Єдиний унікальний номер 175/2502/24
провадження №1-кс/175/722/24
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 лютого 2024 року смт. Слобожанське

Дніпропетровський районний суд

Дніпропетровської області у складі:

головуючого слідчого

судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2

розглянувши клопотання слідчий СВ Краматорського РУП ГУНП в Донецькій області старшого лейтенант поліції ОСОБА_3 погоджене з прокурором Краматорської окружної прокуратури ОСОБА_4 про арешт майна в кримінальному провадженні №0000326 від 18.02.2024, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України,

ВСТАНОВИВ:

20.02.2024 року до слідчого судді Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області надійшло зазначене вище клопотання.

В обґрунтуванні клопотання слідчий зазначає про те, що 17.02.2024 о 21:30 за адресою: АДРЕСА_1 , під час вживання алкогольних напоїв ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , наніс ножове поранення ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , діагноз: колото-різана рана грудної клітини, проникаюча у грудну клітину.

18.02.2024 року в період часу з 01:09 по 01:33 слідчим СВ Краматорського РУП ГУНП в Донецькій області відповідно до ч. 1, 3 ст. 233, ст. 234, 237 КПК України у зв`язку з невідкладним випадком, пов`язаним з врятуванням майна, а саме речових доказів, з письмового дозволу власника домоволодіння: ОСОБА_5 , якому було роз`яснено положення ст. 30 Конституції України, проведено огляд місця події за адресою: АДРЕСА_1 , де в присутності понятих було виявлено та вилучено:

- ніж з нашаруванням речовини бурого кольору;

- змив РБК з підлоги;

- куртка темно-синього кольору;

- чоботи чорного кольору.

Таким чином, є достатні підстави вважати, що вилучені речі можуть бути використані як доказ факту та обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, а отже є речовими доказами і підлягають арешту.

Виявлені та вилучені в ході огляду речі повинні були бути вилучені оскільки містять на собі сліди вчинення кримінального правопорушення та можуть бути використані як докази кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України.

Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 167 КПК України тимчасово вилученим може бути майно у вигляді речей, документів, грошей тощо, щодо яких є достатні підстави вважати, що вони підшукані, виготовлені, пристосовані чи використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення та (або) зберегли на собі його сліди.

Відповідно до ч. 2 п. 1 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою збереження речових доказів.

Відповідно до ч. 3 ст. 170 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Досудовим розслідуванням встановлено, що вищевказані предмети могли бути використані, як засіб чи знаряддя для вчинення кримінального правопорушення, а отже відповідають критеріям ст. 98 КПК України та можуть бути використані як докази у кримінальному провадженні.

Враховуючи вище викладене, в органу досудового розслідування виникла необхідність в накладенні арешту на вказане майно з метою його збереження, запобігання його перетворення, зміни або знищення, для подальшого проведення експертиз та використання у кримінальному провадженні.

Прокурор надав заяву в якій просив, клопотання розглянути без його участі, та задовольнити.

Слідчий суддя дослідивши матеріали клопотання, оцінивши докази в їх сукупності, дійшов наступного висновку.

Згідно ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно ч. 1 ст. 2 КПК завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Згідно ч. 2 ст. 9 КПК України прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий зобов`язані всебічно, повно і неупереджено дослідити обставини кримінального провадження, виявити як ті обставини, що викривають, так і ті, що виправдовують підозрюваного, обвинуваченого, а також обставини, що пом`якшують чи обтяжують його покарання, надати їм належну правову оцінку та забезпечити прийняття законних і неупереджених процесуальних рішень.

17.02.2024 о 21:30 за адресою: м. Краматорськ, вул. Лесі Українки, буд. 116, під час вживання алкогольних напоїв ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , наніс ножове поранення ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , діагноз: колото-різана рана грудної клітини, проникаюча у грудну клітину.

Відповідно до вимог ч. 1 та ч. 4 ст. 214 КПК України, відомості про кримінальне правопорушення 18.02.2024 внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань та розпочато досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000326 з попередньою правовою кваліфікацією за ч. 1 ст. 121 КК України.

Статтею 169 КПК України передбачено, що тимчасово вилучене майно повертається особі, у якої воно було вилучено у випадках, передбачених ч. 5 ст. 171 КПК України, ч. 6 ст. 173 цього Кодексу. Названі статті встановлюють, що клопотання слідчого, прокурора про арешт тимчасово вилученого майна повинно бути подано не пізніше наступного робочого дня після вилучення майна, інакше майно має бути негайно повернуто особі, у якої його було вилучено.

Відповідно до ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове позбавлення підозрюваного, обвинуваченого або осіб, які в силу закону несуть цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, можливості відчужувати певне його майно за ухвалою слідчого судді або суду до скасування арешту майна у встановленому цим Кодексом порядку. Відповідно до вимог цього Кодексу арешт майна може також передбачати заборону для особи, на майно якої накладено арешт, іншої особи, у володінні якої перебуває майно, розпоряджатися будь-яким чином таким майном та використовувати його.

Відповідно до п.п. 1, 2, 3 ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів, спеціальної конфіскації; та конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи.

18.02.2024 року в період часу з 01:09 по 01:33 слідчим СВ Краматорського РУП ГУНП в Донецькій області відповідно до ч. 1, 3 ст. 233, ст. 234, 237 КПК України у зв`язку з невідкладним випадком, пов`язаним з врятуванням майна, а саме речових доказів, з письмового дозволу власника домоволодіння: ОСОБА_5 , якому було роз`яснено положення ст. 30 Конституції України, проведено огляд місця події за адресою: АДРЕСА_1 , де в присутності понятих було виявлено та вилучено:

- ніж з нашаруванням речовини бурого кольору;

- змив РБК з підлоги;

- куртка темно-синього кольору;

- чоботи чорного кольору.

Відповідно до постанови старшого слідчого СВ Краматорського РУП ГУНП в Донецькій області майора поліції ОСОБА_7 від 18.02.2024, вищевказане майно залучене до матеріалів даного кримінального провадження у якості речового доказу.

Відповідно до вимог ст. 98 Кримінального процесуального кодексу України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Відповідно до ч. 3 ст. 170 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 11 ст. 170 КПК України заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна.

Статтею 84 КПК України передбачено, що доказами у кримінальному провадженні є фактичні дані, отримані у передбаченому Кодексом порядку, на підставі яких слідчий, прокурор, слідчий суддя і суд встановлюють наявність чи відсутність фактів та обставин, що мають значення для кримінального провадження та підлягають доказуванню. Процесуальними джерелами доказів є показання, речові докази, документи, висновки експертів.

При вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя враховує правову підставу для арешту майна, а також наслідки арешту майна, якими є фактичне позбавлення осіб можливості володіти, користуватися та розпоряджатися певним майном до вирішення питання про арешт майна або його повернення.

Враховуючи викладене, з метою забезпечення виконання завдань кримінального провадження щодо швидкого, повного та неупередженого розслідування, слідчий суддя вважає необхідним клопотання слідчого задовольнити ніж з нашаруванням речовини бурого кольору; змив РБК з підлоги; куртка темно-синього кольору; чоботи чорного кольору; які перебувають на зберіганні в СВ Краматорського РУП ГУНП в Донецькій області.

Керуючись ст. ст. 167, 170-173 КПК України, суд

УХВАЛИВ:

Клопотання слідчого задовольнити.

Накласти арешт на вилучені під час проведення огляду місця події 18.02.2024 по вул. Лесі Українки, буд. 116, у м. Краматорськ, а саме: ніж з нашаруванням речовини бурого кольору; змив РБК з підлоги; куртка темно-синього кольору; чоботи чорного кольору; які перебувають на зберіганні в СВ Краматорського РУП ГУНП в Донецькій області.

Роз`яснити, що згідно ст.174 КПК України, підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково.

Апеляційна скарга подається протягом п`яти днів з дня одержання копії цієї ухвали шляхом подання апеляційної скарги через Дніпропетровський районний суд до Дніпровського апеляційного суду.

Слідчий суддя ОСОБА_1