Подільський районний суд міста Києва
Справа № 758/6968/23
Провадження № 1-кп/758/57/24
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

05.04.2024 м. Київ

Подільський районний суд м. Києва у складі:

головуючої судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря ОСОБА_2 ,

сторін кримінального провадження:

з боку обвинувачення: прокурора ОСОБА_3 ,

з боку захисту: обвинуваченого ОСОБА_4 ,

захисників ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 ,

потерпілого ОСОБА_8 ,

представника потерпілого ОСОБА_9 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду кримінальне провадження № 0001949 за обвинуваченням

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який народився у м. Києві, громадянина України, який не працює, неодружений, має на утриманні малолітню доньку ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який не має зареєстрованого місця проживання, до затримання проживав в будинку без номеру в урочищі « АДРЕСА_1 , раніше не судимий,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 289 КК України,

ВСТАНОВИВ:

У невстановлений досудовим розслідуванням місці та часі, але не пізніше 23 вересня 2022 року, близько 03 години 30 хвилин, у ОСОБА_4 виник злочинний умисел, спрямований на незаконне заволодіння транспортним засобом марки «Toyota Prius», реєстраційний номер НОМЕР_1 , VIN: НОМЕР_2 , білого кольору, 2016 року випуску, який останній виявив за адресою: АДРЕСА_2 . У зазначений вище день, час і місці, ОСОБА_4 , реалізуючи свій злочинний умисел, спрямований на незаконне заволодіння транспортним засобом «Toyota Prius», реєстраційний номер НОМЕР_1 , VIN: НОМЕР_2 , білого кольору, 2016 року випуску, вартістю 599 730, 00 грн., що у двісті п`ятдесят і більше разів перевищує неоподаткований мінімум доходів громадян, діючи умисно, таємно, переконавшись, що за його неправомірними діями ніхто не спостерігає, шляхом зламу замку дверей автомобіля, відчинив їх та проник до салону. Продовжуючи реалізацію свого злочинного умислу, спрямованого на незаконне заволодіння вказаним транспортним засобом, ОСОБА_4 , перебуваючи у салоні автомобіля, сів на водійське сидіння та шляхом зламу замка запалення привів у дію двигун. У подальшому поїхав від місця скоєння злочину до заздалегідь орендованого гаражного приміщення за адресою: АДРЕСА_3 , тим самим, незаконно вилучив транспортний засіб із володіння ОСОБА_8 , всупереч його волі. Таким чином, ОСОБА_4 реалізував до кінця свій злочинний умисел, спрямований на незаконне заволодіння транспортним засобом «Toyota Prius», реєстраційний номер НОМЕР_1 , VIN: НОМЕР_2 , білого кольору, 2016 року випуску, спричинивши матеріальну шкоду потерпілому ОСОБА_8 на загальну суму 599 730, 00 грн.

Таким чином, ОСОБА_4 незаконно заволодів транспортним засобом, вартість якого у двісті п`ятдесят і більше разів перевищує неоподаткований мінімум доходів громадян, тобто вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 289 КК України.

Відповідно до ст. 337 КПК України судовий розгляд проведено лише стосовно особи, якій висунуте обвинувачення, і лише в межах висунутого обвинувачення відповідно до обвинувального акта.

Під час розгляду кримінального провадження по суті судом забезпечено дотримання вимог ст. ст. 22, 23, 26 КПК України щодо змагальності сторін, безпосередності, диспозитивності, оскільки судом досліджені всі докази, надані сторонами.

Обвинувачений ОСОБА_4 у судовому засіданні провину не визнав та пояснив, що злочину не вчиняв. У середині серпня 2022 року зустрівся з волонтером на ім`я ОСОБА_11 з приводу продажу автомобіля, який показав у гаражі за адресою: АДРЕСА_3 . У подальшому ОСОБА_11 поцікавився орендою гаража, на що він йому запропонував орендувати гараж у нього по АДРЕСА_3 , і 01.09.2022 вони підписали договір оренди з 01.09.2022 по 01.09.2023, ОСОБА_11 під розписку передав йому грошові кошти за оренду в сумі 18000 гривень, а він йому віддав ключі від гаража (був лише один екземпляр ключів), після цього доступу до гаража не мав. При цьому ОСОБА_4 пояснив, що оголошення про здачу в оренду гаража знайшов на ОСОБА_12 , подзвонив жінці на ім`я ОСОБА_13 , приїхав її син і передав йому ключі, орендував гараж з 01.07.2022 за 1500 гривень на місяць, першу суму передав через сина, ніяких договорів щодо оренди не підписував, у подальшому скидав оренду через ІНФОРМАЦІЯ_3 , так само скидав 01.09.2022, що зафіксовано на відеозаписі у матеріалах справи. ОСОБА_11 гараж здав за 3000 гривень. Вважає себе невинним, речові докази йому підкинули під час обшуку, техпаспорт від Тойоти йому не відкривали в порядку ст. 290 КПК України.

Показання обвинуваченого є допустимим джерелом доказів, оскільки отримані безпосередньо судом за процедурою згідно з положеннями ст. 351 КПК України, вони вказують на факти, що у своїй сукупності з іншими доказами не спростовують вчинення ним незаконного заволодіння транспортним засобом, у той же час дані покази не відповідають об`єктивній дійсності та викликають у суду сумнів, оскільки спрямовані на ухилення обвинуваченого від кримінальної відповідальності, висловлені з контексту власного одностороннього аналізу інкримінованої йому події, не вказуючи про реальний зміст, що дає підстави для висновку про бажання обвинуваченого приховати вчинення ним умисного злочину та змістити акценти на іншого чоловіка, якому нібито передав гараж у суборенду.

Аналізуючи покази обвинуваченого, які отримані у відповідності до вимог КПК України, суд відхиляє їх у частині його непричетності до незаконного заволодіння транспортним засобом і вважає, що вони не можуть бути доказом відсутності в його діях факту вчинення інкримінованого йому кримінального правопорушення.

Не зважаючи на невизнання обвинуваченим своєї провини, вина ОСОБА_14 у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення підтверджується такими доказами.

Потерпілий ОСОБА_8 суду пояснив, що автомобіль марки «Toyota Prius», реєстраційний номер НОМЕР_1 , білого кольору, 2016 року випуску, належить громадянину ОСОБА_15 , який надав йому доручення на представництво інтересів в державних органах та на право експлуатації указаним автомобілем, строк дії доручення з 08.02.2021 до 2024 року. Як ФОП він здає автомобілі в оренду. 27.07.2021 між ОСОБА_16 та ОСОБА_17 укладено договір оренди указаного автомобіля, який орендував до моменту викрадення. 23.09.2022 автомобіль викрадено, про що повідомив водій, який виявив відсутність автомобіля під будинком, було подано заяву до поліції. Коли автомобіль знайшли, у ньому було зірвано захист двигуна, пошкоджено рульову проводку, до викрадення автомобіль був облаштований трекером для відстеження, але він був зрізаний, адже при перегляді даних трекера ними встановлено, що автомобіль від`їхав від місця, де стояв у дворі, і через деякий час з ним пропав зв`язок. Автомобіль був придбаний на аукціоні, відремонтований, станом на лютий 2020 року пробіг був 46760 миль, двигун типу гібрид (бензин-електро, з ГБО). Вартість на момент здачі авто в оренду - 27.07.2021 складала 483870 гривень (еквівалент 17934 доларів США). Знає, що правоохоронці знайшли автомобіль в гаражі в районі Шулявки.

Такі показання потерпілого є допустимим джерелом доказів, оскільки отримані за процедурою згідно з положеннями КПК України, вони вказують про дійсні обставини, які мали місце за указаний період та мають значення для цього кримінального провадження.

Показання потерпілого суд розцінює як логічні, послідовні та які базуються на обставинах, які відомі саме потерпілому, є об`єктивними і незалежними, оскільки він не пов`язаний відносинами з обвинуваченим, під час судового розгляду не здобуто будь-яких даних, які б свідчили про бажання потерпілого оговорити обвинуваченого з метою його безпідставного покарання. У даному випадку бажання сторони захисту поставити під сумнів покази потерпілого, не спростовують дійсні факти, які мали місце, підтверджуються сукупністю інших доказів, досліджених судом, та не приймаються судом як підстава для прийняття показів потерпілого як неправдивих та недопустимих.

Суд враховує положення ст. 398 ЦК України, згідно з якою право володіння виникає на підставі договору з власником або особою, якій майно було передане власником, а також на інших підставах, встановлених законом. При цьому відповідно до вимог статті 396 ЦК України особа, яка має речове право на чуже майно, має право на захист цього права.

Таким чином, аналізуючи показання потерпілого, які отримані у відповідності до вимог ст. ст. 23, 95, 353 КПК України, суд бере їх до уваги, і приходить до висновку, що вони повністю відповідають та узгоджуються з матеріалами кримінального провадження, стосуються фактів, які мали місце, і у силу ст. 85 КПК України вони як прямо, так і непрямо підтверджують існування обставин, які є предметом дослідження судом.

Свідок ОСОБА_18 суду пояснив, що у розпорядженні його родини є гараж по АДРЕСА_3 , безпосередньо біля будинку, який належить його тестю. Вони вирішили здати гараж в оренду та розмістили оголошення на ОСОБА_12 влітку 2022 року, в цей час перебували у Львівській області. Дружині зателефонував чоловік на ім`я ОСОБА_19 , сказав, що йому терміново потрібно зняти гараж. Вони попросили сина ОСОБА_20 зустрітися з ОСОБА_19 , та ввечері вони зустрілися, син показав чоловіку гараж, передав ключ, а ОСОБА_19 передав йому 1500 гривень за перший місяць, сказав, що має дві машини і одну з них хоче поставити в гараж. ОСОБА_19 за липень-серпень 2022 року продовжував скидати гроші на картку дружині, а потім зв`язок з ним пропав, він не відповідав, через деякий час їм зателефонували з поліції, щоб під`їхали в гараж. Пояснив, що від гаража у нього був один комплект ключів, який було передано ОСОБА_19 , бо попередній орендар виїхав з початком війни закордон і не повернув ключі. Поліції свідок пояснив, що ключі від гаража у чоловіка, якому здали гараж в оренду. Він надав дозвіл вскрити гараж, що і зробили в його присутності під відеозапис.

Показання свідка отримані за процедурою згідно з положеннями КПК України, безпосередньо надані в судовому засіданні, є послідовними, логічними, узгоджуються з іншими доказами у справі, відсутні будь-які сумніви щодо їх правдивості, а тому суд вважає їх належними та допустимими доказами у даному кримінальному провадженні.

Свідок ОСОБА_21 суду пояснив, що у червні 2022 року його батьки, які володіють гаражем по АДРЕСА_3 , попросили зустрітися з можливим орендарем гаражу на ім`я ОСОБА_19 , ввечері вони зустрілися, свідок показав чоловіку гараж, передав ключ, а ОСОБА_19 передав йому 1500 гривень за перший місяць, сказав, що має дві машини і одну з них хоче поставити в гараж. ОСОБА_19 за липень-серпень 2022 року продовжував скидати гроші на картку матері, а потім зв`язок з ним пропав, він не відповідав, через деякий час з ним сконтактували працівники поліції через підозру відносно ОСОБА_19 про вчинення правопорушення. Свідок дав покази та з ним проведено упізнання по фотознімкам. Свідок вказав на обвинуваченого ОСОБА_4 як чоловіка на ім`я ОСОБА_19 , якому здавали гараж.

Показання свідка отримані за процедурою згідно з положеннями КПК України, безпосередньо надані в судовому засіданні, є послідовними, логічними, узгоджуються з іншими доказами у справі, відсутні будь-які сумніви щодо їх правдивості, а тому суд вважає їх належними та допустимими доказами у даному кримінальному провадженні.

З протоколу прийняття заяви про кримінальне правопорушення, що зареєстрований 23 вересня 2022 року у Подільському УП ГУНП в м. Києві, вбачається, що слідчий прийняв від ОСОБА_8 заяву про те, що 23.09.2022 близько о 3.20 год. за адресою: АДРЕСА_2 , невстановлена особа викрала автомобіль «Toyota Prius», реєстраційний номер НОМЕР_1 , який перебуває у його власності, на праві договору оренди користується ОСОБА_22 . Указані відомості внесено до ЄРДР 23 вересня 2022 року № 0001949 з правовою кваліфікацією за ч. 3 ст. 289 КК України.

Згідно з протоколом огляду місця події від 23 вересня 2022 року огляд проведено у період часу з 12.27 год. по 12.39 год., у присутності понятих, за участю ОСОБА_8 по АДРЕСА_2 . У ході огляду констатовано відсутність автомобіля «Toyota Prius», реєстраційний номер НОМЕР_1 , на місці паркування. Вилучено ключі та техпаспорт. До протоколу додано ілюстративну таблицю.

Відповідно до протоколу пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 08 листопада 2022 року свідок ОСОБА_21 упізнав на фото № 4 чоловіка як особу, якій передавав ключі від гаража та яка орендувала гараж по АДРЕСА_3 , описавши риси обличчя, за якими упізнав.

Ця слідча дія відповідає приписам ст. ст. 228, 231 КПК України, процесуальних порушень під час їх проведення не встановлено, що свідчить про те, що отримані на підставі неї дані можуть бути доказами у даному провадженні. Доводи сторони захисту щодо визнання указаного протоколу пред`явлення особи для упізнання за участю свідка ОСОБА_21 недопустимим доказом суд відхиляє як безпідставні.

Як вбачається з протоколу огляду відеозапису від 20 листопада 2022 року, слідчим оглянутий диск DVD-R, на якому зображені події 01.09.2022, що фіксуються з камери зовнішнього спостереження, розташованих над банкоматом за адресою: АДРЕСА_4 . Зазначається, що останній раз ОСОБА_18 отримував грошові кошти за оренду гаражу 01.09.2022 від чоловіка на ім`я ОСОБА_19 . Встановлено, що переказ здійснювався з адреси: АДРЕСА_4 , о 16:57:47 на суму 1666 гривень. На записі встановлена дата - 01.09.2022 та час - 16:54:02. Описано послідовно, що до банкомату підійшов чоловік, одягнений в кепку темного кольору, сонцезахисні окуляри, темні шорти до коліна, темну футболку, яскраво оранжеві кросівки, розпочав банківську операцію, при собі має рюкзак темного з сірим кольору, закінчив операцію о 16:58:52 та пішов. Указаний диск з відеозаписом відтворено у судовому засіданні. При цьому обвинувачений під час надання показів підтвердив, що це дійсно саме він переказував грошові кошти за оренду гаража і це саме він зображений на відеозаписі.

На підставі ухвали слідчого судді Подільського районного суду м. Києва від 08.12.2022 проведено обшук автомобіля «Toyota Prius», реєстраційний номер НОМЕР_1 , який перебував у гаражному приміщенні за адресою: АДРЕСА_3 , та відповідно до протоколу обшуку від 27.12.2022 виявлено безпосередньо автомобіль «Toyota Prius», реєстраційний номер НОМЕР_1 , на якому встановлено інший номерний знак, та з автомобіля вилучено: ніж, викрутку, 2 гайочних ключа, 2 номерних знака НОМЕР_3 , 6 змивів, 3 мікрооб`єкта, номерний знак НОМЕР_4 . Також виявлено, що передня панель знизу водійського місця пошкоджена та пошкодження заднього бампера зліва. Відеозапис проведеного обшуку відтворено у судовому засіданні.

Стороною захисту на підставі ч. 3 ст. 358 КПК України заявлено клопотання про визнання фактичних даних, зазначених у протоколі обшуку, недопустимим доказом, оскільки відсутні докази на підтвердження справжнього власника гаража або належного користувача, який би мав право давати добровільну згоду на проникнення до гаража, також відеозапис не охоплює дій усіх учасників обшуку, не зафіксовано як бралися змиви.

Суд, керуючись приписами ч. 1 ст. 89 КПК України, вирішуючи питання допустимості даного доказу, виходить з наступного.

В основі встановлених кримінальним процесуальним законом правил допустимості доказів лежить концепція, відповідно до якої в центрі уваги суду повинні знаходитися права людини і виправданість втручання в них держави незалежно від того, яка саме посадова особа обмежує права. Невідповідність тим чи іншим вимогам закону нівелює доказове значення відомостей, одержаних у результаті відповідних процесуальних дій, не в будь-якому випадку, а лише в разі, якщо вона призвела до порушення прав людини і основоположних свобод або ж ставить під сумнів походження доказів, їх надійність і достовірність. Адже для прийняття законного й обґрунтованого рішення суд має отримувати максимально повну інформацію щодо обставин, які належать до предмета доказування, надаючи сторонам у змагальній процедурі достатні можливості перевірити й заперечити цю інформацію. Таким чином, вирішуючи питання про вплив порушень порядку проведення процесуальних дій на доказове значення отриманих у їх результаті відомостей, суд повинен насамперед з`ясувати вплив цих порушень на ті чи інші конвенційні або конституційні права людини, зокрема встановити, наскільки процедурні недоліки «зруйнували» або звузили ці права або ж обмежили особу в можливостях їх ефективного використання.

Такі висновки сформувала Велика Палата Верховного Суду в постанові від 31.08.2022 (справа № 756/10060/17, провадження № 13-3кс22), вказавши на те, що уразі визнання доказів недопустимими суд має вмотивувати свої висновки про істотне порушення вимог кримінального процесуального закону, зазначивши, які саме й чиї права і свободи було порушено і в чому це виражалося. Оцінюючи докази на предмет допустимості відповідно до критеріїв, встановлених кримінальним процесуальним законом, суд виходить з обставин конкретної справи і також повинен вмотивувати своє рішення.

Проте клопотання захисника не містять аргументів про порушення будь-яких конвенційних або конституційних прав, свобод чи інтересів обвинуваченого в результаті проведення процесуальної дії - обшуку, так само як і конкретних фактів, які би вказували на недопустимість указаного доказу, внаслідок чого не можна стверджувати про очевидне істотне порушення вимог кримінального процесуального закону, прав і свобод ОСОБА_4 у цьому кримінальному провадженні.

Згідно з ч. 1 ст. 233 КПК України ніхто не має права проникнути до житла чи іншого володіння особи з будь-якою метою, інакше як лише за добровільною згодою особи, яка ним володіє, або на підставі ухвали слідчого судді, крім випадків, установлених ч. 3 цієї статті.

Тобто законодавцем, окрім можливості проникнення до житла чи іншого володіння особи на підставі судового рішення, передбачено іншу процесуальну гарантію захисту прав особи, а саме - можливість проникнути до житла чи іншого володіння особи за добровільною згодою особи, яка ним володіє.

Термін «особа, яка володіє» в ч. 1 ст. 233 КПК України охоплює більш широке коло осіб, ніж титульний власник або особа, володіння якої ґрунтується на певних договірних чи інших законних підставах.

Із відеозапису з обшуку вбачається, що свідок ОСОБА_18 надавав згоду на проведення обшуку гаражного приміщення, яким володіє. Крім того, свідок ОСОБА_18 , будучи приведеним до присяги та попередженим про кримінальну відповідальність за ст. 384 КК України, суду пояснив, що у розпорядженні його родини є гараж по АДРЕСА_3 , безпосередньо біля будинку, який належить його тестю, користується гаражем його родина.

Згідно з письмовою заявою ОСОБА_18 від 27.12.2022 останній надавав згоду на проникнення до гаражу по АДРЕСА_3 .

З огляду на надання володільцем/користувачем гаража добровільної згоди слідчому на проникнення, суд відхиляє доводи захисту.

Крім того, процедура проведення обшуку, яка зафіксована відеозаписом та досліджена у судовому засіданні, проведена у присутності понятих, які брали активну участь у слідчій дії поряд із слідчим, спеціалістом та іншими працівниками поліції, у тісному приміщенні гаражу, і охопити відеозаписом одночасно усіх учасників обшуку неможливо. У той же час за діями слідчого та спеціаліста спостерігали поняті та інші учасники слідчої дії, які ані під запис, ані безпосередньо в протоколі не зазначали про будь-які зауваження з приводу вилучення в автомобілі певних речей та предметів або з приводу порушень процедури.

На підставі ухвали слідчого судді Подільського районного суду м. Києва від 08.12.2022 проведено обшук у приватному будинку без номеру в урочищі « АДРЕСА_1 , за місцем проживання ОСОБА_4 , та відповідно до протоколу обшуку від 27.12.2022 виявлено та вилучено: рукавички чорного кольору, 2 футболки темно-синього кольору, рюкзак чорного кольору, мобільний телефон «Самсунг», тримач сім-картки, ключ від автомобіля «Шкода», техпаспорт на автомобіль «Деу ланос», окуляри 2 шт., перчатки чорного кольору, ключ від автомобіля «Тойота», техпаспорт на автомобіль «Toyota Prius», реєстраційний номер НОМЕР_5 , спеціальний квиток для проїзду в громадському транспорті на ім`я Кулеби з печаткою Київської міської прокуратури, 2 шашки служби таксі, 3 тримача сім-картки, рукописні чорнові записи, мобільний телефон «Моторолла», фотоапарат «Соні», 2 годинника, кросівки яскраво-помаранчевого кольору, кросівки сірого кольору, окуляри, кепку чорного кольору, шорти темого кольору, пристрій для діагностики авто, рюкзак чорного кольору, комплект номерного знаку НОМЕР_6 . Відеозапис проведеного обшуку відтворено у судовому засіданні.

Речові докази, вилучені під час проведення обшуків гаражу по АДРЕСА_3 та у приватному будинку в урочищі « АДРЕСА_1 , оглянуті безпосередньо у судовому засіданні.

Згідно з протоколом огляду предмета від 30 грудня 2022 року та фототаблиці до нього слідчим проведено огляд спецпакетів, всередині яких знаходилися предмети, вилучені під час обшуку у приватному будинку в урочищі « АДРЕСА_1 , а саме: сонцезахисні окуляри, чохли від них, рукавиці робочі, футболки, годинники, сірі та помаранчеві кросівки, кепку, шорти, рюкзаки, номерні знаки НОМЕР_6 , шашки таксі, пристрій для діагностики з чохлом, тримачі сім карток, мобільні телефони, фотоапарат з чохлом, рукописні записи, ключі від автомобілів та свідоцтва про реєстрацію транспортних засобів, коробку, спеціальний квиток.

Ця слідча дія відповідає приписам ст. 237 КПК України, процесуальних порушень під час її проведення не встановлено та про жодні порушення не заявлено стороною захисту, що свідчить про те, що отримані на підставі неї дані можуть бути доказами у даному провадженні.

Відповідно до ч. 2 ст. 168 КПК України тимчасове вилучення майна може здійснюватися також під час обшуку, огляду.

Щодо доводів сторони захисту про недопустимість речових доказів, вилучених під час обшуку без прийняття рішення слідчим суддею про дозвіл на обшук, то суд такі відхиляє з огляду на наявність ухвали слідчого судді Подільського районного суду м. Києва від 08 грудня 2022 року, якою надано дозвіл на проведення обшуку у приватному будинку в урочищі « АДРЕСА_1 , під час якого окрім предметів, прямо указаних в ухвалі слідчого судді, вилучене майно, яке в силу приписів частини 2 ст. 168 КПК України має статус тимчасово вилученого майна. При цьому у подальшому ухвалою слідчого судді Подільського районного суду м. Києва від 30 грудня 2022 року накладено арешт на: коробку чорного кольору з чорновими записами; рукавиці чорного кольору WURTH в кількості 2 шт.; футболку темно-синього кольору «ORIMARK»; рюкзак чорного кольору з сірими вставками з надписом «THE NORTH FACE» та «VAVAPAl»; мобільний телефон марки «Samsung» з сім карткою НОМЕР_7 , IMЕI: НОМЕР_8 ; ключ викидний від транспортного засобу «Skoda»; посвідчення про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_9 «Daewoo Lanos», д.н.з. НОМЕР_10 , на ім`я ОСОБА_4 , які поміщено до спец пакету № EXPO174193; сонцезахисні окуляри «Rayban» у чохлі; сонцезахисні окуляри «Milter»в чохлі; перчатки чорного кольору; ключ від транспортного засобу «Toyota»; посвідчення про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_11 на транспортний засіб «Toyota Prius», д.н.з. НОМЕР_5 , VIN: НОМЕР_12 на ім`я ОСОБА_23 ; спеціальний квиток для проїзду в громадському транспорті на ім`я ОСОБА_24 з гербовою печаткою «Київська міська прокуратура»; тримач сім картки мобільного оператору «Київстар» НОМЕР_13 ; служби таксі ТУУ31, НОМЕР_14 ; тримач сім картки НОМЕР_15 ; тримач сім картки НОМЕР_15 ; рукописні записки; мобільний телефон марки «Motorolla» без сім карти; фотоапарат «Sony DSC-T10» в чохлі; годинник з чорно-синім ремінцем марки «Diesel PZ-1198»; тримач сім картки НОМЕР_16 ; кросівки «Asics» 44,5 розміру, яскраво помаранчевого кольору; кросівки сірого кольору «Skechers» 44 розміру; сонцезахисні окуляри «Nemesis» в чохлі; кепку чорного кольору «Nike Fit»; чоловічі шорти темно-синього кольору «Lacoste»; пристрій для діагностики автомобіля марки «Launch» червоно-чорного кольору в чохлі flagman; рюкзак чорного кольору «Onepolar»; шапку служби таксі в поліетилені; футболку темно-синього кольору з червоним малюнком з лівого боку на грудях; годинник чорного кольору «G-shock»; комплект державного номерного знаку НОМЕР_6 .

Згідно з висновками експерта № СЕ-19/111-23/3851-ФП від 23.02.2023 у відеофайлах «01.10 заход гараж.mpg», «К93910519_cam14_2022.09.01_16.53.00_2022.09.01_17.00.59.mp4», «К93910519_cam16_2022.09.01_16.54.00_2022.09.01_17.00.59.mp4», протоколі огляду відеозапису від 20.11.2022, протоколі огляду відеозапису від 15.12.2022 та у фотозображеннях, наданих в якості порівняльних зразків ймовірно зображена одна й та сама особа.

Згідно з висновками експерта № СЕ-19/111-23/7449-ФП від 31.05.2023 у відеофайлі «01.10 заход гараж. mpg» зображена сумка, за груповою належністю подібна до сумки «Onepolar», що надана на дослідження. Вирішити питання чи одна й та сама сумка зображена у відеофайлі «01.10 заход гараж. mpg» не виявилось можливим через низьку якість та роздільну здатність зображень елементів сумки, а також відсутність достатньої кількості окремих ознак у відеозаписі, що наданий на дослідження. У відеофайлах «К93910519_cam 14_2022.09.01_ 16.53.00 2022.09.01 17.00.59.mp4» та «K93910519 _cam16_2022.09.01_16.54.00_2022.09.01_17.00.59.mp4» зображені кепка, футболка, шорти, годинник, кросівки, сумка та окуляри, за груповою належністю подібні до кепки «Nike», футболки № 1, футболки № 2, шортів «Lacoste», годинника «G-Shock», кросівок «Asics», сумки «The north face» та окулярів «Milter», що надані на дослідження. Вирішити питання, чи одні й ті самі речі зображені у відеофайлах «K93910519_cam14_2022.09.01_16.53.00_2022.09.01_17.00.59.mp4» та «K93910519 _cam16_2022.09.01_16.54.00_2022.09.01_17.00.59.mp4» не виявилось можливим через низьку якість та роздільну здатність зображень елементів одягу та речей, а також відсутність достатньої кількості окремих ознак у відеозаписах, що надані на дослідження.

На підставі постанови слідчого на проведення негласної слідчої (розшукової) дії - спостереження за особою, річчю або місцем від 24.09.2022 та на підставі доручення в порядку ст. ст. 40, 41 КПК України на проведення НСРД ВКП Подільського УП ГУНП у м. Києві складено протокол про результати спостереження за місцем від 28.11.2022, до якого додано відеозапис, відтворений у судовому засіданні, з якого вбачається, що спостереження проводилося за адресою: АДРЕСА_3 . 01.10.2022 до гаражного приміщення підійшов чоловік одягнутий у футболку синього кольору, штани чорного кольору, кепку чорного кольору, мав сумку чорного кольору, одягнену через плече та в окулярах, який відчинив гаражне приміщення та зайшов до нього, після чого вийшов з пластиковим бутлем в руках та зачинив гаражне приміщення. В ході оперативно-розшукових заходів встановлено чоловіка як ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , проживає: АДРЕСА_5 .

Указана інформація також відображена у протоколі огляду відеозапису від 15.12.2022 за результатами проведення вищезазначеної негласної слідчої (розшукової) дії 01.10.2022, та містить скріншоти з відеозапису із зображенням чоловіка, який заходить до гаражного приміщення, озирається по сторонах, через деякий час виходить.

Згідно з висновком експерта від 21.11.2022 № СЕ-19/11-22/44158-АВ середня ринкова ціна автомобіля марки «Toyota Prius», реєстраційний номер НОМЕР_1 , VIN: НОМЕР_2 , білого кольору, 2016 року випуску, станом на 23.09.2022 становила 599 730, 00 грн.

Ухвалою від 08.02.2024 у цьому кримінальному провадженні судом призначено повторну транспортно-товарознавчу експертизу.

На виконання ухвали суду надано висновок експерта № СЕ-19/11-22/8891-АВ від 08.03.2024, згідно з яким середня ринкова ціна автомобіля марки «Toyota Prius», реєстраційний номер НОМЕР_1 , VIN: НОМЕР_2 , білого кольору, 2016 року випуску, станом на 23.09.2022 становила 599 730, 00 грн.

Окрім того, згідно з протоколом отримання зразків для експертизи від 09.02.2023 на підставі постанови прокурора про відібрання зразків для проведення експертизи від 08.02.2023 відібрано зразки букального епітелію підозрюваного ОСОБА_4 .

Згідно з висновком експерта № СЕ-19/111-23/7407-БД від 20.06.2023 встановлено генетичні ознаки (ДНК-профіль) зразка букального епітелію підозрюваного ОСОБА_4 .

Відповідно до висновку експерта № СЕ-19/111-23/3792-БД від 31.08.2023 встановлено генетичні ознаки (ДНК-профіль) клітин з ядрами у змивах керма автомобіля (об`єкт № 4.1) та з ричага коробки передач (об`єкт № 5.1), які наведено в таблиці результатів дослідження, та які збігаються між собою та належать невстановленій особі чоловічої генетичної статі.

Прокурором також долучено у судовому засіданні процесуальні документи, складені під час проведення досудового розслідування, на підтвердження законності вчинення процесуальних дій та прийняття процесуальних рішень.

Суд критично ставиться до позиції сторони захисту стосовно непричетності ОСОБА_4 до незаконного заволодіння автомобілем марки «Toyota Prius», реєстраційний номер НОМЕР_1 , оскільки гараж по АДРЕСА_3 з 01.09.2022 за договором оренди ОСОБА_4 передав ОСОБА_25 і саме з 01.09.2022 обвинувачений передав єдині ключі від гаража і не мав до нього доступ, оскільки сам по собі примірник договору оренди не є належним і допустимим доказом на підтвердження як указаної версії, так і дійсного факту підписання такого договору саме ОСОБА_25 і фактичне користування цим гаражем саме цією особою, при цьому клопотання про допит безпосередньо ОСОБА_25 під присягою в якості свідка сторона захисту не заявляла. Натомість за наслідками проведення НСРД ВКП Подільського УП ГУНП у м. Києві складено протокол про результати спостереження за місцем від 28.11.2022, до якого додано відеозапис, відтворений у судовому засіданні, з якого вбачається, що спостереження проводилося за адресою: АДРЕСА_3 . 01.10.2022 до гаражного приміщення підійшов чоловік одягнутий у футболку синього кольору, штани чорного кольору, кепку чорного кольору, мав сумку чорного кольору, одягнену через плече та в окулярах, який відчинив гаражне приміщення та зайшов до нього, після чого вийшов з пластиковим бутлем в руках та зачинив гаражне приміщення. В ході оперативно-розшукових заходів встановлено чоловіка як ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , проживає: АДРЕСА_5 . Тобто, ОСОБА_4 мав доступ до гаражу і після 01.09.2022, тобто в період часу з моменту незаконного заволодіння автомобілем марки «Toyota Prius», реєстраційний номер НОМЕР_1 , (який в обвинувальному акті зазначений як період не пізніше 23.09.2022) і до моменту фіксування перебування ОСОБА_4 01.10.2022 у гаражі матеріалами НСРД.

Щодо доводів сторони захисту про невідкриття в порядку ст. 290 КПК України свідоцтва про реєстрацію автомобіля марки «Toyota Prius», суд також відхиляє з огляду на наявність протоколу про надання доступу до матеріалів досудового розслідування, з якого вбачається ознайомлення сторони захисту з доказами у два етапи, а саме: з томом 1 - 22 травня 2023 року, з томом 2 - з 26 по 30 травня 2023 року, з томом 3 - 16 червня 2023 року, та відповідно до Додатку до протоколу про надання доступу до матеріалів досудового розслідування, у кінці якого містяться підписи ОСОБА_4 та його захисника ОСОБА_5 про ознайомлення з матеріалами кримінальної справи у повному обсязі, з речовими доказами та відеозаписами згідно з переліком.

Інші доводи сторони захисту з приводу недопустимості доказів є безпідставними та до уваги не беруться з огляду на те, що істотних порушень під час отримання доказів судом не встановлено, при цьому Верховний Суд неодноразово вирішував, що не будь-яке формальне недотримання вимог кримінального процесуального закону при отриманні доказу автоматично тягне необхідність визнання його недопустимим. Натомість закон зобов`язує суд дати оцінку доказу з точки зору його допустимості з урахуванням того, чи було допущене порушення КПК істотним та яким чином воно перешкоджало забезпеченню та реалізації прав і свобод особи. Також Суд зазначав, що якщо доказ визнається недопустимим з посиланням на частину 1 статті 87 КПК України, суд має зазначити, наслідком порушення якого саме фундаментального права або свободи стало отримання цього доказу та хто саме зазнав такого порушення. Обґрунтовуючи наявність такого порушення, суд має послатися на конкретні норми Конституції та /або міжнародних договорів, якими гарантуються ці права і свободи, і за потреби на практику відповідних органів, уповноважених тлумачити ці норми, і має обґрунтовувати, чому він вважає порушення фундаментального права або свободи настільки істотним, щоб зумовити визнання доказу недопустимим.

Незгода сторони захисту з наданими стороною обвинувачення доказами у кримінальному провадженні не може бути достатньою та обґрунтованою підставою для визнання доказів недопустимими, а є лише способом захисту обвинуваченого і його намаганням спростувати докази, отримані на підставі слідчих дій, які проведені у кримінальному провадженні, та які об`єктивно вказують на вчинення ним злочину, з метою уникнення відповідальності за скоєне.

З огляду на наведене, інші доводи сторони захисту не спростовують провину обвинуваченого у вчиненні інкримінованого йому злочину, за встановлених судом обставин.

При ухваленні вироку відносно обвинуваченого суд вважає за необхідне відповідно до положень ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» застосувати як джерело права Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини.

Так, у рішеннях «Коробов проти України» від 21 жовтня 2011 року, «Ірландія проти Сполученого Королівства» від 18 січня 1978 року Європейський суд з прав людини зазначає, що при оцінці доказів Суд, як правило, застосовує критерій доведення «поза розумним сумнівом». Проте така доведеність може випливати зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростованих презумпцій факту.

За встановлених обставин суд вважає, що вина обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення доведена «поза розумним сумнівом» і зібраних доказів достатньо для визнання його винним, адже його винуватість підтверджується вище проаналізованими як прямими, так і непрямими доказами, які є належними та допустимими, узгоджуються між собою, послідовні та безспірно доводять винуватість обвинуваченого у висунутому йому обвинуваченні.

Згідно з приміткою 2 до ст. 289 КК України під повторністю слід розуміти вчинення таких дій особою, яка раніше вчинила незаконне заволодіння транспортним засобом або кримінальне правопорушення, передбачене статтями 185, 186, 187, 189-191, 262, 290, 410 цього Кодексу.

Відповідно до вимог ст. 32 КК України повторністю злочинів визнається вчинення двох або більше злочинів, передбачених тією самою статтею або частиною статті Особливої частини цього Кодексу.

Згідно з п. 16, ч. 2 п. 19 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 04 червня 2010 року № 7 «Про практику застосування судами кримінального законодавства про повторність, сукупність і рецидив злочинів та їх правові наслідки», в окремих статтях Особливої частини КК рецидив злочинів передбачено як різновид повторності злочинів і, крім таких кваліфікуючих ознак, як вчинення злочину повторно або його вчинення особою, яка раніше вчинила відповідний злочин, може бути виражений і такою кваліфікуючою ознакою, як вчинення злочину особою, раніше судимою за відповідний злочин. Якщо рецидив злочинів утворює одночасно і їх повторність, яка передбачена у статті чи частині статті Особливої частини КК як ознака злочину, що впливає на його кваліфікацію, то за змістом частини четвертої статті 67 КК як повторність, так і рецидив злочинів суд не може ще раз враховувати при призначенні покарання як обставину, що його обтяжує.

Органом досудового розслідування дії обвинуваченого кваліфіковані як повторні, однак такий висновок є помилковим.

Оскільки обвинувачений є раніше не судимим, а Оболонським районним судом м. Києва кримінальне провадження відносно нього не розглянуто по суті з постановленням обвинувального вироку, підстав для застосування кваліфікуючої ознаки повторності немає. За таких обставин суд дійшов висновку про необхідність виключення з обвинувачення кваліфікуючої ознаки повторності, що не впливає на кваліфікацію діянь обвинуваченого саме за ч. 3 ст. 289 КК України.

Отже, надавши юридичну оцінку діям обвинуваченого, суд вважає, що його дії слід кваліфікувати за ч. 3 ст. 289 КК України як незаконне заволодіння транспортним засобом, вартість якого у двісті п`ятдесят і більше разів перевищує неоподаткований мінімум доходів громадян.

При цьому суд бере до уваги Примітку 1 до ст. 289 КК України, де зазначено, що під незаконним заволодінням транспортним засобом у цій статті слід розуміти вчинене умисно, з будь-якою метою протиправне вилучення будь-яким способом транспортного засобу у власника чи користувача всупереч їх волі.

При обранні виду та міри покарання суд бере до уваги ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу обвинуваченого, наявність обставин, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Обвинувачений раніше не судимий, на обліку в спеціалізованих медичних установах не перебуває, офіційно не працевлаштований, не працює, суспільно-корисною працею не займається, характеризується посередньо.

Обставиною, що пом`якшує покарання обвинуваченого, суд визнає наявність у нього малолітньої дитини.

Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого, судом не встановлено.

Згідно з ч. 2 ст. 65 КК України особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень. Більш суворий вид покарання з числа передбачених за вчинене кримінальне правопорушення призначається лише у разі, якщо менш суворий вид покарання буде недостатній для виправлення особи та попередження вчинення нею нових кримінальних правопорушень.

Виходячи із принципів справедливості, співмірності та індивідуалізації - покарання має бути адекватним (відповідним) характеру вчинених дій, їх небезпечності та даним про особу.

У відповідності до вимог ст. 50 КК України при призначенні міри покарання обвинуваченому, суд вважає за необхідне призначити такий захід примусу, який би був відповідною мірою кари за скоєне, сприяв виправленню засудженого та запобігав вчиненню інших кримінальних правопорушень.

Отже, враховуючи характер і ступінь суспільної небезпечності вчиненого кримінального правопорушення, обставин його вчинення, зважаючи на наявність пом`якшуючої вину обвинуваченого обставини, відомостей, що характеризують його особу, тяжкість вчиненого ним кримінального правопорушення та наслідки, суд вважає, що покаранням необхідним та достатнім для виправлення обвинуваченого і попередження вчинення ним нових злочинів буде покарання, визначене у межах, установлених у санкції ч. 3 ст. 289 КК України, у вигляді позбавлення волі з конфіскацією усього належного йому на праві приватної власності майна.

Підстав для застосування до обвинуваченого іншого виду покарань та відповідно положень ст. ст. 69, 75 КК України не вбачається.

Цивільні позови ОСОБА_8 про стягнення з ОСОБА_4 матеріальної та моральної шкоди, завданої злочином, та ОСОБА_26 про стягнення з ОСОБА_4 матеріальної та моральної шкоди, завданої злочином, ухвалою суду від 04 жовтня 2023 року залишено без розгляду.

Відповідно до вимог ст. ст. 100, 124 КПК України суд вирішує питання про долю речових доказів та процесуальні витрати.

Керуючись ст. ст. 373, 374 КПК України, суд

УХВАЛИВ:

ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 289 КК України, і призначити йому покарання у виді дев`яти років позбавлення волі з конфіскацією усього належного йому на праві приватної власності майна.

Строк покарання ОСОБА_4 відраховувати з 05 квітня 2024 року, зарахувати у строк покарання попереднє ув`язнення у період з 27 грудня 2022 року по 04 квітня 2024 року.

До набрання вироком законної сили застосований до ОСОБА_4 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою - залишити без змін.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь держави витрати на залучення експертів в загальній сумі 17919,68 гривень.

Скасувати арешт, накладений ухвалою слідчого судді Подільського районного суду м. Києва від 30 грудня 2022 року на: коробку чорного кольору з чорновими записами; рукавиці чорного кольору WURTH в кількості 2 шт.; футболку темно-синього кольору «ORIMARK»; рюкзак чорного кольору з сірими вставками з надписом «THE NORTH FACE» та «VAVAPAl»; мобільний телефон марки «Samsung» з сім карткою НОМЕР_7 , IMЕI: НОМЕР_8 ; ключ викидний від транспортного засобу «Skoda»; посвідчення про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_9 «Daewoo Lanos», д.н.з. НОМЕР_10 , на ім`я ОСОБА_4 , які поміщено до спец пакету № EXPO174193; сонцезахисні окуляри «Rayban» у чохлі; сонцезахисні окуляри «Milter»в чохлі; перчатки чорного кольору; ключ від транспортного засобу «Toyota»; посвідчення про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_11 на транспортний засіб «Toyota Prius», д.н.з. НОМЕР_5 , VIN: НОМЕР_12 на ім`я ОСОБА_23 ; спеціальний квиток для проїзду в громадському транспорті на ім`я ОСОБА_24 з гербовою печаткою «Київська міська прокуратура»; тримач сім картки мобільного оператору «Київстар» НОМЕР_13 ; служби таксі ТУУ31, НОМЕР_14 ; тримач сім картки НОМЕР_15 ; тримач сім картки НОМЕР_15 ; рукописні записки; мобільний телефон марки «Motorolla» без сім карти; фотоапарат «Sony DSC-T10» в чохлі; годинник з чорно-синім ремінцем марки «Diesel PZ-1198»; тримач сім картки НОМЕР_16 ; кросівки «Asics» 44,5 розміру, яскраво помаранчевого кольору; кросівки сірого кольору «Skechers» 44 розміру; сонцезахисні окуляри «Nemesis» в чохлі; кепку чорного кольору «Nike Fit»; чоловічі шорти темно-синього кольору «Lacoste»; пристрій для діагностики автомобіля марки «Launch» червоно-чорного кольору в чохлі flagman; рюкзак чорного кольору «Onepolar»; шапку служби таксі в поліетилені; футболку темно-синього кольору з червоним малюнком з лівого боку на грудях; годинник чорного кольору «G-shock»; комплект державного номерного знаку НОМЕР_6 .

Скасувати арешт, накладений ухвалою слідчого судді Подільського районного суду м. Києва від 30 січня 2023 року на: ніж, викрутку, гайкові ключі в кількості 2 шт., 2 державні номерні знаки НОМЕР_3 ; 6 змивів з автомобіля марки «Toyota Prius», д.н.з. НОМЕР_1 ; 3 мікрооб`єкта з салону автомобіля марки «Toyota Prius», д.н.з. НОМЕР_1 ; держаний номерний знак НОМЕР_4 ; автомобіль марки «Toyota Prius», д.н.з. НОМЕР_1 .

Речові докази - автомобіль «Toyota Prius», реєстраційний номер НОМЕР_1 , ключі від нього, номерні знаки та техпаспорт, що передані на зберігання ОСОБА_8 , - залишити власнику ОСОБА_27 ; ДВД-диски - зберігати у матеріалах кримінального провадження; ніж, викрутку, гайкові ключі в кількості 2 шт., 6 змивів з автомобіля, 3 мікрооб`єкта з салону автомобіля; номерний знак НОМЕР_4 , коробку чорного кольору з чорновими записами; рукавиці чорного кольору WURTH в кількості 2 шт.; перчатки чорного кольору; спеціальний квиток для проїзду в громадському транспорті на ім`я ОСОБА_24 з гербовою печаткою «Київська міська прокуратура»; комплект державного номерного знаку НОМЕР_6 , що зберігаються в камері схову Подільського УП ГУНП в м. Києві, - знищити; футболку темно-синього кольору «ORIMARK»; рюкзак чорного кольору з сірими вставками з надписом «THE NORTH FACE» та «VAVAPAl»; мобільний телефон марки «Samsung» з сім карткою НОМЕР_7 , IMЕI: НОМЕР_8 ; ключ викидний від транспортного засобу «Skoda»; посвідчення про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_9 «Daewoo Lanos», д.н.з. НОМЕР_10 , на ім`я ОСОБА_4 , які поміщено до спец пакету № EXPO174193; сонцезахисні окуляри «Rayban» у чохлі; сонцезахисні окуляри «Milter» в чохлі; тримач сім картки мобільного оператору «Київстар» НОМЕР_13 ; служби таксі ТУУ31, НОМЕР_14 ; тримач сім картки НОМЕР_15 ; тримач сім картки НОМЕР_15 ; рукописні записки; мобільний телефон марки «Motorolla» без сім карти; фотоапарат «Sony DSC-T10» в чохлі; годинник з чорно-синім ремінцем марки «Diesel PZ-1198»; тримач сім картки НОМЕР_16 ; кросівки «Asics» 44,5 розміру, яскраво помаранчевого кольору; кросівки сірого кольору «Skechers» 44 розміру; сонцезахисні окуляри «Nemesis» в чохлі; кепку чорного кольору «Nike Fit»; чоловічі шорти темно-синього кольору «Lacoste»; пристрій для діагностики автомобіля марки «Launch» червоно-чорного кольору в чохлі flagman; рюкзак чорного кольору «Onepolar»; шапку служби таксі в поліетилені; футболку темно-синього кольору з червоним малюнком з лівого боку на грудях; годинник чорного кольору «G-shock», що зберігаються в камері схову Подільського УП ГУНП в м. Києві, - повернути ОСОБА_4 ; посвідчення про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_11 на транспортний засіб «Toyota Prius», д.н.з. НОМЕР_5 , VIN: НОМЕР_12 на ім`я ОСОБА_23 - залишити при матеріалах кримінального провадження.

Вирок може бути оскаржений до Київського апеляційного суду через Подільський районний суд м. Києва шляхом подачі апеляції протягом 30 днів з дня його проголошення.

Суддя ОСОБА_28