Справа № 296/613/24
УХВАЛА

Іменем України

24 січня 2024 року м.Житомир

Слідчий суддя Корольовського районного суду м.Житомира ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання адвоката ОСОБА_3 , який діє в інтересах ОСОБА_4 , про скасуванню арешту майна,-

В С Т А Н О В И В :

До Корольовського районного суду м. Житомира надійшло клопотання адвоката ОСОБА_3 , який діє в інтересах ОСОБА_4 , про скасуванню арешту майна.

В обґрунтування поданого клопотання адвокат вказав, що ухвалою Корольовського районного суду м. Житомира від 20.10.2023р. клопотання слідчого про арешт майна задоволено. Накладено арешт, зокрема, на мобільний телефон OPPO IMEI 1: НОМЕР_1 , IMEI 2: НОМЕР_2 сім картами: НОМЕР_3 , НОМЕР_4 ; ноутбук «Asus» Zenbook14 Лаптоп-5 PN2ERMM код обладнання F6E746B1-СЕС6-4053-В757- 9EB616D-8EEBF, що належить ОСОБА_5 .

Адвокат вказує, що станом на 16.01.2024р. у кримінальному №0000190 від 10.04.2023 року стороною обвинувачення було оглянуто вищевказані пристрої та з них скопійовано відповідні дані. А тому, на думку останнього відсутні обставини визначені абз. 2 ч.3 ст. 170 КПК України. Крім того, ОСОБА_3 зазначає, що громадянці ОСОБА_4 повідомлення про підозру не вручалось. З огляду на зазначене, представник власника майна просить скасувати арешт на вищезазначені пристрої.

В судове засдання адвокат ОСОБА_3 не з`явився, від нього 24.01.2024р. надійшла заява про розгляд справи без його участі. Клопотання підтримав у повному обсязі та просив його задовольнити.

Слідчий та прокурор в поданих 24.01.2024 заявах просили розгляд справи здійснювати у їх відсутність, у задоволенні клопотання просили відмовити, оскільки вилучене майно є речовими доказами у кримінальному провадженні.

Слідчий суддя, дослідивши матеріали клопотання, приходить до наступного висновку.

Відповідно до положень ст. 2 КПК України, завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку (ч.1 ст.170 КПК України).

Аналізуючи положення кримінально процесуального законодавства з приводу накладення арешту на майно особи, обов`язковою передумовою, яка обґрунтовує необхідність застосування такого заходу забезпечення кримінального провадження як арешт майна, є наявність достатніх доказів, що вказують на вчинення злочину, наявність обґрунтованої підозри, підставу для арешту майна; можливий розмір шкоди, завданої злочином; наслідки арешту для третіх осіб, а також розумність і співмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження (ч. 2 ст. 173 КПК України). При цьому обов`язок доведення існування зазначеної умови КПК України покладається на орган досудового розслідування.

Ухвалою слідчого судді Корольовського районного суду м. Житомира від 20.10.2023р. у справі № 296/10463/23 клопотання слідчого задоволено частково. Накладено арешт на вилучене в ході обшуку 11.10.2023 за місцем проживання ОСОБА_4 , за адресою: АДРЕСА_1 , майно, зокрема на: мобільні телефони ОРРО ІМЕІ 1: НОМЕР_1 , ІМЕІ 2: НОМЕР_5 з сім картами: НОМЕР_3 , НОМЕР_4 ; ноутбук «Asus» Zenbook14 Лаптоп-5 PN2ERMM код обладнання F6E746B1-CEC6-4053-B757-9EB616D-8EEBF.

Вирішуючи питання на предмет задоволення клопотання про скасування арешту майна, слідчим суддею враховується наступне.

У відповідності до ст. 174 КПК України, підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом. Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Виходячи із аналізу викладеного, вказана норма пов`язує право слідчого судді на скасування арешту майна із можливістю надання учасниками процесу доказів та відомостей, які вказуватимуть, що арешт накладено необґрунтовано або в його застосуванні відпала потреба та доведеності перед слідчим суддею їх законності та переконливості.

Нормою ст. 41 Конституції України встановлюється непорушність права особи на володіння, користування і розпорядження своєю власністю.

Відповідно до рішення Європейського суду з прав людини у справі «Ісмаїлов проти Росії» від 06.11.2008 року, де вказувалися порушення ст. 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, в якому зазначено, що кожна фізична та юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше, як в інтересах суспільства на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права».

Відповідно до Постанови Європейського Суду від 09.06.2005 по справі «Бакланов проти Російської Федерації», Постанови Європейського Суду від 24 березня 2005 року по справі «Фрізен проти Російської Федерації», Судом наголошується на тому, що перша та найбільш важлива вимога статті 1 Протоколу № 1 до Конвенції полягає у тому, що будь-яке втручання публічної влади у право на повагу до власності має бути законним, держави уповноважені здійснювати контроль за використанням власності шляхом виконання законів. Більше того, верховенство права, одна з засад демократичної держави, втілюється у статтях Конвенції. Питання у тому, чи було досягнуто справедливої рівноваги між вимогами загального інтересу та захисту фундаментальних прав особи, має значення для справи лише за умови, що спірне втручання відповідало вимогам законності і не було свавільним.

Між тим, ст.28 КПК України передбачено, що під час кримінального провадження кожна процесуальна дія або процесуальне рішення повинні бути виконані або прийняті в розумні строки. Критерії для визначення розумності строків кримінального провадження визначені ч.3 ст.28 КПК України, однак він має бути об`єктивно необхідним для прийняття процесуальних дій та прийняття процесуальних рішень.

Відповідно до усталеної практики Європейського суду з прав людини, продовження заходів забезпечення кримінального провадження, як упродовж досудового розслідування так і судового розгляду, ґрунтується на презумпції, що з перебігом ефективного розслідування справи та її судового розгляду зменшуються ризики, які стали підставою для застосування заходу забезпечення кримінального провадження, відповідно зі спливом певного часу орган досудового розслідування має навести додаткові доводи в обґрунтування наявних ризиків, що залишаються та їх аналіз, як підстави для подальшого втручання у права особи в тому числі щодо позбавлення або обмеження права власності.

Між тим, при застосуванні заходів забезпечення кримінального провадження слідчий суддя повинен діяти відповідно до вимог КПК України та судовою процедурою гарантувати дотримання прав, свобод та законних інтересів осіб, а також умов, за яких жодна особа не була б піддана необґрунтованому процесуальному обмеженню..

Як вбачається з матеріалів клопотання, ОСОБА_4 не має статусу підозрюваної у кримінальному провадженні № 0000190 від 10.04.2023р.

Прокурор та слідча, заперечуючи щодо задоволення клопотання власника майна ОСОБА_4 , не спростували доводи останньої, що відпали потреби в подальшому арешті майна, оскільки з таким проведено всі необхідні слідчі дії, зокрема огляд та експертизи.

Відтак, клопотання адвоката ОСОБА_3 , про скасування арешту тимчасово вилученого майна є таким, що підлягає задоволенню.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст. 167, 170-175, 309 КПК України,-

ПОСТАНОВИВ :

Клопотання ОСОБА_3 , який діє в інтересах ОСОБА_4 , про скасуванню арешту майна - задовольнити.

Скасувати арешт накладений ухвалою від 20.10.2023р. у справі № 296/10463/23 на мобільний телефон ОРРО ІМЕІ 1: НОМЕР_1 , ІМЕІ 2: НОМЕР_5 з сім картами: НОМЕР_3 , НОМЕР_4 ; ноутбуку «Asus» Zenbook14 Лаптоп-5 PN2ERMM код обладнання F6E746B1-CEC6-4053-B757-9EB616D-8EEBF.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1