Провадження №11-кп/824/2968/2024 Доповідач у суді 2-ї інстанції - ОСОБА_2
КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 квітня 2024 року м. Київ

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду в складі:

головуючого судді - ОСОБА_2

суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі - ОСОБА_5 ,

за участю:

прокурора - ОСОБА_6 ,

обвинуваченого - ОСОБА_7 ,

захисника - ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду матеріали провадження за апеляційною скаргою захисника - адвоката ОСОБА_8 на вирок Деснянського районного суду м. Києва від 18 квітня 2023 року , яким

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Києва, українця, громадянина України, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого

визнано винуватим визнано винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України та призначено йому покарання у виді 5 (п`яти) років позбавлення волі.

Строк відбування покарання обвинуваченому ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , відраховується з моменту його фактичного затримання після набранням даним вироком законної сили.

Цивільний позов потерпілого про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, завданої вчиненням кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України, задоволено частково, стягнуто з ОСОБА_7 на користь ОСОБА_9 матеріальну шкоду в розмірі 3 945,55 грн., а також моральну (немайнову) шкоду у розмірі 250 000,00 грн., всього -253 945,55 грн.

Ухвалою Київського апеляційного суду від 28 червня 2023 року апеляційну скаргу захисника задоволено частково. Вирок Деснянського районного суду м. Києва області від 18 квітня 2023 року щодо обвинуваченого ОСОБА_7 змінено. На підставі ст. 75 КК України звільнено ОСОБА_7 від відбування покарання з іспитовим строком тривалістю 3 роки, з покладенням обов`язків, визначених ст. 76 КК України.

Постановою Касаційного кримінального суду у складі Верховного Суду від 30 січня 2024 року касаційну скаргу прокурора задоволено, ухвалу Київського апеляційного суду від 28 червня 2023 року щодо ОСОБА_10 скасовано та призначено новий розгляд в суді апеляційної інстанції.

В С Т А Н О В И Л А:

Згідно вироку суду, 18 березня 2021 року приблизно о 20:00 год ОСОБА_7 , перебуваючи на території маркувальної зони «В» біля входу ОСОБА_11 до ТРЦ «Проспект», за адресою: вул. Гната Хоткевича, 1-В, м. Київ, на ґрунті раптово виниклих неприязних стосунків, під час словесного конфлікту з неповнолітнім ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у присутності дітей: ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_13 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ОСОБА_14 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , ОСОБА_15 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , ОСОБА_16 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , утримуючи ОСОБА_9 за плечі, завдав останньому одного удару правим коліном у ділянку живота, внаслідок чого потерпілий присів та нахилився уперед. Після чого ОСОБА_7 завдав ОСОБА_9 двох ударів лівою ногою в ділянку лоба, в результаті чого спричинив йому тяжкі тілесні ушкодження за критерієм небезпеки для життя.

Не погоджуючись з вироком суду, захисник обвинуваченого подав апеляційну скаргу, в якій просить вирок суду скасувати на підставі п. 2 ч. 1 ст. 284 КПК України, повторно допитати потерпілого ОСОБА_9 , свідка ОСОБА_12 , обвинуваченого ОСОБА_7 , повторно дослідити докази: протокол проведення слідчого експерименту від 02.06.2021 року за участю потерпілого, від 25.03.2021 року за участю свідка ОСОБА_12 , висновок експерта № 042-697-2021; дослідити нові докази: фіскальний чек від 11.05.2023 року, протокол СКТ № 487 від 19.03.2021 року. Також, просить надати дозвіл на тимчасовий доступ до оригіналів документів, які перебувають у володінні КНП «Дитяча клінічна лікарня № 7» з наданням можливості виготовлення та вилучення копій документів; до оригіналу документа - медичної карти стаціонарного хворого № 100 на ім`я ОСОБА_9 , який перебуває у володінні КНП «Київський міський центр дитячої нейрохірургії»; надати тимчасовий доступ до оригіналів документів, які знаходяться у володінні НДСЛ "Охмадит"

Обгрунтовуючи вимоги захисник вказує, що в судовому рішенні не зазначено чому суд прийняв до уваги показання потерпілого, протокол слідчого експерименту з ним та відкинув показання обвинуваченого, свідка протокол слідчого експерименту зі свідком та висновок експерта в частині тверджень за показаннями свідка ОСОБА_12 .

Стверджує, що обвинувачений наніс тільки один удар ногою в голову потерпілого з метою подолання потенційного опору з боку потерпілого. Зазначає, що потерпілий експертом не обстежувався, висновки були зроблені на підставі медичної документації наданої слідчим. Однак за результатами КТ головного мозку та кісток черепа потерпілого було встановлено лише переломи кісток лицевого скелета, що згідно п.п. 2.1.3/б п. 2.1 Правил за ступенем тяжкості не відноситься до тяжких тілесних ушкоджень. А сам висновок експерта складений із суттєвим порушенням п. 4.1. Правил судово-медичної експертизи та містить недостовірні дані щодо наявності у потерпілого 18.03.2021 року переломів кісток склепіння черепа та/або кісток основи черепа, що свідчить про недостовірність цього доказу.

Зазначає, що прокурором суду для дослідження не було надано протокол КТ № 487 від 19.03.2021 року де зафіксовані та описані лише переломи лицевого скелета, що спростовує висновок експерта про завдання саме тяжких тілесних ушкоджень. Вказаний протокол був відкритий стороні захисту в порядку ст.. 290 КПК України, але йому як захиснику стало про нього відомо 11.05.2023 року. На стадії досудового розслідування сторона обвинувачення не відкрила стороні захисту більшість медичних документів, на підставі яких було виготовлено висновок № 042-697-2021, у зв`язку з чим сторона захисту двічі зверталася до суду з клопотанням про тимчасовий доступ до вказаних речей і документів, але ухвалою суду від 27.02.2023 року було відмовлено в задоволенні такого клопотання.

Вказує також і на невідповідність призначеного судом покарання тяжкості вчиненого та особі обвинуваченого, який є студентом, не працює , раніше не судимий, а тому судом безпідставно не застосовано ст. 69, 75 КК України. Звертає увагу на те, що мати обвинуваченого намагалася відшкодувати збитки матері потерпілого, однак остання відмовилася. На цей час обвинувачений здійснив поштовий переказ 3 946 гривень потерпілому. Позивач не надав жодних доказів на підтвердження наявної моральної шкоди, а розмір стягнутої моральної шкоди є непосильним для родини обвинуваченого.

Вислухавши доповідь судді, пояснення обвинуваченого та його захисника на підтримку вимог та доводів апеляційної скарги, думку прокурора, яка заперечила проти апеляційних вимог, перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до наступного висновку.

Відповідно до ч.1 ст.404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Згідно зі ст.370 КПК України, судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до статті 94 цього Кодексу. Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.

Перевіркою матеріалів провадження встановлено, що судовий розгляд проведено з дотриманням вимог кримінального процесуального закону, порушень вимог закону, які були б суттєвими і тягли за собою скасування вироку, колегією суддів не встановлено.

Відповідно до ст.94 КПК України слідчий, прокурор, слідчий суддя, суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінюють кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення.

Так, висновки суду про доведеність вини ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України за наведених у вироку обставинах, підтверджуються зібраними та дослідженими в судовому засіданні доказами, яким суд першої інстанції дав вірну оцінку, з якою погоджується колегія суддів.

Покладені в основу вироку докази повністю викривають обвинуваченого ОСОБА_7 в заподіянні умисного тяжкого тілесного ушкодження, небезпечного для життя в момент заподіяння, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України, а доводи захисника про відсутність належних та допустимих доказів на підтвердження вини обвинуваченого у скоєному були предметом ретельної перевірки судом першої інстанції.

Суд навів належне мотивування своїх висновків щодо доведеності вини обвинуваченого у вчиненні злочину, за який його засуджено.

Так, з показань обвинуваченого слідує, що винуватість у пред`явленому обвинуваченні він визнав частково та пояснив, що 18.03.2021 біля ТРЦ «Проспект» під час розмови з потерпілим ОСОБА_17 вдарив його правим коліном 1 раз у живіт, той підкосився, присів, після цього ударив лівою ногою 1 раз голову та пішов звідти. Зазначив, що не згоден з тим, що спричинив потерпілому саме тяжкі ушкодження , і те, що було два удари в голову, стверджує, що удар був один. Внаслідок удару у нього в підйомі був перелом ноги, він ходив у гіпсі.

Незважаючи на часткове заперечення обвинуваченим своєї вини, його вина у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України підтверджується безпосередньо дослідженими та детально проаналізованими у вироку доказами, а саме:

-показаннями потерпілого ОСОБА_9 , який в суді першої інстанції пояснив, що 18 березня 2021 року, біля ТРЦ «Проспект» проходив з подругами, повз компанії хлопців, їх почали ображати і кидати у них недопалки, після чого обвинувачений ОСОБА_18 1-й раз ударив його у лівий бік, він впав, потім 2 удари у ліву сторону лоба. ОСОБА_7 наніс йому правою ногою 2 удари в ліву частину голови;

-показами свідка ОСОБА_13 , який в суді першої інстанції пояснив, що навесні 2021 року перебував у ТРЦ «Проспект» з друзями, до них підійшов ОСОБА_19 і вдарив по лицю одного з них, після чого ОСОБА_7 почав говорити з потерпілим та вдарив його ногою 2-3 рази, потерпілий сів, у нього почала текти з голови кров, після чого свідок пішов звідти. Зазначив, що ОСОБА_20 попав потерпілому ногою в голову, другий удар - також в голову, інші удари не пам`ятає, потім ОСОБА_7 втік.

Зазначені показання потерпілого та свідка обгрунтовано покладено судом в основу вироку, з огляду на те, що показання є логічними та послідовними, такими, що узгоджуються між собою та з іншими наявнимим в матеріалах справи доказами, зокрема: даними рапорту оперативного чергового Деснянського УПГУНП у м. Києві від 18.03.2021 року, згідно якого 18.03.2021 року; даними протоколу прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення від 19.03.2021 року; даними протоколу огляду місця події від 08.09.2021 року з ілюстративною таблицею; даними консультативного висновку спеціаліста КНП «Київський міський центр дитячої нейрохірургії» від 19.03.2021 року, згідно якого пацієнту ОСОБА_9 , встановлено діагноз: відкрита черепно-мозкова травма: забій головного мозку, пневмоцефалія, лінійний перелом лобної кістки з переходом на основу черепа. Пацієнт знаходився на стаціонарному лікуванні в КНП «КМЦДН»; даними картки виклику швидкої медичної допомоги від 18.03.2021 року № ЕЗ-001, згідно якої 18.03.2021 року стосовно скарг на травматичні пошкодження, стан пацієнта: черепно-мозкова травма; даними карти виїзду швидкої медичної допомоги № НОМЕР_1 А від 18.03.2021 року по приїзді пацієнту встановлено попередній діагноз: ЗЧМТ з можливим струсом головного мозку; прийнято рішення здійснити госпіталізацію пацієнта; даними аудіозапису « Аудіовиклик ШМД », який міститься на DVD-R диску з друкованими написами «VIDEXtm EXCELLENTI; DVD-R; 16X; 4.7 GB; 120 min», у якому міститься інформація щодо виклику швидкої медичної допомоги; даними протоколу пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 06.04.2021 року; даними протоколу проведення слідчого експерименту за участю потерпілого ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , від 02.06.2021 року та DVD-R диску, згідно якого потерпілий ОСОБА_9 за допомогою ляльки-манекену відтворив обставини та механізм нанесення йому тілесних ушкоджень обвинуваченим ОСОБА_7 : один удар по руці ногою, нижче плеча, та 2 удари носком ноги в область лоба; даними протоколу проведення слідчого експерименту за участю свідка ОСОБА_12 , від 25.03.2021 року та DVD-R диску згідно якого свідок ОСОБА_12 за допомогою статиста відтворила обставини, спосіб та механізм нанесення обвинуваченим ОСОБА_7 тілесних ушкоджень потерпілому ОСОБА_9 , а саме зазначила, що ОСОБА_7 правою рукою наніс удар в плече ОСОБА_21 , однак не влучив, після цього ОСОБА_22 лівою ногою наніс один удар в область живота потерпілому, внаслідок удару останній впав та спину та сперся на руки. Намагаючись підвестись потерпілий отримав від ОСОБА_7 іще один удар лівою ногою в область голови, потрапив у лобну частину, після цього ОСОБА_7 розвернувся і пішов у власних справах; даними протоколу пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 07.09.2021 року; даними протоколу проведення слідчого експерименту за участю свідка ОСОБА_13 , від 07.09.2021 року та DVD-R диску, згідно якого свідок ОСОБА_13 за допомогою статиста відтворила обставини, спосіб та механізм нанесення обвинуваченим ОСОБА_7 тілесних ушкоджень потерпілому ОСОБА_9 , а саме:один удар правим коліном ОСОБА_7 в область передньої частини голови, а саме в серединну частину лобної ділянки ОСОБА_9 .. перед цим схопивши ОСОБА_9 обома руками за голову, після цього свідок відтворив удар ОСОБА_7 лівою ногою в область правого плеча ОСОБА_9 , коли той знаходився в положенні сидячи, після цього свідок відтворив удар лівою ногою ОСОБА_7 в область правої сторони голови ОСОБА_9 в область вище правого вуха; даними протоколу пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 09.09.2021 року; даними протоколу проведення слідчого експерименту за участю свідка ОСОБА_14 , ІНФОРМАЦІЯ_8 , від 09.09.2021 року та DVD-R диску, згідно якого свідок ОСОБА_14 за допомогою статиста відтворила обставини, спосіб та механізм нанесення обвинуваченим ОСОБА_7 тілесних ушкоджень потерпілому ОСОБА_9 , а саме: один удар правим коліном ОСОБА_7 в область живота ОСОБА_9 , перед цим схопивши ОСОБА_9 обома руками за голову, після цього свідок відтворив удар ОСОБА_7 лівою ногою в область правого плеча ОСОБА_9 , коли той знаходився в положенні сидячи, після цього свідок відтворив удар лівою ногою ОСОБА_7 в область голови ОСОБА_9 ; даними висновку експерта № 042-697-2021 від 14.09.2021 року, згідно якого дані наданої медичної документації на ім`я ОСОБА_9 , у нього мало місце тілесне ушкодження: відкрита черепно-мозкова травма: забій головного мозку з субдуральними нашаруваннями лівої лобної долі, перелом передньої та задньої стінок лівої лобної пазухи лобної кістки ліворуч з незначним зміщенням уламків, перелом внутрішньої стінки лівої орбіти, перелом передньої стінки лівої верхньощелепної (гайморової пазухи), перелом кісток носу, пневмоцефалія, назолікворея, садно, гематома лобної та навколо-очної ділянки ліворуч. За критерієм небезпеки для життя, виявлене тілесне ушкодження відноситься до тяжкого тілесного ушкодження. Характер та морфологія виявленого ушкодження свідчать про те, що воно утворилось внаслідок травматичної дії тупого предмету, характерні властивості якого в ушкодженні не відобразились, давністю може відповідати вказаному терміну - 18.03.2021 року. Враховуючи локалізацію та характер виявленого ушкодження у ОСОБА_9 , можливість його утворення при падінні потерпілого з вертикального чи близького до вертикального положення тіла на поверхню, виключається. Враховуючи локалізацію та характер виявленого у ОСОБА_9 тілесного ушкодження, дані протоколу проведення слідчого експерименту за його участю від 02.06.2021, можна заключити, що виявлене у нього тілесне ушкодження могло утворитись при умовах та у спосіб, на які він вказує. Враховуючи локалізацію та характер виявленого у ОСОБА_9 тілесного ушкодження, дані протоколу проведення слідчого експерименту за участю свідка ОСОБА_12 від 25.03.2021, можна заключити, що виявлене у ОСОБА_9 тілесне ушкодження могло утворитись при умовах та у спосіб, на які вказує свідок ОСОБА_12 ; даними судово-психіатричного експерта № 226 від 11.05.2021 року, згідно якого ОСОБА_7 у період часу, до якого відноситься діяння, не виявляв ознак будь-який психічного розладу; у період часу, до якого відноситься діяння, ОСОБА_7 за своїм психічним станом міг усвідомлювати свої дії та керувати ними. У теперішній час ОСОБА_7 не виявляє ознак будь-якого психічного розладу та за своїм психічним станом може усвідомлювати свої дії та керувати ними.

Вказані докази у своїй сукупності та взаємозв`язку безспірно вказують на доведеність вини обвинуваченого ОСОБА_7 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України, а саме в заподіянні умисного тяжкого тілесного ушкодження, небезпечного для життя в момент заподіяння.

Суд оцінив у сукупності показання обвинуваченого, потерпілого, свідків, висновки експертиз та інші письмові докази, які є взаємоузгодженими, належними та допустимими та дійшов висновку, що ці докази поза розумним сумнівом доводять в повному обсязі винуватість ОСОБА_7 у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення, з чим погоджується апеляційний суд.

На переконання колегії суддів, покладені в основу вироку докази в повній мірі відповідають вимогам ст. 84 КПК України, не викликають сумнівів у їх достовірності та у своїй сукупності відповідають фактичним обставинам кримінального провадження, об`єктивно узгоджуються між собою та повністю відтворюють картину вчиненого.

Доводи апеляційної скарги про те, що суд першої інстанції не взяв до уваги показання обвинуваченого щодо мехінізму та кількості нанесених потерпілому ударів, є неспроможними, з огляду на те, що місцевим судом вірно встановлено, що допитаний потерпілий та свідок ОСОБА_13 стверджують про нанесення обвинуваченим в голову потерпілому саме двох ударів, що підтверджується також і даними проведених слідчих експериментів, під час яких потерпілий та свідок відтворили обставини події, зокрема і факт нанесення обвинуваченим двох ударів в область голови потерпілого. При цьому, підстави вважати неправдивими показання потерпілого та свідка в частині кількості завданих ударів в область голови потерпілого відсутні, оскільки саме після побиття ОСОБА_9 ОСОБА_7 , подію якого обвинувачений не заперечує, у потерпілого були виявлені тілесні ушкодження, які відображені в медичній документації на підставі якої складено висновок експерта про тяжкість отриманих ушкоджень.

Всупереч доводів апеляційної скарги, судом враховано сукупність усіх наданих доказів, в тому числі показання обвинуваченого та свідка ОСОБА_12 та надано їм належну оцінку, що відображено у вироку суду.

Твердження захисника про те, що висновок експерта щодо тяжкості тілесних ушкоджень, отриманих потерпілим, є неналежним доказом оскільки потерпілий експертом не оглядався, не заслуговують на увагу, з огляду на те, що з метою проведення експертного дослідження, експертом було досліджено карту виїзду швидкої, медичні карти хворого, виписки, висновки спеціалістів, протоколи слідчих експериментів за участю потерпілого та свідка ОСОБА_12 , диск та КТ знімок. Вказаний диск та КТ знімок з медичною документацією були досліджені лікарем рентгенологом та встановлено, що на представлених СКТ та МРТ головного мозку візуалізуються ознаки переломів передньої та задньої стінок лівої лобної пазухи з незначним зміщенням, перелому лобної кістки ліворуч, медіальної стінки лівої орбіти, передньої стінки лівої гайморової пазухи, кісток носу, пневмоцефалії; ділянки субдурального нашарування лівої лобної долі головного мозку. Керуючись Правилами судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень експерт встановив, що виявлене тілесне ушкодження відноситься до тяжкого тілесного ушкодження. Вся сукупність медичної документації була оцінена експертом та підстави сумніватися в його висновках відсутні, а доводи захисника про те, що у потерпілого було встановлено за результатами КТ лише переломи кісток лицевого скелету, що не відноситься до тяжких тілесних ушкоджень, є помилковими.

Встановлення тяжкості тілесного ушкодження лише на підставі дослідження медичної документації без безпосереднього огляду потерпілого не суперечить Правилам судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень.

Доводи сторони захисту щодо неповноти судового розгляду у зв`язку із не наданням більшості медичних документів для дослідження, не відкриття їх стороні захисту під час досудового розслідування, не знайшли свого підтвердження в суді апеляційної інстанції, оскільки стороною захисту не наведено обставин, які перешкоджали обвинуваченому та його захиснику під час виконання вимог ст. 290 КПК України ознайомитися із відповідною медичною документацією, яка була покладена в основу висновку експертизи. Не надання всього обсягу медичної документації для дослідження судом не є процесуальним порушенням, оскільки сторона обвинувачення самостійно визначає обсяг доказів, які надає суду для доведення обвинувачення.

За таких обставин, колегія суддів вважає, що місцевим судом взято до уваги та надано належну оцінку всім доказам, які містяться в матеріалах кримінального провадження, здобутим у відповідності до вимог кримінального процесуального закону та які у своїй сукупності є достатніми для висновку про доведеність обвинувачення ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України поза розумним сумнівом.

Обгрунтованим колегія суддів вважає і висновок суду першої інстанції про призначення ОСОБА_7 покарання в межах мінімальної межі встановленої санкцією інкримінованого злочину, з урахуванням конкретних обставин даного кримінального провадження, а саме тяжкості скоєного злочину, який є тяжким, обставин його вчинення, а саме того, що ОСОБА_7 у присутності дітей, завдав неповнолітньому потерпілому ударів ногою в життєво важливий орган - у ділянку голови (лоба), чим спричинив останньому тяжкі тілесні ушкодження, даних про особу ОСОБА_7 , зокрема те, що він є молодою людиною, є студентом медичного коледжу, позитивно характеризується, свою вину у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення визнав частково.

Призначене судом першої інстанції покарання, на переконання колегії суддів, є необхідним та достатнім для виправлення та перевиховання обвинуваченого, а також домірне скоєному, підстав для застосування до ОСОБА_7 норм ст.ст. 69, 75 КК України, апеляційним судом не встановлено.

Що стосується доводів захисника про безпідставність визначеного суду розміру моральної шкоди, то вони є неспроможними. визначений місцевим судом розмір моральної шкоди у розмірі 250000 гривень, в повній мірі відповідає засадам розумності, виваженості і справедливості.

Істотних порушень вимог кримінального процесуального закону, які перешкодили чи могли перешкодити суду першої інстанції ухвалити законний та обґрунтований вирок, перевіркою кримінального провадження в апеляційному порядку колегією суддів не виявлено.

Враховуючи викладене, колегія суддів приходить до переконання, що підстави для скасування вироку суду першої інстанції відсутні, а тому в задоволенні поданої апеляційної скарги слід відмовити, а вирок суду залишити без змін.

Керуючись ст.ст.376, 404, 405, 407, 419 КПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_8 залишити без задоволення, а вирок Деснянського районного суду м. Києва від 18 квітня 2023 року щодо ОСОБА_7 за ч. 1 ст. 121 КК України - без змін.

Ухвала може бути оскаржена в касаційному порядку протягом трьох місяців з дня її проголошення.

Головуючий:

Судді: