Справа № 953/5284/20
н/п 1-кп/953/184/23
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"19" грудня 2023 р. Київський районний суд м. Харкова у складі колегії суддів:

головуючого - судді ОСОБА_1 ,

суддів - ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

за участю секретаря - ОСОБА_4 ,

прокурора ОСОБА_5 ,

захисника адвоката ОСОБА_6 ,

розглянувши у судовому засіданні в залі Київського районного суду в м. Харкова справу за матеріалами кримінального провадження, внесеного в Єдиний реєстр досудових розслідувань №0000008 відносно

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Новгродівка Донецької області, громадянина України, одруженого, пенсіонера, не судимого в силу ст. 89 КК України, зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

з кваліфікацією кримінальних правопорушень - злочинів, передбачених п.п.6,12 ч.2 ст. 115, ч. 4 ст. 187, ч. 2 ст. 289 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

Судом встановлено, що 20.12.2019 у нічний час (точна дата не встановлена) ОСОБА_7 , діючи в групі за попередньою змовою з особою, матеріали відносно якого виділені в окреме провадження, з метою заволодіння автомобілем, яким користувався потерпілий ОСОБА_8 , перебуваючи у квартирі за адресою: АДРЕСА_2 , де мешкає знайомий особи, матеріали відносно якого виділені в окреме провадження - ОСОБА_8 , попередньо розподіливши ролі, а саме ОСОБА_7 знаходився у кухні, а особа, матеріали відносно якого виділені в окреме провадження пішов разом з потерпілим ОСОБА_8 до кімнати, де під час словесного конфлікту, маючи злочинний умисел, спрямований на умисне протиправне заподіяння смерті іншій особі, усвідомлюючи при цьому суспільно - небезпечний характер та наслідки своїх дій, передбачаючи реальну можливість настання суспільно-небезпечних наслідків у вигляді настання смерті та бажаючи їх настання, діючи умисно, з корисливого мотиву, особа, матеріали відносно якого виділені в окреме провадження невстановленим під час розслідування предметом схожим на ніж, наніс 17 ударів в область шиї та тулубу потерпілому ОСОБА_8 , спричинивши тим самим останньому, згідно висновку судово-медичної експертизи №10-12/9-ДМ/20 від 26.02.2020 численні колото-різані та різані ушкодження, а саме: колото-різану рану шиї, колото-різану рану на передній поверхні грудної клітки зліва в проекції лівого соска,колото-різану рану на передній поверхні грудної клітки зліва в проекції реберної дуги,колото-різану рану в області попереку зліва, як у сукупності, так і окремо, відносяться до тяжких тілесних ушкоджень по критерію небезпеки для життя; (п.п.2.1.2 та 2.1.3 «о» «й» «л» «п» правил судово - медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень Наказу №6 МОЗ України. Інші колото-різані та різані рани - відносяться до легких тілесних ушкоджень, що спричиняють короткочасний розлад здоров`я (п.п.2.3.1 Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень Наказу №6 МОЗ України).

Причиною смерті ОСОБА_8 явились множинні колото-різані поранення шиї та тулуба, з ушкодженням кровоносних судин (права сонна артерія, аорта) лівої легені, серця, що привело до крововтрати.

Після вчинення злочину ОСОБА_7 разом з особою, матеріали відносно якого виділені в окреме провадження заволодівши свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу на автомобіль «HYUNDAI 130» НОМЕР_1 , ключами від нього та банківською карткою АТКБ «Приватбанк» на ім*я ОСОБА_8 , покинули квартиру. Умисел ОСОБА_7 виразився в усвідомленні суспільно - небезпечного характеру та наслідках своїх дій, а саме у його бездіяльності відносно потерпілого, що

виразилось у тому, що він достовірно знав мету їх знаходження у квартирі потерпілого, передбачав спосіб заволодіння майном та усвідомлював події, які відбувались між особою, матеріали відносно якого виділені в окреме провадження та потерпілим ОСОБА_8 , але ніяких активних дій щодо припинення вчинення злочину та настання смерті потерпілого не зробив.

Таким чином, своїми умисними діями, ОСОБА_7 вчинив кримінальне правопорушення - злочин, передбачений п.п.6,12 ч. 2 ст. 115 КК України, а саме: вбивство, тобто умисне протиправне заподіяння смерті іншій людині, з корисливих мотивів, вчинене за попередньою змовою групою осіб.

Крім того, 20.12.2019 у нічний час (точна дата не встановлена) ОСОБА_7 , діючи в групі за попередньою змовою з особою, матеріали відносно якого виділені в окреме провадження, з метою заволодіння автомобілем, яким користувався потерпілий ОСОБА_8 , приїхали до м. Харкова після чого продовжуючи реалізацію спільного злочинного наміру, особа, матеріали відносно якого виділені в окреме провадження, зателефонував ОСОБА_8 та повідомив, що він на місці і спросив згоди піднятись до квартири. Перебуваючи у квартирі за адресою: АДРЕСА_2 , де мешкає знайомий особи, матеріали відносно якого виділені в окреме провадження - ОСОБА_8 , попередньо розподіливши ролі, а саме ОСОБА_7 знаходився у кухні, особа, матеріали відносно якого виділені в окреме провадження пішов разом з потерпілим ОСОБА_8 до кімнати, де маючи спільний злочинний умисел на вчинення розбійного нападу на ОСОБА_8 , з метою заволодіння чужим майном, заздалегідь заготовленим предметом, схожим на ніж, наніс 17 колото-різаних поранень потерпілому у різні частини тіла, після чого останній помер.

Після цього, особа, матеріали відносно якого виділені в окреме провадження, разом з ОСОБА_7 , продовжуючи реалізацію свого злочинного наміру, відкрито заволоділи належними ОСОБА_8 банківською карткою АТ КБ «Приватбанк»№ НОМЕР_2 , на котрій знаходились гроші, сума яких в ході розслідування не встановлена, ключами від а/м «HYUNDAI 130» НОМЕР_1 та свідоцтвом про реєстрацію транспортним засобом серії НОМЕР_3 на а/м ««HYUNDAI 130» НОМЕР_1 , виданим на ім`я ОСОБА_9 . Відкрито заволодівши належним ОСОБА_8 майном, особа, матеріали відносно якого виділені в окреме провадження та ОСОБА_7 з місця скоєння злочину зникли, розпорядившись викраденим майном на власний розсуд, а саме ОСОБА_7 залишив собі для користування банківську картку АТКБ «Приватбанк», належну ОСОБА_8 , з якої в подальшому зняв гроші в сумі 11000 гривень, які потратив на власні потреби, а особа, матеріали відносно якого виділені в окреме провадження залишив при собі свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_3 на а/м «HYUNDAI 130» НОМЕР_1 та ключі від зазначеного автомобілю, тим самим заподіявши ОСОБА_8 матеріальну шкоду.

Таким чином, своїми умисними діями, ОСОБА_7 вчинив кримінальне правопорушення - злочин, передбачений ч.4 ст. 187 КК України, а саме: напад з метою заволодіння чужим майном, поєднаний із насильством, небезпечним для життя та здоров`я особи, яка зазнала нападу (розбій), вчинений за попередньою змовою групою осіб, поєднаний з заподіянням тяжких тілесних ушкоджень, спрямований на заволодіння майном.

Крім того, 20.19.2019 у нічний час (точна дата в ході розслідування не встановлена) ОСОБА_7 , діючи в групі за попередньою змовою з особою, матеріали відносно якого виділені в окреме провадження, з метою заволодіння автомобілем, яким користувався потерпілий ОСОБА_8 , приїхали до м. Харкова, після чого продовжуючи реалізацію спільного злочинного наміру, особа, матеріали відносно якого виділені в окреме провадження зателефонував ОСОБА_8 та повідомив, що він на місці і спросив згоди піднятись до квартири. Перебуваючи у квартирі за адресою: АДРЕСА_2 , де мешкає знайомий особи, матеріали відносно якого виділені в окреме провадження - ОСОБА_8 , попередньо розподіливши ролі, а саме ОСОБА_7 знаходився у кухні, не вчиняючи ніяких активних дій по відношенню до потерпілого ОСОБА_8 , а особа, матеріали відносно якого виділені в окреме провадження пішов разом з потерпілим ОСОБА_8 до кімнати, де маючи спільний злочинний умисел на заволодіння чужим майном, заздалегідь заготовленим предметом, схожим на ніж, наніс 17 колото-різаних поранень потерпілому у різні частини тіла, після чого останній помер.

Після цього, ОСОБА_7 разом з особою, матеріали відносно якого виділені в окреме провадження, продовжуючи реалізацію свого злочинного наміру, маючи умисел, спрямований на незаконне заволодіння транспортним засобом, а саме автомобілем «HYUNDAI 130» НОМЕР_1 , який був зареєстрований на ім`я ОСОБА_9 , на праві свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу, котра була матір`ю ОСОБА_10 , та маючи на меті перепродати вказаний автомобіль, прибули до стоянки, яка розташована по вулиці Астрономічній м. Харкові, де на той час транспортний засіб був припаркований.

При цьому, ОСОБА_7 у групі з особою, матеріали відносно якого виділені в окреме провадження, діючи умисно, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно - небезпечні наслідки, та свідомо бажаючи їх настання, скориставшись тим, що за їх діями ніхто не спостерігає, підійшли до автомобілю «HYUNDAI 130» НОМЕР_1 , вартістю згідно висновку судової автотоварознавчої експертизи №875 від 5.03.2020 - 197489 грн.38коп., де за допомогою ключів, які взяли в квартирі ОСОБА_8 , відкрили двері, сіли до автомобілю, та продовжуючи свої злочинні дії, ОСОБА_7 разом з особою, матеріали відносно якого виділені в окреме провадження, отримавши у такий спосіб можливість безперешкодного керування вищевказаним транспортним засобом, завели двигун зазначеного транспортного засобу, маючи при собі свідоцтво про реєстрацію зазначеного транспортного засобу та покинули на ньому місце вчинення злочину, обернувши транспортний засіб на свою користь та розпорядились ним у подальшому на власний розсуд, а саме продали вказаний автомобіль третій особі, попередньо залишивши в салоні автомобілю свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу та ключі від нього, заподіявши ОСОБА_8 матеріальну шкоду на суму 197489 грн. 38коп.

Таким чином, своїми умисними діями, ОСОБА_7 вчинив кримінальне правопорушення - злочин, передбачений ч. 2 ст. 289 КК України, тобто незаконне заволодіння транспортним засобом, вчинене за попередньою змовою, групою осіб.

Під час судового розгляду обвинувачений ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 помер ІНФОРМАЦІЯ_3 , про що свідчить надана до суду копія свідоцтва про смерть серії НОМЕР_4 від 04.12.2020, з відміткою про внесення актового запису №1053 від 04.12.2020.

Згідно матеріалів кримінальної справи, 13 січня 2021 року до суду сином померлого обвинуваченого ОСОБА_11 подано заяву про продовження судового розгляду для реабілітації померлого ОСОБА_7 . (а.с. 199 т.1).

Для підтвердження повноважень адвоката ОСОБА_6 надано до суду договір про надання правової допомоги від 13.01.2021 року, укладений з ОСОБА_11 . (а.с. 212-214 т.1).

Судова колегія, розглядаючи дане кримінальне провадження за обвинувальним актом №0000008 від 01.01.2020, відносно ОСОБА_7 , з кваліфікацією кримінальних правопорушень - злочинів, передбачених п.п.6,12 ч.2 ст. 115, ч. 4 ст. 187, ч. 2 ст. 289 КК України, та отримавши заяву близького родича померлого про реабілітацію, приходить до наступних висновків.

Згідно з п. 5 ч. 1 ст. 284 КПК України кримінальне провадження закривається в разі, якщо помер підозрюваний, обвинувачений, крім випадків, якщо провадження є необхідним для реабілітації померлого. Якщо зазначену обставину виявлено під час судового провадження, суд постановляє ухвалу про закриття кримінального провадження (абз. 2 ч. 7 ст. 284 цього Кодексу)

Виходячи з загальних засад кримінального провадження, в тому числі презумпції невинуватості (ч.1 ст. 17 КПК України), близькі родичі померлого обвинуваченого як безпосередньо, так і через захисника мають право звернутися до слідчого, прокурора чи суду, незалежно від стадії, на який знаходиться кримінальне провадження, із заявою про бажання продовжити провадження в інтересах реабілітації померлого чи не заперечують вони проти закрити кримінального провадження.

Під час судового розгляду кримінального провадження суд повинен безпосередньо переконатися, чи бажають близькі родичі в інтересах реабілітації померлого скористатися таким своїм правом, та з`ясувати, чи не заперечує, такий родич проти закриття кримінального провадження через нереабілітуючу обставину.

Виходячи із аналізу положень ст.ст. 47, 52, п.5 ч.1 ст. 284, ч.7 ст. 284 КПК України, близькі родичі померлого обвинуваченого можуть звернутися до суду з відповідною заявою в інтересах реабілітації померлого.

Згідно ч.7 ст.284 КПК України якщо обставини, передбачені пунктами 5, 6, 7, 8, 9 частини першої статті 284 КПК України виявляться під час судового провадження, а також у випадку, передбаченому пунктами 2,3 частини другої ст. 284 КПК України, суд постановляє ухвалу про закриття кримінального провадження.

Закриття кримінального провадження, - це юридичний акт, у силу якого закінчується досудове слідство та процесуальне провадження у кримінальній справі, вирішується доля зібраних у кримінальній справі речових доказів і майна, на яке накладено арешт, відміняються обрані запобіжні заходи, а правовідносини учасників процесу після набуття чинності прийнятим рішенням переводяться в русло цивільних правовідносин.

Обставини,які згідно із законом виключають кримінальне провадження і служать підставою для його закриття, за своєю сутністю можуть бути систематизовані й поділені натри групи: реабілітуючі, постреабілітуючі, нереабілітуючі та формально-процесуальні підстави.

Формально-процесуальні підстави закриття кримінального провадження це підстави, що тягнуть за собою закриття кримінальної справи, зважаючи на наявність рішень щодо певного факту, які набули юридичної сили, чи відсутності волевиявлення певних учасників процесу, за умови, що за законом справа порушується лише за наявності такого волевиявлення.

Провадження закривається:

- коли помер підозрюваний (обвинувачений), крім випадків,якщо провадження є необхідним для реабілітації померлого;

- коли існує вирок за тим самим обвинуваченням, що набув чинності, або постановлена ухвала суду про закриття кримінального провадження за тим самим обвинуваченням;

- коли потерпілий, а у випадках, передбачених законом, його представник відмовився від обвинувачення у кримінальному провадженні у формі приватного обвинувачення;

- до кримінального правопорушення, щодо якого не отримано згоди держави, яка видала особу;

- у разі ліквідації юридичної особи, стосовно якої здійснювалося кримінальне провадження.

Смерть особи, яка вчинила злочин, робить провадження у кримінальній справі безпредметним. Закриття кримінального провадження з цієї підстави може відбуватися тільки тоді, коли докази, отримані під час розслідування, беззаперечно підтверджують, що діяння, яке досліджується, є кримінально карним і було вчинено саме цією особою.

Ця група об`єднує також підстави, які констатують неможливість повторного розслідування фактів, що стосуються дій осіб, стосовно яких компетентні державні органи прийняли рішення.

Нереабілітуючі підстави означають, що відносно особи зібрано достатньо доказів для підозри у вчиненні кримінального правопорушення, однак у силу певних обставин кримінальне провадження щодо цієї особи виключається. Така особа не вправі вимагати відшкодування матеріальної чи моральної шкоди, яка була їй завдана в процесі розслідування.

Закриття кримінального провадження з нереабілітуючих обставин можливе лише: - при підтвердженні матеріалами кримінального провадження події кримінального правопорушення; - наявності в діянні складу кримінального правопорушення; - причетності підозрюваного чи обвинуваченого до вчинення кримінального правопорушення.

Вирішуючи дані питання та клопотання близького родича померлого про реабілітацію, суд зазначає, що дослідженими належними та допустимими доказами під час судового розгляду підтверджено, що в діяннях обвинуваченого ОСОБА_7 містяться ознаки кримінальних правопорушень, передбачених п.п.6,12 ч.2 ст. 115, ч. 4 ст. 187, ч. 2 ст. 289 КК України, і це підтверджується наступними доказами:

-показаннями потерпілої ОСОБА_12 в судовому засіданні, яка пояснила, що є тещею померлого і з грудня 2019 року ОСОБА_8 проживав окремо. ОСОБА_8 дочці писав, що 19 або 20 грудня 2019 року приїде, однак не з*явився і на зв*язок не виходив. 24,25 числа вони приїхали до його квартири, двері були зачинені, автомобіля «HYUNDAI 130» НОМЕР_1 на стоянці не було. Охоронець на стоянці сказав, що автомобіль 20 числа виїхав, через декілька днів вони написали заяву в поліцію про зникнення. 01.01.2020 року пішли на квартиру до ОСОБА_8 , почули запах і виломавши двері, які були зачинені на замок побачили мертвого ОСОБА_8 . Повідомляла, що раніше ОСОБА_8 в м. Донецьк познайомився з особою, матеріали відносно якого були виділені в окреме провадження і той деякий час мешкав у померлого, однак потім вони посварилися і ОСОБА_8 вигнав того з квартири.

- показаннями свідка ОСОБА_13 , який в судовому засіданні пояснював, що з ОСОБА_7 він познайомився в м. Донецьк в 2006-2007 роках в автосалоні. В листопаді 2019 року йому подзвонив ОСОБА_14 та запропонував придбати автомобіль «HYUNDAI 130», він погодився. Приблизно через 2-3 тижня він знов подзвонив о 5 ранку та сказав, що він в м. Харкові і можна забрати автомобіль. Присилав йому фото автомобіля, сказав, що автомобіль 2013 року випуску, пробіг до 100 км/год, є ключі та технічний паспорт. Він перерахував гроші за автомобіль на карту, яку надав ОСОБА_14 , попросив знайомого забрати автомобіль, потім він його забрав, технічний паспорт та ключі і відвіз до м. Києва. 02.01.2020 року до нього приїхала поліція та забрала цей автомобіль.

- показаннями свідка ОСОБА_15 , який в судовому засіданні пояснив, що він був з ОСОБА_13 , коли той забирав автомобіль «HYUNDAI 130», що придбав в м. Харкові. Біля заправки вони зустрілись з чоловіком, передали їм автомобіль, технічний паспорт, ключі, страховку.

- показаннями свідка ОСОБА_16 який пояснював в суді, що працював в таксі в кінці грудня 2019 року і було замовлення після 1 години ночі, сіли 2 чоловіків, один худорлявий, один крупний. Вони сіли в районі вул. Барабашова та поїхали в сторону Великої Данилівки.

-показаннями свідка ОСОБА_11 , який в суді пояснив, що є сином обвинуваченого, він проживав окремо від батьків. Прізвище особи, матеріали відносно якого виділені в окреме провадження йому відомо, батько з ним спілкувався. В 2020 році за місцем мешкання батьків був обшук, речі батька були вилучені.

- показаннями свідка ОСОБА_7 , яка в суді пояснила, що є дружиною обвинуваченого ОСОБА_7 і вони проживали в м. Покровськ. В грудні 2019 року у чоловіка були поїздки, однак куди вона не знає. Коли до них прийшла поліція, чоловіка не було вдома, до цього він десь зник, де він був вона не знає. Як потім їй стало відомо, його затримали в м. Селідово і той говорив, що нікого не вбивав. Під час обшуку в будинку в них вилучили речі чоловіка.

- даними в електронному рапорті від 01.01.2020 року про виявлення смерті ОСОБА_17 ;

- рапортом ст. ІЧЧ СМ Київського ВП ГУНП в Харківській області про заволодіння автомобілем ОСОБА_17 шляхом розбою та виявлення трупу ОСОБА_17 за адресою: АДРЕСА_2 .

- даними у протоколі огляду місця події від 01.01.2020, з фото таблицею проведеного за адресою: АДРЕСА_2 , в ході якого було виявлено труп чоловіка, зафіксована обстановка, виявлені та вилучені предмети.

- матеріалами роботи по огляду місця події інспектором-криміналістом з фото таблицею. - даними у протоколі огляду місця події та трупу від 02.01.2020;

- даними в довідці ХОБСМЕ про причину смерті ОСОБА_8

- заявою від ОСОБА_12 від 29.12.2019 року до поліції про необхідність встановлення місцезнаходження зятя ОСОБА_8

- даними хронологічної довідки за фактом вбивства ОСОБА_8 ;

- анкетними даними обвинуваченого ОСОБА_7 та відомостями про притягнення до кримінальної відповідальності.

- заявою ОСОБА_18 на проведення огляду від 02.01.2020;

- даними в протоколі огляду місця події від 02.01.2020 з фото таблицею, проведеного за адресою: АДРЕСА_3 ;

- заява ОСОБА_19 на проведення огляду від 02.01.2020;

- даними в протоколі огляду місця події від 02.01.2020 проведеного за адресою: м.Харків, вул. Дружня, 2, гараж № НОМЕР_5 з фототаблицею;

- рапортом ст. інспектора СМ Київського ВП ГУНП в Харківській області;

- постановою про оголошення розшуку транспортного засобу;

-заявою про залучення до провадження як потерпілого ОСОБА_12 ;

- даними у висновку експерта №10-12/9-ДМ/20 від 26.02.2020 року щодо виявлених тілесних ушкоджень у ОСОБА_8 ;

- даними у висновку експерта №17-3-МК/9-ДМ/20 від 19.02.2020 року щодо експертизи шкірних клаптем з рани ОСОБА_8

- довідкою щодо інформації отриманої у операторів зв`язку з приводу переміщення телефонів ОСОБА_8

- постановою про проведення процесуальних дій на іншій території від 02.01.2020 року;

- рапортом о/у СКП ВП №1 Шевченківського УП ГУ НП у м. Києві від 02.01.2002 року про виявлення та вилучення автомобіля «HYUNDAI 130» АН 1118 ІЕ.

- даними у протоколі огляду місця події від 02.01.2020 проведеного за адресою: м. Київ, вул. Жилянська, 107 та виявлення і вилучення автомобіля «HYUNDAI 130» АН 1118 ІЕ.

-ксерокопією свідоцтва про реєстрацію т/з НОМЕР_6 ;

-ксерокопія акту огляду транспортного засобу;

- даними в протоколі тимчасового доступу до речей і документів з описом;

- заявою №254341532 від 28.12.2019;

- актом огляду реалізованого транспортного засобу;

-договором купівлі-продажу транспортного засобу;

-актом технічного стану транспортного засобу №7296/19/013987;

-договором комісії №7296/19/013987;

-інформація з Єдиного реєстру боржників;

-результатом аналітичного пошуку ТЗ по «НАІСС ДДАІ» МВС України;

- даними щодо руху по банківським карткам ОСОБА_8 ;

- даними щодо руху по банківським карткам ОСОБА_20 ;

- даними в протоколі огляду місця події від 02.01.2020 проведеного за адресою: АДРЕСА_1 за місцем мешкання ОСОБА_14 ;

- даними в протоколах пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 03.01.2020, 04.01.2020, 08.01.2020, 09.01.2020, за якими свідок ОСОБА_21 впізнав ОСОБА_7 , як особу, який звонив йому придбати автомобіль «HYUNDAI 130» НОМЕР_1 , та інші свідки впізнали особу, матеріали відносно якого виділені в окреме провадження, який пересувався на автомобілі «HYUNDAI 130» НОМЕР_1 .

- даними у протоколі проведення слідчого експерименту від 09.01.2023 з ілюстративним матеріалом за участі свідка ОСОБА_22 , який розказав та показав обставини зустрічі з чоловіком та передачі автомобіля «HYUNDAI 130» НОМЕР_1 .

- постановою про виділення матеріалів досудового розслідування.

- постановою про зупинення досудового розслідування та оголошення розшуку підозрюваного;

- даними щодо викликів таксі 19.12.2019 року з аудіо записом.

- постановою про визнання речових доказів та передачу їх на зберігання;

- дисками з аудіозаписом виклику служби таксі;

- даними у висновках експерта №14/87-Дм/19, №14/84-Дм/20, №14/86-Дм/20, №14/83-Дм/20,

№14/85-Дм/20, №14/88-Дм/20, №15/6-Дм/2020, за якими були досліджені змиви та інші вилучені предмети з місця вчинення злочину та визначено на цих предметах кров ОСОБА_8

-даними у висновку експерта №10/1/60СЕ-20 щодо придатності від копійованих слідів рук, які були вилучені за адресою: АДРЕСА_2 .

-протоколом відібрання зразків для експертного дослідження;

-даними у висновках експерта №15/52-Дм/2020 та №15-12/57-ДМ/Ц/2020;

- даними у протоколі огляду місця події від 17.01.2020 з додатком проведеного за адресою: АДРЕСА_1 ;

-постановою про зупинення досудового розслідування та оголошення розшуку підозрюваного;

-постановою про відновлення досудового розслідування .

- протоколом затримання особи, підозрюваної у вчиненні злочину від 24.01.2020 ОСОБА_7 ;

- даними у протоколі пред`явлення особи для впізнання від 25.01.2020, в ході якого ОСОБА_7 впізнав особу, матеріали відносно якого виділені в окреме провадження, як особу з яким він був в квартирі по АДРЕСА_2 , а потім вони поїхали на іншу вулицю, де залишити автомобіль «HYUNDAI 130».

-даними у протоколі проведення слідчого експерименту від 25.01.2020 за участі ОСОБА_7 , в ході якого той розказав та показав обставини подій 19.12.2019 року з його участі, участі померлого ОСОБА_8 та особи, матеріали відносно якого виділені в окреме провадження.

-диском з відеозаписом слідчого експерименту за участю підозрюваного ОСОБА_7 ;

-протоколом відібрання зразків для експертного дослідження від 28.01.2020;

-даними у висновку експерта №14/224/-Дм/19 щодо крові ОСОБА_7

- протоколом огляду предметів речових доказів та постановою про визнання їх речовими доказами.

-постановою про виділення матеріалів досудового розслідування від 11.02.2020 відносно іншої особи, причетної до вчинення злочину.

-протоколом за результатами проведення НСРД від 05.02.2020 з додатком (диск №61/43т);

-протоколом за результатами проведення НСРД від 05.02.2020 з додатком (диск №61/42т);

- даними у висновку експерта №875 від 26.03.2020 року, з фото таблицею щодо вартості автомобіля «HYUNDAI 130» НОМЕР_1 в розмірі 197489,38 грн.

- даними у висновках експерта №9/147СЕ-20, №9/149СЕ-20, №9/153СЕ-20, №9/150СЕ-20, №9/151СЕ-20 (молекулярно-генетична експертиза), за якими встановлені генетичні ознаки виявлених зразків крові ОСОБА_8 та виявлення цих ознак в автомобілі та на інших предметах, влучених з місця події.

Всі вище перелічені та досліджені в судовому засіданні докази не викликають у суду сумніву, оцінені судом як належні та допустимі письмові докази, що містять інформацію про предмет доказування у даному кримінальному провадженні та свідчать про причетність ОСОБА_7 до інкримінованих йому злочинів з кваліфікацією його дій за п.п.6,12 ч.2 ст. 115, ч. 4 ст. 187, ч. 2 ст. 289 КК України.

Відповідно до вимог ст. 22 КПК України кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом. Сторони кримінального провадження мають рівні права на збирання та подання до суду речей, документів, інших доказів, клопотань, скарг, а також на реалізацію інших процесуальних прав, передбачених цим Кодексом.

За правилами статті 84 КПК України доказами в кримінальному провадженні є фактичні дані, отримані у передбаченому цим Кодексом порядку, на підставі яких слідчий, прокурор, слідчий суддя і суд встановлюють наявність чи відсутність фактів та обставин, що мають значення для кримінального провадження та підлягають доказуванню. Докази повинні бути належними та допустимими в розумінні ст.ст. 85-86 КПК України.

Недопустимості доказів згідно вимог ст.ст. 87-89 КПК України судом не встановлено. Порушень вимог КПК України, які б могли спростувати висновки суду під час розгляду справи судом встановлено також не було.

Під час вирішення питання про допустимість доказів важливе значення має істотність порушення прав і свобод людини, а тому не усі порушення, допущені сторонами при збиранні доказів, є підставою для визнання доказів недопустимими, а відтак і вирішення питання про порушення права на справедливий суд. Даних обставин під час розгляду кримінального провадження судом не встановлено.

Провина обвинуваченого ОСОБА_7 у вчиненні кримінальних правопорушень злочинів, передбачених п.п.6,12 ч.2 ст. 115, ч. 4 ст. 187, ч. 2 ст. 289 КК України повністю підтверджується сукупністю наведених доказів, достовірність та допустимість яких не викликає у суду сумніву.

На підставі викладеного, суд погоджується з позицією прокурора щодо кваліфікації дій обвинуваченого ОСОБА_7 за п.п.6,12 ч.2 ст. 115, ч. 4 ст. 187, ч. 2 ст. 289 КК України.

Належних та допустимих доказів на спростування даної кваліфікації дій ОСОБА_7 , або інших підстав, передбачених КПК України для реабілітації обвинуваченого суду під час розгляду даної кримінальної справи не надано.

Посилання адвоката на те, що не встановлені достатні докази для доведеності винуватості ОСОБА_7 в суді та вичерпані можливості їх отримати у зв*язку зі смертю обвинуваченого, суд вважає необґрунтованим та нічим не підтвердженим, оскільки під час судового розгляду були допитані свідки, потерпіла за участі обвинуваченого та адвоката, які в повній мірі реалізували свої права під час допиту даних свідків, досліджені письмові докази, надані стороною обвинувачення, і всі ці досліджені судом докази в своїй сукупності свідчать до доведеність кваліфікації дій ОСОБА_7 за п.п.6,12 ч.2 ст. 115, ч. 4 ст. 187, ч. 2 ст. 289 КК України за обставин, вказаних у обвинувальному акті.

Доводи адвоката про те, що обвинувачений в силу своїх обмежених можливостей (вада слуху) не міг вчинити інкриміновані йому кримінальні правопорушення також є безпідставним, голослівним та недоведеним, оскільки протилежне спростовується дослідженими матеріалами справи, які підтверджують участь підозрюваного у слідчих діях без обмежень та відсутності будь-яких заявах щодо наявності в нього таких вад, що перешкоджало їх проведенню, відсутності документального підтвердження таких обставин, що могли будь-яким чином спростовувати висновки органу досудового розслідування щодо кваліфікації дій ОСОБА_7 та суду під час ухвалення даного рішення.

Також, суд вважає правильною дату подій, що сталися 20.12.2019 року, оскільки це підтверджено всіма дослідженими матеріалами кримінального провадження.

Враховуючи викладене, суд не вбачає підстав для постановлення виправдувального вироку та реабілітації померлого обвинуваченого ОСОБА_7 за обставинами подій, що інкриміновано ОСОБА_7 та кваліфіковано за п.п.6,12 ч.2 ст. 115, ч. 4 ст. 187, ч. 2 ст. 289 КК України та закриває кримінальне провадження відносно ОСОБА_7 , за ознаками складу кримінального правопорушення злочину, передбаченого п.п.6,12 ч.2 ст. 115, ч. 4 ст. 187, ч. 2 ст. 289 КК України у зв`язку зі смертю обвинуваченого, за нереабілітуючих підстав.

Керуючись ст.ст. 1-29, 284, 369-372, 376 КПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Кримінальне провадження відносно ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за ознаками складу кримінального правопорушення злочину, передбаченого п.п.6,12 ч.2 ст. 115, ч. 4 ст. 187, ч. 2 ст. 289 КК України - закрити у зв`язку зі смертю обвинуваченого ОСОБА_7 , за нереабілітуючих підстав.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Ухвала може бути оскаржена до Харківського Апеляційного суду через Київський районний суд м. Харкова протягом семи днів з дня її оголошення.

Головуючий суддя ОСОБА_1

Суддя ОСОБА_2

Суддя ОСОБА_3