Справа № 159/3002/24
Провадження № 1-кп/159/473/24
КОВЕЛЬСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 червня 2024 року м. Ковель

Ковельський міськрайонний суд Волинської області

під головуванням судді ОСОБА_1 ,

з участю:

секретаря судового

засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

потерпілої ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_5 ,

захисника ОСОБА_6 ,

розглянувши в залі судових засідань Ковельського міськрайонного суду Волинської області у відкритому судовомузасіданні кримінальне провадження, внесене в Єдиний реєстр досудових розслідувань за № 0000365 від 09.03.2024 року, про обвинувачення

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Ковеля Волинської області, українця, громадянина України, зареєстрованого по АДРЕСА_1 , фактично проживаючого по АДРЕСА_2 , з середньою спеціальною освітою, не одруженого, офіційно не працевлаштованого, раніше не судимого,

у вчиненні ним кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України, -

в с т а н о в и в :

Обвинувачений ОСОБА_5 08 березня 2024 року, близько 22 год. 20 хв., перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, знаходячись у квартирі за місцем проживання ОСОБА_4 , що за адресою: АДРЕСА_2 , в ході конфлікту, який виник на ґрунті особистих неприязних відносин, під час суперечки зі своєю співмешканкою ОСОБА_4 , переслідуючи мету спричинення тілесних ушкоджень останній, усвідомлюючи значення та суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи та бажаючи їх суспільно-небезпечні наслідки, умисно наніс кухонним ножем множинні удари у ділянку її грудної клітки справа, ділянку правого надпліччя, плеча та передпліччя, ділянку носа, чим завдав ОСОБА_4 тілесні ушкодження у вигляді проникаючої колото-різаної рани грудної клітки справа з пневматороксом, що відноситься до тяжких тілесних ушкоджень за ознакою небезпеки для життя, а також множинних колото-різаних ран грудної клітки справа, та ділянок правого надпліччя, плеча та передпліччя, і, окрім цього, різаної рани носа, що відносяться до легких тілесних ушкоджень, що спричинили короткочасний розлад здоров`я.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 свою винуватість у вчиненні інкримінованого йому діяння визнав повністю. Суду показав, що дійсно наніс потерпілій зазначені тілесні ушкодження за обставин, викладених в обвинувальному акті. У вчиненому щиро розкаюється, просив суворо не карати та не позбавляти волі, оскільки повністю усвідомив протиправність своїх дій, просив вибачення у потерпілої.

Зазначені в обвинуваченні обставини ніким не оспорюються, у суду немає сумнівів у добровільності та істинності позиції обвинуваченого, який підтверджує їх існування. В зв`язку з цим, суд, за погодженням з учасниками судового провадження, визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих фактичних обставин, які ніким не оспорюються.

З`ясувавши обставини справи, суд прийшов до висновку, що дії обвинуваченого ОСОБА_5 органами досудового розслідування кваліфіковані вірно за ч. 1 ст. 121 КК України.

Таким чином, ОСОБА_5 своїми умисними діями, що виразились у заподіянні потерпілій умисного тяжкого тілесного ушкодження, небезпечного для життя в момент заподіяння, вчинив кримінальне правопорушення (злочин), передбачене ч. 1 ст. 121 КК України.

Призначаючи покарання, суд враховує характер та ступінь суспільної небезпеки вчиненого кримінального правопорушення (злочину) та особу винного у їх сукупності, наявність пом`якшуючих та обтяжуючих покарання обставин справи.

Так, суд враховує, що ОСОБА_5 вчинено тяжке кримінальне правопорушення (злочин), передбачене ч. 1 ст. 121 КК України відповідно (ст. 12 КК України).

До обставин, що пом`якшують покарання, суд відносить щире каяття обвинуваченого у вчиненому, добровільне відшкодування заподіяних збитків.

До обставин, що обтяжують покарання обвинуваченому, суд відносить вчинення кримінального правопорушення особою, що перебуває в стані алкогольного сп`яніння.

Суд враховує також те, що обвинувачений має досить молодий вік, вперше притягується до кримінальної відповідальності, на диспансерному обліку в нарколога та психіатра не перебуває.

Крім цього, суд враховує думку потерпілої щодо міри покарання, яка просила не позбавляти обвинуваченого волі, оскільки будь-яких претензій до нього не має, повністю пробачила його та в подальшому планує створити з ним сім`ю.

Вирішуючи питання щодо виду та строку покарання, яке слід призначити обвинуваченому, суд прийшов до висновку, що для виправлення останнього та попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень, необхідним і достатнім покаранням є покарання, запропоноване прокурором у виді позбавлення волі на мінімальний строк в межах санкції статті, що передбачає відповідальність за вчинення даного кримінального правопорушення (злочину).

Разом з тим, зважаючи на наведені вище обставини щодо особи обвинуваченого, суд вбачає можливим виправлення обвинуваченого без його ізоляції від суспільства і щодо нього є підстави для застосування ст. 75 КК України, яка передбачає звільнення від відбування покарання з випробуванням.

Зважаючи на звільнення обвинуваченого від відбування призначеного судом покарання, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, обраний щодо ОСОБА_5 під час досудового розслідування, слід змінити на особисте зобов`язання з покладенням на нього обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України.

Цивільного позову не заявлено.

Процесуальні витрати по справі відсутні.

Арешт, накладений ухвалою слідчого судді від 11.03.2024 року на майно (речові докази), підлягає скасуванню.

Долю решти речових доказів слід вирішити у відповідності до вимог ст. 100 КПК України.

Керуючись ст. ст. 369, 370, 373, 374 КПК України, суд, -

у х в а л и в :

ОСОБА_5 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України, і призначити йому покарання у виді позбавлення волі на строк 5 (п`ять) років.

На підставі ст.ст. 75, 76 КК України, звільнити ОСОБА_5 від відбування призначеного покарання з випробуванням, якщо він протягом 3 (трьох) років не вчинить нового кримінального правопорушення і виконає такі обов`язки:

- періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

На підставі ст. 72 КК України, зарахувати ОСОБА_5 строк його попереднього ув`язнення (з 09 березня 2024 року по 10 червня 2024 року включно) до строку відбування покарання за даним вироком з розрахунку один день попереднього ув`язнення за один день позбавлення волі.

Запобіжний захід до вступу вироку в законну силу щодо ОСОБА_5 змінити з тримання під вартою на особисте зобов`язання, звільнивши його з-під варти негайно в залі суду.

Відповідно до ч. 5 ст. 194 КПК України, покласти на ОСОБА_5 обов`язки: не відлучатися з постійного місця проживання без дозволу суду; повідомляти суд та інший державний орган, що відає виконанням вироку,про зміну свого місця проживання; з`являтися на виклик до суду та іншого державного органу, що відає виконанням вироку.

Арешт, накладений на майно (речові докази) відповідно до ухвали слідчого судді Ковельського міськрайонного суду Волинської області від 11.03.2024 року, - скасувати.

Речові докази:

-кухонний ніж і руків`я до нього, чорні шкіряні штани жіночі, пару білих носків, футболку жіночу (одяг ОСОБА_4 ), покривало, які передано на зберігання до камери зберігання речових доказів Ковельського РУП ГУНП у Волинській області знищити;

-сірі чоловічі штани, кофту синього кольору, футболку чоловічу голубого кольору, пару носків чоловічих (одяг ОСОБА_5 ), які передано на зберігання до камери зберігання речових доказів Ковельського РУП ГУНП у Волинській області знищити;

-змиви речовини бурого кольору, змиви з поверхні стаканів, які передано на зберігання до камери зберігання речових доказів Ковельського РУП ГУНП у Волинській області знищити.

Вирок може бути оскаржений до Волинського апеляційного суду через Ковельський міськрайонний суд шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Якщо строк апеляційного оскарження буде поновлено, вважається, що вирок не набрав законної сили.

Головуючий ОСОБА_1