Справа №:755/5560/24
Провадження №: 1-кс/755/1221/24
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"01" квітня 2024 р. Дніпровський районний суд м. Києва (далі - Суд) у складі слідчого судді ОСОБА_1 , за участю секретаря судових засідань ОСОБА_2 та слідчого ОСОБА_3 , розглянувши у судовому засіданні клопотання слідчого СВ Дніпровського УП ГУ НП у м. Києві ОСОБА_3 про проведення обшуку у межах кримінального провадження унесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 26 березня 2024 року за № 0001078 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 Кримінального кодексу (далі КК) України, установив :

І. Суть питання, що вирішується ухвалою, і за чиєю ініціативою воно розглядається

До слідчого судді даного місцевого суду надійшло клопотання слідчого, котре погоджене з прокурором у кримінальному провадженні - прокурором Дніпровської окружної прокуратури міста Києва ОСОБА_4 про проведення обшуку, у межах вказаного кримінального провадження, у зв`язку зі здійсненням у ньому досудового розслідування та необхідністю встановлення обставин передбачених ст. 2, 9, 91 Кримінального процесуального кодексу (далі КПК) України при наявності на передумов визначених ч. 1 ст. 234 Кодексу.

ІІ. Встановлені обставини у ході розслідування та наведені у клопотанні відомості на їх підтвердження щодо доцільності обшук

СВ Дніпровського УП ГУ НП у м. Києві розслідується наведене кримінальне провадження за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України, оскільки 26 березня 2024 року, приблизно о 17 год. 50 хв., до УП надійшло повідомлення про те, що за адресою: АДРЕСА_1 , зберігаються предмети схожі на гранати.

У зв`язку з чим, було прийняте рішення про проведення невідкладного обшуку в квартирі, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 , оскільки обстановка, яка склалась дає підстави вважати, що в приміщенні вказаної квартири можуть зберігатись вказані у повідомленні предмети.

Тому, відповідно до ч. 3 ст. 233 КПК України, слідчим Дніпровського УП ГУ НП у м. Києві, 26 березня 2024 року, в присутності двох запрошених понятих, в період часу з 23 години 14 хвилин до 23 години 36 хвилин було проведено невідкладний обшук за вказаною адресою з метою вказаною у реченні 1 ч. 3 ст. 233 КПК у т.ч. з потребою переслідування осіб, які можуть бути причетними до вчинення кримінального правопорушення, врятування майна у спосіб фіксації і відшукання знаряддя та інших предметів кримінального правопорушення.

В ході невідкладного обшуку було виявлено та в подальшому вилучено: підривач типу УЗРГМ з маркуванням «УЗРГМ 22-85»; наліпку з ящику поштового відправлення «Нова пошта» з реквізитами накладна № 6481.

Ураховуючи наведене, заявники просять задовольнити це клопотання, у порядку ст. 233, 234 КПК, та надати дозвіл на проведення обшуку постфактум.

ІІІ. Позиція сторін

Відповідно до ч. 4 ст. 234 КПК клопотання про обшук розглядається у суді за участю слідчого або прокурора та в цьому випадку слідчий групи слідчих - слідчий Дніпровського УП ГУ НП в м. Києві ОСОБА_3 у судовому засіданні заявлене клопотання підтримав, просив задовольнити з підстав викладених у його мотивувальній частині.

IV. Кримінальне процесуальне законодавство

Кримінальний процесуальний кодекс України

Стаття 233. Проникнення до житла чи іншого володіння особи

3. Слідчий, дізнавач, прокурор має право до постановлення ухвали слідчого судді увійти до житла чи іншого володіння особи лише у невідкладних випадках, пов`язаних із врятуванням життя людей та майна чи з безпосереднім переслідуванням осіб, які підозрюються у вчиненні кримінального правопорушення. […] Слідчий суддя розглядає таке клопотання згідно з вимогами статті 234 цього Кодексу, перевіряючи, крім іншого, чи дійсно були наявні підстави для проникнення до житла чи іншого володіння особи без ухвали слідчого судді.

Стаття 234. Обшук

1. Обшук проводиться з метою виявлення та фіксації відомостей про обставини вчинення кримінального правопорушення, відшукання знаряддя кримінального правопорушення або майна, яке було здобуте у результаті його вчинення, а також встановлення місцезнаходження розшукуваних осіб.

3. У разі необхідності провести обшук слідчий за погодженням з прокурором або прокурор звертається до слідчого судді з відповідним клопотанням, яке повинно містити відомості про: 1) найменування кримінального провадження та його реєстраційний номер; 2) короткий виклад обставин кримінального правопорушення, […]; 3) правову кваліфікацію кримінального правопорушення […]; 4) підстави для обшуку; 5) житло чи інше володіння особи або частину житла чи іншого володіння особи, де планується проведення обшуку; 6) особу, якій належить житло чи інше володіння, та особу, у фактичному володінні якої воно знаходиться; 7) індивідуальні або родові ознаки речей, документів, іншого майна або осіб, яких планується відшукати, а також їхній зв`язок із вчиненим кримінальним правопорушенням; 8) обґрунтування того, що доступ до речей, документів або відомостей, які можуть у них міститися, неможливо отримати органом досудового розслідування у добровільному порядку шляхом витребування речей, документів, відомостей відповідно до частини другої статті 93 цього Кодексу, або за допомогою інших слідчих дій, передбачених цим Кодексом, а доступ до осіб, яких планується відшукати, - за допомогою інших слідчих дій, передбачених цим Кодексом. Зазначена вимога не поширюється на випадки проведення обшуку з метою відшукання знаряддя кримінального правопорушення, предметів і документів, вилучених з обігу.

До клопотання також мають бути додані оригінали або копії документів та інших матеріалів, якими прокурор, слідчий обґрунтовує доводи клопотання […].

5. Слідчий суддя відмовляє у задоволенні клопотання про обшук, якщо прокурор, слідчий не доведе наявність достатніх підстав вважати, що: 1) було вчинено кримінальне правопорушення; 2) відшукувані речі і документи мають значення для досудового розслідування; 3) відомості, які містяться у відшукуваних речах і документах, можуть бути доказами під час судового розгляду; 4) відшукувані речі, документи або особи знаходяться у зазначеному в клопотанні житлі чи іншому володінні особи; 5) за встановлених обставин обшук є найбільш доцільним та ефективним способом відшукання та вилучення речей і документів, які мають значення для досудового розслідування, а також встановлення місцезнаходження розшукуваних осіб, а також заходом, пропорційним втручанню в особисте і сімейне життя особи.

V. Оцінка слідчого судді

Слідчий суддя, перевіривши клопотання на дотримання вимог Кримінального процесуального Кодексу України, заслухавши думку слідчого, приходить до наступного.

Кримінальне процесуальне законодавство дозволяє органам досудового розслідування у певних випадках невідкладно вчиняти слідчі дії без ухвали слідчого судді, разом з тим процесуальне законодавство повністю врегульовує та деталізує це питання у нормах КПК України в частині підстав та передумов вчинення таких дій.

Так, за загальним правилом, встановленим у ч. 2 ст. 234 та ч. 2 ст. 237 КПК України, огляд та обшук житла чи іншого володіння особи здійснюється на підставі ухвали слідчого судді. У винятковому випадку, передбаченому ч. 3 ст. 233 КПК України слідчий, прокурор має право до постановлення ухвали слідчого судді увійти до житла чи іншого володіння особи лише у невідкладних випадках, пов`язаних із врятуванням життя людей та майна чи з безпосереднім переслідуванням осіб, які підозрюються у вчиненні злочину, однак у такому випадку прокурор, слідчий за погодженням із прокурором зобов`язаний невідкладно після здійснення таких дій (постфактум) звернутися з клопотанням про проведення обшуку до слідчого судді.

У цьому випадку, слідчий суддя, вивчивши клопотання заявника та долучені до нього матеріали, вважає, що у ньому наявні в цілому відомості визначені ст. 233, 234 КПК України, обставин, які б слугували підставою для відмови у задоволенні клопотання, у судовому засіданні, не встановлено.

Проведення обшуку було необхідне з метою встановлення відомостей визначених ст. 91, 234 КПК України, у кримінальному провадженні та виконання завдань визначних ст. 2, 233 даного Кодексу.

На час проведення вказаної слідчої дії надійшло офіційне повідомлення до поліції про збереження у квартирі багатоквартирного будинку міста Києва предметів схожих на гранати.

Тобто, ідеться про дійсність факту, на час вчинення слідчої дії, невідкладного випадку, пов`язаного із врятуванням життя людей та майна (на переконання слідчого судді зберігання гранати у багатоквартирному будинку несе дійсну загрозу його мешканцям, зокрема життю; врятування майна у спосіб фіксації і відшукання знаряддя та інших предметів кримінального правопорушення також є дійсним, адже ст. 170 КПК до видів майна відносить і речові докази, яким в силу ст. 98 КПК, може бути знаряддя злочину та інші предмети, що фіксують інші відомості) та з безпосереднім переслідуванням осіб (- би), які власне доставили до квартири та зберігають у ній предмет схожий на гранату (- ти).

Також, слідчим суддею зауважується, що в справі № 204/6541/16-к ВС відповідаючи на питання чи існували підстави для затримання указав, що Суд не погоджується із стороною захисту в тому, що затримання було здійснено безпідставно. Суди попередніх інстанцій, виходячи з досліджених доказів, у тому числі показань свідків та відеозаписів, встановили, що поліцейські отримали інформацію про злочин, щойно вчинений у районі їхнього патрулювання. Закон не ставить перед «уповноваженими особами» вимоги вже в момент затримання переконався поза розумним сумнівом у тому, що особа, яку він підозрює у вчиненні злочину, насправді його вчинила. Для цього існують наступні стадії кримінального провадження, під час яких обґрунтованість підозри може бути підтверджена або спростована. Тому хоча у цьому випадку після затримання і обшуку засудженого з`ясувалась його непричетність до того злочину, у зв`язку з яким його затримали, ця обставина не відміняє той факт, що на момент затримання поліцейські мали підстави підозрювати його у тому злочині.

Повертаючись до обставин цієї справи слідчий суддя зауважує, що на час вчинення слідчої дії надійшло повідомлення про вчинення кримінального правопорушення, у зв`язку з чим констатує, що цих даних було достатньо, за його переконанням, для проведення наведеної слідчої дії. Закон не ставить перед «уповноваженими особами» вимоги вже в момент обшуку переконався поза розумним сумнівом у тому, що особа, яку вони підозрюють у вчиненні злочину, насправді його вчинила. Для цього існують наступні стадії кримінального провадження, під час яких обґрунтованість цих фактів може бути підтверджена або спростована. Тому на момент початку обшуку в УП були підстави уважати дійсними, в цій ситуації, обставини визначені ст. 233 КПК України.

Порушень вимог ст. 233, 234 КПК України, Глави 20 КПК України - слідчі (розшукові) дії, та Глави 2 КПК України - засади кримінального провадження, у судовому засіданні, слідчим суддею не виявлено. Обставин, які б слугували підставою для відмови у задоволенні клопотання, у судовому засіданні, слідчим суддею не встановлено.

Відповідно за таких умов є дійсною і сама доречність обшуку, адже, у цій ситуації, проведення обшуку необхідне з метою встановлення відомостей визначених ст. 91, 233, 234 КПК, у кримінальному провадженні та виконання завдань визначних ст. 2, 9, 223 КПК.

VІ. Висновок

Отже, слідчий суддя дослідивши матеріали клопотання, долучені до нього документи, за своїм внутрішнім переконанням, у порядку ст. 94 КПК України, вважає, що наявні у провадженні докази, передбачені параграфами 3-5 Глави 4 КПК свідчать про те, що клопотання є обґрунтованим та підлягає задоволенню.

Щодо викладу резолютивної частини ухвали, то судом зауважується, що в постанові від 14 червня 2018 року Велика Палата Верховного Суду щодо п. 6 ч. 2 ст. 235 КПК України констатувала неправильність позиції щодо обов`язку слідчого судді вказувати в ухвалі про надання дозволу на проведення обшуку чіткий перелік речей, документів або інших відомостей, які б давали змогу ідентифікувати предмет майбутнього обшуку, та які саме речі, предмети, документи, знаряддя чи інше майно мають намір відшукати слідчі, а тому включі фактичних обставин цього провадження Суд убачає підстави для надання дозволу на обшук саме з метою вказаною в ст. 233, 234 КПК України.

Щодо указівки конкретних ПІБ осіб, котрим надається дозвіл на обшук, то слідчий суддя не уважає це доречним, позаяк Верховний Суд в постанові від 07 жовтня 2020 року у справі № 725/1199/19 вказав, що визначення в ухвалі слідчого судді конкретного слідчого або прокурора, які мають здійснювати обшук, знаходиться поза межами повноважень слідчого судді з контролю за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні та обмежуються в цій частині перевіркою того, чи є належним суб`єктом учасник кримінального провадження, який звернувся з клопотанням про проведення обшуку. Визначення конкретного прокурора або слідчого (їх групи) для проведення обшуку належить до законних повноважень прокурора (старшого прокурора, групи прокурорів, які здійснюватимуть повноваження прокурорів у конкретному кримінальному провадженні) або старшого слідчої групи (керівника органу досудового розслідування).

На підставі викладеного та керуючись статтями 233, 234-236, 309, 369-372, 376 Кримінального процесуального кодексу України, Суд постановив :

клопотання - задовольнити.

Надати дозвіл постфактум на проведення 26 березня 2024 року обшуку за адресою: АДРЕСА_1 , з метою виявлення та фіксації відомостей про обставини вчинення кримінального правопорушення, врятуванням життя людей, безпосереднім переслідуванням осіб, які підозрюються у вчиненні кримінального правопорушення відшукання та вилучення знарядь кримінального правопорушення, у т.ч.: підривача типу УЗРГМ з маркуванням «УЗРГМ 22-85»; наліпки з ящику поштового відправлення «Нова пошта» з реквізитами накладна № 6481.

Ухвала оскарженню не підлягає, є обов`язковою і підлягає безумовному виконанню на всій території України.

Слідчий суддя ОСОБА_1