Справа №760/4898/24 1-кс/760/2673/24
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

06 березня 2024 року слідчий суддя Солом`янського районного суду міста Києва ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участю прокурора відділу Київської обласної прокуратури ОСОБА_3 , захисника ОСОБА_4 , розглянувши у судовому засіданні в залі судових засідань у м.Києві клопотання старшого слідчого СУ ГУ СБ України у м. Києві та Київській області ОСОБА_5 , погоджене прокурором Баришівського відділу Броварської окружної прокуратури ОСОБА_6 , про обрання запобіжного заходу відносно підозрюваного ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ,

у кримінальному провадженні №0000682 від 30.08.2023 за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 438 КК України, -

в с т а н о в и в :

До слідчого судді Солом`янського районного суду міста Києва надійшло клопотання старшого слідчого СУ ГУ СБ України у м. Києві та Київській області ОСОБА_5 , погоджене прокурором Баришівського відділу Броварської окружної прокуратури ОСОБА_6 , про обрання запобіжного заходу відносно підозрюваного ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у кримінальному провадженні №0000682 від 30.08.2023 за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 438 КК України.

У клопотанні, зокрема, вказується, що 19 лютого 2014 року представниками Російської Федерації (далі - РФ) розпочато збройне вторгнення збройних сил РФ (далі - ЗС РФ), приховане твердженням керівників РФ про переміщення військових підрозділів в рамках звичайної ротації сил Чорноморського флоту, які у взаємодії з військовослужбовцями Чорноморського флоту РФ та іншими підрозділами ЗС РФ здійснили блокування й захоплення адміністративних будівель і ключових об`єктів військової та цивільної інфраструктури України, забезпечивши військову окупацію території Автономної Республіки Крим і м. Севастополя, 18 березня 2014 року РФ оголосила про офіційне включення АРК до її території.

Одночасно із цим, протягом березня та на початку квітня 2014 року, під безпосереднім керівництвом та контролем представників влади та ЗС РФ представники іррегулярних незаконних збройних формувань, озброєних банд і груп найманців, створених, підпорядкованих, керованих та фінансованих РФ, взяли під контроль будівлі, в яких знаходилися органи місцевої влади та місцеві органи виконавчої влади України, військові об`єкти України в окремих районах Донецької та Луганської областей України. 07 квітня 2014 року в м. Донецьку створено терористичну організацію «Донецька народна республіка» (далі за текстом - «ДНР»), а 27 квітня 2014 року в м.Луганську - терористичну організацію «Луганська народна республіка» (далі за текстом - «ЛНР»), у складі яких утворені незаконні збройні формування, які функціонують і по теперішній час.

Внаслідок військових дій у період з травня по серпень 2015 року сили оборони України звільнили частину раніше окупованих територій Донецької та Луганської областей.

Датою початку тимчасової окупації РФ окремих територій України є 19 лютого 2014 року. Автономна Республіка Крим та місто Севастополь є тимчасово окупованими Російською Федерацією з 20 лютого 2014 року. Окремі території України, що входять до складу Донецької та Луганської областей, є окупованими РФ (у тому числі окупаційною адміністрацією Російської Федерації) починаючи з 7 квітня 2014 року відповідно до ч. 2 ст. 1 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» від 15.04.2014 № 1207-VII.

24 лютого 2022 року президент РФ оголосив початок так званої «спеціальної військової операції». Після цього, близько четвертої години ранку того ж дня, ЗС РФ, інші збройні формування РФ та підконтрольні їм угруповання іррегулярних незаконних збройних формувань розпочали широкомасштабне військове вторгнення на територію України, увійшовши з боку РФ, Білорусі та тимчасово окупованої території України, що супроводжувалось завданням ракетно-артилерійських ударів та бомбардувань авіацією об`єктів по всій території України.

24 лютого 2022 року Указом Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» №64/2022, у зв`язку з військовою агресією РФ проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до пункту 20 частини першої статті 106 Конституції України, Закону України «Про правовий режим воєнного стану», введено воєнний стан на всій території України, який затверджено Законом України «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» від 24 лютого 2022 року № 2102-IX.

У результаті вищезазначених подій, значна частина території Київської області, починаючи з 24.02.2022, знаходилася під постійним обстрілом з різного виду озброєння з боку підрозділів ЗС та інших військових формувань РФ.

Встановлено, що для реалізації злочинного наміру щодо спроб окупації території України, серед інших був залучений військовий підрозділ ЗС РФ, в якому проходить службу військовослужбовець РФ ОСОБА_7 , а саме військова частина № НОМЕР_3 ІНФОРМАЦІЯ_3 (надалі - ІНФОРМАЦІЯ_3 ), яка дислокована за адресою: АДРЕСА_1 .

У свою чергу, громадянин РФ ОСОБА_7 , військовослужбовець ЗС РФ, з військовим званням рядового, солдат мотострілецької роти ІНФОРМАЦІЯ_3 перебуваючи на території України у складі з іншими військовослужбовцями ЗС РФ, усвідомлюючи, що агресія проти України та її жителів організована і здійснюється представниками влади та ЗС РФ, які діють в порушення Конвенції про захист цивільного населення під час війни від 12 серпня 1949 року та Додаткового протоколу І Женевських конвенцій від 12 серпня 1949 року, що стосується захисту жертв міжнародних збройних конфліктів, виконуючи злочинні накази, у складі підрозділу в якому він проходив військову службу, приймав безпосередню участь у актах збройної агресії на території села Мокрець Броварського району Київської області.

Так, громадянин РФ ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , будучи військовослужбовцем ЗС РФ та перебуваючи на посаді солдата мотострілецької роти ІНФОРМАЦІЯ_3 в період часу з 05.03.2022 по 09.03.2022 перебував на території окупованого ЗС РФ с. Мокрець, Броварського району Київської області, де у нього виник злочинний умисел щодо вчинення інших порушень законів та звичаїв війни, що передбачені міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, поєднаних з умисним вбивством.

У подальшому, 05.03.2022 у денний час доби, більш точного часу в ході досудового розслідування не встановлено, громадянин РФ ОСОБА_7 разом з іншими військовослужбовцями ЗС РФ у порушення законів і звичаїв війни окупували територію с.Мокрець Броварського району Київської області, де здійснювали обстріли цивільних споруд та транспортних засобів, а також вчиняли незаконні дії, направлені на здійснення жорстокого поводження з цивільним населенням.

Також встановлено, що 06.03.2022 приблизно о 14 год. 45 хв., громадянин України ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , разом зі своєю цивільною дружиною ОСОБА_9 та сином ОСОБА_10 , перебуваючи за місцем свого проживання за адресою: АДРЕСА_2 , побачили крізь вікно будинку як невстановлені досудовим розслідуванням особи з числа військовослужбовців ЗС РФ у кількості приблизно 5 осіб, серед яких був військовослужбовець ЗС РФ ОСОБА_7 , використовуючи невстановлений транспортний засіб військового призначення, зупинились біля домоволодіння АДРЕСА_3 , де проживає житель с. Мокрець Броварського району Київської області, громадянин України ОСОБА_11 , та почали перестрибувати через паркан з метою незаконного проникнення.

В подальшому, приблизно о 15 год. 00 хв., 06.03.2022, ОСОБА_7 разом з іншим невстановленим військовослужбовцем ЗС РФ, на виконання злочинного умислу, будучи озброєним та одягненим у військову форму ЗС РФ, зайшов на територію домоволодіння АДРЕСА_2 , де проживав ОСОБА_8 разом зі своєю цивільною дружиною та сином, та попрямував до входу у будинок.

Після чого, без розриву у часовому проміжку ОСОБА_8 , будучи неозброєним, одягненим у цивільний одяг, відкрив двері будинку ОСОБА_7 та іншим військовослужбовцям ЗС РФ, на що ОСОБА_7 з метою отримання інформації про військовослужбовців ЗС України, вказав ОСОБА_8 віддати йому свій мобільний телефон для огляду. У відповідь на це, ОСОБА_8 відмовився надавати свій мобільний телефон, після чого військовослужбовець ЗС РФ ОСОБА_7 , усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, на виконання злочинного умислу, спрямованого на порушення законів та звичаїв війни, що передбачені міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, поєднаного з умисним вбивством, тримаючи в руках невстановлену досудовим розслідуванням зброю, націлив її на ОСОБА_8 приблизно на рівні грудної клітини та здійснив один постріл, за результатом чого ОСОБА_8 впав на землю, після чого ОСОБА_7 з метою досягнення кінцевої мети, здійснив повторні два постріли у сторону лежачого на землі ОСОБА_8 , а саме в частину тіла під лівою рукою на рівні грудної клітини та в середину спини. Внаслідок вказаних вогнепальних проникаючих кульових поранень настала смерть ОСОБА_8 .

Отже, своїми умисними діями, що виразились в умисному вбивстві ОСОБА_8 , усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, військовослужбовець ЗС РФ ОСОБА_7 здійснив порушення законів та звичаїв війни, що передбачені міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, поєднане з умисним вбивством, чим порушив вимоги ст. ст. 3, 32, 147 Конвенції про захист цивільного населення під час війни від 12 серпня 1949 року та ст. 75 Додаткового протоколу І Женевських конвенцій від 12 серпня 1949 року, що стосується захисту жертв міжнародних збройних конфліктів.

В клопотанні зазначається, що ОСОБА_7 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 438 КК України.

На думку органу досудового розслідування, підозра ОСОБА_7 повністю підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами, а саме поясненнями ОСОБА_12 від 02.08.2023; протоколом огляду місця події від 19.08.2022; постановою про призначення СМЕ від 19.08.2022; висновком експерта № 581 від 11.10.2022; протоколом огляду трупа від 4.08.2022; протоколом огляду Інтернет-сайтів від 05.04.2024; постановою про призначення судово-медичної експертизи від 06.01.2023; протоколом допиту свідка ОСОБА_11 від 31.10.2023; протоколом допиту потерпілої ОСОБА_12 від 31.10.2023; протоколом слідчого експерименту за участю потерпілої ОСОБА_12 від 31.10.2023; протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками за участю потерпілої ОСОБА_13 від 12.01.2024; протоколом допиту потерпілого ОСОБА_10 від 12.01.2024; протоколом слідчого експерименту за участю потерпілого ОСОБА_10 від 12.01.2024; протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками за участю потерпілого ОСОБА_10 від 12.01.2024.

У клопотанні зазначається, що 19.02.2024 належним чином повідомлено про підозруОСОБА_7 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 у с. Беліджи, Дербентський район, Республіка Дагестан, громадянину РФ, військовослужбовцю ЗС РФ, який проживає за адресою: АДРЕСА_4 , у вчиненні ним кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 438 КК України.

Того ж дня, у відповідності до п. 8 ст. 135 КПК України повідомлення про підозру та повістка про виклик ОСОБА_7 на 20.02.2024, 21.02.2024 та 22.02.2024 були опубліковані на сайті загальнодержавного засобу масової інформації - «Урядовий кур`єр», за результатами чого підозрюваний не з`явився.

Разом з цим, відповідно до п. 8 ст. 135 КПК України повідомлення про підозру та повістки про виклик ОСОБА_7 на 20.02.2024, 21.02.2024 та 22.02.2024 (оригінал та переклад) було опубліковано на сайті «Офіс Генерального прокурора».

20.02.2024 ОСОБА_7 на допит в якості підозрюваного не з`явився та не повідомив поважних причин свого неприбуття.

21.02.2024 ОСОБА_7 на допит в якості підозрюваного не з`явився та не повідомив поважних причин свого неприбуття.

22.02.2024 ОСОБА_7 на допит в якості підозрюваного не з`явився та не повідомив поважних причин свого неприбуття.

Згідно з повідомленням Броварського РВ ГУ СБ України у м. Києві та Київській області останній у складі ЗС РФ, які окупували населений пункт Київської області, виїхав з території України на тимчасово окуповану територію України, де й знаходиться до теперішнього часу.

Разом з тим, під час проведення досудового розслідування встановити точне місцезнаходження підозрюваного не вдалося.

У зв`язку з цим 23.02.2024 старшим слідчим СУ ГУ СБ України у м. Києві та Київській області винесено постанову про оголошення підозрюваного ОСОБА_7 в міжнародний розшук.

На думку органу досудового розслідування, вказані обставини вказують на наявність ризиків, передбачених ст.177 КПК України, та свідчать про те, що підозрюваний ОСОБА_7 переховується від органу досудового розслідування, має реальну можливість знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, може незаконно впливати на свідків, оскільки анкетні відомості свідків та потерпілих наявні при матеріалах цього клопотання, а також вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється.

На підставі вищезазначеного, слідчий просить обрати щодо підозрюваного ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

При цьому, на думку органу досудового розслідування, з урахуванням неможливості запобігання вищенаведеним ризикам не встановлено підстав для застосування більш м`якого запобіжного заходу.

В судовому засіданні прокурор клопотання підтримав, просив його задовольнити з підстав, вказаних у клопотанні.

В судовому засіданні захисник проти задоволення клопотання заперечував, зазначивши, зокрема, що ризики є недоведеними, просив обрати запобіжний захід, не пов`язаний із триманням під вартою.

Дослідивши клопотання, додані до нього документи, заслухавши пояснення прокурора та захисника, слідчий суддя дійшов висновку про таке.

Слідчим суддею встановлено, що до Єдиного реєстру досудових розслідувань внесено відомості про кримінальне провадження за №0000682 від 30.08.2023, в якому у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 438 КК України, підозрюється ОСОБА_7 .

Відповідно до чч. 1, 2 ст. 29 Конституції України кожна людина має право на свободу та особисту недоторканість. Ніхто не може бути заарештований або триматися під вартою інакше як за вмотивованим рішенням суду і тільки на підставах та в порядку, встановлених законом.

Згідно з ст.177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам:

1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду;

2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення;

3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні;

4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином;

5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.

Враховуючи вимоги чинного кримінального процесуального законодавства, практику Європейського суду з прав людини, зокрема, рішення у справі «Нечипорук і Йонкало проти України» від 21.04.2011, у справі «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» від 30.09.1990, під час розгляду клопотань на стадії досудового розслідування слідчий суддя має переконатись, що сукупність матеріалів на даному етапі кримінального провадження до моменту з`ясування істини у справі є достатньою для висновку про обґрунтованість підозри, що може переконати об`єктивного спостерігача, що особа могла бути причетною до вчинення конкретного злочину.

Вимога розумної підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно зв`язують підозрюваного з певним злочином, і вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення звинувачення (рішення Європейського суду з прав людини у справі «Джон Мюррей проти Сполученого Королівства» від 28.10.1994, «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» від 30.09.1990).

Виходячи з викладеного, слідчий суддя дійшов висновку, що на даній стадії досудового розслідування ОСОБА_7 в цілому обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 438 КК України. Ця підозра підтверджується зібраними по справі доказами, а саме поясненням ОСОБА_12 від 02.08.2023; протоколом огляду місця події від 19.08.2022; висновком експерта № 581 від 11.10.2022; протоколом огляду трупа від 24.08.2022; протоколом огляду Інтернет-сайтів від 05.04.2024; постановою про призначення судово-медичної експертизи від 06.01.2023; протоколом допиту свідка ОСОБА_11 від 31.10.2023; протоколом допиту потерпілої ОСОБА_12 від 31.10.2023; протоколом слідчого експерименту за участю потерпілої ОСОБА_12 від 31.10.2023; протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками за участю потерпілої ОСОБА_13 від 12.01.2024; протоколом допиту потерпілого ОСОБА_10 від 12.01.2024; протоколом слідчого експерименту за участю потерпілого ОСОБА_10 від 12.01.2024; протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками за участю потерпілого ОСОБА_10 від 12.01.2024.

Щодо заявлених у клопотанні ризиків стосовно ОСОБА_7 , то слідчий суддя вважає доведеним прокурором ризик переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду з метою уникнення кримінальної відповідальності за вчинене кримінальне правопорушення, оскільки санкцією статті КК України, що передбачає кримінальне правопорушення, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_7 , встановлено покарання у виді позбавлення волі на строк від десяти до п`ятнадцяти років або довічного позбавлення волі, міцні соціальні зв`язки у підозрюваного ОСОБА_7 на території України відсутні, він має реальну можливість знищити, сховати або спотворити речі, які були знаряддям вчинення злочинів, у т.ч. зброю, яку в ході досудового розслідування ідентифікувати не представилось можливим, оскільки її не було відшукано. Крім того, підозрюваний ОСОБА_7 перебуває на тимчасово окупованій території України, на виклики слідчого СУ ГУ СБ України у м. Києві та Київській області для проведення процесуальних дій не з`явився та про поважні причини неприбуття на виклик не повідомив.

Згідно з ч.6 ст.193 КПК України слідчий суддя, суд розглядає клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та може обрати такий запобіжний захід за відсутності підозрюваного, обвинуваченого лише у разі доведення прокурором наявності підстав, передбачених статтею 177 цього Кодексу, а також наявності достатніх підстав вважати, що підозрюваний, обвинувачений виїхав та/або перебуває на тимчасово окупованій території України, території держави, визнаної Верховною Радою України державою-агресором, та/або оголошений у міжнародний розшук.

Як вже зазначалося, слідчий суддя вважає доведеним прокурором наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_7 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 438 КК України, ризики його переховування від органів досудового розслідування та/або суду, знищення, сховання або спотворення речей, які були знаряддям вчинення злочинів, у т.ч. зброї, а також недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання цим ризикам, наявність достатніх підстав вважати, що підозрюваний перебуває на тимчасово окупованій території України, оголошений у міжнародний розшук та переховується від органів досудового розслідування.

Слідчий суддя вважає також необхідним зазначити, що на даному етапі досудового розслідування у кримінальному провадженні №0000682 від 30.08.2023 потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи підозрюваного ОСОБА_7 , про який ідеться в клопотанні слідчого.

На підставі викладеного та керуючись ст.29 Конституції України, стст. 176, 177, 183, 193, 309, 395 КПК України, слідчий суддя, -

у х в а л и в :

Клопотання старшого слідчого СУ ГУ СБ України у м. Києві та Київській області ОСОБА_5 , погоджене прокурором Баришівського відділу Броварської окружної прокуратури ОСОБА_6 , про обрання запобіжного заходу відносно підозрюваного ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , - задовольнити.

Обрати відносно підозрюваного ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Після затримання ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , і не пізніше як через 48 годин з часу його доставки до суду вирішити питання про застосування обраного ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою або його заміну на більш м`який запобіжний захід.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Київського апеляційного суду протягом 5 (п`яти) днів з дня її оголошення, а підозрюваним - в цей же строк з моменту вручення йому копії даної ухвали.

Слідчий суддя ОСОБА_1