КРОПИВНИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
№ провадження 11-сс/4809/343/24 Головуючий у суді І-ї інстанції ОСОБА_1
Категорія - ст. 309 КПК України Доповідач в колегії апеляційного суду ОСОБА_2
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25.06.2024 року м. Кропивницький

Колегія суддів Кропивницького апеляційного суду у складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

секретар ОСОБА_5 ,

при участі :

прокурора ОСОБА_6 ,

адвокатки ОСОБА_7 ,

підозрюваного ОСОБА_8 ,

переглянула у відкритому судовому засіданні, за апеляційною скаргою адвокатки ОСОБА_7 , яка здійснює захист підозрюваного ОСОБА_8 , ухвалу слідчого судді Кіровського районного суду м. Кіровограда від 13.06.2024, якою стосовно

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Ізюм Харківської області, українця, громадянина України, із середньою освітою, безробітного, не одруженого, без утриманців, без місця реєстрації, проживає за адресою: АДРЕСА_1 , судимого:

-27.02.2024 вироком Ленінського районного суду м. Кіровограда за ч. 4 ст. 185 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 5 років, звільнений від відбування покарання з випробуванням на підставі ст. 75 КК України, встановлено іспитовий строк тривалістю 1 рік,,

застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на строк 51 день, з 10 години 37 хвилин 11 червня 2024 року до 10 години 37 хвилин 31 липня 2024 року, із визначенням застави двадцять розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 60 560 гривень.

ВСТАНОВИЛА:

Органом досудового розслідування здійснюється досудове розслідування кримінального провадження № 0001346 від 09.05.2024 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України.

Підозру у вчиненні даного кримінального правопорушення оголошено ОСОБА_8 .

Обставини вчинення кримінального правопорушення як їх наразі встановлено органом досудового розслідування, наступні.

ОСОБА_8 , у період дії воєнного стану в Україні, 24.04.2024 року, приблизно о 21-20 годині, у приміщенні магазину «Файно-маркет №268» по АДРЕСА_2 , повторно таємно викрав продукти харчування на загальну суму 1 102 гривні 00 копійок.

У подальшому, повторно таємно викрав продукти харчування: 28.04.2024 року у приміщенні магазину «Файно маркет» по АДРЕСА_3 на загальну суму 1 102 гривні 00 копійок; 05.05.2024 року у приміщенні магазину «Файно маркет №166 » по вулиці Чайковського, 71 у м. Кропивницькому на загальну суму 551 гривня 00 копійок; 05.05.2024 року у приміщенні магазину «Файно маркет №144» по вулиці Чайковського, 71 у м. Кропивницькому на загальну суму 399 гривень 00 копійок; 07.05.2024 року у приміщенні магазину «Файно маркет» по вулиці Шевченка, 27 у м. Кропивницькому на загальну суму 1 349 гривень 00 копійок; 07.05.2024 року у приміщенні магазину «Файно маркет №268» по проспекту Європейський, 48а у м. Кропивницькому на загальну суму 551 гривню 00 копійок; 09.05.2024 року у приміщенні магазину «Файно маркет №186» по вулиці Віктора Френчка, 9 у м. Кропивницькому на загальну суму 2052 гривні 00 копійок. Також, 11.05.2024 року у приміщенні магазину «Аврора» по вулиці Островського, 2 у м. Кропивницькому викрав майна на загальну суму 862 гривень 00 копійок.

У межах даного кримінального провадження до слідчого судді місцевого суду внесене клопотання слідчим СВ Кропивницького РУП ГУНП в Кіровоградській області ОСОБА_9 , погодженим з прокурором Кропивницької окружної прокуратури ОСОБА_6 , про застосування підозрюваному ОСОБА_8 запобіжного заходу у виді тримання під вартою.

Слідчий суддя, розглянувши дане клопотання, прийшов до висновку про задоволення клопотання, постановив задовольнити клопотання та застосував щодо ОСОБА_8 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на строк 51 день із визначенням застави, у межах досудового розслідування.

Слідчий суддя встановив обґрунтованість підозри ОСОБА_8 у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення та наявність ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України (переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; вчинити нове кримінальне правопорушення).

Взято до уваги й тяжкість вчиненого кримінального правопорушення, особу підозрюваного.

Із судовим рішенням не погоджується сторона захисту.

Адвокатка ОСОБА_7 , яка здійснює захист підозрюваного ОСОБА_8 , в апеляційній скарзі просить скасувати ухвалу слідчого судді, постановити нову, застосувавши щодо підозрюваного запобіжний захід у вигляді домашнього арешту у нічний час доби.

Свої вимоги мотивує такими доводами.

Слідчим суддею не проведено аналіз всіх ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, всі ці ризики, заявлені прокурором, не доведені фактично, також не достатньою мірою враховано обставини, передбачені ст. 178 КПК України, а саме не враховано особу підозрюваного, який проживає з братом ОСОБА_10 , інвалідом ІІІ групи, який хворіє на психічні захворювання, агресивний, потребує піклування сторонніх осіб. Саме ОСОБА_8 опікувався своїм братом, в тому числі купував йому ліки. Наразі, мати ОСОБА_8 перебуває у Германії, зможе приїхати лише через місяць, а тому брат підозрюваного ОСОБА_8 , інвалід, людина із психічними вадами, залишений без догляду, на призволяще.

Крім того, ОСОБА_8 розкаявся у вчиненому, співпрацює із органом досудового розслідування, надає показань, характеризується позитивно.

Вислухавши доповідь судді-доповідача, думку підозрюваного ОСОБА_8 , думку адвокатки ОСОБА_7 , які підтримали апеляційну скаргу, думку прокурора, який заперечив задоволення апеляційних скарг, дослідивши надані матеріали, зваживши доводи апеляційних скарг, колегія суддів прийшла до наступних висновків.

Відповідно до ст. 5 ч. 1, ч. 3 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен має право на свободу та особисту недоторканість. Нікого не може бути позбавлено свободи, крім таких випадків і відповідно до процедури, встановленої законом: с) законний арешт або затримання особи, здійснене з метою допровадження її до компетентного судового органу за наявності обґрунтованої підозри у вчиненні нею правопорушення або якщо обґрунтовано вважається необхідним запобігти вчинення нею правопорушення чи її втечі після його вчинення.

Частиною 3 ст. 5 вказаної Конвенції передбачено, що кожен, кого заарештовано або затримано згідно з положеннями підпункту «с» пункту 1 цієї статті, має негайно постати перед суддею чи іншою посадовою особою, якій закон надає право здійснювати судову владу, і йому має бути забезпечено розгляд справи судом упродовж розумного строку або звільнення під час провадження. Таке звільнення може бути обумовлене гарантіями з`явитися на судове засідання.

Відповідно до ч. 1, п. 5 ч. 2 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частинами шостою та сьомою статті 176 цього Кодексу; запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад три роки.

Згідно ч. 1 ст. 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України.

Колегія суддів зважає на висновки Європейського суду з прав людини, зокрема, по справах «Смирнова проти Російської Федерації», «Летельєр проти Франції», «Вемгофф проти Німеччини», відповідно до яких тримання особи під вартою можливе лише у виняткових чотирьох випадках: при ризику неявки обвинуваченого на судовий розгляд; при ризику перешкоджання з боку обвинуваченого, у випадку його звільнення, процесові здійснення правосуддя; при ризику вчинення ним подальших правопорушень; при ризику спричинення ним порушень громадського порядку. Усі чотири ризики мають бути реальними і обґрунтованими, аргументи на цей предмет не повинні бути загальними і абстрактними.

Колегія суддів ураховує, що термін «обґрунтована підозра», згідно практики Європейського суду з прав людини (далі ЄСПЛ) у справі «Нечипорук і Йонкало проти України» від 21.04.2011 року, означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача у тому, що особа про яку йдеться мова, могла вчинити правопорушення.

При цьому, колегія суддів не може не зазначити, що практика ЄСПЛ не вимагає, щоб на момент обрання запобіжного заходу у органу досудового розслідування були чіткі докази винуватості особи, яку повідомлено про підозру. Так, у справі «Феррарі-Браво проти Італії» від 14.03.1984 року ЄСПЛ вказав, що комісія наголошує, що питання про те, що арешт або тримання під вартою до суду є виправданими тільки тоді, коли доведено факт вчинення та характер інкримінованих правопорушень, ставити не можна це питання, оскільки це є завданням попереднього розслідування, сприяти якому має й тримання під вартою.

Встановлено, що ОСОБА_8 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України.

Причетність ОСОБА_8 до інкримінованого кримінального правопорушення (обґрунтованість підозри) підтверджується наданими прокурором інформацією та фактами, як от: заяви ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 про вчинення кримінального правопорушення від 08.05.2024, від 08.05.2024, від 04.05.2024, від 07.05.2024, від 09.05.2024, від 11.06.2024, протокол допиту представника потерпілого ОСОБА_17 від 20.05.2024, протоколи допиту свідка ОСОБА_11 від 12.05.2024, 20.05.2024, протоколи пред`явлення особи для впізнання за фотознімками, протоколи перегляду відеозапису, протоколи допиту свідка ОСОБА_12 , протоколи допиту свідків ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , протокол проведення слідчого експерименту від 04.06.2024.

Ризик втечі підсудного не може бути встановлений лише на основі суворості можливого вироку. Оцінка такого ризику має проводитись з посиланням на ряд інших факторів, які можуть або підтвердити існування ризику втечі або вказати, що вона маловірогідна і необхідність в утриманні під вартою відсутня (рішення ЄСПЛ «Панченко проти Росії»). Ризик втечі має оцінюватися у світлі факторів, пов`язаних з характером особи, її моральністю, місцем проживання, родом занять, майновим станом, сімейними зв`язками та усіма видами зв`язку з країною, в якій така особа піддається кримінальному переслідуванню (рішення ЄСПЛ «Бекчиєв проти Молдови»).

Тримання особи під вартою завжди може бути виправдано, за наявності ознак того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які, незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважають інтереси забезпечення поваги до особистої свободи, позицію ЄСПЛ, яка висвітлена в рішенні від 20 травня 2010 року у справі «Москаленко проти України», - суворість покарання, яке може бути призначено, є належним елементом при оцінці ризику переховування від суду чи скоєння іншого злочину.

У справі «Ілійков проти Болгарії» №33977/96 від 26 липня 2001 року ЄСПЛ зазначено, що «суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування або повторного вчинення злочинів».

Рішенням ЄСПЛ «Клоот проти Бельгії» визначено: «Серйозність обвинувачення може служити для суду підставою для постановлення рішення про поміщення та утримання підозрюваного під вартою з метою запобігання спробі вчинення подальших правопорушень. Однак, необхідно, щоб небезпека була явною, а запобіжний захід необхідним в світлі обставин справи і, зокрема, біографії та характеристики особи, про яку йдеться».

Кримінальне правопорушення, передбачене ч. 4 ст. 185 КК України, відноситься до категорії умисних, тяжких, корисливих і карається позбавленням волі на строк до восьми років; злочин інкримінований вчиненням проти власності.

Також, відповідно до ст. 178 КПК України, враховуються й наступні обставини.

Підозрюваний ОСОБА_8 характеризований позитивно по місцю проживання, має брата інваліда ІІІ групи, за яким здійснював догляд, не навчається, безробітний, сталого джерела доходу для існування не має, не одружений і без утриманців.

Отже, підозрюваний, фактично, не має міцних соціальних зв`язків.

Підозрюваний ОСОБА_8 судимий, вироком від 27.02.2024 засуджений за ч. 4 ст. 185 КК України до покарання у виді позбавлення волі, але звільнений від відбування покарання з випробуванням, встановлено іспитовий строк тривалістю один рік, тобто, ОСОБА_8 судимий за вчинення аналогічного умисного корисливого кримінального правопорушення проти власності, вчинення нового кримінального правопорушення інкримінується під час іспитового строку.

Враховуючи зазначене вище у сукупності, можливо стверджувати про наявність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України.

Зокрема, підозрюваний ОСОБА_8 , зважаючи на тяжкість інкримінованого злочину та усвідомлюючи міру покарання, що може йому загрожувати, будучи особою без міцних соціальних зв`язків, об`єктивно може переховуватись від органів досудового розслідування та/або суду з метою уникнення кримінальної відповідальності (в тому числі на тимчасово окупованих та непідконтрольних територіях держави).

Враховуючи інкримінування вчинення умисного злочину, із корисливою метою, безробіття та відсутність сталого джерела доходу у підозрюваного, наркотичну залежність (отримання замісної метадонової терапії, підозрюваний обліковується у КОПЛ з приводу вживання опіоїдів, лікується в КОПЛ), можливо вважати наявним ризик вчинення іншого, в тому числі аналогічного, кримінального правопорушення.

Також, беручи до уваги наведене, можливо допускати, що підозрюваний зможе чинити спроби перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення.

З огляду на наведені вище обставини у їх сукупності, колегія суддів прийшла до висновку, що слідчий суддя місцевого суду правильно оцінив наявні ризики та обґрунтовано задовольнив клопотання органу досудового розслідування, обравши стосовно ОСОБА_8 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою у межах досудового розслідування.

Обрання стосовно підозрюваного запобіжного заходу саме у вигляді тримання під вартою обумовлено процесуальною необхідністю та є доцільним у межах даного кримінального провадження, оскільки більш м`які запобіжні заходи, зазначені у ст. 176 КПК України, не зможуть забезпечити належне виконання підозрюваним процесуальних обов`язків, також запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України, а у такому випадку не буде забезпечено виконання завдань кримінального судочинства.

Отже, на думку колегії суддів, обраний стосовно підозрюваного ОСОБА_8 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, за наведених обставин, з урахуванням встановлених ризиків, не є надмірним та таким, що принижує його гідність у розумінні Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод; тримання підозрюваного під вартою у конкретному випадку виправдано, за наявності ознак того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які, незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважають інтереси забезпечення поваги до особистої свободи.

Крім того, слідчий суддя визначив підозрюваному й альтернативний запобіжний захід у вигляді застави, встановленої у відповідності до вимог ч. 4, ч. 5 ст. 182 КПК України.

Доводи апеляційної скарги сторони захисту, в тому числі з приводу неврахування слідчим суддею вимог ст. ст. 177-178 КПК України, спростовуються зазначеним вище.

Відтак, беручи до уваги зазначене, виходячи з положень ст. 177-178 КПК України, ст. 5, 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та матеріалів справи, колегія суддів приходить до висновку про законність постановленого слідчим суддею судового рішення, тому залишає оскаржувану ухвалу слідчого судді без змін.

Керуючись ст. ст. 177, 178, 183, 405, 407, 418, 419, 422, 424 КПК України, колегія суддів,-

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу адвокатки ОСОБА_7 , яка здійснює захист підозрюваного ОСОБА_8 , залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді Кіровського районного суду м. Кіровограда від 13.06.2024 про застосування стосовно підозрюваного ОСОБА_8 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою на строк 51 день, з 10 години 37 хвилин 11 червня 2024 року до 10 години 37 хвилин 31 липня 2024 року, із визначенням застави двадцять розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 60 560 гривень, залишити без змін.

Ухвала Кропивницького апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді: ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4