У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

25 вересня 2023 року слідчий суддя Подільського районного суду міста Києва ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , представника власника майна адвоката ОСОБА_4 , власника майна ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві клопотання слідчого СВ Подільського УП ГУНП в м.Києві ОСОБА_6 , погодженого прокурором Подільської окружної прокуратури м. Києва ОСОБА_7 про накладення арешту на майно у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000239 від 17.08.2023 за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України,

В С Т А Н О В И В:

Слідча СВ Подільського УП ГУ НП в м. Києві ОСОБА_6 за погодженням із прокурором Подільської окружної прокуратури м. Києва ОСОБА_8 звернулась до слідчого судді із клопотанням про накладення арешту на майно у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000239 від 17.08.2023 за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України, яке вилучено в ході обшуку, проведеного 18.09.2023 за адресою: АДРЕСА_1 .

Клопотання мотивоване тим, що Подільським УП ГУ НП в м. Києві здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000239 від 17.08.2023 за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України.

В ході досудового розслідування встановлено, що ОСОБА_5 відповідно до наказу Державної інноваційної фінансово-кредитної установи №28-к/тр від 02.05.2022 «Про прийняття на роботу» призначений на посаду начальника відділу юридично-правового супроводу Державної інноваційної фінансово-кредитної установи () (надалі-ДІФКУ).

Відповідно до посадової інструкції начальника відділу юридично-правового супроводу Державної інноваційної фінансово-кредитної установи затвердженої В.о. голови правління ДІФКУ від 29.03.2021:

-начальник відділу забезпечує додержання законності в діяльності Установи і комплексне правове забезпечення Установи, в тому числі організацію претензійно-позовної роботи, тощо.

-забезпечує виконання покладених на Відділ завдань, пов`язаних з організацією правової роботи, спрямованої на правильне застосування, неухильне дотримання та запобігання невиконанню вимог актів законодавства, інших нормативних документів Установою та безпосередньо працівниками Відділу під час виконання покладених на них завдань і функціональних обов`язків.

-здійснює правову експертизу проектів наказів, інструкцій, положень, стандартів та інших актів правового характеру, що готуються в Установі, візує їх, а також у разі потреби бере участь у підготовці цих документів.

-організовує підготовку висновків з правових питань, які виникають у процесі діяльності Установи, а також проектів відповідей, що надходять на запити до Установи.

-забезпечує методичне керівництво правовою роботою в Установі, роз`яснення чинного законодавства і порядок його застосування.

-представляє інтереси Установи в місцевих, апеляційних, Вищих спеціалізованих судах та Верховному Суді, третейських судах, а також у державних і громадських організаціях у процесі розгляду правових питань, здійснює ведення судових справ.

-очолює роботу з аналізу і узагальнення результатів розгляду претензій, судових справ, а також практики укладання і виконання господарських договорів.

Окрім цього, вищевказаною інструкцією також передбачена відповідальність для начальника відділу юридично-правового супроводу ДІФКУ, яка полягає у тому, що начальник відділу в разі невиконання або неналежного виконання його посадових обов`язків несе відповідальність кримінальну або адміністративну - згідно з законодавством України.

Враховуючи вищевикладене, та відповідно до примітки ст. 18 КК України, начальник відділу юридично-правового супроводу ДІФКУ ОСОБА_5 обіймає посаду у державній установі та його посада пов`язана з організаційно розпорядчими та адміністративно-господарськими функціями, а тому останній є службовою особою.

Під час досудового розслідування встановлено, що ОСОБА_5 у невстановлений досудовим розслідуванням час, подано до Печерського районного суду м. Києва позовні заяви в інтересах ДІФКУ №757/19953/23-ц, №757/27131/23-ц та №757/27129/23-ц відносно колишнього керівника ДІФКУ ОСОБА_9 про стягнення шкоди.

Поміж з тим, встановлено, що у невстановлений досудовим розслідуванням час, але не пізніше 16.08.2023 у ОСОБА_5 виник злочинний умисел на вимагання та одержання неправомірної вигоди, за те, що останній не здійснюватиме належних заходів реагування в ході проведення претензійно-позовної роботи в судах, що дасть можливість відповідачу не відшкодовувати шкоду в порядку регресу.

З метою досягнення свого злочинного умислу, 16.08.2023 у денний час доби, ОСОБА_5 , за попередньою домовленістю, у приміщенні кафе «Julias coffеe shop», що знаходиться за адресою: м. Київ, вул. Оболонська 26 зустрівся із ОСОБА_10 , яка у вказаних вище судових справах представляє інтереси ОСОБА_9 , як відповідача.

Під час бесіди з ОСОБА_10 , ОСОБА_5 , діючи з умислом на вимагання та одержання неправомірної вигоди, повідомив останній, що за грошову винагороду у розмірі 9000 доларів США він не буде здійснювати службові обов`язки у судових справах, в яких він є представником позивача, стосовно відшкодування шкоди в порядку регресу проти колишнього керівника вищевказаної ДІФКУ ОСОБА_9 .

Одночасно з тим, під час розмови ОСОБА_5 повідомив, що така сума неправомірної вигоди зумовлена тим, що у провадженні Печерського районного суду м. Києва перебувають три справи (номера судових проваджень №757/27129/23-ц, №757/27131/23-ц та №757/19953/23-ц), на загальну суму відшкодування шкоди близько 900 тис. гривень, а тому за кожну справу, йому необхідно надати по 3000 доларів США. У разі отримання вказаної суми неправомірної вигоди, він та його підлеглі самоусунуться від судового процесу, не будуть з`являтись до суду та не здійснюватимуть належних заходів в ході здійснення претензійної роботи.

Після цього, ОСОБА_5 повідомив, що перша частина грошових коштів повинна бути передана до наступного судового засідання, яке відбудеться 22.08.2023 в межах розгляду судової справи №757/19953/23-ц.

За результатами вказаної розмови, ОСОБА_11 , будучи особою, яка відповідно до вимог законодавства в межах кримінального провадження залучена до конфіденційного співробітництва, за згодою ОСОБА_9 , погодилась з вказаними вимогами.

Після цього, відповідно до попередньої домовленості, 22.08.2023 близько о 09:30 год ОСОБА_11 поблизу будинку №28 по вул. Юрківській у м. Києві зустрілась з ОСОБА_5 , де на виконання його вимоги передала останньому 3000 доларів США.

В подальшому, 06.09.2023 о 13 год 43 хв, з метою досягнення свого злочинного умислу, спрямованого на отримання неправомірної вигоди ОСОБА_5 , у денний час доби, перебуваючи у невстановленому досудовим розслідуванням місці, написав ОСОБА_10 в месенджері «Telegram» зі свого номеру мобільного телефону НОМЕР_1 про необхідність зустрітись. За домовленістю провести зустріч було заплановано у першій половинні дня 07.09.2023. Проте, об 16 год 38 хв того ж дня, ОСОБА_5 написав ОСОБА_10 повідомлення, що в нього не виходить зустрітись у вказаний раніше час, тому він попросив перенести з ним зустріч орієнтовно на 10-11 годину 08.09.2023.

Відповідно до попередньої домовленості, о 10 год 43 хв 08.09.2023 ОСОБА_10 набрала ОСОБА_5 через месенджер «Telegram» та повідомила, що знаходиться поруч з його місцем роботи в Подільському районі м. Києва.

Під час розмови, ОСОБА_5 повідомив, що знаходиться поруч з кафе «Julias coffеe shop», що за адресою: м. Київ, вул. Оболонська 26.

Зустрівшись у вказаному кафе, під час бесіди, ОСОБА_5 висунув вимогу щодо надання йому другої частини грошових коштів у розмірі 3 тисячі доларів США, наперед, не очікуючи рішення суду в межах судової справи №757/27131/23-ц. Він пояснив, що кошти йому необхідні для власний цілей у найближчий час, та наголосив, щоб ОСОБА_10 та ОСОБА_9 не затягували з передачею коштів та передали їх не пізніше 12-13 вересня 2023 року.

Також ОСОБА_5 додав, що у якості гарантії на месенджер «Telegram», яким користується ОСОБА_11 він повідомленнями відправить підготовлені ним клопотання про об`єднання 3 судових справ у одне провадження, а також заяви щодо розгляду судових справ без його участі, які він сформує в форматі PDF з системи «Електронний суд».

В подальшому, з метою доведення свого злочинного умислу до кінця, 13.09.2023 о 17 год 39 хв на месенджер «Telegram», яким користується ОСОБА_10 , ОСОБА_5 відправив два файли формату PDF, у яких, відповідно до його обіцянки, були заяви щодо розгляду судових справ без його участі, а також клопотання про об`єднання 3 судових справ у одне провадження.

Поміж з тим, під час перемовин за допомогою месенджера «Telegram», останні домовився про зустріч 18.09.2023, у зв`язку із завантаженістю на роботі.

В подальшому, діючи з умислом на одержання неправомірної вигоди, ОСОБА_5 18.09.2023 приблизно о 15:00 зустрівся із ОСОБА_10 у приміщенні кафе «Julias coffеe shop», яке розташоване за адресою м. Київ, вул. Оболонська, 26.

Під час зустрічі, на вимогу ОСОБА_5 ОСОБА_11 передала останньому неправомірну вигоду у сумі 3000 доларів США за невчинення дій щодо проведення претензійно-позовної роботи в порядку регресу відносно колишнього керівника ДІФКУ ОСОБА_9 інтереси якого вона представляє.

Після одержання неправомірної вигоди, о 15 год 40 хв затримано ОСОБА_5 працівниками правоохоронного органу в порядку ст. 208 КПК України.

Таким чином, ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України, тобто в одержанні службовою особою неправомірної вигоди за вчинення такою службовою особою в інтересах того, хто надає неправомірну вигоду, будь-якої дії з використанням наданого їй службового становища, поєднаного з вимаганням неправомірної вигоди.

Враховуючи те, що ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України, у кримінальному провадженні виникла необхідність у проведенні невідкладного обшуку за місцем фактичного проживання ОСОБА_5 , а саме: АДРЕСА_1 .

З вище викладених підстав, 18.09.2023 в період часу з 17:13 год. по 20:20 год., за адресою: АДРЕСА_1 , за місцем фактичного проживання ОСОБА_5 було проведено обшук, в ході якого виявлено та вилучено:

-2 купюри номіналом 100 доларів США кожна із серійними номерами PF65998779J, PF65998775J;

-15 купюр, номіналом 500 гривень кожна;

-19 купюр, номіналом 100 гривень кожна;

-1 купюра номіналом 50 гривень;

-чорнові записи на 4 аркушах;

-банківські реквізити на 1 аркуші;

-видаткова накладна №242 від 13.06.2023 на одному аркуші;

- квитанції до платіжної інструкції на передачу готівки від 01.06.2023 на 2 аркушах;

-видаткова накладна від 13.06.2023 на 1 аркуші;

-товаро-транспортна накладна від 13.06.2023 на 1 аркуші;

-чек на 1 аркуші.

Вищевказане майно постановою слідчого Подільського УП ГУНП у м. Києві від 19.09.2023 визнано речовим доказом.

Орган досудового розслідування вважає, що на вилучене в ході обшуку за адресою АДРЕСА_1 майно, яке зазначене у відповідному протоколі, необхідно накласти арешт, оскільки вони підлягають додатковому дослідженню, огляду, тощо, оскільки незастосування накладення арешту на майно та заборони його використання може призвести до його зникнення, втрати або пошкодження або настання інших наслідків, які можуть перешкодити кримінальному провадженню.

Прокурор в судовому засіданні клопотання підтримав та просив задовольнити з підстав, у ньому наведених. Також долучив ухвалу слідчого судді Подільського районного суду м. Києва від 21.09.2023 про дозвіл на проведення обшуку та протокол огляду та вручення грошових коштів від 22.08.2023.

Представник власника майна ОСОБА_5 - адвокат ОСОБА_4 в судовому засіданні щодо задоволення клопотання прокурора заперечив, вказав, що судове засідання з розгляду клопотання про надання дозволу на обшук у квартирі проведено без участі підозрюваного та його захисника, хоча захисником подано клопотання про проведення судового засідання за його обов`язкової участі, у зв`язку із чим, вважає ухвалу, якою надано дозвіл на проведення обшуку постановленою із порушенням права на захист. Крім цього, вказав, що вилучене майно немає жодного відношення до кримінального провадження.

Власник майна ОСОБА_5 підтримав позицію представника ОСОБА_4 .

Дослідивши клопотання та додані до нього матеріали, заслухавши думку учасників, слідчий суддя дійшов наступного висновку.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом кримінального правопорушення, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.

За вимогами ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Згідно з ч. 3 ст. 170 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Речовими доказами відповідно до ст. 98 КПК України, є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Згідно з ч. 10, ч. 11 ст. 170 КПК України, арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна.

Заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна.

У провадженні СВ Подільського УП ГУНП у м. Києві перебуває кримінальне провадження №0000239 від 17.08.2023 за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України.

Процесуальне керівництво досудовим розслідуванням у кримінальному провадженні здійснює Подільська окружна прокуратура міста Києва.

18.09.2023 на підставі ч. 3 ст. 233 КПК України, слідчими Подільського УП ГУ НП в м. Києві проведено невідкладний обшук, в ході якого виявлено та вилучено 2 купюри номіналом 100 доларів США кожна з серійними номерами PF65998779J, PF65998775J; 15 купюр, номіналом 500 гривень кожна; 19 купюр, номіналом 100 гривень кожна; 1 купюра, номіналом 50 гривень; чорнові записи на 4 аркушах; банківські реквізити на 1 аркуші; видаткова накладна №242 від 13.06.2023 на одному аркуші; квитанції до платіжної інструкції на передачу готівки від 01.06.2023 на 2 аркушах; видаткова накладна від 13.06.2023 на 1 аркуші; товарно-транспортна накладна від 13.06.2023 на 1 аркуші; чек на 1 аркуші.

Постановою слідчого від 19 вересня 2023 року вказане вище майно визнано речовимми доказами у кримінальному провадженні.

Ухвалою слідчого судді Подільського районного суду м. Києва від 21.09.2023 проведення вказаного обшуку легалізовано, надано дозвіл на вилучення вказаних речей та документів.

З матеріалів долучених до клопотання вбачається, що такі речі та документи можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, у зв`язку з чим слідчий суддя має достатні підстави вважати, що таке майно відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 КПК України.

Крім того, також є достатні підстави вважати, що це майно відповідає критеріям, зазначеним у ч. 2 ст. 167 КПК України, що є належною правовою підставою для арешту вказаного майна.

З огляду на положення ч. 1, 2, 3 ст. 170 КПК України майно, яке відповідає критеріям, визначеним у ст. 98 КПК України, повинно вилучатися та арештовуватися незалежно від того, хто являється його власником, у кого і де воно знаходиться, незалежно від того чи належить воно підозрюваному чи іншій зацікавленій особі, оскільки в протилежному випадку не будуть досягнуті цілі застосування цього заходу - запобігання можливості протиправного впливу (відчуження, знищення, приховання) на певне майно, що, як наслідок, перешкодить встановленню істини у кримінальному провадженні.

Крім того, надаючи оцінку твердженням сторони захисту щодо порушення права на захист при розгляді клопотання про надання дозволу на проведення обшуку від 18.09.2023, слідчий суддя вважає за необхідне зазначити, що відповідно до ч. 4 ст. 234 КПК України, клопотання про обшук розглядається у день його надходження за участю слідчого або прокурора. Таким чином, жодних імперативних вимог щодо обов`язкової участі сторони захисту при розгляді даної категорії клопотань кримінально-процесуальним законом не встановлено, у зв`язку із чим, доводи захисника суд оцінює критично та не бере до уваги як підставу щодо відмови у задоволенні клопотання про арешт майна.

Враховуючи вищенаведене, слідчий суддя вважає, що в органу досудового розслідування є всі підстави вважати, що незастосування заходів забезпечення кримінального провадження шляхом накладення арешту на вказане вище майно може призвести до зникнення, втрати, пошкодження чи передачі вказаного майна чи настання інших наслідків, які можуть перешкодити кримінальному провадженню.

У відповідності до ч. 2 ст. 173 КПК України при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, зокрема, враховує правову підставу для арешту майна, можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні, розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження, наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

Із урахуванням наведеного, слідчий суддя дійшов висновку, що слідчим, у відповідності до ч.2 ст. 171 КПК України, доведено необхідність накладення арешту на вказане майно, а також наявність ризиків, передбачених абзацом другим частини першої статті 170 цього Кодексу, а тому незастосування такого заходу забезпечення кримінального провадження, як арешт майна може призвести до наслідків, які можуть перешкоджати досудовому розслідуванню, у зв`язку з чим накладення арешту на вказане майно є необхідною умовою досягнення дієвості кримінального провадження.

Слідчий суддя також враховує, що в даному випадку обмеження права власності є розумним і співмірним завданням кримінального провадження та обставини кримінального провадження станом на час прийняття рішення вимагають вжиття такого методу державного регулювання як накладення арешту.

При цьому, доказів негативних наслідків від застосування такого заходу забезпечення кримінального провадження слідчим суддею не встановлено, а тому, на підставі викладеного вище, слідчий суддя дійшов висновку щодо необхідності задоволення клопотання.

На підставі викладеного, керуючись ст. 170, 172-174, 309, 372, 392 КПК України, слідчий суддя, -

П О С Т А Н О В И В:

Клопотання слідчого СВ Подільського УП ГУНП в м.Києві ОСОБА_6 , погодженого прокурором Подільської окружної прокуратури м. Києва ОСОБА_7 про накладення арешту на майно у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000239 від 17.08.2023 за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України, задовольнити.

Накласти арешт на майно, вилучене в ході обшуку, проведеного 18.09.2023 за адресою: АДРЕСА_1 , а саме на: 2 купюри номіналом 100 доларів США кожна з серійними номерами PF65998779J, PF65998775J; 15 купюр, номіналом 500 гривень кожна; 19 купюр, номіналом 100 гривень кожна; 1 купюра, номіналом 50 гривень; чорнові записи на 4 аркушах; банківські реквізити на 1 аркуші; видаткова накладна №242 від 13.06.2023 на одному аркуші; квитанції до платіжної інструкції на передачу готівки від 01.06.2023 на 2 аркушах; видаткова накладна від 13.06.2023 на 1 аркуші; товарно-транспортна накладна від 13.06.2023 на 1 аркуші; чек на 1 аркуші.

Ухвала про арешт майна, у відповідності до вимог ст. 175 КПК України, виконується негайно слідчим, прокурором.

Копію ухвали не пізніше наступного робочого дня після її постановлення надіслати слідчому, прокурору, третій особі, щодо майна якої вирішується питання про арешт.

Роз`яснити, що згідно із частинами 1-2 статті 174 КПК України підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом.

Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Київського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя Леся БУДЗАН