Справа № 991/377/24
Провадження № 1-кс/991/386/24
ВИЩИЙ АНТИКОРУПЦІЙНИЙ СУД
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

ВСТУПНА ЧАСТИНА [І].

Дата і місце постановлення [1-1].

22 лютого 2024 року, місто Київ.

Назва та склад суду, секретар судового засідання [1-2].

Слідчий суддя Вищого антикорупційного суду ОСОБА_1 (надалі - слідчий суддя), секретар судового засідання ОСОБА_14.

Найменування (номер) кримінального провадження [1-3].

Кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань (надалі - ЄРДР) 17 січня 2013 року за № 00000013.

Прізвище, ім`я і по батькові підозрюваного, обвинуваченого, рік, місяць і день його народження, місце народження і місце проживання [1-4].

Інформація у скарзі відсутня.

Закон України про кримінальну відповідальність, що передбачає кримінальне правопорушення, у вчиненні якого підозрюється, обвинувачується особа [1-5].

Інформація у скарзі відсутня.

Сторони кримінального провадження та інші учасники судового провадження [1-6].

Скаржник - ОСОБА_2 ; представник скаржника - адвокат ОСОБА_3

МОТИВУВАЛЬНА ЧАСТИНА [ІІ].

Суть питання, що вирішується ухвалою, і за чиєю ініціативою воно розглядається [2-1].

Вирішується питання за скаргою ОСОБА_2 на постанову старшого детектива Третього відділу Детективів Другого підрозділу детективів Головного підрозділу детективів Національного антикорупційного бюро України ОСОБА_4 (надалі - детектив) від 05 грудня 2023 року, у кримінальному провадженні за № 00000013 від 17 січня 2013 року.

Встановлені слідчим суддею обставини із посиланням на докази, а також мотиви неврахування окремих доказів [2-2].

Слідчий суддя встановив.

15 січня 2024 року ОСОБА_2 звернувся до слідчого судді Вищого антикорупційного суду зі скаргою (в порядку ст. 303 КПК України) у кримінальному провадженні за № 00000013 від 17 січня 2013 року.

Зі змісту скарги та долучених до неї матеріалів видно, що ОСОБА_2 , який є потерпілим у кримінальному провадженні за № 00000013 від 17 січня 2013 року, звернувся до детектива з клопотанням (подається в порядку статті 220 КПК України) від 01 грудня 2023 року, у якому просив провести одночасний допит між ним, ОСОБА_5 та ОСОБА_6 у цьому кримінальному провадженні, а також внести відомості до ЄРДР та розпочати досудове розслідування за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ст. 112, ч. 5 ст. 191 КК України, що кореспондується з кваліфікацією злочинних дій за статтями 58, 86-1, 164 КК України 1960 року, з урахуванням положень ст. 217 КПК України.

У подальшому, 05 січня 2024 року ОСОБА_2 отримав постанову детектива про відмову у задоволенні клопотання від 05 грудня 2023 року, яка мотивована тим, що 18 листопада 2019 року постановою Генерального прокурора доручено детективам НАБУ здійснювати досудове розслідування у кримінальному провадженні за № 0000013 від 17 січня 2013 року за ознаками кримінальних злочинів, передбачених ч. 5 ст. 191, ч. 2 ст. 364 КК України (в редакції від 05.04.2001), ч. 4 ст. 368, ч. 2 ст. 15 - ч. 4 ст. 368 (в редакції від 18.05.2013), ч. 2 ст. 212, ч. 1 ст. 366 КК України, ч. 4 ст. 19 - п. "и" ст. 93 КК України (в редакції від 06.03.1992), ч. 4 ст. 19, ч. 1 ст. 17 - п. "и" ст. 93, ч. 4 ст. 19 - п. "и" ст. 93 КК України (в редакції від 02.10.1996) КК України, за підозрою ОСОБА_7 в тому, що останній замовив і організував вбивства народного депутата України ОСОБА_8 та голови біржового комітету Української міжбанківської валютної біржі, народного депутата України ОСОБА_9 , організував готування до вбивства на замовлення першого заступника голови Державного комітету нафтової, газової та нафтопереробної промисловості України ОСОБА_10 і помічника Президента України ОСОБА_11 , а також шляхом зловживання службовим становищем заволодів державним майном в особливо великих розмірах, зловживання службовим становищем, неодноразово одержував неправомірну вигоду в особливо великих розмірах, у тому числі шляхом вимагання, та замах на одержання неправомірної вигоди. 17 січня 2013 року матеріали досудового розслідування № 0000013 стосовно підозрюваного ОСОБА_7 , зокрема, про організацію вчинення останнім умисного вбивства ОСОБА_8 , були виділені з основного кримінального провадження № 0000006, досудове розслідування у якому здійснювалося ГСУ Національної поліції України. Таким чином, досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000013 стосується лише злочинів, організації умисних вбивств, заволодінні державним майном в особливо великих розмірах, зловживанні службовим становищем, неодноразовому одержувані неправомірної вигоди в особливо великих розмірах, у тому числі шляхом вимагання, та замахів на одержання неправомірної вигоди, що вчинені ОСОБА_7 . У постанові детектив зазначає, що клопотання ОСОБА_2 стосується проведення слідчих та процесуальних дій щодо встановлення обставин можливої причетності ОСОБА_5 та ОСОБА_6 до організації вбивства ОСОБА_8 та протиправного заволодіння майном корпорації «ІСД» та інших підприємств, що не охоплюється обставинами досудового розслідування у кримінальному провадженні № 0000013 та підозрою ОСОБА_7 , яке було виділено з основного кримінального провадження № 0000006.

У скарзі ОСОБА_2 зазначає, що своїми діями детектив унеможливлює належний захист і поновлення порушених злочинами прав потерпілих, оскільки на цей час ОСОБА_7 є лише підозрюваним у вчиненні інкримінованих йому злочинів, що не виключає можливості встановлення інших осіб, причетних саме до організації розстрілу ОСОБА_8 . Крім того, потерпілий стверджує, що ОСОБА_5 та ОСОБА_6 безпідставно і протиправно заволоділи майном і коштами обох прибуткових підприємств, а також корпорації ІСД, що може свідчити про причетність вказаних осіб до замовного вбивства ОСОБА_8 .

У зв`язку з викладеним, потерпілий ОСОБА_2 звернулася до слідчого судді Вищого антикорупційного суду зі скаргою, у якій просить:

1) поновити строк оскарження постанови детектива про відмову у задоволенні клопотання від 05 грудня 2023 року;

2) скасувати повністю постанову детектива від 05 грудня 2023 року;

3) визнати протиправною бездіяльність детектива ОСОБА_4 щодо правової оцінки фактів злочинної діяльності ОСОБА_5 і ОСОБА_6 , наведених у клопотанні потерпілого ОСОБА_12 від 01 грудня 2023 року у кримінальному провадженні за № 00000013 від 17 січня 2013 року;

4) зобов`язати детектива ОСОБА_4 внести до ЄРДР відомості про можливі злочини, вчинені ОСОБА_5 і ОСОБА_6 в ході заволодіння майном ОСОБА_2 та ОСОБА_8 ;

5) допитати ОСОБА_2 як потерпілого у кримінальному провадженні за № 00000013 від 17 січня 2013 року та за результатами цієї слідчої дії провести одночасний допит з ОСОБА_6 і ОСОБА_5 ;

6) скасувати постанову про зупинення 07 липня 2017 року про зупинення кримінального провадження за № 000013 від 17 січня 2013 року у зв`язку з розшуком підозрюваного ОСОБА_7 . Підстава для такої слідчої дії - нові обставини, які можуть свідчити про причетність до організації замовного вбивства ОСОБА_8 інших осіб.

На підтвердження зазначених у скарзі обставин до неї долучені матеріали, зокрема: копія клопотання ОСОБА_2 від 01 грудня 2023 року; копія постанови детектива ОСОБА_4 про відмову в задоволенні клопотання від 05 грудня 2023 року; копія рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення; копія витягу з протоколу допиту свідка ОСОБА_6 від 12 грудня 1996 року; копія витягу з протоколу допиту свідка ОСОБА_5 від 18 жовтня 1996 року; копія журналу судового засідання Печерського районного суду м. Києва від 02 квітня 2013 року; копія витягу з протоколу допиту свідка ОСОБА_5 від 25 квітня 2012 року тощо.

У судовому засіданні скаржник ОСОБА_2 та його представник - адвокат ОСОБА_3 вимоги скарги підтримали та просили задовольнити. Адвокат ОСОБА_3 також зауважив, що відомості до ЄРДР про злочини, вчинені ОСОБА_5 і ОСОБА_6 , необхідно внести у кримінальному провадженні за № 00000013.

Детектив у судове засідання не з`явився, подав до суду заперечення, у яких просив:

1) залишити скаргу потерпілого ОСОБА_2 без розгляду та повернути її останньому у зв`язку із пропущенням строку оскарження

2) відмовити у задоволені скарги ОСОБА_2 ;

3) розглянути вказану скаргу з врахуванням заперечень без його участі.

Слідчий суддя дослідив скаргу та додані до неї матеріали, заслухав думки потерпілого та його представника.

Мотиви, з яких слідчий суддя виходив при постановленні ухвали, і положення закону, яким він керувався [2-3].

Відповідно до вимог ч. ч. 1-2 ст. 22 КПК України: «Кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом. Сторони кримінального провадження мають рівні права на збирання та подання до суду речей, документів, інших доказів, клопотань, скарг, а також на реалізацію інших процесуальних прав, передбачених цим Кодексом».

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 24 КПК України: «Кожному гарантується право на оскарження процесуальних рішень, дій чи бездіяльності суду, слідчого судді, прокурора, слідчого в порядку, передбаченому цим Кодексом».

Відповідно до вимог ч. 5 ст. 40 КПК України: «Слідчий, здійснюючи свої повноваження відповідно до вимог цього Кодексу, є самостійним у своїй процесуальній діяльності, втручання в яку осіб, що не мають на те законних повноважень, забороняється. Органи державної влади, органи місцевого самоврядування, підприємства, установи та організації, службові особи, інші фізичні особи зобов`язані виконувати законні вимоги та процесуальні рішення слідчого».

Відповідно до вимог ч. ч. 1, 2 ст. 55 КПК України: «Потерпілим у кримінальному провадженні може бути фізична особа, якій кримінальним правопорушенням завдано моральної, фізичної або майнової шкоди, юридична особа, якій кримінальним правопорушенням завдано майнової шкоди, а також адміністратор за випуском облігацій, який відповідно до положень Закону України "Про ринки капіталу та організовані товарні ринки" діє в інтересах власників облігацій, яким кримінальним правопорушенням завдано майнової шкоди. Права і обов`язки потерпілого виникають в особи з моменту подання заяви про вчинення щодо неї кримінального правопорушення або заяви про залучення її до провадження як потерпілого.

Відповідно до вимог п. п. 3 - 6 ч. 1 ст. 56 КПК України: «Протягом кримінального провадження потерпілий має право: подавати докази слідчому, прокурору, слідчому судді, суду; давати пояснення, показання або відмовитися їх давати».

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 65 КПК України: «Свідком є фізична особа, якій відомі або можуть бути відомі обставини, що підлягають доказуванню під час кримінального провадження, і яка викликана для давання показань».

Відповідно до вимог п. п. 1-3 ч. 5 ст. 110 КПК України: «Постанова слідчого, дізнавача, прокурора складається з: вступної частини, яка повинна містити відомості про: місце і час прийняття постанови; прізвище, ім`я, по батькові, посаду особи, яка прийняла постанову; мотивувальної частини, яка повинна містити відомості про: зміст обставин, які є підставами для прийняття постанови; мотиви прийняття постанови, їх обґрунтування та посилання на положення цього Кодексу; резолютивної частини, яка повинна містити відомості про: зміст прийнятого процесуального рішення; місце та час (строки) його виконання; особу, якій належить виконати постанову; можливість та порядок оскарження постанови».

Відповідно до вимог ч. ч. 1, 4 ст. 214 КПК України: «Слідчий, дізнавач, прокурор невідкладно, але не пізніше 24 годин після подання заяви, повідомлення про вчинене кримінальне правопорушення або після самостійного виявлення ним з будь-якого джерела обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, зобов`язаний внести відповідні відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань, розпочати розслідування та через 24 години з моменту внесення таких відомостей надати заявнику витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань. Слідчий, який здійснюватиме досудове розслідування, визначається керівником органу досудового розслідування, а дізнавач - керівником органу дізнання, а в разі відсутності підрозділу дізнання - керівником органу досудового розслідування. Слідчий, прокурор, інша службова особа, уповноважена на прийняття та реєстрацію заяв і повідомлень про кримінальні правопорушення, зобов`язані прийняти та зареєструвати таку заяву чи повідомлення. Відмова у прийнятті та реєстрації заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення не допускається».

Відповідно до вимог ч. 1-2 ст. 220 КПК України: «Клопотання сторони захисту, потерпілого і його представника чи законного представника, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, про виконання будь-яких процесуальних дій та у випадках, установлених цим Кодексом, іншої особи, права чи законні інтереси якої обмежуються під час досудового розслідування, або її представника слідчий, дізнавач, прокурор зобов`язані розглянути в строк не більше трьох днів з моменту подання і задовольнити їх за наявності відповідних підстав. Про результати розгляду клопотання повідомляється особа, яка заявила клопотання. Про повну або часткову відмову в задоволенні клопотання виноситься вмотивована постанова, копія якої вручається особі, яка заявила клопотання, а у разі неможливості вручення з об`єктивних причин - надсилається їй».

Відповідно до вимог ч. 6 ст. 223 КПК України: «Слідча (розшукова) дія, що здійснюється за клопотанням сторони захисту, потерпілого, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, проводиться за участю особи, яка її ініціювала, та (або) її захисника чи представника, крім випадків, коли через специфіку слідчої (розшукової) дії це неможливо або така особа письмово відмовилася від участі в ній. Під час проведення такої слідчої (розшукової) дії присутні особи, що її ініціювали, мають право ставити питання, висловлювати свої пропозиції, зауваження та заперечення щодо порядку проведення відповідної слідчої (розшукової) дії, які заносяться до протоколу».

Відповідно до вимог ч. 9 ст. 224 КПК України: «Слідчий, прокурор має право провести одночасний допит двох чи більше вже допитаних осіб для з`ясування причин розбіжностей у їхніх показаннях. На початку такого допиту встановлюється, чи знають викликані особи одна одну і в яких стосунках вони перебувають між собою. Свідки попереджаються про кримінальну відповідальність за відмову від давання показань і за давання завідомо неправдивих показань, а потерпілі - за давання завідомо неправдивих показань».

Відповідно до вимог п. 7 ч. 1 ст. 303 КПК України: «На досудовому провадженні можуть бути оскаржені такі рішення, дії чи бездіяльність слідчого, дізнавача або прокурора: рішення слідчого, дізнавача, прокурора про відмову в задоволенні клопотання про проведення слідчих (розшукових) дій, негласних слідчих (розшукових) дій - особою, якій відмовлено у задоволенні клопотання, її представником, законним представником чи захисником».

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 304 КПК України: «Скарги на рішення, дії чи бездіяльність слідчого, дізнавача чи прокурора, передбачені частиною першою статті 303 цього Кодексу, можуть бути подані особою протягом десяти днів з моменту прийняття рішення, вчинення дії або бездіяльності. Якщо рішення слідчого, дізнавача чи прокурора оформлюється постановою, строк подання скарги починається з дня отримання особою її копії».

Відповідно до вимог ч. 3 ст. 306 КПК України: «Розгляд скарг на рішення, дії чи бездіяльність під час досудового розслідування здійснюється за обов`язкової участі особи, яка подала скаргу, чи її захисника, представника та слідчого, дізнавача чи прокурора, рішення, дії чи бездіяльність яких оскаржується. Відсутність слідчого, дізнавача чи прокурора не є перешкодою для розгляду скарги».

Відповідно до вимог п. п. 1-4 ч. 2 ст. 307 КПК України: «Ухвала слідчого судді за результатами розгляду скарги на рішення, дії чи бездіяльність під час досудового розслідування може бути про: скасування рішення слідчого, дізнавача чи прокурора; скасування повідомлення про підозру; зобов`язання припинити дію; зобов`язання вчинити певну дію; відмову у задоволенні скарги».

Відповідно до вимог ч. 1 глави 1 «Відомості, які вносяться до Реєстру» розділу ІІ «Порядок формування та ведення Реєстру» Положення про Єдиний реєстр досудових розслідувань, порядок його формування та ведення (затверджене наказом Генерального прокурора № 298 від 30 червня 2020 року), до Реєстру вносяться відомості про: короткий виклад обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, наведених потерпілим, заявником чи виявлених з іншого джерела, а також попередню правову кваліфікацію кримінального правопорушення із зазначенням статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність, що узгоджується з вимогами п. п. 4-5 ч. 5 ст. 214 КПК України.

Відповідно до вимог ч. 1 глави 3 «Порядок внесення відомостей про кримінальне правопорушення до Реєстру» та ч. 1 глави 10 «Редагування відомостей Реєстру» розділу ІІ «Порядок формування та ведення Реєстру» Положення про Єдиний реєстр досудових розслідувань, порядок його формування та ведення: «Формування Реєстру розпочинається з моменту внесення до нього Реєстратором відповідних відомостей про кримінальне правопорушення, зазначених у заяві чи повідомленні про його вчинення або виявлених ним самостійно з будь-якого джерела. Усні заяви заносяться слідчим, дізнавачем (уповноваженою особою іншого підрозділу) або прокурором до протоколу, який підписується заявником». Редагування (зміна) зафіксованих у Реєстрі відомостей здійснюється на підставі матеріалів досудового розслідування шляхом внесення Реєстратором оновлених даних до електронних форм».

Дослідивши скаргу та додані до неї матеріали, слідчий суддя зазначає, що вимоги заявника про поновлення строку для оскарження постанови детектива від 05 грудня 2023 року не підлягають задоволенню, оскільки, як вбачається з рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення (том 1 а.с. 22), зазначена постанова була отримана ОСОБА_2 05 січня 2024 року. А тому, з урахуванням положень ч. 1 ст. 304 КПК України, слідчий суддя приходить до висновку, що десятиденний строк для подання скарги на оскаржуване рішення починається з дня, у який було отримано особою копію рішення, а тому у даному випадку ОСОБА_2 міг звернутися зі скаргою, починаючи з 05 до 14 січня 2024 року. Враховуючи те, що закінчення строку припало на неробочий день, останнім днем цього строку вважається наступний за ним робочий день, тобто 15 січня 2024 року. А тому, слідчий суддя приходить до висновку, що строк для оскарження вищевказаної постанови потерпілим не пропущений.

Зі змісту скарги видно, що у більшій частині предметом оскарження є постанова детектива від 05 грудня 2023 року про відмову у задоволенні клопотання ОСОБА_2 , у якому останній просив детектива ОСОБА_4 внести відомості до ЄРДР у кримінальному провадженні № 00000013 від 17 січня 2013 року, за ознаками вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ст. 112, ч. 5 ст. 191 КК України, що кореспондується з кваліфікацією злочинних дій за ст. ст. 58, 86-1, 164 КК України 1960 року, а також провести допит потерпілого ОСОБА_2 та одночасний його допит з ОСОБА_6 і ОСОБА_5 .

Дослідивши надані ОСОБА_2 матеріали, слідчий суддя приходить до висновку, що вимоги скарги в частині зобов`язання детектива ОСОБА_4 внести до ЄРДР відомості про вчинені кримінальні правопорушення, передбачені ст. 112 та ч. 5 ст. 191 КК України, у межах цього кримінального провадження, не підлягають задоволенню з огляду на таке.

Зі змісту вказаних вище норм ст. ст. 40 та 214 КПК України, а також Положення про Єдиний реєстр досудових розслідувань видно, що внесення змін до Реєстру (ЄРДР), зокрема до форми «Правопорушення», належить до дискреційних повноважень Реєстратора (у даному випадку детектива) та здійснюється на підставі матеріалів досудового розслідування шляхом внесення оновлених даних до електронних форм.

За таких обставин, внесення змін у зареєстрованому кримінальному провадженні в частині його доповнення новими обставинами кримінальних правопорушень, які не були внесені до Реєстру, із зазначенням їх попередньої правової кваліфікації належить до виключних повноважень детектива та здійснюються ним відповідно до вимог КПК України на його власний розсуд.

Також не підлягають задоволенню вимоги скарги в частині визнання протиправною бездіяльність детектива ОСОБА_4 , оскільки зі змісту ст. 307 КПК України видно, що слідчий суддя позбавлений можливості за результатами розгляду скарги на рішення, дії чи бездіяльність слідчого (детектива) під час досудового розслідування постановити ухвалу про визнання протиправною бездіяльність слідчого (детектива). Слідчий суддя також звертає увагу на те, що у даному випадку ОСОБА_2 оскаржує не бездіяльність детектива, а його рішення, в той же час, відповідно до вимог п. 1 ч. 1 ст. 303 КПК України, на досудовому провадженні може бути оскаржена лише бездіяльність детектива, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення.

Стосовно вимог скарги про допит ОСОБА_2 як потерпілого у кримінальному провадженні за № 00000013 від 17 січня 2013 року, а також його одночасний допит з ОСОБА_6 і ОСОБА_5 слідчий суддя зазначає наступне.

З наданих слідчому судді матеріалів, а також пояснень скаржника видно, що ОСОБА_2 , є потерпілим у вказаному кримінальному провадженні, а тому, відповідно до вимог п. 6 ч. 1 ст. 56 КПК України, має право протягом кримінального провадження давати пояснення та показання.

Дослідивши постанову детектива від 05 грудня 2023 року в частині відмови у проведенні допиту потерпілого, слідчий суддя вважає, що клопотання ОСОБА_2 від 01 грудня 2023 року було розглянуто формально, вказана постанова не містить обґрунтування мотивів та підстав, що послугували для відмови в його задоволенні.

З огляду на викладене, слідчий суддя приходить до висновку, що постанова детектива ОСОБА_4 від 05 грудня 2023 року в частині відмови у проведенні допиту ОСОБА_2 як потерпілого підлягає скасуванню.

Враховуючи викладене вище, а також необхідність дотримання прав потерпілого ОСОБА_2 , слідчий суддя вважає за необхідне зобов`язати детектива ОСОБА_4 допитати ОСОБА_2 як потерпілого у кримінальному провадженні № 00000013 від 17 січня 2013 року.

В той же час, з огляду на вимоги ч. 9 ст. 224 КПК України, слідчий суддя вважає передчасним вирішення питання про зобов`язання детектива провести одночасний допит ОСОБА_2 з ОСОБА_6 і ОСОБА_5 , оскільки ні скаржником, ні його представником, не надано будь-яких відомостей на підтвердження того, що вказані особи ( ОСОБА_2 , ОСОБА_6 і ОСОБА_5 ) вже були допитані у цьому кримінальному провадженні, а у їхніх показаннях наявні розбіжності. За таких обставин, вимоги скарги в цій частині не можуть бути задоволені.

Також не підлягають також задоволенню вимоги скаржника в частині скасування постанови про зупинення кримінального провадження від 07 липня 2017 року.

Так, слідчий суддя зазначає, що до матеріалів скарги не долучено копію оскаржуваної постанови про зупинення кримінального провадження від 07 липня 2017 року, що позбавляє слідчого суддю встановити її законність та вмотивованість.

Узагальнюючи викладене, слідчий суддя дійшов висновку, що постанова детектива ОСОБА_4 від 05 грудня 2023 року про відмову в задоволенні клопотання потерпілого ОСОБА_13 від 01 грудня 2023 року у кримінальному провадженні № 00000013 від 17 січня 2013 року не може вважатися законною та вмотивованою в частині відмови у проведенні допиту ОСОБА_2 як потерпілого, а тому в цій частині підлягає скасуванню.

Слідчий суддя також вважає за необхідне задовольнити вимоги скарги в частині зобов`язання детектива ОСОБА_4 допитати ОСОБА_2 як потерпілого у кримінальному провадженні № 00000013 від 17 січня 2013 року.

Слідчий суддя, з огляду на викладене, керуючись положеннями ст. ст.220, 303-304, 306, 307, 372 КПК України, дійшов висновку про часткове задоволення скарги ОСОБА_2

РЕЗОЛЮТИВНА ЧАСТИНА [ІІІ].

Висновки слідчого судді [3-1].

Слідчий суддя постановив.

1. Скаргу потерпілого ОСОБА_2 у кримінальному провадженні за № 00000013 від 17 січня 2013 року задовольнити частково.

2. Постанову старшого детектива Третього відділу Детективів Другого підрозділу детективів Головного підрозділу детективів Національного антикорупційного бюро України ОСОБА_4 від 05.12.2023 року - в частині відмови у проведенні допиту ОСОБА_2 як потерпілого у кримінальному провадженні № 00000013 від 17 січня 2013 року - скасувати.

3. Зобов`язати старшого детектива Третього відділу Детективів Другого підрозділу детективів Головного підрозділу детективів Національного антикорупційного бюро України ОСОБА_4 допитати ОСОБА_2 як потерпілого у кримінальному провадженні № 00000013 від 17 січня 2013 року.

4. В решті скарги відмовити.

Строк і порядок набрання ухвалою законної сили та її оскарження [3?2].

Ухвала набирає законної сили з моменту її оголошення і оскарженню не підлягає.

Повний текст ухвали складений та оголошений учасникам судового провадження 28 лютого 2024 року.

Слідчий суддя ОСОБА_1