ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-кп/803/1663/24 Справа № 171/2307/23 Суддя у 1-й інстанції - ОСОБА_1 Суддя у 2-й інстанції - ОСОБА_2
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 травня 2024 року м.Кривий Ріг

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Дніпровського апеляційного суду у складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі ОСОБА_5

за участю прокурора ОСОБА_6

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу прокурора на вирок Саксаганського районного суду м. Кривий Ріг Дніпропетровської області від 04 березня 2024 року відносно ОСОБА_7 ,

В СТ А Н О В И Л А:

Вироком Саксаганського районного суду м. Кривий Ріг Дніпропетровської області від 04 березня 2024 року,

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Ленінське, Апостолівського району, Дніпропетровської області, громадянина України, українця, не одруженого, неповнолітніх та інших осіб на утриманні не маючого, не працюючого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , та фактично проживаючого: АДРЕСА_2 ; раніше судимого, останній раз - 30 листопада 2023 року Дзержинським районним судом м. Кривого Рогу Дніпропетровської області за ч. 4 ст. 185 КК України до 5 років позбавлення волі, із застосуванням ст. 75,76 КК України з випробуванням строком на 2 роки,

визнано винуватим та засуджено за ч. 4 ст. 185 КК України до покарання у виді 5 (п`яти) років 1 (одного) місяця позбавлення волі. На підставі ч. 4 ст. 70 КК України, вирок від 30 листопада 2023 року Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області за яким ОСОБА_7 було засуджено за ч. 4 ст. 185 КК України до 5 (п`яти ) років позбавлення волі та на підставі ст.ст. 75, 76 КК України звільнено від відбування покарання з іспитовим строком 2 (два) роки, виконувати самостійно. Вирішено долю речових доказів.

Згідно вироку суду першої інстанції, ОСОБА_7 08.09.2023 року приблизно о 09 годині 30 хвилин, перебував на території центрального кладовища с. Грушівки, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 , побачив жіночу сумку рожево-фіолетового кольору, що належить ОСОБА_8 , де у нього виник злочинний умисел направлений на таємне викрадення чужого майна.

Реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна, ОСОБА_7 , 08.09.2023 року, приблизно о 09 годині 35 хвилин, перебуваючи на території центрального кладовища с. Грушівки, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 , та скориставшись тим, що за його діями ніхто не спостерігає, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, з сумки рожево-фіолетового кольору, таємно, умисно, повторно, з корисливих мотивів, вчинив крадіжку грошових коштів, а саме 7 купюр номіналом 500 гривень, 1 купюра номіналом 200 гривень, 1 купюра номіналом 100 гривень, 4 купюри номіналом 20 гривень, загальною сумою 5880 гривень, що належить ОСОБА_8 .

Після цього, ОСОБА_7 з місця злочину зник, обернувши викрадене на свою користь, внаслідок чого потерпілій ОСОБА_8 спричинено майнову шкоду на суму 5880 гривень.

ОСОБА_7 вчинив злочин під час дії воєнного стану в Україні у зв`язку з триваючою широкомасштабною збройною агресією Російської Федерації проти України, продовженого Указом Президента України «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні» від 26 липня 2023 року № 451/2023.

Крім того, ОСОБА_7 22.10.2023 року приблизно о 08:00 годині, перебував поблизу будинку АДРЕСА_3 , побачив велосипед, що належить ОСОБА_9 де у нього виник злочинний умисел направлений на таємне викрадення чужого майна.

Реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна, ОСОБА_7 , 22.10.2023 року, приблизно о 08 годині 05 хвилин, через хвіртку, яка була не зачинена, проник на огороджену територію будинку АДРЕСА_3 , де поблизу підсобного приміщення стояв велосипед марки «Olympus» та скориставшись тим, що за його діями ніхто не спостерігає, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, таємно, умисно, повторно, з корисливих мотивів, вчинив крадіжку велосипеду марки «Olympus» вартістю 11300 гривень, який належить ОСОБА_9 .

Після цього, ОСОБА_7 з місця злочину зник, обернувши викрадене на свою користь, внаслідок чого потерпілій ОСОБА_9 спричинено майнову шкоду на суму 11300 гривень.

ОСОБА_7 вчинив злочин під час дії воєнного стану в Україні у зв`язку з триваючою широкомасштабною збройною агресією Російської Федерації проти України, продовженого Указом Президента України «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні» від 26 липня 2023 року № 451/2023.

Дії обвинуваченого ОСОБА_7 кваліфіковані за ч. 4 ст. 185 КК України, за ознаками: таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена повторно, поєднане з проникненням в інше сховище вчинена в умовах воєнного стану.

На вказане рішення прокурором подана апеляційна скарга, в якій він просить вирок суду відносно ОСОБА_7 змінити в частині призначеного покарання, у зв`язку з неправильним застосуванням закону України про кримінальну відповідальність. Зазначає, що суд першої інстанції при призначенні покарання ОСОБА_7 безпідставно застосував вимоги ч. 4 ст. 70 КК України, яка є зайвою і підлягає виключенню. Просить визнати винним ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, призначивши йому покарання у виді 5 років 1 місяця позбавлення волі. Вирок Дзержинського районного суду м. Кривий Ріг Дніпропетровської області від 30.11.2023 року яким засуджено ОСОБА_7 за ч. 4 ст. 185 КК України до 5 (п`яти ) років позбавлення волі та на підставі ст.ст. 75, 76 КК України звільнено від відбування покарання з іспитовим строком 2 (два) роки виконувати самостійно.

Заслухавши суддю доповідача, учасників процесу, дослідивши матеріали провадження, колегія суддів зазначає наступне.

Висновки суду про доведеність вини обвинуваченого та кваліфікація дій ОСОБА_7 ніким не оскаржується, а тому на підставі ч. 1 ст. 404 КК України апеляційним судом не перевіряються.

Призначене обвинуваченому ОСОБА_7 покарання в повному обсязі відповідає вимогам ст. 65 КК України, є необхідним та достатнім для його виправлення та попередження вчинення ним нових злочинів.

Як вбачається з матеріалів кримінального провадження, ОСОБА_7 засуджено Дзержинським районним судом м. Кривий Ріг Дніпропетровської області 30.11.2023 року за ч. 4 ст. 185 КК України до 5 (п`яти ) років позбавлення волі та на підставі ст.ст.75, 76 КК України звільнено від відбування покарання з іспитовим строком на 2 (два) роки.

Оскаржуваним вироком ОСОБА_7 засуджено до реального покарання за кримінальне правопорушення, яке було вчинено до постановлення вироку Дзержинським районним судом м. Кривий Ріг від 30.11.2023 року.

Відповідно пункту 23 постанови Пленуму Верховного Суду України від 24.10.2003 № 7 «Про практику призначення судами кримінального покарання», коли особа, щодо якої було застосоване звільнення від відбування покарання з випробуванням, вчинила інший злочин, за який вона засуджується до покарання, що належить відбувати реально, застосування принципів поглинення, часткового чи повного складання призначених покарань не допускається. За таких умов кожен вирок виконується самостійно.

Kpiм того, відповідно до правової позицiї, яка викладена у постановi об`єднаної палати Касацiйного кримiнального суду Верховного Суду від l5.02.2021 (справа №760/26543/17), у випадку, коли попередній вирок залишився незмінним i прийняте в ньому рішення про звільнення від відбування покарання з випробуванням зберігає свою законну силу, а новим вироком особі призначається покарання, яке вона має відбувати реально положення ч. 4 ст. 70 КК України щодо призначення остаточного покарання особі з урахуванням попереднього вироку не застосовуються, а попередній вирок, за яким особа звільнена вiд відбування покарання з випробуванням, та новий, за яким їй призначено покарання, що належить відбувати реально - виконуються самостійно.

Таким чином, суд першої інстанції не дотримався вимог закону України про кримінальну відповідальність та призначив покарання обвинуваченому ОСОБА_7 з застосування положення ч. 4 ст. 70 КК України, яке підлягає виключенню з резолютивної частини вироку.

Згідно з вимогами п. 4 ч. 1 ст. 409 КПК України підставами для скасування або зміни судового рішення є, зокрема, неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність.

Відповідно до ч. 1 ст. 413 КПК України неправильним застосуванням закону України про кримінальну відповідальність, що тягне за собою скасування або зміну судового рішення, є застосування закону, який не підлягає застосуванню, та неправильне тлумачення закону, яке суперечить його точному змісту.

На підставі викладеного, колегія суддів вважає за необхідне виправити допущене судом першої інстанції неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність шляхом зміни оскаржуваного вироку, у зв`язку з чим апеляційна скарга прокурора підлягає задоволенню.

Інших істотних порушень вимог кримінального процесуального закону, апеляційним судом не встановлено.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 404 408, 413 КПК України, колегія суддів,

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу прокурора задовольнити.

Вирок Саксаганського районного суду м. Кривий Ріг Дніпропетровської області від 04 березня 2024 року відносно ОСОБА_7 в частині призначеного покарання - змінити.

Вважати ОСОБА_7 засудженим за ч. 4 ст. 185 КК України до покарання у виді 5 (п`яти) років 1 (одного) місяця позбавлення волі.

Вирок Дзержинського районного суду м. Кривий Ріг Дніпропетровської області від 30.11.2023 року яким засуджено ОСОБА_7 за ч. 4 ст. 185 КК України до 5 (п`яти ) років позбавлення волі та на підставі ст.ст. 75, 76 КК України звільнено від відбування покарання з іспитовим строком 2 (два) роки виконувати самостійно.

В решті вирок залишити без змін.

Ухвала набуває чинності негайно та може бути оскаржена безпосередньо до Верховного Суду протягом трьох місяців з дня її проголошення, а засудженим, який тримається під вартою, в той же строк, з дня вручення йому копії ухвали.

Судді