Справа № 632/674/24
провадження № 1-кп/632/108/24

В И Р О К

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 травня 2024 року місто Первомайський

Первомайський міськрайонний суд Харківської області у складі: головуючого ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , обвинуваченого ОСОБА_4 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду кримінальне провадження щодо ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця села Олексіївка Первомайського району Харківської області, громадянина України, з професійно технічною освітою, мешканця АДРЕСА_1 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_2 , не працюючого, не одруженого, засудженого 16 листопада 2020 року Жовтневим районним судом міста Харкова за ч. 2 ст. 187, ст. 69 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк чотири роки і шість місяців з конфіскацією майна, звільненого 13 жовтня 2021 року по відбуттю строку покарання, обвинуваченого у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_4 незаконно придбав, виготовив та зберігав наркотичний засіб без мети збуту, за наступних обставин.

Так, в один із днів наприкінці вересня 2023 року ОСОБА_4 , перебуваючи в лісосмузі поблизу вулиці Дачної у місті Первомайський Лозівського району Харківської області, незаконно придбав - обірвав листя з кущів дикорослої коноплі, після чого помістив їх до полімерного пакету та, незаконно зберігаючи при собі, переніс до свого місця мешкання - квартири АДРЕСА_3 .

У подальшому зірвані листя дикорослої коноплі ОСОБА_4 залишив сушитися на балконі зазначеної квартири.

Після того, як листя коноплі остаточно висохли, обвинувачений шляхом подрібнення незаконно виготовив для особистого вживання особливо небезпечний наркотичний засіб - канабіс, який помістив у паперовий згорток, та незаконно зберігав у своєму житлі із зазначеною метою.

Вечором 26 березня 2024 року ОСОБА_4 бажаючи вжити наявний у нього наркотичний засіб, поклав до кишені своєї куртки паперовий згорток із особливо небезпечним наркотичним засобом канабісом, та направився до лісосмуги поблизу міського кладовища у місті Первомайський Лозівського району Харківської області.

26 березня 2024 року в період часу з 18 години 18 хв. до 18 години 48 хв. працівниками поліції ВП № 1 Лозівського РВП ГУНП в Харківській області у ОСОБА_4 , який перебував поблизу зупинки громадського транспорту, що розташована неподалік від виїзду з АДРЕСА_4 у згаданому населеному пункті, в ході проведення огляду місця події, було виявлено та вилучено паперовий згорток із особливо небезпечним наркотичним засобом канабісом, маса якого в перерахунку на суху речовину склала 18,1031 г, яку обвинувачений незаконно зберігав при собі для особистого вживання.

ОСОБА_4 свою вину у вчиненні інкримінованого йому кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України, визнав повністю, про обставини скоєного дав показання, які за своїм змістом відповідають викладеному в описовій частині вироку.

При цьому обвинувачений підтвердив, що він незаконно придбав, виготовив та зберігав для особистого вживання, тобто без мети збуту, особливо небезпечний наркотичний засіб - канабіс, який у нього був вилучений поліцейськими.

Показання обвинуваченого в судовому засіданні послідовні і логічні, а тому не викликають сумнівів у правильності розуміння ним змісту обставин кримінального правопорушення, добровільності та істинності його позиції.

Враховуючи те, що учасники судового провадження не оспорюють фактичні обставини справи і судом встановлено, що вони правильно розуміють їх зміст, відсутні будь-які сумніви у добровільності та істинності їх позицій, суд відповідно до ч. 3 ст. 349 КПК України визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих фактичних обставин справи, які ніким не оспорюються, та з урахуванням вимог ч. 4 ст. 349 КПК України обмежився допитом обвинуваченого та дослідженням доказів, які характеризують останнього.

Таким чином, суд доходить висновку про доведеність винуватості ОСОБА_4 у повному обсязі висунутого обвинувачення і кваліфікує його дії за ч. 1 ст. 309 КК України, як незаконне придбання, виготовлення та зберігання наркотичного засобу без мети збуту.

Обставиною, яка пом`якшує покарання ОСОБА_4 суд визнає щире каяття обвинуваченого.

Суд зазначає, що відповідно до ч. 2 ст. 373 КПК України, якщо обвинувачений визнається винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, суд ухвалює обвинувальний вирок і призначає покарання, звільняє від покарання чи від його відбування у випадках, передбачених законом України про кримінальну відповідальність, або застосовує інші заходи, передбачені законом України про кримінальну відповідальність.

Відповідно до ч. 2 ст. 4 КК України, кримінальна протиправність і караність, а також інші кримінально-правові наслідки діяння визначаються законом про кримінальну відповідальність, що діяв на час вчинення цього діяння.

Згідно із ч. 3 ст. 4 КК України, часом вчинення кримінального правопорушення визнається час вчинення особою передбаченої законом про кримінальну відповідальність дії або бездіяльності.

Відповідно до ч. 1 ст. 5 КК України, закон про кримінальну відповідальність, що скасовує кримінальну протиправність діяння, пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи, має зворотну дію у часі, тобто поширюється на осіб, які вчинили відповідні діяння до набрання таким законом чинності, у тому числі на осіб, які відбувають покарання або відбули покарання, але мають судимість.

Отже, за загальним правилом покарання за вчинене кримінальне правопорушення визначається законом про кримінальну відповідальність на час його вчинення.

У разі, якщо новий закон про кримінальну відповідальність пом`якшує кримінальну відповідальність, то він має зворотну дію у часі, тобто поширюється на осіб, які вчинили відповідні діяння до набрання таким законом чинності.

Згідно із ч. 1, ч. 2 ст. 50 КК України, покарання є заходом примусу, що застосовується від імені держави за вироком суду до особи, визнаної винною у вчиненні кримінального правопорушення, і полягає в передбаченому законом обмеженні прав і свобод засудженого.

Покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами.

Відповідно до ч. 1 ст. 65 КК України, суд призначає покарання:

1) у межах, установлених у санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини цього Кодексу, що передбачає відповідальність за вчинене кримінальне правопорушення, за винятком випадків, передбачених частиною другою статті 53 цього Кодексу;

2) відповідно до положень Загальної частини цього Кодексу;

3) враховуючи ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Згідно із ч. 2 ст. 65 КК України, особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень. Більш суворий вид покарання з числа передбачених за вчинене кримінальне правопорушення призначається лише у разі, якщо менш суворий вид покарання буде недостатній для виправлення особи та попередження вчинення нею нових кримінальних правопорушень.

Відповідно до практики Верховного Суду, що міститься в постанові від 23 червня 2020 року, у справі № 171/8/17, тяжкість вчиненого кримінального правопорушення повинна враховуватися судом як загальна засада призначення покарання не лише на підставі належності відповідного правопорушення до певного виду (ст. 12 КК України), але і з обов`язковим урахування конкретних обставин вчиненого кримінального правопорушення.

Суд зазначає, що на час вчинення ОСОБА_4 кримінального правопорушення, санкція ч. 1 ст. 309 КК України, передбачала покарання у виді штрафу від однієї тисячі до трьох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або виправних робіт на строк до двох років, або арешту на строк до шести місяців, або обмеження волі на строк до п`яти років.

Своєю чергою, на час розгляду кримінального провадження, набрали чинності зміни до КК України, які внесені Законом України «Про внесення змін до Кримінального, Кримінального процесуального кодексів України та інших законодавчих актів України щодо удосконалення видів кримінальних покарань» від 23 серпня 2023 року № 3342-ІХ.

Відповідно до внесених змін, санкція ч. 1 ст. 309 КК України викладена у новій редакції, нею передбачене покарання у виді штрафу від однієї тисячі до трьох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або виправних робіт на строк до двох років, або пробаційного нагляду на строк до п`яти років, або обмеження волі на той самий строк.

Тобто, редакція санкції ч. 1 ст. 309 КК України, на час вчинення кримінального правопорушення та на час судового розгляду відрізняється, замість арешту, передбачений новий вид покарання у виді пробаційного нагляду.

Суд вважає, що арешт є більш суворим покаранням, аніж пробаційний нагляд.

Отже, частина перша статті 309 КК України (в редакції Закону від 23 серпня 2023 року № 3342-ІХ) є такою, що пом`якшує кримінальну відповідальність ОСОБА_4 .

У зв`язку із цим, відповідно до правил зворотної дії закону про кримінальну відповідальність у часі, закріплених у ст. 5 КК України, суд призначаючи покарання ОСОБА_4 керується редакцією частини першою статті 309 КК України (в редакції Закону від 23 серпня 2023 року № 3342-ІХ).

Таким чином, ОСОБА_4 може бути призначене одне з таких покарань: (1) штраф від однієї тисячі до трьох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян (2) або виправні роботи на строк до двох років, (3) або пробаційний нагляд на строк до п`яти років, (4) або обмеження волі на той самий строк.

З наявних у матеріалах справи доказів, судом встановлено, що ОСОБА_4 не працює, раніше хоча і судимий, однак з дня його звільнення по відбуттю строку покарання пройшов достатньо тривалий час, у цей період обвинувачений жодних ганебних дій не вчиняв, в цілому характеризується посередньо, спиртними напоями не зловживає, порядок не порушує, скарг на нього не надходило, у лікаря-нарколога та лікаря-психіатра на обліку не перебуває.

Отже, зважаючи на ступінь тяжкості кримінального правопорушення вчиненого ОСОБА_4 , яке згідно зі ст. 12 КК України є кримінальним проступком, обставини його вчинення, зокрема, розмір наркотичного засобу вилученого у ОСОБА_4 (в перерахунку на суху речовину 18,1031 г), добровільну його видачу працівникам правоохоронного органу, встановлені вище дані про особу ОСОБА_4 , з огляду на обставину, яка пом`якшує покарання - щире каяття, а також відсутність обставин, які обтяжують покарання, суд вважає, що досягнення мети визначеної у ст. 50 КК України, а саме виправлення ОСОБА_4 та попередження вчинення, як ним, так і іншими особами нових кримінальних правопорушень можливе без його ізоляції від суспільства і йому необхідно призначити покарання, передбачене ч. 1 ст. 309 КК України (в редакції Закону від 23 серпня 2023 року № 3342-ІХ), у виді пробаційного нагляду строком на два роки та покладенням обов`язків, передбачених ч. 2, п. 4 ч. 3 ст. 59-1 КК України.

Суд позбавлений можливості призначити ОСОБА_4 покарання у виді штрафу та виправних робіт, оскільки він не працює, будь-якого іншого доходу не має.

Своєю чергою, застосування такого покарання, як обмеження волі буде надто суворим для ОСОБА_4 зважаючи на установлений судом характер та обставини вчиненого кримінального правопорушення та дані про його особу.

Запобіжний захід щодо ОСОБА_4 не застосовувався.

Процесуальні витрати, пов`язані із залученням експерта, в сумі 1893 гривні 20 коп., відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 118, ч. 2 ст. 124 КПК України, суд стягує з ОСОБА_4 на користь держави.

Питання про речові докази підлягає вирішенню у порядку ст. 100 КПК України.

Керуючись ст. ст. 368, 370, 374 КПК України,-

У Х В А Л И В:

ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України, та призначити йому покарання у виді пробаційного нагляду на строк два роки.

Згідно із ч. 2, п. 4 ч. 3 ст. 59-1 КК України, зобов`язати ОСОБА_4 , протягом строку пробаційного нагляду, виконувати такі обов`язки:

(1) періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

(2) повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну свого місця проживання, роботи або навчання;

(3) не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації;

(4) виконувати заходи, передбачені пробаційною программою.

Строк пробаційного нагляду обчислювати з дня постановки засудженого на облік уповноваженим органом з питань пробації, за місцем його проживання.

Процесуальні витрати в сумі 1893 гривні 20 коп., стягнути з ОСОБА_4 на користь держави.

Речові докази: один ДВД-диск із відеозаписами слідчої дії, відповідно до п. 7 ч. 9 ст. 100 КПК України зберігати в матеріалах кримінального провадження; особливо небезпечний наркотичний засіб канабіс, відповідно до п. 3 ч. 9 ст. 100 КПК України знищити.

Апеляційну скаргу на вирок можуть подати: обвинувачений, його законний представник чи захисник в частині, що стосується інтересів обвинуваченого, прокурор, потерпілий, його представник в частині, що стосується інтересів потерпілого, але в межах вимог, заявлених ними в суді першої інстанції, при цьому вирок не підлягає оскарженню в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до положень ч. 3 ст. 349 КПК України.

Апеляційна скарга на вирок може бути подана до Харківського апеляційного суду через Первомайський міськрайонний суд Харківської області, протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Суддя: ОСОБА_1