею правопорушення чи її втечі після його вчинення.

Частиною 3 ст. 5 вказаної Конвенції передбачено, що кожен, кого заарештовано або затримано згідно з положеннями підпункту «с» пункту 1 цієї статті, має негайно постати перед суддею чи іншою посадовою особою, якій закон надає право здійснювати судову владу, і йому має бути забезпечено розгляд справи судом упродовж розумного строку або звільнення під час провадження. Таке звільнення може бути обумовлене гарантіями з`явитися на судове засідання.

Згідно ст. 6 ч. 2 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод визначено, що кожен, кого обвинувачено у вчиненні кримінального правопорушення, вважається невинуватим доти, доки його вину не буде доведено в законному порядку.

Підставою для застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді вважати, що підозрюваний може здійснити дії передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України.

Разом з тим, статтею 178 КПК України передбачено, що при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі вік та стан здоров`я підозрюваного, міцність його соціальних зв`язків, тощо.

Слід зазначити, що термін «обґрунтована підозра», згідно практики Європейського суду з прав людини (далі ЄСПЛ) у справі «Нечипорук і Йонкало проти України» від 21.04.2011 року, означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа про яку йдеться мова, могла вчинити правопорушення.

Також, колегія суддів не може не зазначити, що практика ЄСПЛ не вимагає, щоб на момент обрання або продовження запобіжного заходу у органу досудового розслідування були чіткі докази винуватості особи, яку повідомлено про підозру.

Так, у справі «Феррарі-Браво проти Італії» від 14.03.1984 року ЄСПЛ вказав, що комісія наголошує, що питання про те, що арешт або тримання під вартою до суду є виправданими тільки тоді, коли доведено факт вчинення та характер інкримінованих правопорушень, ставити не можна, оскільки це є завданням попереднього розслідування та судового розгляду, сприяти якому має й тримання під вартою.

Згідно п. 110 рішення ЄСПЛ у справі «Кудла проти Польщі» тривале тримання під вартою може бути виправдане в кожному окремому випадку за наявності конкретних ознак існуючої необхідності захисту інтересів суспільства, незважаючи на презумпцію невинуватості - переважає принцип поваги до особистої свободи, встановлений ст.. 5 Конвенції.

ПричетністьОСОБА_8 до повідомленої йому підозри підтверджується доданими до клопотання матеріалами, а саме: показаннями потерпілих, висновком експерта, яким встановлено генетичні ознаки клітин ОСОБА_8 на виявлених вилучених речах, протоколами обшуку за місцем проживання підозрюваного де виявлено речі належні потерпілим..

Згідно висновків Європейського суду з прав людини, зокрема, по справах «Смирнова проти Російської Федерації», «Летельєр проти Франції», «Вемгофф проти Німеччини», відповідно до яких тримання особи під вартою можливе лише у виняткових чотирьох випадках:

- при ризику неявки обвинуваченого на судовий розгляд;

- при ризику перешкоджання з боку обвинуваченого, у випадку його звільнення, процесові здійснення правосуддя;

- при ризику вчинення ним подальших правопорушень;

- при ризику спричинення ним порушень громадського порядку.

Усі чотири ризики мають бути реальними і обґрунтованими, аргументи на цей предмет не повинні бути загальними і абстрактними.

В контексті практики Європейського суду з захисту прав людини, слід зазначити, що ризик втечі підсудного не може бути встановлений лише на основі суворості можливого вироку. Оцінка такого ризику має проводитись з посиланням на ряд інших факторів, які можуть або підтвердити існування ризику втечі або вказати, що вона маловірогідна і необхідність в утриманні під вартою відсутня (рішення ЄСПЛ «Панченко проти Росії»). Ризик втечі має оцінюватися у світлі факторів, пов`язаних з характером особи, її моральністю, місцем проживання, родом занять, майновим станом, сімейними зв`язками та усіма видами зв`язку з країною, в якій така особа піддається кримінальному переслідуванню (рішення ЄСПЛ «Бекчиєв проти Молдови»).

В рішеннях Європейського суду з прав людини зазначені ризики, які дають підстави для обрання підозрюваному запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та виправдовують попереднє ув`язнення як виключну міру запобіжного заходу протягом певного часу, а саме ризик неявки підозрюваного на судовий розгляд у справі «Штегмюллер проти Австрії» від 10 листопаді 1969 року, ризик перешкоджання з боку підозрюваного процесу здійснення правосуддя у справі «Вемгофф проти Німеччини» від 27 червня 1968 року, вчинення ним подальших правопорушень у справі «Мацнеттер проти Австрії» від 10 листопада 1969 року.

На підставі вище викладеного, а також враховуючи дані про особу обвинуваченого, в їх сукупності, колегія суддів приходить до висновку про доведеність прокурором у клопотанні ризиків, передбачених п.п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, оскільки достатні стримуючі фактори, які б свідчили про протилежне в матеріалах справи відсутні.

Не визнання вини та тяжкість злочину у якому обвинувачується ОСОБА_8 в сукупності з мірою покарання, яка йому загрожує у разі визнання його винуватим, свідчать про наявність високого ступеню ризиків переховуватись від органів досудового розслідування та/або суду, незаконно впливати на потерпілих, свідків, вчинити інше кримінальне правопорушення.

ОСОБА_8 підозрюється у вчиненні трьох епізодів кримінальних правопорушень, передбаченихч.4 ст.187КК України, які відповідно до ст. 12 КК України є особливо тяжким злочином, покарання за вчинення якого передбачено у виді позбавлення волі на строк від семи до дванадцяти років.

При цьому, необхідно зазначити про те, що наявність на утриманні підозрюваного ОСОБА_8 сталих зв`язків та двох малолітніх дітей не є достатньою підставою для можливості застосування арешту.

Згідно практики Європейського суду з прав людини, тяжкість обвинувачення не є самостійною підставою для утримання особи під вартою, проте таке обвинувачення у сукупності з іншими обставинами збільшує ризик втечі настільки, що його неможливо відвернути, не взявши особу під варту. У справі « Московенко проти України», «Ілійков проти Болгарії» ЄСПЛ зазначив, що «суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування або повторного вчинення злочинів».

Ризик переховування обвинуваченого ОСОБА_8 від органу досудового розслідування та/або суду продовжує існувати та обумовлений тяжкістю ймовірного покарання та суворістю можливого вироку.

Колегія суддів враховує, що в умовах, які наразі існують в Україні, викликаних військовою агресією російської федерації проти України, в обвинуваченого ОСОБА_8 збільшуються можливості для ухилення від суду, адже у держави наразі з об`єктивних причин відсутні можливості належним чином контролювати поведінку обвинуваченого та його місцезнаходження.

Про наявність ризику вчинення нових кримінальних правопорушень свідчить те, що ОСОБА_8 підозрюється у вчиненні трьох епізодів корисливих тяжких злочинів із застосування насильства, вчиненого за попередньою змовою групою осіб, крім того проводиться перевірка за фактом самовільного покинення останнім військової частини.

При цьому, колегія суддів враховую те, що причиною вчинення інкримінованого кримінального правопорушення стало відсутність грошових коштів.

При встановленні наявності ризику впливу на свідків та потерпілого слід враховувати встановлену Кримінальним процесуальним кодексом України процедуру отримання показань від осіб, які є свідками, у кримінальному провадженні, відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 23, ст. 224, ч. 4 ст. 95 КПК України.

З огляду на зазначені положення закону, ризик впливу на свідків та потерпілого існує не лише на початковому етапі кримінального провадження при зібранні доказів, а й продовжує існувати на стадії судового розгляду до моменту безпосереднього отримання судом показань від свідків та дослідження їх судом.

Що стосується тверджень захисника про те, що до ОСОБА_8 можливо застосувати запобіжний захід не пов`язаний з триманням під вартою,то такі доводи захисника на переконання колегії суддів не спростовують висновок судді про наявність у даному кримінальному провадженні ризиків, передбачених п.п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України та не можуть бути самостійною підставою для відмови у задоволенні клопотання про продовження щодо ОСОБА_8 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, з урахуванням конкретних обставин кримінального провадження та доданих ініціатором клопотання доказів на підтвердження його обґрунтованості.

Доводи апеляції захисника про те, що судом першої інстанції не враховано особу підозрюваного, який має постійне місце проживання та офіційне місце реєстрації, колегією судді не можуть бути враховано, оскільки останній на даний час становить підвищену суспільну небезпеку, а саме у нього наявні високий ризик можливості переховування від органів досудового розслідування та з метою уникнення кримінальної відповідальності наявний ризик впливу на свідків та потерпілих, іншого співучасника злочину, зважаючи, що він вину не визнає та вказує про фальсифікацію матеріалів органом досудового розслідування.

Також ОСОБА_8 самовільно залишив військову частину, не має жодних заробітків, що в свою чергу свідчить про наявність ризику вчинення нових кримінальних правопорушень. Як вбачається з матеріалів клопотання причиною вчинення кримінальних правопорушень було відсутність коштів та бажання одержати чуже майно, вказане свідчить про наявність ризику вчинення іншого кримінального правопорушення.

Доводи захисника про відсутність вказаного ризику колегією суддів не можу бути враховано оскільки ОСОБА_8 раніше притягувався до кримінальної відповідальності за вчинення злочинів проти власності, проте належних висновків для себе не зробив, на шлях виправлення не стала, вчинив три епізоди нових умисних корисливих злочинів.

Посилання захисника про наявність у ОСОБА_8 матері, цивільної дружини та малолітніх дітей за якими потрібно піклуватись, колегією суддів не може бути враховано оскільки за наявності цієї обставини, вказане жодним чином не вплинуло на поведінку ОСОБА_8 .

Існування ризику незаконного впливу на потерпілих, свідків, іншого співучасника злочину пов`язане, у першу чергу, із процедурою отримання показань від осіб, які є свідками у кримінальному провадженні, відповідно до якої суд може обґрунтовувати свої висновки лише на показах, які він безпосередньо сприймав.

З огляду на це, ризик незаконного впливу на потерпілих, свідків, іншого співучасника злочину існує не лише на початковому етапі кримінального провадження, а й на стадії судового розгляду до моменту безпосереднього отримання судом показів від свідків та дослідження їх судом. При цьому, колегія суддів враховує, що підозрюваний вину не визнав, показання не надавав, а тому може тиснути на свідків з метою зміни ними наданих показань.

Також, колегія суддів наголошує, що у ОСОБА_8 наявний ризик переховування від суду, оскільки він обвинувачується у вчиненні особливо тяжких злочинів, а тому усвідомлюючи ступінь тяжкості інкримінованих кримінальних правопорушень та суворість можливого покарання, підозрюваний зможе без перешкод залишити своє місце проживання.

А тому, ці обставини та наявні ризики повинні бути перевірені судом першої інстанції під час розгляду клопотання прокурора по суті.

При оцінці ризику переховування від правосуддя може братися до уваги (поряд з іншими обставинами) і загроза відносно суворого покарання (§ 76 рішення у справі «Пунцельт проти Чехії» від 25 квітня 2000 року). При розгляді питання про необхідність тримання під вартою судовий орган повинен брати до уваги обставини конкретної справи, у тому числі характер та тяжкість інкримінованого злочину. Важливим критерієм, орієнтуючись на який слід застосовувати вид запобіжного заходу, повинна бути санкція за вчинений злочин (Рекомендація Комітету Міністрів Ради Європи R (80) 11 від 27 червня 1980 року «Про взяття під варту до суду». Наведені обставини можуть бути підставою і мотивом для підозрюваного ОСОБА_8 переховуватися від органів досудового розслідування та суду.

При цьому, суддя районного суду не врахував те, що всі свідки та потерпілі ще не допитані, а тому підозрюваний перебуваючи на волі може здійснювати на них психологічний тиск метою зміни ними своїх свідчень, з метою уникнення кримінальної відповідальності.

Що стосується доводів про прийняття рішення без участі підозрюваного ОСОБА_8 та без розгляду клопотання про відвід, необхідно зазначити наступне.

Указом Президента України №264/2022 від 24.02.2022 «Про введення воєнного стану в Україні», який затверджено Законом України «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» від 24.02.2022 № 2102-ІХ, в Україні введено воєнний стан з 05 години ЗО хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб. В подальшому, воєнний стан неодноразово було продовжено, зокрема Указом Президента України №254/2023 «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні» від 01.05.2023 - з 05 години 30 хвилин 20.05.2023на строк 90 діб до 18.08.2023, востаннє Указом Президента України №734/2023 від 06.11.2023 «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні», який затверджено Законом України «Про затвердження Указу Президента України «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні» від 08.11.2023 №3429-ІХ, строк дії воєнного стану в Україні продовжено з 05 години 30 хвилин 16 листопада 2023 року строком на 90 діб.

Відповідно до ч. 6 ст. 615 КПК України у разі закінчення строку дії ухвали суду про тримання під вартою та неможливості розгляду судом питання про продовження строку тримання під вартою в установленому цим Кодексом порядку обраний запобіжний захід у вигляді тримання під вартою вважається продовженим до вирішення відповідного питання судом, але не більше ніж на два місяці.

В судовому засіданні встановлено, що на момент розгляду клопотання про продовження строку досудового розслідування ОСОБА_8 перебуває без свідомості, коли його стан поліпшиться, не відомо.

Таким чином, враховуючи те, що вимоги ст. 615 КПК України передбачають можливість суду продовжити строк тримання під вартою до вирішення відповідного питання судом, але не більше ніж на два місяці, в судовому засіданні встановлено причини неможливості розглянути клопотання про продовження строку тримання під вартою, колегія суддів погодується з думкою слідчого судді про можливість застосування до підозрюваного ОСОБА_8 положення ч. 6 ст. 615 КПК України.

При прийнятті такого рішення, слідчим суддею врахована поведінка сторони захисту під час розгляду цього клопотання та інших клопотань заявлених в рамках даного кримінального провадження. Так, сторона захисту знаючи про те, що розгляд клопотання про продовження строку дії запобіжного заходу відносно ОСОБА_8 не може бути розпочатий до розгляду клопотання про продовження строку досудового розслідування кримінального провадження, всіляко затягувала розгляд клопотання про продовження строку досудового розслідування, то заявляючи необґрунтовані відводи слідчому судді, то відмовляючись приймати участь у розгляді клопотання через погане самопочуття підозрюваного, який в решті решт був госпіталізований.

При цьому, апеляційний суд категорично звертає увагузвертає увагу, що під час дії повітряної тривоги з метою забезпечення життя та здоров`я учасників процесу сторони мають право не приймати участь в судовому засіданні, та перебувати в безпечних укриттях.

А тому, слідчий суддя повинен керуватися пріоритетом збереження життя і здоров`я людини.

При вирішенні питання про наявність підстав для відкладення розгляду справи, у якій на початок судового засідання оголошено сигнал «повітряна тривога» суд має керуватися пріоритетом збереження життя і здоров`я людини, а обов`язком суду є сприяти учасникам судового процесу в реалізації ними процесуальних прав, зокрема на участь у судовому розгляді, та виходити з того, що відсутній учасник справи не з`явився в судове засідання з об`єктивних і поважних причин, за відсутності клопотання про розгляд справи за його відсутності.

При цьому, обставини оголошення сигналу «повітряна тривога» у певному регіоні слід вважати загальновідомими, тобто такими що не потребують доказування, а неявка у судове засідання учасників справи може бути спричинена такою надзвичайною ситуацією, яка об`єктивно унеможливлює завчасне подання клопотання про відкладення розгляду справи з цих причин.

Необхідно зазначити про те, що вимоги ст. 615 КПК України не передбачають як прийняття рішення за обов`язковою участю підозрюваного, так і за участю інших учасників справи.

В той же час клопотання про відвід слідчому судді може бути розглянутий під час розгляду клопотання про продовження строку тримання під вартою.

Таким чином враховуючи те, що судове рішення прийнято на підставі ст. 615 КПК України, яка не передбачає прийняття рішення за обов`язковою участю учасників справи, фактично розгляд клопотання про продовження строку тримання під вартою не відбувся, колегія суддів залишає без задоволення доводи захисту про прийняття рішення без участі підозрюваного ОСОБА_8 та без розгляду клопотання про відвід, як підставу для скасування підозрюваному ОСОБА_8 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Також, враховуючи те, що ухвала суду першої інстанції прийнято підставі ст. 615 КПК України - тобто у зв`язку з неможливістю розгляду судом питання про продовження строку тримання під вартою в установленому КПК України порядку, доводи сторони захисту про ухвалення судового рішення до розгляду клопотання сторони захисту не може бути самостійною підставою для відмови в застосуванні запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Окремо необхідно занити про те, що на веб-сайті «Єдиний державний реєстр судових рішень» міститься ухвала Кіровського районного суду м. Кіровограда від 07 лютого 2024 року, якою відмовлено у задоволенні заяви представника ОСОБА_8 , адвоката ОСОБА_7 , про відвід слідчому судді Кіровського районного суду міста Кіровограда ОСОБА_1 при розгляді клопотання про продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою по кримінальному провадженню № 0004679 за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ч. 4 ст. 187 КК України.

Також Кіровським районним судом м. Кіровограда 13 лютого 2024 року, вже розглянуто клопотання прокурора про продовження строку тримання під вартою. Ухвалою суду ОСОБА_8 продовжено запобіжний захід у вигляді тримання під вартою до 14 год. 45 хв. 01.04.2024, без визначення розміру застави.

Вказана ухвала може бути оскаржена в окрему порядку.

За таких підстав, у разі обрання ОСОБА_8 , більш м`якого запобіжного заходу ніж тримання під вартою - це не може запобігти спробам переховуватись від органів досудового розслідування та суду, незаконно впливати на свідків та іншого співучасника злочину, вчиняти нові кримінальні правопорушення.

Крім того, зважаючи на наявність реальних ризиків, передбачених п.п. 1, 3, 5 застосування тримання особи під вартою завжди може бути виправдано, оскільки в даному випадку інтереси суспільства, превалюють над інтереси забезпечення поваги до особистої свободи.

Враховуючи обґрунтованість підозри підозрюваному ОСОБА_8 , а також наявність ризиків передбачених п. 1, 3, 5 ч.1 ст.177 КПК України колегія суддів приходить до висновку про те, що відносно підозрюваного ОСОБА_8 , необхідно продовжити найсуворіший запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

За таких підстав у разі продовження підозрюваному запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою за обставин цієї справи та серйозності висунутої проти нього підозри, з урахуванням встановлених ризиків, на думку колегії, не буду надмірним та таким, що принижує його гідність у розумінні Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Також, колегію суддів не можуть бути враховані доводи захисника про можливість визначення обвинуваченому розміру застави, оскільки у відповідності до вимог п. 1 ч. 4 ст. 183 КПК України слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування (продовження) запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 цього Кодексу, має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженн і щодо злочину, вчиненого із застосуванням насильства або погрозою його застосування.

З огляду на викладене, враховуючи що всі доводи сторони захисту обставини та наявні ризики повинні бути перевірені судом першої інстанції додатково під час розгляду клопотання прокурора по суті, - колегія суддів приходить до висновку про те, що апеляційну скаргу захисника ОСОБА_7 , який діє в інтересах підозрюваного ОСОБА_8 необхідно залишити без задоволення, а ухвалу Кіровського районного суду м. Кіровограда від 01 лютого 2024 року, необхідно залишити без змін.

В той же час, в суді апеляційної інстанції підозрюваний ОСОБА_8 скаржився на ненадання допомоги після проведення лікування.

Згідно з ч. 1 ст. 206 КПК України кожен слідчий суддя суду, в межах територіальної юрисдикції якого знаходиться особа, яка тримається під вартою, має право постановити ухвалу, якою зобов`язати будь-який орган державної влади чи службову особу забезпечити додержання прав такої особи.

Так, згідно вимог ст. 49 Конституції України, кожен має право на охорону здоров`я, медичну допомогу та медичне страхування. Держава створює умови для ефективного і доступного для всіх громадян медичного обслуговування.

Так, порушення права на медичну допомогу осіб, взятих під варту, необхідно розцінювати не як просте порушення прав людини, а як катування чи нелюдське або таке, що принижує гідність, поводження.

Відповідно до положень ч. 6 ст. 206 КПК України вирішення питань щодо забезпечення невідкладного проведення судово-медичного обстеження особи, доручення проведення дослідження фактів, вжиття заходів для забезпечення безпеки особи згідно із законодавством являється обов`язком слідчого судді якому в судовому засіданні повідомили про застосування до особи насильства під час затримання або тримання під вартою.

Отже, враховуючи, положення ч. 1 ст. 206 КПК України, слід зобов`язати начальника ДУ "Кропивницький слідчий ізолятор" забезпечити право підозрюваного ОСОБА_8 на отримання такої медичної допомоги, якої вимагає стан його здоров`я, для чого забезпечити невідкладне проведення медичного обстеження останнього.

З огляду на викладене, враховуючи що всі доводи сторони захисту обставини та наявні ризики повинні бути перевірені судом першої інстанції додатково під час розгляду клопотання прокурора по суті, - колегія суддів приходить до висновку про те, що апеляційну скаргу захисника ОСОБА_7 , необхідно залишити без задоволення, а ухвалу Кіровського районного суду м. Кіровограда від 01 лютого 2024 року необхідно залишити без змін.

Керуючись ст.ст. 183, 376, 407, 419, 422, 424, ч. 6 ст.615 КПК України, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_7 , який діє в інтересах підозрюваного ОСОБА_8 - залишити без задоволення, а ухвалу Кіровського районного суду м. Кіровограда від 01 лютого 2024 року, якою стосовно підозрюваного ОСОБА_8 , на підставі ч.6 ст.615 КПК України продовжено запобіжний захід у вигляді тримання під вартою до 14.45 год. 15.02.2024 року включно, без визначення розміру застави, - залишити без змін.

Відповідно до ч. 2 ст. 206 КУПК України зобов`язати начальника ДУ "Кропивницький слідчий ізолятор" провести негайне медичне обстеження підозрюваного ОСОБА_8 та надання йому невідкладної медичної допомоги в умовах медичного закладу.

Контроль за виконанням ухвали в частині проведення медичного обстеження та надання меддопомоги покласти на процесуального прокурора.

Ухвала апеляційного суду є остаточною і в касаційному порядку оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_4 ОСОБА_3