Справа № 548/447/24
Провадження №1-кс/548/140/24
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

(повний текст)

06.03.2024 року м. Хорол

Слідчий суддя Хорольського районного суду Полтавської області ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , прокурора Хорольського відділу Лубенської окружної прокуратури Полтавської області ОСОБА_3 , підозрюваного ОСОБА_4 , захисника-адвоката ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Хорольського районного суду Полтавської області в м. Хорол клопотання ст. слідчого СВ ВП № 2 Лубенського РВП ГУНП в Полтавській області капітана поліції ОСОБА_6 погодженого із прокурором Хорольського відділу Лубенської окружної прокуратури Полтавської області ОСОБА_3 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою у кримінальному провадженні № 0000089 від 24.02.2024 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст. 155 КК України, відносно:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Хорол Полтавської області, мешканця АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, освіта середня спеціальна, працюючого на посаді підсобного робітника у Хорольському будинку-інтернату для громадян похилого віку та інвалідів, одруженого, на утриманні має одну неповнолітню доньку 2007 року народження, на утриманні непрацездатних осіб не має, інвалідності не має , раніше не судимого,

підозрюваного у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст. 155 КК України

В С Т А Н О В И В :

04.03.2024 року ст. слідчий СВ ВП № 2 Лубенського РВП ГУНП в Полтавській області капітан поліції ОСОБА_6 , за погодженням із прокурором Хорольського відділу Лубенської окружної прокуратури Полтавської області ОСОБА_3 звернулася до Хорольського районного суду Полтавської області з клопотанням про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою у кримінальному провадженні № 0000089 від 24.02.2024 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст. 155 КК України, відносно ОСОБА_4 .

Своє клопотання ст. слідчий обґрунтовуєтим, що досудовим розслідуванням встановлено, що у 2021 році (при цьому точної дати та часу встановити не представилось можливим) ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , будучи повнолітньою особою, членом сім`ї, а саме рідним батьком неповнолітньої ОСОБА_7 ІНФОРМАЦІЯ_2 , з метою задоволення власної статевої пристрасті достовірно знаючи, що його рідна донька ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , не досягла шістнадцятирічного віку, вирішив вступити з нею у статеві зносини, посягаючи таким чином на нормальний фізичний, психічний та соціальний розвиток неповнолітньої особи.

Реалізовуючи свій злочинний умисел, спрямований на задоволення власної статевої пристрасті з особою, яка не досягла шістнадцятирічного віку, ОСОБА_4 , на протязі періоду 2021, 2022, 2023 року до досягнення його неповнолітньою донькою ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 шістнадцятирічного віку (при цьому точної дати та часу встановити не представилось можливим), усвідомлюючи власні дії та їх суспільно-небезпечний характер, ігноруючи загальноприйняті норми моралі та поведінки у суспільстві, нехтуючи правом особи на статеву свободу та статеву недоторканість, достовірно знаючи про неповнолітній вік потерпілої, систематично, не рідше 2-3 разів на місяць, за місцем свого фактичного проживання за адресою: АДРЕСА_1 , неодноразово вчиняв із своєї донькою ОСОБА_7 дії сексуального характеру шляхом вагінального проникнення в її тіло природнім способом з використанням власних геніталій.

Таким чином, своїми умисними діями, які виразилися у вчиненні дій сексуального характеру з особою, яка не досягла шістнадцятирічного віку, вчинених членом сім`ї, ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 155 КК України.

У вчиненні вищевказаного кримінального правопорушення обґрунтовано, за наявності достатніх доказів підозрюється ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець м. Хорол Полтавської області, мешканець АДРЕСА_1 , українець, громадянин України, освіта середня спеціальна, працюючий на посаді підсобного робітника у Хорольському будинку-інтернату для громадян похилого віку та інвалідів, одруженому, на утриманні має одну неповнолітню доньку 2007 року народження, на утриманні непрацездатних осіб не має, інвалідності не має, раніше не судимий.

04.03.2024 ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.155 КК України.

Наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_4 кримінального правопорушення повністю підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами: протоколом обшуку від 24.02.2024;протоколом допиту свідка ОСОБА_8 від 24.02.2024;протоколом допиту потерпілої ОСОБА_7 від 24.02.2024;протоколом обшуку від 03.08.2023;протоколом допиту свідків ОСОБА_9 від 24.02.2024, ОСОБА_10 від 25.02.204;повідомленням про підозру ОСОБА_4 від 04.03.2024.

Крім того, існують ризики, що ОСОБА_4 після вчинення злочину, за який передбачено покарання у вигляді від 8 до 12 років позбавлення волі, може переховуватися від органів досудового розслідування, або суду з метою уникнення кримінального покарання; незаконно впливати на неповнолітню потерпілу ОСОБА_7 та свідка ОСОБА_8 шляхом погроз, умовлянь пропозицій з метою уникнення кримінальної відповідальності, так як останній з ними родич; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити дане кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають значення для встановлення обставин кримінального правопорушення.

Слідча вважає, що приймаючи до уваги обгрунтованість підозри та наявність вищевказаних ризиків до підозрюваного можливо застосувати тільки запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

В судовому засіданні прокурор наполягала на задоволенні клопотання, так як наявна обгрунтована підозра у вчиненні ОСОБА_4 тяжкого злочину та встановлені відповідні ризики, передбачені ст. 177 КК України, які підтверджуються наданими до суду матеріалами клопотання.

Підозрюваний ОСОБА_4 в судовому засіданні вказав, що наміру впливати на потерпілу та свідка не має, так як вони вже допитані. Крім того, підозрюваний вказав, що не має наміру ухилятися від суду не має. Щодо ризику про можливість вчинення ним нового злочину, вважає вказаний ризик не доведеним та необґрунтованим, оскільки раніше злочинів не вчиняв. Просив обрати йому більш м`який запобіжний захід у виді домашнього арешту .

Захисник підозрюваного ОСОБА_4 - адвокат ОСОБА_5 в судовому засіданні заперечувала проти задоволення клопотання слідчого, вказуючи на недоведеність слідчим ризиків та обґрунтованості підозри, просила обрати запобіжний захід не пов`язаний з утриманням під вартою.

Суд, вислухавши думку прокурора та допитавши підозрюваного вважає клопотання можливо задовольнити з таких підстав.

Під час розгляду клопотання було встановлено вагомість наявних доказів, що ОСОБА_4 обґрунтовано підозрюється у вчинені інкримінованих йому злочинів, а саме наявними доказами, переліченими в клопотанні.

При обранні міри запобіжного суд вважає обґрунтованими посилання сторони обвинувачення, що існують ризики того, що підозрюваний ОСОБА_4 може переховуватися від органів досудового розслідування, або суду з метою уникнення кримінального покарання, так як вчинення вищевказаних злочинів передбачено покарання у вигляді від 8 до 12 років позбавлення волі. Також незаконно впливати на потерпілу та свідка шляхом погроз, умовлянь пропозицій з метою уникнення кримінальної відповідальності, так як з останніми добре знайомий, проживає в одному будинку; продовжити дане кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, а також знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають значення для встановлення обставин кримінального правопорушення.

Зокрема, ризик втечі має оцінюватись у контексті чинників, пов`язаних з характером особи, її моральністю, місцем проживання, родом занять, майновим станом, сімейним зв`язками та усіма видами зв`язку з країною, в якій така особа піддається кримінальному переслідування («Бекчиєв проти Молдови» §58).

Серйозність покарання є ревалентною обставиною в оцінці ризику того, що обвинувачений може втекти («Ідалов проти росії», «Гарицьки проти Польщі», «Храїді проти Німеччини», «Ілійков проти Болгарії»), а наявність судимості може стати підставою для обґрунтування того, що обвинувачений може вчинити новий злочин («Сельчук проти Туреччини», «Мацнеттер проти Австрії»).

У розумінні положень, що наведені у численних рішеннях Європейського суду з прав людини («Нечипорук, Йонкало проти України» № 42310/04 від 21.04.2011, «Фокс, Кемпбелл і Харті проти Сполученого Королівства» №№ 12244/86, 12245/86, 12383/86 від 30.08.1990, «Мюррей проти Сполученого Королівства» № 14310/88 від 28.10.1994 та ін.), термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення. Матеріали кримінального провадження дають підстави вважати підозру обвинуваченому у вчиненні кримінального правопорушення обґрунтованою, а обставини здійснення підозрюваним конкретних дій та доведеність його вини, потребують перевірки та оцінки у сукупності з іншими доказами у кримінальному провадженні під час подальшого досудового розслідування, що не виключає можливості застосування до підозрюваного запобіжного заходу. Такий висновок цілком узгоджується із правовими позиціями, наведеними у рішеннях Європейського суду з прав людини. Так, у справі «Мюррей проти Сполученого Королівства» № 14310/88 від 23.10.1994 суд зазначив, що «факти, які є причиною виникнення підозри не повинні бути такими ж переконливими, як і ті, що є необхідними для обґрунтування вироку чи й просто висунення обвинувачення, черга якого надходить на наступній стадії процесу кримінального розслідування».

У розумінні практики Європейського суду з прав людини, тяжкість покарання не є самостійною підставою для утримання особи під вартою, проте таке обвинувачення у сукупності з іншими обставинами збільшує ризик втечі настільки, що його неможливо відвернути, не взявши особу під варту. У справі «Ілійков проти Болгарії» № 33977/96 від 25.07.2001 Європейський суд з прав людини зазначив, що «суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризику повторного вчинення злочинів».

З огляду на вищевикладене є достатньо підстав вважати, що існують передбачені статтею 177 КПК України ризики, на які вказує слідчий та прокурор, а також недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання вказаним ризикам.

Як зазначено в статті 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 КПК України.

Вирішуючи питання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, суд враховує вимоги п.п. 3 і 4 ст. 5 Конвенції про захист прав людини та практику Європейського суду з прав людини, згідно з якими обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою.

Крім того, суд враховує, що відповідно до правової позиції, викладеної у п.80 рішення Європейського суду з прав людини від 10 лютого 2011 року у справі «Марченко проти України» при розгляді клопотання про обрання, зміну або продовження запобіжного заходу у виді тримання під вартою, має бути розглянута можливість застосування інших (альтернативних) запобіжних заходів.

Водночас, розглядаючи можливість альтернативних запобіжних заходів, з урахуванням вищенаведених ознак, слідчий суддя вважає їх такими, що не здатні забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваного.

Так, слідчий суддя приймає до уваги, що ОСОБА_4 міцних соціальних зв`язків не має, за станом здоров`я може перебувати у місцях попереднього ув`язнення.

Слідчий суддя, враховує, що стороною захисту не надано будь-яких доказів на підтвердження того, що ризики визначені в клопотанні слідчого, існують, або зменшилися настільки, що запобіжний захід, не пов`язаний із позбавленням волі, здатний їм запобігти, а тому підстав для обрання ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою на інший не пов`язаний із позбавленням волі слідчий суддя не вбачає та вважає, що необхідно застосувати до цього підозрюваного запобіжний захід у вигляді тримання під вартою .

Більш м`які запобіжні заходи стосовно підозрюваного ОСОБА_4 , зокрема і домашній арешт неможливо застосувати, оскільки вони передбачають можливість перебування на волі, що не виключає можливість переховування від суду, незаконний вплив на неповнолітню потерпілу, що ускладнить повне та об`єктивне встановлення істини у кримінальному провадженні, зважаючи на те, що досудове розслідування кримінального провадження ще триває.

Враховуючи викладені вище обставини у їх сукупності, які з переконливістю свідчать про обґрунтованість наявності ризиків, вказаних у клопотанні слідчого, які можуть бути усунені лише при триманні підозрюваного ОСОБА_4 під вартою, беручи до уваги тяжкість покарання, що загрожує підозрюваному у разі визнання його винуватим у скоєнні злочину, у вчиненні якого він підозрюється, слідчий суддя дійшов висновку, що саме тримання під вартою підозрюваного унеможливить переховування останнього від суду, його незаконний вплив на неповнолітню потерпілу, усуне наявні ризики неналежної процесуальної поведінки цього підозрюваного і буде сприяти належному проведенню досудового розслідування кримінального провадження.

Виходячи з положень ч. 4 ст. 183 КПК України, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 КПК України, те, що ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні злочину, скоєного проти статевої свободи та статевої недоторканності особи, а саме у вчиненні дій сексуального характеру з особою, яка не досягла шістнадцятирічного віку, вчиненого членом сім`ї, суд вважає за необхідне не визначати підозрюваному розмір застави.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 176-178, 183, 184, 193-197, 205, 485-488, 492 КПК України,-

У Х В А Л И В :

Клопотання ст. слідчого СВ ВП № 2 Лубенського РВП ГУНП в Полтавській області капітана поліції ОСОБА_6 погодженого із прокурором Хорольського відділу Лубенської окружної прокуратури Полтавської області ОСОБА_3 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою у кримінальному провадженні № 0000089 від 24.02.2024 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст. 155 КК України, відносно ОСОБА_4 - задовольнити.

Обрати до підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Хорол Полтавської області, мешканця АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, освіта середня спеціальна, працюючого на посаді підсобного робітника у Хорольському будинку-інтернату для громадян похилого віку та інвалідів, одруженого, на утриманні має одну неповнолітню доньку 2007 року народження, на утриманні непрацездатних осіб не має, інвалідності не має , раніше не судимого, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в умовах Державної установи «Полтавська установа виконання покарань №23» на строк до 04 травня 2024 року до 09:45 годин.

Ухвала щодо обрання запобіжного заходу підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Для тримання під вартою підозрюваний ОСОБА_4 підлягає направленню до Державної установи «Полтавська установа виконання покарань №23».

Копію ухвали про обрання запобіжного заходу вручити підозрюваному негайно після її проголошення.

Ухвала може бути оскаржена до Полтавського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до апеляційного суду протягом 5 діб з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1