Справа № 953/7273/22
н/п 1-кс/953/9768/23
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"14" грудня 2023 р. м. Харків

Київський районний суд м. Харкова у складі:

слідчої судді - ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судовий засідань ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

захисника - адвоката ОСОБА_4 ,

підозрюваного ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань у приміщенні суду в м.Харкові клопотання слідчого відділу розслідування злочинів у сфері транспорту слідчого управління ГУНП в Харківській області ОСОБА_6 , погоджене прокурором відділу Харківської обласної прокуратури ОСОБА_7 , по кримінальному провадженню, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000799 від 15.12.2022, про обрання запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженцю м.Могилів-Подільський, Вінницької області, громадянину України, одруженому, має на утриманні малолітню дитину та мати, яка є інвалілом 3 групи, який офіційно не працевлаштований, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживає за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимому,

підозрюваному у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.286 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

14 грудня 2023 року до суду надійшло клопотання слідчого відділу розслідування злочинів у сфері транспорту слідчого управління ГУНП в Харківській області ОСОБА_6 по кримінальному провадженню, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000799 від 15.12.2022 про обрання запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту підозрюваному ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

В обґрунтування клопотання слідчий вказує, що слідчим управлінням Головного управління Національної поліції в Харківській області здійснюється досудове розслідування кримінального провадження № 0000799, відомості про кримінальне правопорушення у якому 15.12.2022 внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань, за ознаками складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України.

Процесуальне керівництво у кримінальному провадженні здійснюється Харківською обласною прокуратурою.

Так, досудовим розслідуванням встановлено, що ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_1 , приблизно о 20:08, керував технічно справним автомобілем «RENAULT PREMIUM», р.н. НОМЕР_1 з напівпричепом «KRONE», р.н. НОМЕР_2 та рухався по проспекту Льва Ландау в місті Харкові зі сторони вулиці Киргизька в напрямку проспекту Гагаріна.

При виїзді з другорядної дороги по проспекту Льва Ландау в місті Харкові, де по напрямку його руху встановлений дорожній знак 2.1 Правил дорожнього руху України «Дати дорогу» на перехрестя нерівнозначних доріг по проспекту Героїв Сталінграду в місті Харкові, яка являється головною по відношенню до проспекту Льва Ландау, ОСОБА_5 , діючи необережно, не надав дорогу автомобілю «HYUNDAI SONATA», р.н. НОМЕР_3 під керуванням ОСОБА_8 ІНФОРМАЦІЯ_2 , який рухався по головній дорозі проспекту Героїв Сталінграду в сторону вулиці Морозова в місті Харкові, у зв`язку з чим допустив зіткнення зазначених транспортних засобів, чим порушив вимоги п. 16.11 та дорожнього знаку 2.1 розділу 33 Правил дорожнього руху України, згідно з якими:

- п. 16.11 «На перехресті нерівнозначних доріг водій транспортного засобу, що рухається по другорядній дорозі, повинен дати дорогу транспортним засобам, які наближаються до даного перехрещення проїзних частин по головній дорозі, незалежно від напрямку їх подальшого руху»;

- п. 2.1 розділу 33 дорожній знак «Дати дорогу» - «Водій повинен дати дорогу транспортним засобам, що під`їжджають до нерегульованого перехрестя по головній дорозі, а за наявності таблички 7.8 - транспортним засобам, що рухаються по головній дорозі».

Внаслідок дорожньо-транспортної події водій автомобілю «HYUNDAI SONATA», р.н. НОМЕР_3 ОСОБА_8 ІНФОРМАЦІЯ_2 згідно з висновком судово-медичної експертизи отримав середньої тяжкості тілесні ушкодження у вигляді закритого перелому правої ключиці в середній третині із зсувом.

Внаслідок дорожньо-транспортної події пасажир автомобілю «HYUNDAI SONATA», р.н. НОМЕР_3 ОСОБА_9 ІНФОРМАЦІЯ_3 згідно з висновком судово-медичної експертизи отримала тяжкі тілесні ушкодження у вигляді закритої травми грудної клітини: переломи 1-9 ребер справа із зсувом, забій правої легені, правосторонній гемопневмоторакс.

Згідно з висновками судових автотехнічних експертиз у даній дорожній обстановці водій автомобілю «RENAULT PREMIUM», р.н. НОМЕР_1 ОСОБА_5 , грубо порушив вимоги п. 16.11 та дорожнього знаку 2.1 «Дати дорогу» розділу 33 Правил дорожнього руху, які з технічної точки зору, перебувають в причинному зв`язку з виникненням даної дорожньо-транспортної події.

Згідно з висновком комплексної судової експертизи матеріалів, засобів звукозапису, відеозапису та автотехнічної експертизи у даній дорожній обстановці водій автомобілю «RENAULT PREMIUM», р.н. НОМЕР_1 ОСОБА_5 , грубо порушив вимоги п. 16.11 та дорожнього знаку 2.1 «Дати дорогу» розділу 33 Правил дорожнього руху, які з технічної точки зору, перебувають в причинному зв`язку з виникненням даної дорожньо-транспортної події.

Як вказує слідчий, порушення правил безпеки дорожнього руху ОСОБА_5 виразилися в тому, що він, керуючи технічно справним автомобілем «RENAULT PREMIUM», р.н. НОМЕР_1 з напівпричепом «KRONE», р.н. НОМЕР_2 , при виїзді з другорядної дороги по проспекту Льва Ландау в місті Харкові, де по напрямку його руху встановлений дорожній знак «Дати дорогу» на перехрестя нерівнозначних доріг по проспекту Героїв Сталінграду в місті Харкові, яка являється головною по відношенню до проспекту Льва Ландау, діючи необережно, не надав дорогу автомобілю «HYUNDAI SONATA», р.н. НОМЕР_3 під керуванням ОСОБА_8 , який рухався по проспекту Героїв Сталінграду в сторону вулиці Морозова в місті Харкові, у зв`язку з чим допустив зіткнення зазначених транспортних засобів, чим порушив вимоги п. 16.11 та дорожнього знаку 2.1 «Дати дорогу» розділу 33 Правил дорожнього руху України, що призвело до спричинення потерпілій ОСОБА_9 ІНФОРМАЦІЯ_3 тяжких тілесних ушкоджень, а також середньої тяжкості тілесних ушкоджень потерпілому ОСОБА_8 ІНФОРМАЦІЯ_2 .

14.12.2023 ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_1 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України, тобто у порушенні правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило потерпілій ОСОБА_9 ІНФОРМАЦІЯ_3 тяжкі тілесні ушкодження та потерпілому ОСОБА_8 ІНФОРМАЦІЯ_2 середньої тяжкості тілесні ушкодження.

На думку органу досудового розслідування, наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_5 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України, підтверджується зібраними під час досудового розслідування матеріалами.

Також слідчий вказує, що обставини вчинення кримінального правопорушення, у якому обгрунтовно підозрюється ОСОБА_5 , особа підозрюваного та його процесуальна поведінка на досудовому розслідування свідчать про наявність ризиків, які дають достатні підстави вважати, що підозрюваний може здійснити дії, передбачені п.п. 1, 2, 3, 4 ч.1 ст. 177 КПК України, а саме: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином.

Так, ОСОБА_5 , підозрюється у вчиненні тяжкого кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України, за яке законом передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк від 3 до 8 років з позбавленням права керувати транспортними засобами на строк до трьох років.

Крім того, ОСОБА_5 , з метою уникнення кримінальної відповідальності на неодноразові повістки слідчого для проведення слідчих дій до органу досудового розслідування не з`являвся, повідомляючи на небезпеку для життя та здоров`я внаслідок військової агресії, а також на матеріальні труднощі та часові витрати пов`язані з поїздкою до м. Харкова, висловлюючи бажання взяти участь у проведенні допиту в інших спосіб, зокрема у територіальному підрозділі поліції розташованому у м. Кривий Ріг або режимі відеоконференції.

Враховуючи необхідність проведення слідчих дій, до Криворізького РУП ГУНП в Дніпропетровській області слідчим направлена постанова про проведення процесуальних дій на іншій території з метою проведення допиту ОСОБА_5 , разом з тим, останній для проведення допиту не з`явився зіславшись на особисту зайнятість.

Вищевикладена процесуальна поведінка підозрюваного, а також тяжкість покарання, яке загрожує підозрюваному, у разі визнання його винним у вчиненні кримінального правопорушення у сукупності дають достатні підстави вважати, що підозрюваний може переховуватись від органу досудового розслідування та суду, з метою уникнення кримінальної відповідальності та покарання, що унеможливить досягнення завдань кримінального провадження, що свідчить про наявність ризиків передбачених п.1 ч.1 ст.177 КПК України.

Крім того, з метою перешкоджання кримінальному провадженню та приховуванню слідів кримінального правопорушення, ОСОБА_5 14.12.2022, після завершення слідчим огляду місця дорожньо-транспортної події та попередження ОСОБА_5 про необхідність вилучення автомобілю «RENAULT PREMIUM», р.н. НОМЕР_1 , який є речовим доказом у кримінальному провадженні та зберіг на собі сліди кримінального правопорушення, що засвідчено підписом останнього в протоколі огляду місця події, ОСОБА_5 , повністю усвідомлюючи свої незаконні дії, умисно, без дозволу слідчого, з метою приховування слідів кримінального правопорушення, самовільно залишив місце ДТП на автомобілі «RENAULT PREMIUM», р.н. НОМЕР_1 з напівпричепом «KRONE», р.н. НОМЕР_2 , таким чином сховавши речовий доказ у кримінальному провадженні.

На численні вимоги повернути вказаний транспортний засіб органу досудового розслідування ніяким чином не реагував, що призвело до необхідності оголошення у розшук автомобілю «RENAULT PREMIUM», р.н. НОМЕР_1 , на який ухвалою Київського районного суду м. Харкова від 19.12.2022 накладений арешт. До цього часу місцезнаходження зазначеного транспортного засобу не встановлено.

Одночасно ці обставини та ризики, підтверджують недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання встановленим ризикам, а вищевказані обставини виправдовують застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту цілодобово до підозрюваного ОСОБА_5 .

Сторона обвинувачення у судовому засіданні клопотання про обрання підозрюваному ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту підтримала. Прокурор зазначив, що зібрані на час розгляду клопотання докази свідчать про обґрунтованість підозри у вчиненні ОСОБА_5 кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.286 КК України та підтверджують наявність ризиків, передбачених п. 2,2,3,4 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Сторона захисту у судовому засіданні заперечувала проти задоволення клопотання сторони обвинувачення, почилаючись на необгрунтованість повідомленої підозри та на недоведеність існування ризиків, передбачених ч.1 ст.177 КПК Ураїни. Зазначила, що твердження сторони обвинувачення про те, що підозрюваний покинув місце події ДТП на транспортному засобі, яким він керував, спростовуються даними протоколу огляду місця події, в ході якої у підозрюваного був вилучений транспортний засіб, який поміщений на зберігання на тимчасовий майданчик збереження речових доказів. Протокол особисто підписаний підозрюваним та іншими учасниками слідчої дії без зауважень. Крім того, сторона захисту прохала слідчу суддю врахувати, що досудове провадження даного кримінального провадження здійснюється більше одного року, підозрюваний протягом року не вчиняв будь-яких дій, які б перешкоджали проведеню досудового розслідування. За його клопотанням, з огляду на те, що в м.Харкові та Харківській області деякий час велись активні бойові дії, а також те, що м.Харків перебуває під постійними ракетними обстрілами, було доручено органом досудового розслідування провести його допит, як свідка за місцем проживанням останнього. Підозрюваний в добровільному порядку приїхав до органу досудового розслідування для отримання повідомленої йому підозри та для прийняття участі у розгляді клопотання про застосування стосовно нього запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту. Зазначила, що на даний час підозрюваний самостійно здійснює виховання малолітньої доньки, оскільки дружина на початку війни покинула територію України та виїхала за кордон. Також на його утриманні перебуває мати, яка є інвалідом третьої групи та потребує постійного догляду. Обраня підозрюваному запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту, позбавить можливість останнього піклуватися про малолітню дитину з якою він проживає. З огляду на зазначене, сторона захисту прохала слідчу суддю застосувати до підозрюваного запобіжний захід у вигляді домашнього арешту в певний час доби або особисте зобов"язання.

Слідча суддя, заслухавши позицію сторони обвинувачення та сторони захисту, дослідивши надані матеріали та докази у їх сукупності, прийшла до наступного висновку.

З наданих матеріалів встановлено, що Головним управлінням Національної поліції в Харківській області здійснюється досудове розслідування кримінального провадження №0000799 від 15.12.2022.

В межах розгляду даного клопотання встановлено, що ОСОБА_5 об 11 годині 00 хвилин 14 грудня 2023 року у кримінальному провадженні №0000799 від 15.12.2022 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.286 КК України, тобто у порушенні правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило потерпілій ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , тяжкі тілесні ушкодження та потерпілому ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , середньої тяжкості тілесні ушкодження. Повідомлення про підозру та пам`ятка про процесуальні права та обов`язки вручені особисто ОСОБА_5 права підозрюваного оголошені та роз`яснені 14.12.2023.

Зазначений факт підтверджується особистим підписом ОСОБА_5 який міститься в підозрі та пам`ятці про процесуальні права та обов`язки підозрюваного та не заперечувався останнім в судовому засіданні.

З огляду на зазначене, слідча суддя приходить до висновку, що відповідно до вимог ст.42 КПК України, ОСОБА_5 має статус підозрюваного у цьому кримінальному провадженні.

Відповідно до статті 177 КПК України метою запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам переховуватися від органів досудового розслідування або суду, перешкоджати кримінальному провадженню, незаконно впливати на потерпілих, свідків, тощо, вчинити інше кримінальне правопорушення, а підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді вважати, що підозрюваний може здійснити такі дії: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

При вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, згідно статті 178 КПК України, враховується: вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним кримінального правопорушення; тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, обвинувачується; міцність соціальних зав`язків підозрюваного в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців; наявність у підозрюваного постійного місця роботи або навчання; репутацію підозрюваного; майновий стан підозрюваного; наявність судимостей у підозрюваного; розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється особа, а також вагомість наявних доказів, якими обґрунтовуються відповідні обставини.

Таким чином, під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про:

- наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення;

- наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор;

- недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні (частина 1 стаття 194 КПК України).

Щодо наявності обґрунтованої підозри слідча суддя зазначає наступне.

Відповідно до частини 5 статті 9 КПК України кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини (далі ЄСПЛ), яка відповідно до статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» є джерелом права.

Оскільки положення кримінального процесуального законодавства не розкривають поняття «обґрунтованості підозри», в оцінці цього питання слідчий суддя користується практикою ЄСПЛ.

У своїх рішеннях, зокрема, «Фокс, Кемпбел і Гартлі проти Сполученого Королівства», «Нечипорук та Йонкало проти України», Європейський суд з прав людини наголошує, що «обґрунтована підозра» передбачає наявність фактів або інформації, які б могли переконати об`єктивного спостерігача у тому, що відповідна особа могла вчинити злочин.

«Обґрунтована підозра» існує тоді, коли факти, якими обґрунтовується затримання, можна «розумно» вважати такими, що підпадають під опис одного з правопорушень, визначених у законі про кримінальну відповідальність. Тобто явно не може йтися про наявність «обґрунтованої підозри», якщо дії, у вчиненні яких підозрюється особа, не становлять кримінального правопорушення на момент учинення (рішення Європейського суду з прав людини у справі «Волох проти України»).

При цьому факти що підтверджують обґрунтовану підозру не повинні бути такого ж рівня, що й факти, на яких має ґрунтуватися обвинувальний вирок. Стандарт доказування «обґрунтована підозра» не передбачає, що уповноважені органи мають оперувати доказами, достатніми для пред`явлення обвинувачення чи ухвалення обвинувального вироку, що пов`язано з меншою мірою ймовірності, необхідною на ранніх етапах кримінального провадження для обмеження прав особи

Уявлення про «обґрунтовану підозру» має ґрунтуватися поміж інших факторів, на двох ключових критеріях: суб`єктивному та об`єктивному.

Перший критерій означає, що підозра має бути добросовісною, тобто особа, яка виконала затримання та оголосила підозру, має щиро підозрювати особу у вчиненні кримінального правопорушення, другий - що об`єктивно існують дані про скоєне кримінальне правопорушення і причетність особи до вчинення правопорушення. Такими даними можуть бути дії самого підозрюваного, наявні документи, речові докази, показання очевидців тощо.

Крім цього, у рішенні ЄСПЛ у справі «Феррарі-Браво проти Італії» №9627/81 від 14 березня 1984 року суд зазначив, що «питання про те, що арешт або тримання під вартою до суду є виправданими тільки тоді, коли доведено факт вчинення та характер інкримінованих правопорушень, ставити не можна, оскільки це є завданням попереднього розслідування, сприяти якому має й тримання під вартою»; у справі «Мюррей проти Сполученогс Королівства» №14310/88 від 23 жовтня 1994 року «факти, які є причиною виникнення підозрі не повинні бути такими ж переконливими, як ті, що є необхідними для обґрунтування вирок) чи й просто висунення обвинувачення, черга якого надходить на наступній стадії процес) кримінального розслідування».

З матеріалів, доданих до клопотання вбачається, що ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.286 КК України, тобто у порушенні правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило потерпілій ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , тяжкі тілесні ушкодження та потерпілому ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , середньої тяжкості тілесні ушкодження.

Слідчою суддею встановлено, що на час вчинення інкримінованого кримінального правопорушення, ОСОБА_5 є осудною особою, яка досягла 16-річного віку. Підозрюваний не працевлаштований.

За результатами розгляду даного клопотання про застосування запобіжного заходу слідчою суддею встановлено, що висновки органу досудового розслідування про наявність підозри у вчиненні ОСОБА_5 кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.286 КК України, не є очевидно необґрунтованими чи недопустимими, виходячи з наданих стороною обвинувачення доказів: даних, які містяться в протоколі огляду місця дорожньо-транспортної пригоди від 14.12.2022; даних, які містяться в схемі місця ДТП, що є додатком до протоколу огляду місця дорожньо-транспортної пригоди від 14.12.2022; показань свідка ОСОБА_9 , які містяться в протоколі допиту від 26.12.2022; показань свідка ОСОБА_8 , які містяться в протоколі допиту від 04.01.2023; показань свідка ОСОБА_10 , які містяться в протоколі допиту від 05.01.2023; даних, які містяться в протоколі огляду відеозпису від 05.01.2023; показань свідка ОСОБА_11 , які містяться в протоколі допиту від 11.01.2023; висновків експерта за результатами проведення судово-медичної експертизи ОСОБА_9 від 06.02.2023 №12-14/28-А/23; висновків експерта за результатами проведення судово-медичної експертизи ОСОБА_8 від 06.02.2023 №12-14/27-А/23; показань потерпілої ОСОБА_9 , які містяться в протоколі допиту від 19.04.2023; показань потерпілого ОСОБА_8 , які містяться в протоколі допиту від 25.05.2023; показань свідка ОСОБА_12 , які містяться в протоколі допиту від 25.05.2023; показань свідка ОСОБА_13 , які містяться в протоколі допиту від 26.05.2023.

Крім того, слідча суддя зазначає, що на цій стадії кримінального провадження, враховуючи практику Європейського суду з прав людини та положення кримінального процесуального закону, суд повинен лише надати оцінку тому чи достатньо отриманої інформації та досліджених доказів, для того, щоб допустити можливість, що особа щодо якої вирішується питання про застосування запобіжного заходу могла вчинити кримінальне правопорушення, яке їй інкримінується.

З огляду на зазначене, не вирішуючи питання про доведеність вини та правильність кваліфікації дій ОСОБА_5 , виходячи з наявних у суду матеріалів клопотання, слідча суддя дійшла висновку про наявність обґрунтованої підозри щодо вчинення ОСОБА_5 кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.286 КК України за викладених у клопотанні обставин.

Вказане може бути підставою для застосування заходу забезпечення кримінального провадження у виді запобіжного заходу.

Щодо наявності ризиків, передбачених частиною 1 статті 177 КПК України слідча суддя зазначає наступне.

Слідча суддя враховує наявність ризиків, передбачених пунктами 1,3 частини 1 статті 177 КПК України, а саме можливість запобігання спробам підозрюваним: переховуватися від органів досудового розслідування та суду; незаконно впливати на потерпілих, свідків у кримінальному провадженні.

Зокрема, ризик втечі має оцінюватись у контексті чинників, пов`язаних з характером особи, її моральністю, місцем проживання, родом занять, майновим станом, сімейним зв`язками та усіма видами зв`язку з країною, в якій така особа піддається кримінальному переслідування («Бекчиєв проти Молдови» §58). Суворість покарання є ревалентною обставиною в оцінці ризику того, що обвинувачений може втекти або повторного вчинення злочинів («Ідалов проти Росії», «Гарицьки проти Польщі», «Храїді проти Німеччини», «Ілійков проти Болгарії»).

Слідча суддя зазначає, що ризик переховування від органів досудового розслідування та/або суду обумовлюється можливістю притягнення особи до кримінальної відповідальності та пов`язаними із цим можливими негативними наслідками, зокрема, суворістю передбаченого покарання.

Так, ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.286 КК України, які відповідно до ст.12 КК України, є тяжким злочином, санкція якого передбачає покарання у виді позбавлення волі на строк від трьох до восьми років з позбавленням права керувати транспортними засобами на строк до трьох років або без такого.

Очікування можливого суворого покарання має значення під час оцінки ризику переховуватися від органів досудового розслідування та суду. Зазначена обставина на перших етапах притягнення особи до кримінальної відповідальності сама по собі може бути мотивом та підставою для підозрюваного переховуватися від органів досудового розслідування чи суду. При цьому, ризик втечі повинен оцінюватися й у світлі інших факторів, а тому слідча суддя, вирішуючи питання щодо застосування запобіжного заходу, враховує тяжкість злочину, в якому підозрюється ОСОБА_5 у сукупності з іншими обставинами.

При встановленні наявності ризику впливу на потерпілих та свідків, слід враховувати встановлену КПК процедуру отримання показань від осіб, які є потерпілими, свідками, у кримінальному провадженні, а саме спочатку на стадії досудового розслідування показання отримуються шляхом допиту слідчим чи прокурором, а після направлення обвинувального акту до суду на стадії судового розгляду - усно шляхом допиту особи в судовому засіданні (частини 1, 2 статті 23, стаття 224 КПК). Суд може обґрунтовувати свої висновки лише на показаннях, які він безпосередньо сприймав під час судового засідання або отриманих у порядку, передбаченому статтею 225 КПК, тобто допитаних на стадії досудового розслідування слідчим суддею. Суд не вправі обґрунтовувати судові рішення показаннями, наданими слідчому, прокурору, або посилатися на них (частина 4 статті 95 КПК).

За таких обставин ризик впливу на потерпілих та свідків існує не лише на початковому етапі кримінального провадження при зібранні доказів, а й на стадії судового розгляду до моменту безпосереднього отримання судом показань від свідків та дослідження їх судом.

Доводи сторони захисту про відсутність вищезазначених ризиків не спростовують наведених вище висновків слідчої судді.

Крім того, слідча суддя вважає за необхідне зазначити, що військова агресія РФ проти України, є обставиною (ризиком), яка суттєво обмежує можливості виконання органами влади своїх повноважень на певних територіях та якісно погіршує криміногенну обстановку.

Разом з тим, слідча суддя вважає не доведеним існування ризиків знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, з спосиланням сторони обвинувачення на те, що підозрюваний покинув місце ДТП та на даний час переховує транспортний засіб, який є речовим доказом у даному кримінальному провадженні, з огляду на те, що доводи сторони обвинувачення спростовуються даними протоколу огляду місця події, а також даними ухвали Київського районного суду м.Харкова від 19.12.2022 року, відповідно до яких, транспортний засіб, яким керував підозрюваний вилучений у підозрюваного під час огляду місця події та поміщений на зберігання на територію майданчика тимчасового тримання транспортних засобів ЦЗ ГУНП в Харківській області. Будь-яких документів, які б підтверджували доводи сторони обвинувачення, матеріали клопотання не містять. Стороною обвинувачення не надано доказів, які б підтверджували, що підозрюваний вчиняв подібні дії у минулому або вчинення будь-яких інших дій, які б перешкоджали кримінальному поводженню, не надано показань свідків щодо схильності останнього до протиправної поведінки.

Крім того, слідча суддя враховує, що досудове розслідування даного кримінального провадження триває більше одного року, стороною обвинувачення проведено ряд слідчих (розшукових) дій, отримано висновки експерта.

Згідно з вимогами статті 181 КПК України, домашній арешт полягає в забороні підозрюваному, обвинуваченому залишати житло цілодобово або у певний період доби.

Домашній арешт може бути застосовано до особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі (частина 2 статті 181 КПК України).

Крім того, Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою має оцінюватись в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин.

Згідно сформованої практики Європейського суду з прав людини, тримання особи під вартою може бути виправдане, якщо існують реальні ознаки наявності справжнього суспільного інтересу, який незважаючи на презумпцію невинуватості, переважає принцип поваги до особистої свободи. Застосовуючи запобіжний захід у виді тримання під вартою, необхідно виходити із того, що судове рішення повинно забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони прав і інтересів як суспільства, так і потерпілого. Визначення таких прав, як підкреслює Європейський суд з прав людини, вимагає від суспільства більшої суворості в оцінці цінностей суспільства («Летельє проти Франції»).

Крім того, відповідно усталеної практики Європейського суду з прав людини, право людини на свободу є основоположним, але не абсолютним та може бути обмежено з огляду на суспільний інтерес.

В рішенні по справі «О' Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29.06.2007 року, Європейський суд з прав людини у складі його Великої палати (далі Суд) постановив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.

Слідча суддя враховує, що ОСОБА_5 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, який є тяжким злочином, санкція за вчинення якого передбачає покарання у вигляді позбавлення волі на строк від трьох до восьми років, а також данні щодо особи підозрюваного, який одружений, має на утриманні малолітню дитину, на даний час самостійно виховує доньку, оскільки його дружина 21.04.2023 виїхала за межі території України та на даний час не повернулася, офіційно не працевлаштований, зі слів має не офіційний заробіток, зареєстрований та фактично проживає в Дніпропетровській області в місті Кривий Ріг, раніше не судимий.

Дослідивши в сукупності докази, а також дані щодо особи підозрюваного, слідча суддя прийшла до висновку, що прокурор довів шляхом доказування в судовому засіданні, що застосування більш м`яких запобіжних заходів, у порівнянні з домашнім арештом не буде достатнім заходом забезпечення кримінального провадження.

За викладених у сукупності обставин, слідча суддя дійшла висновку, що саме запобіжний захід у вигляді домашнього арешту в певний час доби в повній мірі відповідає меті його застосування забезпеченню виконання підозрюваним покладних на нього процесуальних обов`язків та запобіганню спробам вчинити дії, передбачені частиною 1 статті 177 КПК України.

Враховуючи, що чинне законодавство надає можливість покладення додаткових обов`язків при обранні такого запобіжного заходу, як домашній арешт, слідча суддя вважає за необхідне покладення на підозрюваного додаткових обов`язків, передбачених частиною 5 статті 194 КПК України, а саме: повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи; прибувати по першому виклику до слідчого, прокурора або суду у визначений ними час; здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну; перебувати за місцем мешкання, тобто за адресою: АДРЕСА_2 в період з 23:00 до 05:00 (з можливістю відвідування найближчого укриття у разі оголошення повітряної загрози).

Керуючись статтями 177, 178, 181, 183, 194, 372, 376 ч.2 КПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Клопотання слідчого відділу розслідування злочинів у сфері транспорту слідчого управління ГУНП в Харківській області ОСОБА_6 , погоджене прокурором відділу Харківської обласної прокуратури ОСОБА_7 , по кримінальному провадженню, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000799 від 15.12.2022, про обрання запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 - задовольнити частково.

Застосувати до підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді домашнього арешту за місцем проживання, а саме заборонити підозрюваному залишати житло у період з 23-00 години до 05-00 години за адресою: АДРЕСА_2 , без дозволу слідчого, прокурора, суду в межах строку досудового розслідування, на 58 (п`ятдесят вісім) днів до 09 лютого 2024 року включно.

На підставі ч.5 ст.194 КПК України покласти на підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , такі обов`язки: повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи; прибувати по першому виклику до слідчого, прокурора або суду у визначений ними час; здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну; перебувати за місцем мешкання, тобто за адресою: АДРЕСА_2 в період з 23:00 до 05:00 (з можливістю відвідування найближчого укриття у разі оголошення повітряної загрози).

Ухвалу направити для виконання органу поліції за місцем проживання підозрюваного через слідчого відділу розслідування злочинів у сфері транспорту слідчого управління ГУНП в Харківській області ОСОБА_6 .

Встановити строк дії ухвали до 09.02.2024 включно.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до суду апеляційної інстанції протягом п`яти днів з дня її проголошення, а підозрюваним ОСОБА_5 в той же строк, але з моменту отримання копії ухвали слідчого судді.

Ухвала підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Слідча суддя - ОСОБА_1