Єдиний унікальний номер 305/1066/22
Номер провадження 1-кп/305/111/24
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11.01.2024 року місто Рахів

Рахівський районний суд Закарпатської області у складі: головуючого судді ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участю прокурора ОСОБА_3 , обвинуваченого ОСОБА_4 , адвокатів ОСОБА_5 та ОСОБА_6 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Рахівського районного суду Закарпатської області обвинувальний акт у кримінальному провадженні, відомості про яке 10.06.2022 року внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000216 про обвинувачення

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та мешканця АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, із середньою освітою, пенсіонера, одруженого, раніше не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст.126-1 КК України,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_4 , у період часу з квітня 2022 року по червень 2022 року, знаходячись у домоволодінні за адресою: АДРЕСА_1 , де мешкає разом із своєю дружиною ОСОБА_7 , упродовж тривалого часу, систематично, умисно, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, з метою приниження та залякування осіб, із якими перебуває у сімейних відносинах, з особистих мотивів, маючи прямий умисел вчиняв по відношенню до своєї дружини ОСОБА_7 , з якою перебуває у сімейних відносинах, психологічне насильство, тобто дії, виражені у словесних образах, погрозах, нецензурних висловлюваннях у її адресу, приниженні та залякуванні, що призвело до психологічних страждань.

Так, 19.04.2022 року, близько 11 годин 34 хвилин, ОСОБА_4 , перебуваючи за вищевказаною адресою, погрожував фізичною розправою та висловлював образи у сторону своєї дружини ОСОБА_7 , чим вчинив стосовно неї психологічне насильство.

У подальшому, 29.04.2022 року ОСОБА_4 , перебуваючи у зазначеному будинку, повторно, під час раптово виниклої сварки із дружиною ОСОБА_7 , погрожував фізичною розправою та ображав останню, чим своїми діями вчинив домашнє насильство психологічного характеру.

Окрім наведеного, 09.06.2022 року, близько 12 години 00 хвилин, ОСОБА_4 , перебуваючи за вказаною адресою, умисно, повторно, вчинив стосовно своєї дружини ОСОБА_7 домашнє насильство психологічного характеру, яке виразилось у безпричинній сварці з нею, у ході якої ображав її нецензурною лайкою та виганяв з будинку.

Таким чином, ОСОБА_4 заподіяв своїй дружині ОСОБА_7 систематичних психологічних страждань, які виразились у словесних образах нецензурними словами та приниженні, викликавши у потерпілої побоювання за свою безпеку, нездатність захистити себе, що призвело до психологічних страждань та погіршення якості життя останньої.

Прокурор ОСОБА_3 підтримав обвинувачення, посилаючись на обставини викладені в обвинувальному акті, та просив суд обрати ОСОБА_4 покарання у межах санкції ст.126-1 КК України у виді обмеження волі строком на один рік, звільнивши його від відбування покарання з іспитовим строком один рік.

У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою вину в пред`явленому йому обвинуваченні за ст.126-1 КК України не визнав та пояснив, що він їздив на сезонні роботи до Чеської Республіки, дружина хотіла з ним розлучитись, постійно сварилась. Дома у дворі хотів підрізати туї, а дружина вчинила сварку, визвала працівників поліції, на обвинуваченого склали адміністративний протокол, він заплатив штраф. Але дружина все одно погрожувала, що цим це все одно не закінчиться. Вигнала обвинуваченого з будинку, він на дружину викликав поліцію, а вона вийшла і сказала, що неправдивий виклик, за що йому прийшлось знову платити штраф.

Захисник ОСОБА_5 у судовому засіданні зазначив, що докази, які вказують на вчинення домашнього насильства - відсутні. а тому просив ухвалити виправдувальний вирок.

Свідки ОСОБА_8 та ОСОБА_9 в судовому засіданні пояснили, що є працівниками поліції та виїжджали на виклики за адресою: АДРЕСА_1 . Від колег чули, що на вищезазначену адресу систематично викликають поліцію, оскільки чоловік у нетверезому стані ображає свою дружину. Крім того, свідок ОСОБА_9 зазначив, що у квітні було складено протокол про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_4 за домашнє насильство, а в травні повторно за ч. 2 ст. 173-2 КУпАП. Обидва рази ОСОБА_4 було визнано винним. Також у червні потерпілою повторно було написано заяву про домашнє насильство.

Свідок ОСОБА_10 у судовому засіданні пояснила, що потерпілу ОСОБА_7 знала, час від часу допомагала їй по господарству. На свято чула, як подружжя свариться у сараї, ОСОБА_4 говорив голосно, але розібрати слова не могла, почула тільки слово «ґаздиня». Через деякий час зустріла мати Одарки яка на запитання свідка, чого так голосно сварились, відповіла, що мали неприємність.

Свідок ОСОБА_11 у судовому засіданні надав наступні пояснення. Так, обвинувачений та потерпіла є його сусідами. При зустрічі з ним інколи жалілися йому один на одного, іноді чув сварки, оскільки сусід ОСОБА_4 голосно говорить, однак погроз не чув.

Згідно повного витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про смерть, ОСОБА_7 померла ІНФОРМАЦІЯ_2 .

За клопотанням прокурора до матеріалів справи долучено в якості письмового доказу протокол допиту потерпілої ОСОБА_7 від 11.06.2022 року, з якого вбачається, що вона є дружиною ОСОБА_4 , який неодноразово вчиняв відносно неї насильство психологічного характеру, що призвело до психологічних страждань, емоційної залежності, погіршення якості життя потерпілої, за що обвинувачений неодноразово притягувався до адміністративної відповідальності. Крім того, ОСОБА_4 систематично вживав алкогольні напої, після чого ставав схильним до агресії, постійно принижував свою дружину, погрожував фізичною розправою та ображав, вона в свою чергу від нього тікала та дзвонила до поліції. Аналогічні випадки стались 19.04.2022 року та 29.04.2022 року, а також 09.06.2022 року, коли ОСОБА_4 вчинив відносно своєї дружини психологічне насильство, що виразилось у сварці з дружиною, у ході якої він ображав її та виганяв з будинку.

Так, однією з загальних засад кримінального провадження є безпосередність дослідження показань (п. 16 ч. 1ст. 7 КПК України). Показання учасників кримінального провадження суд отримує усно. Не можуть бути визнані доказами відомості, що містяться в показаннях, які не були предметом безпосереднього дослідження суду, крім випадків, передбачених цим Кодексом. Суд може прийняти як доказ показання осіб, які не дають їх безпосередньо в судовому засіданні, лише у випадках, передбачених КПК України.

Згідно зі ст. 23 КПК суд досліджує докази безпосередньо та не може прийняти як доказ показання осіб, які не дають їх безпосередньо в судовому засіданні, а за ч. 4 ст. 95 КПК суд може обґрунтовувати свої висновки лише на показаннях, які він безпосередньо сприймав у судовому засіданні. Виключенням є отримання показань в порядку, передбаченому ст. 225 КПК.

Допит потерпілої було проведено слідчим поліції, а оскільки суд не вправі обґрунтовувати судові рішення показаннями, наданими слідчому, прокурору, або посилатися на них, тому вказаний доказ суд визнає недопустимим.

Відповідно до рапорту оперативного чергового Рахівського РВП ГУНП в Закарпатській області, 09.06.2022 року надійшло повідомлення зі служби 102 про те, що чоловік вчиняє домашнє насильство проти дружини. Заявник ОСОБА_7 .

Згідно постанови Рахівського районного суду Закарпатської області від 02.06.2022 року, до суду надійшло два протоколи про адміністративні правопорушення від 22.04.2022 року та 10.05.2022 року у відношенні ОСОБА_4 , які об`єднано в одне провадження, а ОСОБА_4 визнано винним у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 173-2 КУпАП і накладено адміністративне стягнення у виді штрафу.

Суд, оцінивши досліджені у кримінальному провадженні докази в їх сукупності: показання сторін кримінального провадження, письмові докази, які в сукупності узгоджуються між собою, є взаємопов`язаними та достатніми, вважає, що вина обвинуваченого ОСОБА_4 у скоєнні інкримінованого кримінального правопорушення, повністю знайшла своє підтвердження під час судового розгляду кримінального провадження.

Докази вини ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 126-1 КК України, які були встановлені під час досудового слідства, суд знаходить достовірними, достатніми, допустимими і такими, що викривають обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення.

Таким чином, своїми умисними діями, які виразились в домашньому насильстві, тобто умисному систематичному вчиненні психологічного насильства щодо особи, з якою винний перебуває у сімейних відносинах, що призводить до психологічних страждань та погіршення якості життя потерпілої особи, ОСОБА_4 скоїв кримінальне правопорушення, відповідальність за яке передбачено ст.126-1 КК України, яке у відповідності до ч.5 ст.12 КК України належить до нетяжких злочинів.

При обранні міри покарання обвинуваченому ОСОБА_7 судом враховується ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, яке згідно ст.12 КК України віднесено до категорії нетяжких злочинів, обставини кримінального провадження, особу обвинуваченого, який одружений, пенсіонер, на обліку у лікарів психіатра, нарколога та фтизіатра не перебуває, посередньо характеризується за місцем проживання, раніше не судимий.

Окрім наведеного, при призначенні обвинуваченому ОСОБА_7 покарання, суд враховує також досудову доповідь стосовно нього, відповідно до якої виправлення обвинуваченого можливе без позбавлення волі на певний строк та не становить високої небезпеки для суспільства, у тому числі окремих громадян. На думку органу пробації, виконання покарання у громаді можливе за умови здійснення нагляду та застосування соціально-виховних заходів у межах, визначених законодавством.

Обставин, що пом`якшують покарання обвинуваченому ОСОБА_7 , передбачених ст.66 КК України, судом не встановлено.

Обставинами, що обтяжують покарання обвинуваченому ОСОБА_7 передбаченими ст.67 КК України, є вчинення кримінального правопорушення повторно та щодо особи, з якою винний перебуває у сімейних відносинах.

З огляду на викладене, враховуючи думку прокурора, тяжкість скоєного кримінального правопорушення, особу обвинуваченого ОСОБА_7 суд приходить до висновку, що виправлення обвинуваченого є можливим без ізоляції від суспільства, у зв`язку з чим суд вважає необхідним та доцільним застосувати до ОСОБА_7 покарання в межах санкції ст.126-1 КК України, та визначити останньому покарання у виді обмеження волі зі звільненням його від відбування покарання з іспитовим строком, з покладенням на обвинуваченого обов`язків передбачених ст.76 КК України, яке у відповідності до ч.2 ст.65 КК України буде необхідним та достатнім для його виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень.

Речові докази у справі відсутні.

Кримінальним правопорушенням шкоди не завдано.

Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлено.

Запобіжний захід стосовно ОСОБА_7 не обирався.

Процесуальні витрати у кримінальному провадженні відсутні.

Керуючись ст.ст.100, 124, 370, 374 КПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення (проступку), передбаченого ст.126-1 КК України і призначити йому покарання у виді обмеження волі на строк 1 (один) рік.

На підставі ст.ст.75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування основного покарання з випробуванням з іспитовим строком 1 (один) рік.

На підставі вимог ст.76 КК України покласти на ОСОБА_4 наступні обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання; не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Строк випробування ОСОБА_4 рахувати з моменту проголошення вироку суду.

Вирок може бути оскаржено до Закарпатського апеляційного суду через Рахівський районний суд протягом 30 днів з дня його проголошення, а засудженим в той же строк, з моменту вручення йому копії вироку.

Копію вироку після проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Суддя Рахівського районного суду

Закарпатської області ОСОБА_1 .