Справа № 357/4107/24
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20.05.2024 Білоцерківський міськрайонний суд Київської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судового засідання Білоцерківського міськрайонного суду Київської області, кримінальне провадження №0000182, внесеному до ЄРДР 06.03.2024 року, за обвинуваченням

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Баку, Республіки Азербайджан, громадянина України, інваліда ІІ групи, пенсіонера, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 436-2 КК України,

сторони кримінального провадження та інші учасники судового провадження:

прокурор ОСОБА_4 ,

захисник ОСОБА_5 ,

обвинувачений ОСОБА_3

У С Т А Н О В И В:

У громадянина України ОСОБА_3 при невстановлених досудовим розслідуванням обставинах, але не пізніше 20.06.2022, виник та сформувався стійкий злочинний намір, направлений на вчинення кримінально караних діянь, що полягають у поширенні матеріалів, які містять глорифікацію осіб, які здійснювали збройну агресію російської федерації проти України, розпочату у 2014 році.

Так, у ОСОБА_3 за невстановлених досудовим розслідуванням обставинах, у невстановлений досудовим розслідуванням час, але не пізніше 20 квітня 2022 року, виник та сформувався стійкий злочинний намір, направлений на вчинення кримінально караних діянь, що полягають у поширенні матеріалів, які містять глорифікацію осіб, які здійснювали збройну агресію Російської Федерації проти України, розпочату у 2014 році.

ОСОБА_3 у невстановлений слідством час, сформував своє ставлення до подій, які мали місце після 20.02.2014, тобто початку військової операції рф на території Автономної Республіки Крим, внаслідок якої відбулась окупація частини території України, а в подальшому послідувала збройна агресія рф на сході України і окупація частини Донецької і Луганської областей України, створення підконтрольних рф адміністрацій, шляхом перекладення відповідальності за вказані події на Україну та виправдання агресії рф, підтримка її дій.

Глорифікація осіб, які здійснювали збройну агресію російської федерації проти України, розпочату у 2014 році ОСОБА_3 продовжилась в тому числі після початку 24.02.2022 року повномасштабної війни російської федерації проти України.

ОСОБА_3 , усвідомлюючи, що російські спецслужби інфільтрують в український і світовий інформаційний простір назви, терміни та словосполучення, за допомогою яких намагаються легітимізувати псевдодержавні утворення на сході України, спробу анексії Криму, просувати російські пропагандистські стратегії, з метою деструктивного інформаційного впливу, вирішив поширювати антиукраїнські пропагандистські ідеї серед своїх знайомих, а також невизначеного кола осіб під час збройної агресії російської федерації за наступних обставин.

Для поширення матеріалів, які глорифікують осіб, які здійснюють таку агресію, ОСОБА_3 через технологію VPN використовував соціальну мережу «Однокласники» (відомості облікового запису: посилання на профіль: ІНФОРМАЦІЯ_2 під іменем « ОСОБА_6 », яка указом Президента України Про рішення Ради національної безпеки і оборони України від 28 квітня 2017 року «Про застосування персональних спеціальних економічних та інших обмежувальних заходів (санкцій)» заборонена для використання в Україні, зокрема через поширення антиукраїнських настроїв.

Поширенням матеріалів, які глорифікують осіб, які здійснюють агресію рф проти України, ОСОБА_3 займався серед необмеженого кола осіб, оскільки його обліковий запис є відкритим до перегляду, а також серед 77 осіб, які є його «друзями» у вказаній соціальній мережі. Зазначені особи могли безперешкодно переглядати на сторінці облікового запису ОСОБА_3 «пости», «картинки», «теми», «дописи», які останній поширював.

03.03.2022 року Верховною Радою України прийнято Закон «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо посилення кримінальної відповідальності за виготовлення та поширення забороненої інформаційної продукції» №2110-IX, який набрав чинності 16.03.2022, яким в тому числі Кримінальний кодекс України доповнено статтею 436-2 КК України і введено відповідальність за «Виправдовування, визнання правомірною, заперечення збройної агресії російської федерації проти України, глорифікація її учасників».

Незважаючи на те, що з 16.03.2022 року, передбачено кримінальну відповідальність за «…поширення матеріалів, у яких міститься виправдовування, визнання правомірною, заперечення збройної агресії російської федерації проти України, розпочатої у 2014 році, у тому числі шляхом представлення збройної агресії російської федерації проти України як внутрішнього громадянського конфлікту, а також глорифікацію осіб, які здійснювали збройну агресію російської федерації проти України, представників збройних формувань російської федерації…» (ч. 2 ст. 436-2 КК України), ОСОБА_3 , не припинив поширювати матеріали, у яких глорифікація осіб, які здійснювали збройну агресію російської федерації проти України, розпочату у 2014 році.

Так, ОСОБА_3 , в період часу з 20.04.2022 по 14.06.2023, перебуваючи за адресою: АДРЕСА_1 , використовуючи власний мобільний телефон марки «Samsung» моделі Galaxy A10S, sn: НОМЕР_1 , який має доступ до глобальної мережі Інтернет, умисно здійснив діяння, пов`язані з поширенням матеріалів, у яких міститься глорифікація осіб, які здійснювали збройну агресію російської федерації проти України, розпочату у 2014 році в соціальній мережі «Однокласники», а саме на особистій сторінці поширив наступні матеріали:

- публікація від 14.06.2023, а саме: «Старший лейтенант Ильфат Билалов настоящий пример для подражания. Он вместе с подчинёнными в ходе спецоперации на Украине выполнил больше 120 огневых задач, но и не потерял ни одного солдата»;

- публікація від 14.06.2023, а саме: «Командир роты из Оренбурга Нурсултан Муссагалиев вместе со своим подразделением уничтожил 19 единиц техники ВСУ в зоне СВО. В итоге противник отступил. А старшему лейтенанту вручили звезду Героя России!»;

- публікація від 20.04.2022, а саме: «Командир разведроты ОСОБА_7 спас подчинённых ценой собственной жизни во время боя с националистами. Президент России присвоил лейтенанту Максиму Песковому…».

Згідно висновку експерта за результатами проведення судової лінгвістичної (семантико-текстуальної) експертизи мовлення у текстах, поширених ОСОБА_3 у соціальній мережі «Однокласники», містяться висловлювання, виражені у формі глорифікації осіб, які здійснювали збройну агресію російської федерації проти України, розпочату у 2014 році.

Таким чином, ОСОБА_3 діючи умисно, цілеспрямовано, в умовах триваючої збройної агресії російської федерації проти України, на шкоду інформаційній безпеці суспільства та держави, переслідуючи ідеологічні мотиви, маючи прямий умисел, направлений на глорифікацію осіб, які здійснювали збройну агресію російської федерації проти України, розпочату у 2014 році, усвідомлюючи протиправний характер власних намірів, поширив вищевказані матеріали, чим глорифікував осіб, які здійснювали збройну агресію російської федерації проти України, розпочату у 2014 році.

ОСОБА_3 вчинив поширення матеріалів, в яких міститься глорифікація осіб, які здійснювали збройну агресію російської федерації проти України, розпочату у 2014 році, тобто злочин, передбаченого ч. 2 ст. 436-2 КК України.

В судовому засіданні сторонами надано угоду про визнання винуватості, укладену 17.05.2024 року, відповідно до вимог ст. 472 КПК України, між прокурором відділу нагляду за додержанням законів регіональним органом безпеки Київської обласної прокуратури ОСОБА_4 , якому на підставі ст. 37 КПК України надані повноваження прокурора у даному кримінальному провадженні, та обвинуваченим ОСОБА_3 в присутності захисника адвоката ОСОБА_5 , яку сторони просили затвердити.

За умовами цієї угоди сторони, а саме прокурор ОСОБА_4 та обвинувачений ОСОБА_3 дійшли згоди щодо правової кваліфікації дій обвинуваченого за ч. 2 ст. 436-2 КК України та істотних для цього кримінального провадження обставин, обвинувачений беззастережно визнав свою винуватість у вчинені кримінального правопорушення, передбачених ч. 2 ст. 436-2 КК України. Також сторонами угоди визначено узгоджене ними покарання, яке має понести за вчинене кримінальне правопорушення за ч. 2 ст. 436-2 КК України 2 роки позбавлення волі.

На підставі ст. 75 КК України, узгоджено ОСОБА_3 звільнити від відбування призначеного основного покарання з випробуванням, з іспитовим строком 1 рік та покладенням обов`язків, передбачених ст. 76 КК України.

В угоді передбачені наслідки укладення та затвердження угоди про визнання винуватості, встановлені ст. 473 КПК України, та наслідки її невиконання.

Прокурор в судовому засіданні вважав, що при укладенні даної угоди дотримані вимоги і правила КПК України та КК України. Підстави, передбачені ч. 7 ст. 474 КПК України відсутні, та просив суд затвердити угоду і призначити обвинуваченому узгоджену міру покарання та інші передбачені угодою заходи.

Обвинувачений ОСОБА_3 винуватість у пред`явленому йому обвинуваченні у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення, визнав повністю, щиро розкаявся, підтвердив обставини вчинення ним правопорушення, погодився з встановленими обставинами. Щиро кається у вчиненому, зробив для себе належні висновки, більше таке не повториться. Просив затвердити угоду про визнання винуватості та призначити узгоджену міру покарання. Угода підписана ним добровільно без будь-якого примусу.

Захисник в підготовчому судовому засіданні просила затвердити угоду про визнання винуватості та призначити узгоджене покарання. Зазначила, що угода підписана її підзахисним в її присутності, добровільно.

Вирішуючи питання про затвердження угоди про визнання винуватості суд зазначає наступне.

Відповідно до правил статей 468, 469 КПК України у кримінальному провадженні щодо кримінальних проступків, нетяжких злочинів, тяжких злочинів, може бути укладена угода між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим про визнання винуватості.

Суд встановив, що ОСОБА_3 обгрунтовано обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 436-2 КК України, а саме: у поширенні матеріалів, в яких міститься глорифікація осіб, які здійснювали збройну агресію російської федерації проти України, розпочату у 2014 році тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого, ч. 2 ст.436-2 КК України, яке згідно зі ст. 12 КК України, є нетяжким злочином.

Шляхом проведення опитування сторін кримінального провадження суд переконався, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.

При цьому обвинуваченому ОСОБА_3 роз`яснено наслідки укладення угоди, а саме обмеження його права на оскарження вироку в апеляційному та касаційному порядку, відмова права на судовий розгляд, під час якого прокурор зобов`язаний довести кожну обставину щодо кримінального правопорушення, у вчиненні якого він обвинувачується, допиту під час судового розгляду свідків обвинувачення, подачі клопотань про виклик свідків і надання доказів, що свідчать на його користь, крім того, йому роз`яснено наслідки невиконання угоди.

Суд переконався, що обвинувачений ОСОБА_3 повністю усвідомлює зміст укладеної з прокурором угоди про визнання винуватості, характер обвинувачення, щодо якого визнає себе винуватим, цілком розуміє права, визначені п. 1 ч. 4 ст. 474 КПК України, наслідки укладання та затвердження угоди, передбачені ч. 2 ст. 473 КПК України, вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди судом та наслідки її не виконання, передбачені ст. 476 КПК України. Зміст угоди про визнання винуватості відповідає вимогам ст. 472 КПК України.

Умови угоди про визнання винуватості між прокурором та обвинуваченим, її форма та зміст відповідають вимогам КПК та КК України, не суперечать інтересам суспільства і не порушують права, свободи чи інтереси сторін, угода укладена добровільно, при її затвердженні враховано обставини, що пом`якшують покарання, а саме щире каяття, активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення, обставин, що обтяжують покарання, судом не встановлено, а також враховуючи, дані про особу обвинуваченого, має постійне місце реєстрації та проживання, раніше не судимий, пенсіонер, має інвалідність ІІ групи, може виконати взяті на себе за угодою зобов`язання, фактичні підстави для визнання винуватості наявні.

Узгоджена міра покарання та звільнення від його відбування, відповідає загальним засадам призначення покарання, визначених статтями 50, 65, 75 КК України.

Враховуючи зазначене, суд дійшов висновку про можливість затвердження угоди про визнання винуватості і призначення обвинуваченому узгодженого сторонами покарання.

Установлено, що підстав для вирішення питань пов`язаних із запобіжним заходом відносно обвинуваченого немає з огляду на відсутність таких клопотань у учасників кримінального провадження та враховуючи, що відповідно до статей 22, 26 КПК України, суд у кримінальному провадженні вирішує лише ті питання, що винесені на його розгляд сторонами, які є вільними у використанні своїх процесуальних прав.

Цивільний позов не заявлено.

Відповідно до ч. 4 ст. 174 КПК України арешт накладений ухвалою слідчого судді Соломянського районного суду м. Києва від 14 березня 2024 року на мобільний телефон Samsung» моделі Galaxy A10S, sn: НОМЕР_1 , з сімкартою оператора мобільного звязку НОМЕР_2 скасувати, оскільки відпала потреба у подальшому застосуванні цих заходів.

Цивільний позов не заявлявся.

Процесуальні витрати на підставі ст. 124 КПК України підлягають стягненню з обвинуваченого на суму7169,40 грн.

Долю речових доказів суд вирішує згідно ст. 100 КПК України.

Керуючись ч. 2 ст. 373, 374, 474, 475 КПК України, суд,

У Х В А Л И В:

Затвердити угоду від 17.05.2024 року про визнання винуватості, укладену між прокурором відділу нагляду за додержанням законів регіональним органом безпеки Київської обласної прокуратури ОСОБА_4 та обвинуваченим ОСОБА_3 в присутності захисника адвоката ОСОБА_5 .

ОСОБА_3 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 436-2 КК України та призначити узгоджене сторонами угоди про визнання винуватості від 17.05.2024 року покарання за ч. 2 ст. 436-2 КК України 2 роки позбавлення волі.

На підставі ст. 75 КК України, звільнити ОСОБА_3 від відбування призначеного покарання з випробуванням, встановити іспитовий строк 1 рік.

Відповідно до п. п. 1, 2 ч. 1 ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_3 обов`язки:

- періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

-повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Запобіжний захід до набрання вироком законної сили не застосовувати.

Арешт майна, накладений ухвалою слідчого судді Соломянського районного суду м. Києва від 14 березня 2024 року на мобільний телефон Samsung» моделі Galaxy A10S, sn: НОМЕР_1 , з сімкартою оператора мобільного звязку НОМЕР_2 скасувати.

Речові докази - мобільний телефон Samsung» моделі Galaxy A10S, sn: НОМЕР_1 , з сімкартою оператора мобільного звязку НОМЕР_2 , який зберігається при матеріалах кримінального провадження, повернути обвинуваченому ОСОБА_3 , як власнику майна.

Цивільний позов не заявлено.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь держави процесуальні витрати на залучення експертів для проведення експертизи у сумі 7169,40 гривень.

Вирок може бути оскаржений з підстав, передбачених ст. 394 КПК України, до Київського апеляційного суду через Білоцерківський міськрайонний суд Київської області шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Суддя: ОСОБА_8