Справа № 158/1630/24
Провадження № 1-кс/0158/716/24
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 травня 2024 року м. Ківерці

Слідчий суддя Ківерцівського районного суду Волинської області ОСОБА_1 ,

з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

слідчого ОСОБА_3 ,

власника майна ОСОБА_4 ,

представника власника майна ОСОБА_5 ,

розглянувши клопотання старшого слідчого СВ ВП №1 (м. Ківерці) Луцького РУП ГУНП у Волинської області ОСОБА_6 , погоджене прокурором Ківерцівського відділу Луцької окружної прокуратури ОСОБА_7 , про накладення арешту на майно у кримінальному провадженні №0000564, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 21.05.2024, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 246 КК України,

ВСТАНОВИВ:

До Ківерцівського районного суду Волинської області надійшло клопотання старшого слідчого СВ ВП №1 (м. Ківерці) Луцького РУП ГУНП у Волинської області про накладення арешту на майно у кримінальному провадженні №0000564, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 21.05.2024, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 246 КК України.

Клопотання обґрунтоване тим, що 20.05.2024 близько 07 год. 20 хв. працівниками СРПП Відділення поліції №1 Луцького РУП на автодорозі сполученням с. Рудники - с. Чорниж Луцького району зупинено автомобіль марки «ЗИЛ-ММЗ», д.н.з. НОМЕР_1 , під керуванням ОСОБА_8 , який перевозив деревину породи сосна звичайна без відповідних дозвільних документів.

21.05.2024 дані відомості внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000564 за попередньою правовою кваліфікацією, передбаченою ч. 1 ст. 246 КК України.

20.05.2024 в ході проведення огляду місця події на автодорозі сполученням с. Рудники - с. Чорниж Луцького району було виявлено та вилучено автомобіль марки «ЗИЛ-ММЗ» д.н.з. НОМЕР_1 , який належить ОСОБА_8 , та колоди дерев породи сосна звичайна діаметрами 13-38 см., довжиною 1,2-1,5 м., загальною кубомасою 6 метрів кубічних, на які відповідні дозвільні документи відсутні.

Вилучені речі відповідно до постанови слідчого від 21.05.2024 визнано речовими доказами. Вказане майно є доказом вчинення кримінального правопорушення, тому з метою забезпечення його збереження виникла необхідність у накладені арешту на вказане майно, у зв`язку з чим слідчий звернувся до суду із даним клопотанням.

В судовому засіданні слідчий клопотання підтримала з підстав, викладених у ньому, просила його задовольнити.

Власник майна (деревини) ОСОБА_4 та його представник ОСОБА_5 у судовому засіданні, щодо накладення арешту на майно заперечили. Крім того, зазначили, що ОСОБА_4 не здійснював порубку даної деревини, а знайшов її.

Власник транспортного засобу ОСОБА_8 у судове засідання не прибув, хоча повідомлявся про дату, час та місце розгляду справи, про причини неприбуття суд не повідомив.

Заслухавши учасників судового процесу, дослідивши матеріали клопотання, слідчий суддя дійшов наступних висновків.

Так, згідно із ч. 1 ст. 131 КПК України заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження.

Відповідно до ч. ч. 3 - 5 ст. 132 КПК України застосування заходів забезпечення кримінального провадження не допускається, якщо слідчий, прокурор не доведе, що: 1) існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для застосування заходів забезпечення кримінального провадження; 2) потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, про який ідеться в клопотанні слідчого, прокурора; 3) може бути виконане завдання, для виконання якого слідчий, прокурор звертається із клопотанням. Для оцінки потреб досудового розслідування слідчий суддя або суд зобов`язаний врахувати можливість без застосованого заходу забезпечення кримінального провадження отримати речі і документи, які можуть бути використані під час судового розгляду для встановлення обставин у кримінальному провадженні. Під час розгляду питання про застосування заходів забезпечення кримінального провадження сторони кримінального провадження повинні подати слідчому судді або суду докази обставин, на які вони посилаються.

Частини 1 - 3 ст. 170 КПК України передбачають, що арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

Арешт майна допускається з метою забезпечення, зокрема збереження речових доказів. В такому випадку арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 цього Кодексу.

Згідно із ч. 1 ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Відповідно до ч. 2 ст. 173 КПК України при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати, зокрема: правову підставу для арешту майна; можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу).

Відповідно до ч. 11 ст. 170 КПК України заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна.

З матеріалів клопотання вбачається, що вилучене під час проведення огляду місця події майно, а саме автомобіль марки «ЗИЛ-ММЗ» д.н.з. НОМЕР_1 та колоди дерев породи сосна звичайна діаметрами 13-38 см., довжиною 1,2-1,5 м., загальною кубомасою 6 метрів кубічних, мають значення для забезпечення кримінального провадження, та існує можливість їх використання як доказу у кримінальному провадженні.

На виконання вимог ч. 1 ст. 173 КПК України прокурором доведено необхідність накладення арешту на вказане майно, а також наявність ризиків, передбачених ч. 1 ст. 170 КПК України, а тому клопотання про накладення арешту на вказане майно підлягає задоволенню.

Водночас, накладення арешту на транспортний засіб марки «ЗИЛ-ММЗ», д.н.з НОМЕР_1 , шляхом позбавлення права розпоряджатися (відчужувати) вказаним майном, не позбавляючи власника права користуватися ним, на думку слідчого судді, відповідає критерію розумності та співрозмірності.

Таким чином, враховуючи вищевикладене, слідчий суддя дійшов висновку, що клопотання про накладення арешту на тимчасово вилучене майно підлягає частковому задоволенню.

Керуючись статтями 167, 170-173 КПК України, слідчий суддя

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання слідчого про арешт майна задовольнити частково.

Накласти арешт на тимчасово вилучене 20 травня 2024 року в ході огляду місця події майно, а саме: колоди дерев породи сосна звичайна діаметрами 13-38 см., довжиною 1,2-1,5 м., загальною кубомасою 6 метрів кубічних, які належать ОСОБА_4 , тимчасово позбавивши можливості користуватись та розпоряджатись будь-яким чином даним майном до прийняття кінцевого рішення у вказаному кримінальному провадженні.

Накласти арешт на тимчасово вилучене 20 травня 2024 року в ході огляду місця події майно, а саме: транспортний засіб марки «ЗИЛ-ММЗ», д.н.з НОМЕР_1 , який належить ОСОБА_8 , тимчасово позбавивши можливості розпоряджатись (відчужувати) будь-яким чином даним майном до прийняття кінцевого рішення у вказаному кримінальному провадженні та надавши можливість користуватися вказаним майном.

Вилучений відповідно до протоколу огляду місця події від 20 травня 2024 року транспортний засіб марки «ЗИЛ-ММЗ», д.н.з НОМЕР_1 , повернути власнику ОСОБА_8 .

Ухвала може бути оскаржена до Волинського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Повний текст ухвали оголошено о 16 год. 00 хв. 29 травня 2024 року.

Слідчий суддя ОСОБА_1