КРИВОРІЗЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 177/758/23
Провадження № 1-кп/177/45/24
В И Р О К

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 березня 2024 року Криворізький районний суд Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Кривому Розі матеріали кримінального провадження № 0000261 від 14.05.2021 за ч. 4 ст. 246, щодо:

ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Кривого Рогу Дніпропетровської області, громадянина України, українця, з повною загальною середньою освітою, неодруженого, маючого на утриманні малолітню доньку ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , є фізичною особою-підприємцем з 15.01.2023, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , не судимого,

за участі:

секретаря судового засідання ОСОБА_4 ,

прокурора ОСОБА_5 ,

обвинуваченого ОСОБА_2 ,

захисника обвинуваченого,

адвоката ОСОБА_6 ,

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_2 , у квітні місяці 2021 року, більш точний час досудовим розслідуванням встановити не виявилось за можливе, отримавши дозвільні документи на видалення зелених насаджень у межах Довгинцівського району м. Кривого Рогу, а саме рішення виконавчого комітету Довгинцівської районної в місті ради від 21.04.2021 № 201 «Про видалення зелених насаджень», ордер на видалення зелених насаджень від 26.04.2021 № 277 та акт обстеження зелених насаджень, що підлягають видаленню від 15.03.2021 № 277, для здійснення вирубки дерев на земельній ділянці за адресою: від вул. Поповича до кладовища «Травневе» у Довгинцівському районі м. Кривого Рогу, підшукав осіб: ОСОБА_7 , неповнолітнього ОСОБА_8 , а також ОСОБА_9 , у якості безпосередніх виконавців таких робіт, за відповідну винагороду, а також, орендував з цією метою автомобіль марки «ГАЗ» білого кольору, державний номер НОМЕР_1 , який належить ОСОБА_10 .

У подальшому, упродовж квітня травня 2021 року, ОСОБА_2 організував проведення вирубки зелених насаджень на території Довгинцівського району м. Кривого Рогу, розподіливши між робітниками об`єм та вид виконання відповідних робіт, з метою їх подальшого збуту.

13.05.2021 ОСОБА_7 , неповнолітній ОСОБА_8 та ОСОБА_9 доповіли ОСОБА_2 про закінчення робіт з вирубки 22 зелених насаджень за адресою: від вул. Поповича до кладовища «Травневе» у Довгинцівському районі м. Кривого Рогу на підставі ордеру від 26.04.2021 № 277, виданого виконавчим комітетом Довгинцівської районної у місті Кривому Розі ради.

У цей час у ОСОБА_2 виник злочинний умисел направлений на незаконну порубку дерев у захисних лісових насадженнях, що межують з адміністративними межами Довгинцівського району м. Кривий Ріг.

Після чого, того ж дня, 13.05.2021 у денний час доби, ОСОБА_2 , з корисливих мотивів, порушуючи встановлений законом порядок охорони, раціонального використання лісових насаджень, без спеціального на те дозволу, у порушення ст. ст. 4, 24, 67, 68, 69 Лісового кодексу України від 21.01.1994 (із внесеними змінами та доповненнями) та ст. ст. 5, 12 Закону України «Про охорону навколишнього природного середовища», згідно з якими використання лісових ресурсів проводиться за спеціальним дозволом, не маючи відповідного документа (лісорубного квитка або ордеру), виданого уповноваженим органом, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер свого діяння, передбачаючи суспільно-небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, в усній формі, шляхом телефонної розмови, надав вказівку ОСОБА_7 переміститись по захисній лісовій смузі на місцевості від кладовища «Травневе» у напрямку с. Львів, що веде вздовж автодороги, де здійснити вирубку сироростучих дерев та завантажити до кузову автомобіля марки «ГАЗ» білого кольору, державний номер НОМЕР_1 , напиляних колод із вказаних дерев. При цьому, ОСОБА_2 запевнив ОСОБА_7 у законності їх дій та наявності в нього відповідних дозвільних документів на вирубку зелених насаджень.

Того ж дня, у денний час доби, ОСОБА_7 , неповнолітній ОСОБА_8 та ОСОБА_11 , на тлі довірливих відносин з ОСОБА_2 , які склалися впродовж квітня-травня 2021 року під час виконання робіт по вирубці дерев на території Довгинцівського району міста Кривого Рогу, будучи запевненими їх роботодавцем ОСОБА_2 , що вони діють на законних підставах, перебуваючи на відкритій ділянці місцевості з координатами (47°51'58.4"N НОМЕР_2 , 33.536500, яка розташована у захисній лісовій смузі вздовж автомобільної дороги сполученням м. Кривий Ріг с. Львів на території Новопільської об`єднаної територіальної громади (колишньої Веселівської сільської ради) Криворізького району Дніпропетровської області, за вказівкою ОСОБА_2 , користуючись бензомоторною пилкою марки «МИНСК МТЗ» МБП-6100, червоно-чорного кольору, як знаряддям вчинення злочину, здійснили незаконну порубку, а саме відділили від кореня до ступеня припинення росту 13 сироростучих дерев, діаметром пня біля шийки кореня: 1) 78 см; 2) 47 см; 3) 50 см, 4) 50 см; 5) 25 см; 6) 25 см; 7) 29 см; 8) 31 см; 9) 39 см; 10) 24 см; 11) 36 см; 12) 52 см; 13) 23 см, які в подальшому розпиляли на колоди та завантажили в автомобіль марки «ГАЗ» білого кольору, державний номер НОМЕР_1 , для подальшого транспортування.

У результаті злочинних дій ОСОБА_2 , які виразились у незаконній вирубці дерев у захисних лісових насадженнях, шляхом надання вказівки ОСОБА_7 , неповнолітньому ОСОБА_8 та ОСОБА_11 і введення останніх в оману щодо законності порубки дерев, внаслідок якої було припинено зростання 13 дерев, державі, в особі Новопільської об`єднаної територіальної громади Новопільської сільської ради (), спричинено матеріальну шкоду в розмірі 121402,11 грн, що є істотною шкодою, завданою державним, громадським інтересам, навколишньому природному середовищу, в частині забезпечення ефективної охорони, належного захисту, раціонального використання та відтворення захисних лісових насаджень, яка відповідно до примітки ст. 246 КК України, вважається тяжкими наслідками, оскільки вказаний матеріальний збиток у 110 разів перевищує неоподатковуваний мінімум доходів громадян станом на травень 2021 року.

Умисні дії ОСОБА_2 суд кваліфікує за ч. 4 ст. 246 КК України, за ознаками незаконної порубки дерев у захисних лісових насадженнях, що спричинило тяжкі наслідки.

Допитаний у судовому засіданні в якості обвинуваченого ОСОБА_2 вину в пред`явленому обвинуваченні не визнав. Надав показання про те, що навесні 2021 року познайомився зі старостою Новполіської ОТГ ОСОБА_12 , якому було відому, що він займається дровами. Оскільки ОСОБА_12 необхідно було очистити територію від старих дерев та кущів, він запропонував співпрацювати з ним та допомогти в отриманні дозвільних документів. Після того, як було отримано дозвіл на видалення дерев, допоміг ОСОБА_12 організувати робочий процес, знайти робочих: пильщиків, вантажників та інших. Певний період часу співпрацювали, все йшло добре. Роботи виконувалися виключно згідно з дозвільних документів, у межах від вул. Поповича до кладовища «Травневе» в Довгинцівському районі м. Кривого Рогу. Особисто він не надав жодних вказівок будь-кому з робітників, про спилювання дерев за межами вказаної території. Він безпосередньо на місці не працював, а виключно забезпечував робочих паливно-мастильними матеріалами, їжею та водою. Настільки йому відомо, саме ОСОБА_12 надав вказівку робочим спилювати дерева далі, запевнивши останніх, що це його територія, а документи він згодом надасть. 13.05.2021, після того, як йому по телефону повідомили, що на місце, де проводилися роботи по спилюванню дерев, приїхали працівники поліції, він також під`їхав та побачив, що за межами наданого дозволу було спиляно два сухих дерева, тобто на місці спилу було два сухих пенька. Від працівників поліції, які за допомогою рулетки вимірювали на місці територію, йому стало відомо, що робочі вийшли за межі території, обумовленої дозволом, на 70 метрів. Він відразу зателефонував ОСОБА_12 та попрохав його приїхати. Останній, прибувши на місце, щось намагався пояснити працівникам поліції, запевняв, що надасть дозвільні документи, однак нічого добитися не зміг. Із місця події вилучили автомобіль Газель, в який були завантажені дрова та бензопилу. У послідуючому, ОСОБА_13 обіцяв залагодити дану ситуацію, отримати відповідний дозвіл, однак цього так і не сталося. Наполягав, що вказівок виходити за межі дозволу робітникам не надавав, останні спилювали виключно сухі дерева.

Представник потерпілої особи: Новопільської сільської ради Криворізького району Дніпропетровської області, начальник юридичного сектору, ОСОБА_14 надав показання про те, що у травні 2021 року троє осіб: ОСОБА_7 , ОСОБА_8 та ОСОБА_9 , за вказівкою ОСОБА_2 , із використанням бензопили, не маючи відповідних дозволів, спиляли 13 дерев, у лісосмузі, що біля кладовища «Травневе», між м. Кривий Ріг та с. Новопілля. Про обставини вчинення злочину йому відомо від органів поліції, на місці події 13.05.2021 його не було. Оскільки сільській раді спричинено матеріальну шкоду, під час досудового розслідування подано цивільній позов до ОСОБА_2 про відшкодування на користь Новопільської сільської ради грошових коштів у розмірі 121402,11 грн, який просив задовольнити в повному обсязі.

Не зважаючи на невизнання ОСОБА_2 вини у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 246 КК України, його вина підтверджується показаннями свідків.

Так, свідок ОСОБА_15 у судовому засіданні надав показання про те, що у 2021 році обіймав посаду державного інспектора Державної екологічної інспекції та був залучений слідчим для проведення огляду місцевості, де відбулася порубка (спилювання) дерев. За результатами перевірки ним складено акт перевірки та розрахунок розміру шкоди, які долучено до матеріалів справи. Під час огляду ним оглядалися стовбури пошкоджених дерев, здійснювалися заміри їх діаметру за допомогою повіреної рулетки. Зі спливом значного проміжку часу не пам`ятає всіх подій, однак вказав, що кількість спиляних дерев, їх стан та розмір діаметру, чітко відображені у акті, який ним складено з дотриманням вимог діючого законодавства. Також безпосередньо ним складався розрахунок спричиненої незаконною порубкою дерев шкоди.

Допитаний у судовому засіданні, у присутності законного представника, матері, неповнолітній свідок, ОСОБА_8 , надав показання про те, що через своїх знайомих познайомився з ОСОБА_2 , який запропонував роботу. Так, приблизно у квітні 2021 року здійснювали спилювання дерев на ділянці території від вул. Поповича до в`їзду на кладовище «Травневе», разом з ОСОБА_7 , ОСОБА_9 . ОСОБА_2 безпосередньо спилюванням дерев не займався, а приїздив щодня та привозив паливно-мастильні матеріали, питну воду. Безпосередньо ним виконувалася робота вантажника, а спилював дерева ОСОБА_16 , у якого також були дозвільні документи на проведення робіт. Вказані документи містили визначення ділянки, де мають бути спиляні дерева, їх вид та кількість. Коли дійшли до кінцевого пункту, побачили, що автомобіль Газель не в повному обсязі завантажений деревом, після чого зателефонували ОСОБА_2 , який дав дозвіл спилювати дерева далі, за межами дозволу. З ОСОБА_2 тримав зв`язок ОСОБА_7 , який на місці керував робочим процесом. На ділянці території , що за межами дозволу було спиляно приблизно від 10 до 15 дерев, переважно сирих. Також повідомив, що окрім ОСОБА_2 до них приїздив невідомий йому чоловік з Новопільської сільської ради, який прохав завершити роботу до відповідної дати та будь-яких інших вказівок від нього не надходило.

Свідок ОСОБА_7 у судовому засіданні надав показання про те, що напередоні вказаних подій, під час знайомства з ОСОБА_2 , останній запропонував йому роботу, спочатку вантажником, а потім пильщиком дерев. Навесні 2021 року, разом із ОСОБА_8 , який виконував роботу вантажника та ОСОБА_9 , водієм, спилювали дерева на території міста від вул. Поповича, до кладовища «Травневе». Дозвіл на проведення робіт бачив особисто. Допилявши до крайньої точки, помітивши, що автомобіль заповнений на 70 % деревом, повідомив ОСОБА_2 в телефонному режимі. При цьому останній вказав, що вони можуть працювати далі, тобто, вже за межами кладовища. Пиляли далі сироростучі дерева, берест та маслини, та в цей час були затримані працівниками поліції, які вимагали надати дозвіл на проведення робіт. Оскільки такого не мали, зателефонували ОСОБА_2 , який приїхав на місце події.

Допитаний у судовому засіданні свідок ОСОБА_9 надав показання про те, що знайомий ОСОБА_2 запропонував йому підзаробіток, а саме, перевозити дрова на автомобілі, на що він погодився. Роботи зі спилювання та вантаженню дерев здійснювали ОСОБА_16 та хлопець на ім`я ОСОБА_17 , проводилися роботи від вул. Поповича до кладовища «Травневе». Документи дозвільні на проведення робіт йому показували, однак з їх змістом він не знайомився. Зі слів ОСОБА_18 стало відомо, що ОСОБА_2 надав вказівку спилювати дерева далі за кладовищем, оскільки автомобіль був не повністю завантажений. Які саме дерева спилювалися, їх кількість, пояснити не може, оскільки не звертав увагу на це, тому що в його обов`язки входило виключно перевезення деревини. Перевозив деревину на автомобілі Газель, яким забезпечив його ОСОБА_2 .

Свідок ОСОБА_19 надав показання про те, що близько двох років потому ОСОБА_2 запропонував йому роботу по спилюванню дерев, на що він мав відповідний дозвіл. Роботу зі спилювання дерев було розпочато навесні 2021 року, на території у межах від вул. Поповича до кладовища «Травневе». Працював близько одного місяця, точно пам`ятає, що з ним працював і ОСОБА_13 , староста Новопільської ОТГ. Про те, що роботи відбувалися на території, на яку не було дозволу, пояснити нічого не може, оскільки в той час, як ці події відбувалися, вже не працював.

Допитаний у судовому засіданні свідок ОСОБА_20 надав показання про те, що у сільській раді довідався про роботу, а саме, спилювання дерев, яку запропонував голова ОСОБА_12 , який надав йому для ознайомлення дозвіл на виконання робіт. Працював з іншими хлопцями, назвати яких вже не зможе, оскільки не пам`ятає. Спилювали як свіжі дерева, діаметр стовбура до 40 см, так і кущі. Вказівки щодо організації роботи надходили як від ОСОБА_2 , так і від ОСОБА_12 . Щодо обставин справи нічого повідомити не може, оскільки на місці події не був, у той час не працював.

Свідок ОСОБА_12 надав показання про те, що працює старостою Новопільської ОТГ. Через знайомих познайомився з ОСОБА_2 , який запропонував свої послуги зі спилювання дерев на території ОТГ. Оскільки територія, де необхідно було випиляти дерева, була розташована у Довгинцівському районі, що межує з територією ОТГ, вони разом поїхали до виконкому, зробили заявку на проведення відповідних робіт. Після того, як на місце виїхала комісія, оглянула територію та склала акт, було виписано ордер на видалення зелених насаджень. Територія займала ділянку від вул. Поповича до кладовища «Травневе». Роботи розпочалися навесні 2021 року, точної дати вже не пам`ятає та виконувалися згідно дозволу. Одного дня зателефонував ОСОБА_2 та повідомив, що їх затримали працівники поліції за незаконну порубку дерев, оскільки під час виконання робіт вони зайшли за межі території, що визначена дозволом. Він також приїхав на місце події та помітив автомобіль Газель, завантажену дровами, однак якими саме, не придивлявся. Було видно, що робітники вже почали спилювати дерева за межами кладовища. Особисто ним не надавалося жодних вказівок на спилювання дерев за межами дозволу, оскільки він не мав таких повноважень.

Допитана в судовому засіданні свідок ОСОБА_10 надала показання про те, що перебувала у стосунках з ОСОБА_2 , від яких мають спільну дитину. Приблизно навесні 2021 року ОСОБА_2 звернувся до неї з проханням надати в оренду належний їй автомобіль Газель, оскільки він отримав дозвіл на спилювання дерев у межах території міста від вул. Поповича до кладовища «Травневе». Разом з ОСОБА_2 вони зустрілися зі старостою Новопільської ОТГ ОСОБА_12 , вона ознайомилася з дозволом, після чого з ОСОБА_2 було укладено договір оренди автомобіля. Через деякий час їй зателефонував слідчий та запросив на допит у якості свідка, під час якого вона дізналася, що, нібито, ОСОБА_2 спилював дерева без відповідного дозволу.

Отже, показання зазначених свідків частково узгоджуються з показаннями обвинуваченого ОСОБА_2 в частині організації роботи зі спилювання дерев, надання вказівок, забезпечення необхідними матеріалами та інструментами, здійснення контролю за проведеннями робіт ОСОБА_2 .

Суд враховує, що свідки попереджені про кримінальну відповідальність за дачу завідомо неправдивих показань, на відміну від обвинуваченого, який, на думку суду, обрав своєрідну лінію захисту, тому суд критично ставиться до показань останнього.

У судовому засіданні докази на підтвердження факту надання вищевказаними свідками неправдивих показань, надано не було.

Свідок ОСОБА_21 надав показання про те, що в 2021 році перебував з ОСОБА_2 в одній компанії та він запропонував йому роботу по вирубці дерев. На пропозицію ОСОБА_2 відмовився, оскільки мав роботу. Про обставини справи, а саме, що відбувалася вирубка дерев без дозвільних документів, дізнався зі слів знайомих, однак яких конкретно, повідомити не може, оскільки не пам`ятає. Разом з тим, вказані показання суд до уваги не бере, оскільки вказаний свідок не повідомив про ті обставини, які мають значення для кримінального провадження. Свідок не був на місці події, про певні обставини справи обізнаний зі слів інших осіб, яких повідомити не міг, відтак, відповідно до ст. 85 КПК України, суд визнає показання свідка ОСОБА_21 неналежним доказом.

Окрім цього, вина ОСОБА_2 у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення підтверджується наступними доказами.

Як слідує з протоколу огляду місця події від 13.05.2021, який проведено слідчим, за участі понятих, інспектора-кримінальніста та в присутності ОСОБА_9 , ОСОБА_2 , із застосуванням фото фіксації на камеру «Nicon», оглянуто ділянку місцевості, розташовану поруч проїзної частини між м. Кривий Ріг та с. Львів Криворізького району, на відстані близько 50 м від кладовища «Травневе», у бік с. Львів. На проїзній частині виявлено автомобіль Газель, р/н НОМЕР_1 , який з дозволу водія оглянуто. Встановлено, що в автомобілі знаходиться значна кількість колод дерев різної породи. Колоди зверху мають світле забарвлення в розрізі, аніж ті, що знаходяться нижче та мають запах свіжо спиляного дерева. Поряд з автомобілем виявлено дві пластикові пляшки, об`ємом 5 л, з рідиною, що має запах паливно-мастильних матеріалів, а також на відстані 3 м від задньої осі автомобіля, на трав`яному покритті, виявлено бензопилу «Минск МТЗ» МБП-6100, на зубцях пили якої наявні частинки дерев`яної стружки, а в баку наявна рідина, що має запах паливно-мастильних матеріалів. Також на відстані 40 м ліворуч та 60 м праворуч від автомобіля Газель, у лісопосадці, на відстані 5-10 м від краю проїзної частини, виявлено пеньки спиляних дерев, які мають різний діаметр, від 8 до 30 см, у загальній кількості 14 шт. З місця події вилучено автомобіль Газель р/н НОМЕР_1 , дві пластикові пляшки об`ємом 5 л, з рідиною, що має запах паливно-мастильних матеріалів та бензопилу «Минск МТЗ» МБП-6100. Протокол підписаний його учасниками без зауважень та застережень, за винятком ОСОБА_2 , який від підписання протоколу відмовився, про що наявне відповідне застереження (а.п.8-9).

До протоколу огляду місця події від 13.05.2021 долучено фото таблицю (а.п.10-12) із загальним зображенням автомобіля Газель, р/н НОМЕР_1 , який завантажений спиляними деревами, а також пеньків та бензопили.

Згідно з постановою слідчого від 14.05.2021, автомобіль Газель зі свіжо спиляними деревами, бензопилу та дві пластикові пляшки з рідиною, визнано речовими доказами (а.п.13-14) та ухвалою слідчого судді Довгинцівського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області на вказані колоди дерев, бензомоторну пилку, пластикові ємності та транспортний засіб накладено арешт. При цьому транспортний засіб повернуто власнику, ОСОБА_10 , з правом його використання, заборонивши будь-кому ним розпоряджатися (а.п.20-21,42).

Додатковим оглядом місця події, проведеним слідчим за участі землевпорядника територіального округу № 2 Новопільської сільської ради від 20.05.2021 (а.п.40-41) та згідно з постановою про уточнення координат, які визначають місце вчинення злочину, встановлено, що місцем вчинення злочину є лісосмуга на узбіччі автодороги, що веде від м. Кривий Ріг до с. Львіві Криворізького району, з координатами - 47°51'58.4" північної широти 33°32'11.4" східної довготи.

Згідно з протоколу огляду від 13.07.2021, із фото таблицею до нього (а.п.52-57), на підставі ухвали слідчого судді від 24.06.2021 (а.п.49-50), слідчим, із залученням державного інспектора з охорони навколишнього природного середовища Придніпровського округу ОСОБА_15 , на земельній ділянці за вищевказаними координатами, проведено огляд 13 пнів, з метою здійснення замірів у місцях зрізу на пні та встановлено наступні розміри діаметру: 1) 78 см; 2) 47 см; 3) 50 см, 4) 50 см; 5) 25 см; 6) 25 см; 7) 29 см; 8) 31 см; 9) 39 см; 10) 24 см; 11) 36 см; 12) 52 см; 13) 23 см.

Також, за результатами огляду, державним інспектором ОСОБА_15 складено акт перевірки дотримання вимог законодавства від 13.07.2021, у якому, окрім іншого, вказано, що виміри 13 одиниць дерев проводилися біля шийки кореня рулеткою № 252401 (свідоцтво від 10.11.2020 № 225042, терміном дії до 10.11.2021). Виходячи з морфологічних ознак, дерева знаходилися у задовільному стані.

Відповідно до розрахунку розміру шкоди, заподіяної державі внаслідок знищення зелених насаджень на вищевказаній ділянці місцевості за координатами 47°51'58.4" північної широти 33°32'11.4" східної довготи, розмір шкоди складає 121401,06 грн (а.п.61).

Указаний розмір шкоди було підтверджено висновком експерта від 27.09.2021 № СЕ-19/104-21/30129ЕК (а.п.68-71).

Як слідує з відповіді голови Довгинцівської районної в місті Ради ОСОБА_22 від 24.10.2022 № 8/20-1082 на запит слідчого від 19.10.2022 № 45.1/3-4230, підставою для розпорядження голови Довгинцівської районної у місті ради від 11.03.2021 № 62-р «Про затвердження складу комісії з питань обстеження зелених насаджень, розташованих на земельній ділянці від вул. Поповича до кладовища «Травневе» та прийняття рішення виконавчим комітетом від 21.04.2021 № 201 «Про видалення зелених насаджень», стала заява щодо видачі ордера на видалення зелених насаджень, розташованих на зазначеній ділянці, яка надійшла від ОСОБА_2 від 03.03.2021. Ордер на видалення земельних насаджень від 24.04.2021 № 277 видано на підставі розпорядження від 11.03.2021 № 62-р та акта обстеження земельних насаджень від 15.03.2021 № 277. Відповідно до комісійного висновку, відображеному в акті обстеження від 15.03.2021 № 277, 22 дерева перебували в незадовільному стані та підлягали видаленню, загальним об`ємом деревини 3,42 м куб. Таким чином, ОСОБА_2 дозвіл на видалення зелених насаджень, зазначених у акті обстеження від 15.03.2021 № 277, із кінцевим терміном виконання робіт до 26.05.2021 (а.п.26-29,99-102).

Згідно з протоколом пред`явлення особи для впізнання від 10.01.2023 (а.п.133-134), свідок ОСОБА_7 впізнав на фотознімку № 1 ОСОБА_2 , як особу, який наймав його на роботу зі спилювання дерев, у період з квітня по травень 2021 року.

Даними довідки щодо аналітичної інформації, якою підтверджено мобільні з`єднання обвинуваченого ОСОБА_2 зі свідками ОСОБА_7 , ОСОБА_9 за місцем скоєння злочину, а саме «кладовище «Травневе» поблизу с. Лівів Криворізького району, 13.05.2021 (а.п.140-164).

Як слідує з протоколу обшуку від 08.04.2023, проведеним на підставі ухвали слідчого судді (а.п.12-14) слідчим у період з 06 год. 24 хв. до 09 год. 55 хв., у квартирі АДРЕСА_3 , за участі її власника, ОСОБА_10 , інших осіб: ОСОБА_2 , оперуповноважених, у присутності понятих, із застосування відео фіксації відеокамерою «Panasonic», у вказаній квартирі, де фактично проживав ОСОБА_2 , виявлено та вилучено належні останньому три блокноти та одна канцелярська книга, у яких міститься інформація про здійснення діяльності, пов`язаної з вирубкою та розпилюванням деревини під замовлення, з метою їх подальшого збуту особам-замовникам (а.п.15-23).

Указані предмети оглянуті слідчим, що зафіксовано в протоколі огляду від 09.04.2023 та згідно з постановою від 09.04.2023 визнано речовими доказами і передано до камери зберігання речових доказів ВП № 1 Криворізького РУП (а.п.62-74).

Після з`ясування обставин справи та перевірки їх доказами, захисником обвинуваченого ОСОБА_2 , адвокатом ОСОБА_23 заявлено клопотання про визнання недопустимими доказоми акта перевірки дотримання вимог природоохоронного законодавства та розрахунку розміру шкоди від 13.07.2021, а також висновку судової економічної експертизи від 27.09.2021 № СЕ-19/104-21/30129ЕК.

В обґрунтування вказаного клопотання адвокат посилається на те, що перевірка дотримання вимог природоохоронного законодавства проведена, зокрема, на підставі листа слідчого від 30.06.2021 та ухвали слідчого судді від 24.06.2021 (а.п.49-51).

Водночас, ухвалою слідчого судді від 24.06.2021 надано дозвіл на проведення огляду відкритої ділянки місцевості з залученням спеціаліста Державної екологічної інспекції Придніпровського округу, а не на проведення перевірки природоохоронного законодавства. Посилаючись на вимоги ст. ст. 84, 93, 131 КПК України, постанову ККС ВС від 16.11.2021 у справі № 234/8805/1899, адвокат зазначає, що призначення позапланової перевірки не є слідчою/негласною слідчою (розшуковою) дією, які може проводити слідчий, ні заходом забезпечення кримінального провадження, із клопотанням про проведення яких вправі звертатися слідчий за погодженням із прокурором до слідчого судді. Кримінальний процесуальний закон не встановлює отримання доказів шляхом надання дозволу на проведення позапланової перевірки ані слідчими суддями, ані прокурорами, ані слідчими. Результати таких перевірок, призначених у межах розслідування кримінального провадження на підставі ухвали слідчого судді, є недопустимими доказами і відповідно до ч. 2 ст. 86 КПК України, не повинні бути використані під час ухвалення судових рішень у межах кримінальних проваджень. Зважаючи на викладене, акт перевірки від 13.06.2021 є недопустимим доказом та, відповідно, усі інші, похідні від нього докази, а саме: розрахунок розміру шкоди від 13.07.2021 та висновок судової економічної експертизи від 27.09.2021, також є недопустимими доказами.

Вирішуючи питання щодо допустимості/недопустимості доказів у справі, суд виходить з наступного.

Відповідно ст. 87 КПК, якою визначено критерії недопустимості засобів доказування у зв`язку з недотриманням законного порядку їх одержання. Згідно з частиною першою цієї статті недопустимими є докази, отримані внаслідок істотного порушення прав та свобод людини, гарантованих Конституцією та законами України, міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, а також будь-які інші докази, здобуті завдяки інформації, одержаній унаслідок істотного порушення прав та свобод людини.

За приписами з ч. ч. 2, 3 цієї статті, безальтернативний обов`язок суду констатувати істотне порушення прав людини і основоположних свобод і визнати недопустимими засоби доказування, отримані: у результаті процесуальних дій, які потребують попереднього дозволу суду, здійснених без такого дозволу або з порушенням його суттєвих умов; внаслідок катування, жорстокого, нелюдського або такого, що принижує гідність особи, поводження або погрози його застосування; з порушенням права особи на захист; з показань чи пояснень, відібраних із порушенням права особи відмовитися від давання показань і не відповідати на запитання, або без повідомлення про таке право; з порушенням права на перехресний допит; з показань свідка, який надалі був визнаний підозрюваним чи обвинуваченим у цьому кримінальному провадженні; після початку кримінального провадження шляхом реалізації органами досудового розслідування та прокуратури своїх повноважень, не передбачених цим Кодексом, для забезпечення досудового розслідування кримінальних правопорушень; у результаті обшуку житла чи іншого володіння особи, якщо до проведення даної слідчої дії не було допущено адвоката.

З наведеного слідує, що імперативною законодавчою забороною використовувати результати процесуальних дій як докази охоплюються випадки, коли недотримання процедури їх проведення призвело до порушення конвенційних та/або конституційних прав і свобод людини - заборони катування й нелюдського поводження (ст. 3 Конвенції, ч. 1 ст. 28 Конституції України), прав підозрюваного, обвинуваченого на захист, у тому числі професійну правничу допомогу (п. «с» ч. 3 ст. 6 Конвенції, ст. 59 Конституції України), на участь у допиті свідків (п. «d» ч. 3 ст. 6 Конвенції), права людини на повагу до свого приватного життя, недоторканність житла (ст. 8 Конвенції), на відмову давати показання щодо себе, членів своєї сім`ї та близьких родичів (ч. 1 ст. 63 Конституції України).

Відтак, у кожному з вищезазначених випадків простежується чіткий зв`язок правил допустимості доказів з фундаментальними правами і свободами людини, гарантованими Конвенцією та/або Конституцією України.

З огляду на зазначене суд, вирішуючи питання про вплив порушень порядку проведення процесуальних дій на доказове значення отриманих у їх результаті відомостей, повинен насамперед з`ясувати вплив цих порушень на ті чи інші конвенційні або конституційні права людини, зокрема встановити, наскільки процедурні недоліки «зруйнували» або звузили ці права або ж обмежили особу в можливостях їх ефективного використання.

Виходячи з наведеного, суд може визнати той чи інший доказ недопустимим лише за умови, якщо допущені процесуальні порушення призвели до порушення прав і свобод людини, гарантованих Конвенцією або Конституцією України. Висновки з питань оцінки допустимості доказів, викладено зокрема в постанові ВП ВС від 31.08.2022 у справі № 756/10060/17, та системно застосовуються в судовій практиці.

Так, ухвалою слідчого судді від 24.06.2021, за клопотанням слідчого, надано дозвіл на проведення відкритої ділянки місцевості за координатами 47°51'58.4" північної широти 33°32'11.4" східної довготи, розташованої в лісосмузі вздовж автомобільної дороги сполученням Кривий Ріг с. Львів Криворізького району Дніпропетровської області з залученням спеціаліста Державної екологічної інспекції Придніпровського округу, з метою виявлення та фіксації відомостей щодо обставин вчинення кримінального правопорушення (а.п.49-50). На підставі вказаної ухвали, слідчий звернувся з запитом до Державної екологічної інспекції Придніпровського округу для забезпечення участі спеціаліста в проведенні огляду зазначеної в ухвалі ділянки місцевості (а.п.51). Як слідує з протоколу від 13.07.2021 (а.п.52-57), під час проведення огляду ділянки за координатами 47°51'58.4" північної широти 33°32'11.4" східної довготи, залучено державного інспектора з охорони навколишнього природного середовища Придніпровського округу ОСОБА_15 . У ході проведення вказаного огляду інспектором, за допомогою повіреної рулетки, проведено вимірювання діаметру спиляних пнів, що також підтверджується долученою до протоколу фототаблицею (а.п.57) та підтверджено у судовому засіданні інспектором ОСОБА_15 . Окрім того, останній пояснив у судовому засіданні, що ним, за результатами вказаної перевірки, також складено акт від 13.07.2021 та розрахунок розміру заподіяної шкоди.

Зі змісту протоколу огляду від 13.07.2021 із фототаблицею та акта перевірки слідує, що вони є ідентичними за змістом, зокрема, щодо місця проведення огляду, кількості виявлених пнів та замірів їх діаметрів. За результатами проведення огляду інспектором складено розрахунок шкоди та слідчим у послідуючому призначено судову економічну експертизу.

Суд погоджується з твердженнями захисника в тій частині, що ухвалою слідчого судді надано дозвіл саме на проведення огляду вищевказаної ділянки місцевості з залученням спеціаліста. З метою залучення спеціаліста до огляду, слідчим направлено запит до Державної екологічної інспекції. Отже, ані слідчим суддею, ані слідчим, у порядку ч. 2 ст. 131 КПК України, не призначалося проведення будь-якої позапланової перевірки. Водночас, посилання спеціаліста в акті від 13.07.2021 на проведення ним позапланової перевірки дотримання вимог природоохоронного законодавства України на підставі ухвали слідчого судді, не може бути підставою для визнання його недопустимим доказом.

Щодо безпідставності постановлення ухвали слідчим суддею в порядку ст. ст. 234, 237 КПК України, слід зазначити, що вказана ухвала учасниками судового провадження не оскаржувалася та набрала законної сили, при цьому суд, який розглядає кримінальне провадження по суті, не наділений повноваженнями щодо перегляду ухвали слідчого судді, постановленої в порядку нагляду під час досудового розслідування.

Отже, суд дійшов висновку, що огляд місця події від 13.07.2021 проводився з об`єктивних причин та не суперечить положенням про його проведення.

Окрім того, висновок судової економічної експертизи, якою визначена заподіяна незаконною порубкою лісу майнова шкода, є допустимим доказом, оскільки така експертиза проведена відповідно до вимог кримінального процесуального закону.

Беручи до уваги викладене, суд приходить до висновку про відсутність при розслідуванні вказаного кримінального провадження таких процесуальних порушень, які б призвели до порушення прав і свобод людини, гарантованих Конвенцією або Конституцією України, «зруйнували» або звузили ці права або ж обмежили обвинуваченого в можливостях їх ефективного використання, а тому суд не знаходить підстав для визнання вищевказаних доказів недопустимими.

Показання обвинуваченого ОСОБА_2 щодо недоведеності стороною обвинувачення кількості спиляних, нібито за його вказівкою дерев, їх якісних характеристик (сироростуче чи сухостійне) та, відповідно, спричинення тяжких наслідків, суд оцінює критично та вважає, що ці доводи спростовуються сукупністю досліджених у судовому засіданні показаннями свідків. Зокрема, свідок ОСОБА_24 (староста Новопільської ОТГ) у судовому засіданні категорично заперечив, що надавав вказівку чи дозвіл на спилювання дерев ОСОБА_2 за межами вже наявного в останнього ордера, оскільки таких повноважень не має та самостійно такі рішення ухвалювати не може. Указані показання свідка ОСОБА_12 узгоджуються з показаннями свідків ОСОБА_8 та ОСОБА_7 , які безпосередньо спилювали дерева та завершивши роботу у межах визначених ордером від 26.04.2021 № 277 на видалення зелених насаджень, повідомивши ОСОБА_2 , що автомобіль Газель не повністю заповнений деревиною, отримали безпосередньо від ОСОБА_2 у телефонній розмові вказівку про продовження роботи, тобто, за межами наявного дозволу. При цьому, у судовому засіданні ОСОБА_2 про надання такої вказівки не заперечував. Будь-якого дозвільного документа на спилювання дерев за межами кладовища «Травневе», тобто за межами, встановленими ордером від 26.04.2021 № 277, суду не надно.

Також, показання обвинуваченого в частині заперечення останнім спилювання саме сироростучих дерев та, як наслідок, спричинення тяжких наслідків, суд розцінює як намагання уникнути відповідальність за вчинене, а показання обвинуваченого в цій частині суперечать іншим доказам, наявним у кримінальному провадженні. Зокрема, вони спростовуються показаннями свідків ОСОБА_25 , який за вказівкою ОСОБА_2 займався спилюванням дерев саме за межами наявного ордеру, ОСОБА_8 , який завантажував до автомобіля спиляні колоди дерев та вказував, що вони були свіжі, інспектора Державної екологічної інспекції ОСОБА_15 , який підтвердив у повному обсязі результати здійсненого ним огляду, що за морфологічними ознаками, дерева знаходилися в задовільному санітарному стані, розрахунком спричиненої шкоди та висновком судової економічної експертизи.

При цьому, як показання свідків, так і показання самого обвинуваченого свідчать про те, що ОСОБА_2 усвідомлював, що не має відповідного дозволу на спилювання дерев за межами дії ордеру № 277, однак здійснював такі дії, що свідчить про спрямованість його умислу.

Будь-яких інших доказів у ході судового розгляду сторонами як з боку обвинувачення, так і захисту, які були вільними у використанні своїх прав у межах та у спосіб передбачених КПК України, враховуючи, що суд, зберігаючи об`єктивність та неупередженість у ході розгляду даного кримінального провадження створив їм необхідні умови для реалізації процесуальних прав та виконання процесуальних обов`язків, надано не було.

Суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінив кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, та виходячи із сукупності допустимих та належних доказів, дійшов до переконання про доведеність поза розумним сумнівом вини обвинуваченого ОСОБА_2 в інкримінованому йому діянні, та його дії за ч. 4 ст. 246 КК України, за ознаками незаконної порубки дерев у захисних лісових насадженнях, що спричинило тяжкі наслідки, кваліфіковано правильно.

Позицію обвинуваченого ОСОБА_2 суд розцінює як суб`єктивне ставлення до вчинених дій з наступним бажання уникнути кримінальної відповідальності за наслідки, що настали.

Обставин, які пом`якшують та обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_2 , судом не встановлено.

Вирішуючи питання про вид та міру покарання, суд враховує приписи ст. ст. 50, 65 КК України, зі змісту яких випливає, що особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначено покарання необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень. Виходячи з указаної мети й принципів справедливості, співмірності та індивідуалізації покарання, воно повинно бути адекватним характеру вчинених дій, їх небезпечності та даним про особу винного. При виборі покарання мають значення й повинні братися до уваги обставини, які його пом`якшують і обтяжують. Саме на зазначені критерії призначення кримінального покарання звернуто увагу Верховним Судом (далі ВС) у постанові від 10.07.2018 (справа № 148/1211/15-к).

Загальні засади призначення покарання (стаття 65 КК) наділяють суд правом вибору однієї із форм реалізації кримінальної відповідальності призначити покарання або звільнити від покарання чи від його відбування, завданням якої є виправлення та попередження нових злочинів. Ця функція за своєю правовою природою є дискреційною, оскільки потребує врахування та оцінки конкретних обставин справи, ступеня тяжкості вчиненого злочину, особи винного, обставин, що впливають на покарання. Дискреційні повноваження суду визнаються і Європейським судом з прав людини (зокрема справа «Довженко проти України»), який у своїх рішеннях зазначає лише про необхідність визначення законності, обсягу, способів і меж застосування свободи оцінювання представниками судових органів, виходячи із відповідності таких повноважень суду принципу верховенства права. Це забезпечується, зокрема, відповідним обґрунтуванням обраного рішення в процесуальному документі суду тощо.

Отже, вирішуючи питання про вид і міру покарання обвинуваченому ОСОБА_2 , суд, керуючись ст. ст. 50, 65 КК України, враховує ступінь тяжкості вчиненого ним злочину, який відповідно до ст. 12 КК України є тяжким, тяжкі наслідки кримінального правопорушення, особу обвинуваченого, який вину не визнав, у скоєному не розкаявся, спричинену шкоду не відшкодував, позитивно характеризується за місцем проживання, має на утриманні малолітню доньку, є фізичною особою-підприємцем, також має тяжкі захворювання, на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває, не судимий (т.2 а.с.55,85-91,105, т.3 а.с.32,157).

З огляду на викладене, аналізуючи надані суду матеріали та відомості, що характеризують особу обвинуваченого, зважаючи на приписи ст. ст. 50, 65 КК України, суд дійшов до переконання про призначення ОСОБА_2 покарання у межах санкції ч. 4 ст. 246 КК України, у виді 5 (п`яти) років позбавлення волі.

Підстав для застосування до обвинуваченого положень ст. ст. 69, 69-1 КК України судом не встановлено.

Статтею 75 КК України визначено, якщо суд, крім випадків засудження за корупційне кримінальне правопорушення, кримінальне правопорушення, пов`язане з корупцією, кримінальне правопорушення, передбачене ст. ст. 403, 405, 407, 408, цього Кодексу, вчинене в умовах воєнного стану чи в бойовій обстановці, порушення правил безпеки дорожнього руху або експлуатації транспорту особами, які керували транспортними засобами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебували під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, катування, передбачене ч. 3 ст. 127 цього Кодексу, при призначенні покарання у виді виправних робіт, службового обмеження для військовослужбовців, обмеження волі, а також позбавлення волі на строк не більше п`яти років, враховуючи тяжкість кримінального правопорушення, особу винного та інші обставини справи, дійде висновку про можливість виправлення засудженого без відбування покарання, він може прийняти рішення про звільнення від відбування покарання з випробуванням.

Суд, враховуючи молодий вік обвинуваченого, а також те, що він має постійне місце проживання, сім`ю, позитивно характеризується за місцем проживання, працює, а отже, може бути корисним суспільству перебуваючи на волі, вживати відповідних дій та заходів для відшкодування спричиненої шкоди, відсутність негативної характеристики, судимостей, вважає, що виправлення ОСОБА_2 можливе без реального відбування покарання, у зв`язку з чим, застосовує положення ст. 75 КК України, якими передбачено звільнення від відбування покарання з випробуванням, з покладенням обов`язків, визначених ст. 76 КК України.

На переконання суду, іспитовий строк дисциплінує засуджених, привчає їх до додержання законів, нагадує їм, що вони не виправдані, а проходять випробування, від результату якого залежить їх подальша доля - звільнення від відбування призначеної основної міри покарання або реальне її відбування.

При цьому, суд враховує, що невизнання обвинуваченим вини під час судового розгляду, є лінією захисту, право на яку має обвинувачений та, на переконання суду, безумовно не свідчить про неможливість його виправлення без ізоляції від суспільства.

Суд вважає, що саме таке покарання відповідатиме обставинам справи, тяжкості вчиненого злочину, особі обвинуваченого, буде необхідним та достатнім для його виправлення та запобігання вчинення нових кримінальних правопорушень, відповідатиме принципу індивідуалізації покарання.

У рамках даного кримінального провадження представником потерпілої особи Новопільської сільської ради Криворізького району Дніпропетровської області ОСОБА_14 подано цивільний позов про стягнення з обвинуваченого ОСОБА_2 матеріальної шкоди у розмірі 121402,11 грн, що спричинена внаслідок злочинних дій останнього (т.1 а.с.18-19). Указаний позов прийнято до спільного розгляду з кримінальним провадженням на підставі ухвали суду від 27.04.2023 (т.1 а.с.41-42).

Обвинувачений позов не визнав, просив суд відмовити в його задоволенні, як необґрунтованого та безпідставного.

При вирішенні питання цивільного позову суд виходить з того, що відповідно до ч. 5 ст. 128 КПК України, цивільний позов у кримінальному провадженні розглядається судом за правилами, встановленими цим Кодексом. Якщо процесуальні відносини, що виникли у зв`язку з цивільним позовом, цим кодексом не врегульовані, до них застосовуються норми Цивільного процесуального кодексу України, якщо вони не суперечать засадам кримінального судочинства.

Як визначено ст. 1166 ЦК України, майнова шкода, заподіяна особі або майну громадянина, підлягає відшкодуванню особою, що заподіяла шкоду в повному обсязі, за винятком випадків, передбачених законодавством України.

Згідно з ч. 1 ст. 22 ЦК України, особа, якій завдано збитків у результати порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування.

Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 22 ЦК України збитками є: 1) втрати, яких особа зазнала у зв?язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); 2) доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода).

Розмір таких збитків, що підлягає відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення втраченої речі.

Оскільки в судовому засіданні доведено факт вчинення злочину, передбаченого ч. 4 ст. 246 КК України ОСОБА_2 , у результаті чого державі в особі Новопільської сільської ради Криворізького району Дніпропетровської області спричинено шкоду (т.1 а.п.61, 65-71), розмір якої становить 121402,11 грн, суд вважає, що з ОСОБА_2 , на користь Новопільської сільської ради Криворізького району Дніпропетровської області, у рахунок відшкодування матеріальної шкоди підлягає стягненню 121402,11 грн.

Під час досудового розслідування щодо обвинуваченого ОСОБА_2 запобіжний захід не застосовувався та в судовому засіданні клопотання про це не заявлялося, тому суд також не вбачає підстав для застосування щодо останнього запобіжного заходу.

Заходи забезпечення кримінального провадження, а саме, арешт, накладений на вилучені в ході огляду місця події від 13.05.2021 речі та предмети, а саме: 1) свіжоспиляні дерева, попиляні на колоди різного розміру та діаметру; 2) бензомоторна пилка марки «МИНСК МТЗ» МБП-6100, червоно-чорного кольору; 3) дві пластикові ємності об`ємом 5 л, заповнені рідиною з різким запахом паливно-мастильних матеріалів; 4) транспортний засіб ГАЗ, р/н НОМЕР_3 , зареєстрований на ОСОБА_10 , згідно з ухвалою слідчого судді Довгинцівського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 17.05.2021, підлягає скасуванню, відповідно до ч. 4 ст. 174 КПК України (т.1 а.п.20-21).

Питання про речові докази, суд вирішує відповідно до ст. ст. 96-1, 96-2 КК України, ст. 100 КПК України (т.1 а.п.13-14).

Так, суд вважає за необхідне, відповідно до ч. 1, п. 1 ч. 2 ст. 96-1, п. 4 ч. 1 ст. 96-2 КК України, застосувати спеціальну конфіскацію та примусово безоплатно вилучити у власність держави як знаряддя вчинення кримінального правопорушення бензопилу марки «МИНСК МТЗ» МБП-6100, червоно-чорного кольору.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 96-2 КК України, п. 5 ч. 9 ст. 100 КПК України, визнані речовими доказами у даному кримінальному провадженні свіжоспиляні дерева, попиляні на колоди різного розміру та діаметру, підлягають поверненню законному володільцю Новопільській сільській раді Криворізького району Дніпропетровської області, яка є власником земельної ділянки на якій розташовувалися спиляні дерева. Вказане узгоджується з положеннями п. 5 ч.9 ст. 100 КПК України.

Згідно з п. 4 ч. 1 ст. 96-2 КК України, п. 1 ч. 9 ст. 100 КПК України, визнаний речовим доказом транспортний засіб ГАЗ, р/н НОМЕР_3 , зареєстрований на ОСОБА_10 , підлягає поверненню власнику ОСОБА_10 (т.1 а.п.42).

Дві пластикові ємності об`ємом 5 л, заповнені рідиною з різким запахом паливно-мастильних матеріалів, три блокноти та канцелярська книжка (т.1 а.п.13-14, т.2 а.п.72-74), - підлягають знищенню.

Бензомоторну пилку чорного кольору з маркуванням «DNIPRO M DSG 62H», «TT NG 04061», що виявлена та вилучена під час проведення обшуку від 08.04.2023 у господарському приміщенні в дворі багатоповерхового будинку АДРЕСА_4 , що перебуває в користуванні ОСОБА_2 , повернути останньому, оскільки матеріали справи не містять доказів, що вона використовувалася як знаряддя вчинення кримінального правопорушення та/або зберегла на собі його сліди.

Відповідно до ст. 124 КПК України, з обвинуваченого ОСОБА_2 підлягають стягненню на користь держави документально підтверджені витрати на залучення експертів при проведенні експертиз (т.1 а.п.67).

Керуючись ст. ст. 369-371, 373-374, ч. 15 ст. 615 КПК України, суд, -

У Х В А Л И В:

Визнати ОСОБА_2 винуватим у пред`явленому обвинуваченні за ч. 4 ст. 246 КК України та призначити йому покарання у виді позбавлення волі строком на 5 (п`ять) років.

На підставі ст. 75 КК України, звільнити ОСОБА_2 від відбування покарання у виді позбавлення волі з випробуванням, встановивши іспитовий строк тривалістю 1 (один) рік 6 (шість) місяців.

Відповідно до п. п. 1, 2 ч. 1 ст. 76 КК України, покласти на ОСОБА_2 наступні обов`язки:

- періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання або роботи.

Початок строку відбування покарання ОСОБА_2 обчислювати з моменту проголошення вироку.

Арешт, накладений на вилучені в ході огляду місця події від 13.05.2021 речі та предмети, згідно з ухвалою слідчого судді Довгинцівського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 17.05.2021, - скасувати.

Речові докази:

-бензопилу марки «МИНСК МТЗ» МБП-6100, червоно-чорного кольору конфіскувати;

-свіжоспиляні дерева, попиляні на колоди різного розміру та діаметру, підлягають поверненню законному володільцю Новопільській сільській раді Криворізького району Дніпропетровської області;

-транспортний засіб ГАЗ, р/н НОМЕР_3 , який згідно з розпискою від 18.05.2021 повернуто власнику, ОСОБА_10 , проживаючої за адресою: АДРЕСА_2 , - залишити у володінні ОСОБА_10 ;

-дві пластикові ємності об`ємом 5 л, заповнені рідиною з різким запахом паливно-мастильних матеріалів, три блокноти та канцелярську книжку, - знищити.

-бензомоторну пилку чорного кольору з маркуванням «DNIPRO M DSG 62H», «TT NG 04061», - повернути в користування законному володільцю ОСОБА_2 .

Стягнути з ОСОБА_2 на користь держави процесуальні витрати на залучення експертів для проведення судової економічної експертизи у розмірі 1029 (одна тисяча двадцять дев`ять) гривень 72 копійки.

Цивільний позов Новопільської сільської ради Криворізького району Дніпропетровської області до ОСОБА_2 про відшкодування матеріальної шкоди, завданої вчинення кримінального правопорушення, - задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_4 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 ) на користь Новопільської сільської ради Криворізького району Дніпропетровської області (, юридична адреса: Дніпропетровська область, Криворізький район, с. Новопілля, вул. Садова, буд. 46) 121402 (сто двадцять одну тисячу чотириста дві) гривні 11 копійок, у рахунок відшкодування матеріальної шкоди, завданої вчиненням кримінального правопорушення.

Матеріали кримінального провадження № 0000261 від 14.05.2021 за ч. 4 ст. 246 щодо ОСОБА_2 (том 1 на 218 арк., том 2 на 134 арк.) залишити при обвинувальному акті, з подальшим зберіганням у справі № 177/758/23 (провадження № 1-кп/177/45/24).

Вирок може бути оскаржено з підстав, передбачених ст. 394 КПК України до Дніпровського апеляційного суду через Криворізький районний суд Дніпропетровської області шляхом подання апеляційної скарги протягом 30 днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Обвинуваченому та прокурору копія вироку вручається негайно після його проголошення. Учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні, копія судового рішення надсилається не пізніше наступного дня після ухвалення.

Суддя: