Провадження № 1-кс/522/7563/23
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28.12.2023 року м. Одеса

Приморський районний суд м. Одеси у складі:

слідчого судді - ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши клопотання представника власника майна ОСОБА_3 адвоката ОСОБА_4 про скасування арешту майна, накладеного ухвалою слідчого судді Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 25.09.2023 року у справі №495/10193/23, у кримінальному провадженні №0001149 від 22.09.2023 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15, ч. 1 ст. 305 КК України,

за участі учасників кримінального провадження:

слідчого ОСОБА_5 ,

представника власника майна адвоката ОСОБА_4 ,

встановив:

До Приморського районного суду м. Одеси надійшло клопотання представника власника майна ОСОБА_3 адвоката ОСОБА_4 про скасування арешту майна, накладеного ухвалою слідчого судді Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 25.09.2023 року у справі №495/10193/23, у кримінальному провадженні №0001149 від 22.09.2023 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15, ч. 1 ст. 305 КК України.

Клопотання про скасування арешту майна обґрунтовано тим, що ОСОБА_3 не є підозрюваною особою по даному кримінальному провадженні, також ОСОБА_3 є добросовісним набувачем транспортного засобу, що підтверджується свідоцтвом про реєстрацію автомобіля.

Заслухавши представника власника майна, який підтримав клопотання, слідчого, який заперечував проти задоволення клопотання, дослідивши клопотання про скасування арешту майна та додатки до нього, слідчий суддя приходить до висновку, що воно не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Стаття 370 КПК передбачає, що судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.

Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до ст. 94 цього Кодексу. Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.

Положеннями статей 2, 7 КПК України визначені завдання кримінального судочинства, відповідно до яких, зміст і форма кримінального провадження повинні відповідати загальним засадам кримінального провадження, до яких зокрема відносяться: верховенство права, недоторканність права власності, забезпечення права на захист, доступ до правосуддя, забезпечення права на оскарження процесуальних рішень, дій чи бездіяльності.

При застосуванні заходів забезпечення кримінального провадження слідчий суддя повинен діяти у відповідності до вимог КПК України та судовою процедурою гарантувати дотримання прав, свобод та законних інтересів осіб; умов, за яких жодна особа не була б піддана необґрунтованому процесуальному обмеженню.

Вказана норма узгоджується з ст. 1 Першого протоколу Конвенції про захист прав та основоположних свобод, відповідно до якої будь-яке обмеження власності повинно здійснюватися відповідно до закону, а отже суб`єкт, який ініціює таке обмеження повинен обґрунтувати свою ініціативу в контексті норм закону.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 174 КПК України підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом.

Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Згідно приписів ч.ч. 1, 2 ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом кримінального правопорушення, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Ухвалою слідчого судді Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 25.09.2023 року у справі №495/10193/23, у кримінальному провадженні №0001149 від 22.09.2023 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15, ч. 1 ст. 305 КК України був накладений арешт, на автомобільмарки LEXUS модель ES 300Н синього кольору, з р/н НОМЕР_1 та свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу № НОМЕР_2 .

В ухвалі слідчого судді, обґрунтовуючи підстави для накладення арешту на майно, зазначено, що правовими підставами, передбаченими ч. 1, п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України, для накладення арешту, є збереження речового доказу, який є предметом злочину та доказом у кримінальному провадженні та відповідає критеріям, визначеним в ч. 1 ст. 98 КПК України, в зв`язку з чим воно може бути використане для встановлення обставин по кримінальному провадженню, так як містить відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження.

Крім того, постановою слідчого від 22.06.2023 року, у кримінальному провадженні №0001149 від 22.09.2023 року зазначений автомобіль було визнано речовим доказом, що спростовує посилання представника власника майна щодо відсутності доказового значення вилученого автомобіля.

Відповідно до наданого слідчим супровідного листа матеріали кримінального провадження №0001149 від 22.09.2023 року були направлені на експертизу та наразі перебувають у розпорядженні експерта. У зв`язку з вищевикладеним суд позбавлений можливості перевірити за матеріалами кримінального провадження обставини, які викладені в клопотанні та вказані в промові слідчого та представника власника майнаю

На підставі наведеного, враховуючи вищезазначені обставини, прихожу до висновку про відсутність підстав для задоволення клопотання, оскільки представником власника майна не доведено відповідними доказами та обставинами, що відпала потреба у подальшому накладенні арешту на майно.

Керуючись ст. ст. 170 - 174, 372, 376 КПК України, слідчий суддя -

ухвалив:

У задоволенні клопотання представника власника майна ОСОБА_3 адвоката ОСОБА_4 про скасування арешту майна, накладеного ухвалою слідчого судді Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 25.09.2023 року у справі №495/10193/23, у кримінальному провадженні №0001149 від 22.09.2023 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15, ч. 1 ст. 305 КК України - відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя: