УХВАЛА

02 листопада 2023 року

м. Київ

справа № 494/1359/18

провадження № 51-4973ск19

Верховний Суд колегією суддів Третьої судової палати Касаційного кримінального суду

у складі:

головуючого ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

розглянувши касаційну скаргу потерпілого ОСОБА_4 від 23 жовтня 2023 року на ухвалу Березівського районного суду Одеської області від 06 червня 2023 року та ухвалу Одеського апеляційного суду від 03 жовтня 2023 року стосовно ОСОБА_5 ,

встановив:

У касаційній скарзі порушується питання про перегляд вказаних судових рішень в касаційному порядку.

Перевіривши касаційну скаргу на відповідність вимогам ст. 427 Кримінального процесуального кодексу України (далі - КПК), суд касаційної інстанції дійшов висновку, що скаргу подано без додержання вимог пунктів 1, 4, 5 ч. 2 цієї статті.

Так, потерпілий, всупереч положенням п. 1 ч. 2 ст. 427 КПК, направляючи до Суду

23 жовтня 2023 року свою касаційну скаргу, вказав, що скарга подається до Верховного Суду України, що не відповідає приписам п. 21 ч. 1 ст. 3 КПК (в редакції Закону України від 03 жовтня 2017 року № 2147 - VIII), згідно з якою судом касаційної інстанції є Верховний Суд.

Згідно з пунктами 4, 5 ч. 2 ст. 427 КПК касаційна скарга, зокрема, повинна містити обґрунтування заявлених скаржником вимог із відображенням того, у чому полягає незаконність чи необґрунтованість судового рішення та вимоги особи, яка подає касаційну скаргу, до суду касаційної інстанції.

За приписами частин 1, 2 ст. 424 КПК у касаційному порядку можуть бути оскаржені вироки та ухвали про застосування або відмову у застосуванні примусових заходів медичного чи виховного характеру суду першої інстанції після їх перегляду в апеляційному порядку, а також судові рішення суду апеляційної інстанції, постановлені щодо зазначених судових рішень суду першої інстанції. Ухвали суду першої інстанції після їх перегляду в апеляційному порядку, а також ухвали суду апеляційної інстанції можуть бути оскаржені в касаційному порядку, якщо вони перешкоджають подальшому кримінальному провадженню, крім випадків, передбачених цим Кодексом. Заперечення проти інших ухвал можуть бути включені до касаційної скарги на судове рішення, ухвалене за наслідками апеляційного провадження.

Відповідно до вимог ст. 438 КПК підставами для скасування або зміни судових рішень при розгляді справи в суді касаційної інстанції є: 1) істотне порушення вимог кримінального процесуального закону; 2) неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність; 3) невідповідність призначеного покарання тяжкості кримінального правопорушення та особі засудженого, при вирішенні питання про наявність яких суд касаційної інстанції керується статтями 412-414 цього Кодексу.

Згідно зі ст. 436 КПК суд касаційної інстанції за наслідками розгляду касаційної скарги має право: 1) залишити судове рішення без зміни, а касаційну скаргу - без задоволення; 2) скасувати судове рішення і призначити новий розгляд у суді першої чи апеляційної інстанції; 3) скасувати судове рішення і закрити кримінальне провадження; 4) змінити судове рішення.

Проте всупереч вищевказаним приписам кримінального процесуального закону, потерпілий у своїй касаційній скарзі описує порушення, допущені місцевим судом та фактично не погоджується з ухвалою Березівського районного суду Одеської області від 06 червня 2023 року, яка відповідно до приписів ст. 424 КПК не може бути предметом перегляду Верховного Суду, оскільки вищевказана ухвала місцевого суду не переглядалася в апеляційному порядку.

При цьому з долученої до касаційної скарги копії ухвали Одеського апеляційного суду від 03 жовтня 2023 року вбачається, що суд апеляційної інстанції відповідно до положень пунктів 1, 4 ч. 3 ст. 399 КПК повернув апеляційну скаргу потерпілого ОСОБА_4 на ухвалу Березівського районного суду Одеської області від 06 червня 2023 року.

У зв`язку з цим потерпілий ОСОБА_4 має право на оскарження ухвали Одеського апеляційного суду від 03 жовтня 2023 року, якою йому повернуто апеляційну скаргу на ухвалу Березівського районного суду Одеської області від 06 червня 2023 року.

Тому скаржнику слід належним чином обґрунтувати доводи касаційної скарги щодо незаконності ухвали Одеського апеляційного суду від 03 жовтня 2023 року, а також сформулювати вимоги касаційної скарги відповідно до приписів ст. 436 КПК.

Зокрема ОСОБА_4 необхідно зазначити, чому він вважає, що не пропустив строк на апеляційне оскарження ухвали Березівського районного суду Одеської області від 06 червня 2023 року, а також у разі дотримання цього строку, надати докази подачі апеляційної скарги у межах строків, передбачених КПК.

З огляду на викладене, особі, яка подає касаційну скаргу слід належним чином обґрунтувати недотримання апеляційним судом приписів КПК, сформулювати прохальну частину касаційної скарги відповідно до повноважень суду касаційної інстанції та визначитися, яке судове рішення він оскаржує.

Оскільки касаційна скарга не відповідає вимогам, передбаченим ст. 427 КПК,

колегія суддів вважає за необхідне на підставі ч. 1 ст. 429 цього Кодексу залишити скаргу без руху й установити строк для усунення допущених недоліків. Скаржнику

також необхідно надати докази дотримання встановленого судом строку усунення недоліків.

Враховуючи викладене, керуючись ч. 1 ст. 429, ст. 441 КПК, Верховний Суд

постановив:

Касаційну скаргу потерпілого ОСОБА_4 від 23 жовтня 2023 року на ухвалу Березівського районного суду Одеської області від 06 червня 2023 року та ухвалу Одеського апеляційного суду від 03 жовтня 2023 року стосовно ОСОБА_5 залишити без руху та надати йому строк для усунення недоліків протягом п`ятнадцяти днів з дня отримання ухвали.

У разі невиконання вимог касаційну скаргу буде повернуто особі, яка її подала.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3