Провадження № 1-кс/947/1366/24
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29.01.2024 року слідчий суддя Київського районного суду м. Одеси ОСОБА_1 , при секретарі судового засідання ОСОБА_2 , представника ОСОБА_3 адвоката ОСОБА_4 , прокурора ОСОБА_5 , розглянувши у судовому засіданні клопотання адвоката ОСОБА_6 про скасування арешту майна в рамках кримінального провадження №0000015 від 27.10.2023, за ознаками крмиінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 229 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

До слідчого судді Київського районного суду м. Одеси надійшло клопотання адвоката ОСОБА_6 , подане в інтересах ОСОБА_3 , про скасування арешту майна, накладеного ухвалою слідчого судді Київського районного суду м. Одеси від 29.12.2023 року в рамках кримінального провадження №0000015 від 27.10.2023 року на майно, вилучене в ході проведення обшуку в торгівельному магазині « ІНФОРМАЦІЯ_1 » за адресою: АДРЕСА_1 , із забороною користування та розпоряджження, а саме на:

1.Мобільний телефон MotorolaG32, ІМЕІ1: НОМЕР_1 , ІМЕІ2: НОМЕР_2 ;

2.Мобільний телефон SamsungGalaxyJ5, ІМЕІ1: НОМЕР_3 , ІМЕІ2: НОМЕР_4 ;

3.6 аркушів з чорновими записами;

4.Сім блокнотів з чорновими записами;

5.Накладні №ЦУ-724 від 19.12.2023, №ЦУ-676 від 21.11.2023, №ЦУ-672 від 18.11.2023, №ЦУ-408 від 18.11.2023, №ЦУ-674 від 18.11.2023, №ЦУ-657 від 08.11.2023, №ЦУ-666 від 13.11.2023, експрес накладні 0823, №7742;

6.Трудовий договір між ОСОБА_3 та ОСОБА_7 від 01.10.2018;

7.Книга відгуків і пропозицій ФОП ОСОБА_3 ;

8.Журнал реєстрації перевірок ФОП ОСОБА_3 ;

9.Прайс на 2 аркушах;

10.Рахунки на оплату №13633 від 01.10.2023, №10828 від 02.11.2023, №149 від 01.11.2023;

11.Взуття бренду «Nike»- 59 пар;

12.Взуття бренду «Adidas»- 21 пара;

13.Взуття бренду «Reebok»- 1 пара;

14.Взуття бренду «New Balance»- 13 пар;

15.Взуття, бренди та виробників якого визначити не можливо 957 пар., з посиланням на те, що у накладенні арешту на вказане майно відпала потреба з огляду на наступне.

По-перше, як зазначає представник власника майна, станом на сьогоднішній день, з моменту вилучення відповідного майна пройшов майже місць й цього строк було біль, ніж достатньо для того, щоб провести всі необхідні дослідження та встановити чи підпадають документи та речі під критерії, встановлені ст. 98 КПК України для визнання їх речовими доказами.

По-друге, У кримінальному провадженні № 0000015 від 27.10.2023 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 229 КК України, на час накладення арешту жодній особі не було повідомлено про підозру. Таким чином, прокурор не обґрунтував сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що майно, на яке необхідно накласти арешт, є доказом злочину.

По-третє, клопотання прокурора не відповідає вимогам ст. 171 КПК України, так як підстава та мета застосування заходу забезпечення кримінального провадження прокурором не обґрунтована, не вказані ризики, які можуть мати місце у разі не застосування такого заходу забезпечення кримінального провадження, із посиланням на відповідні обставини, прокурор також не надав документів, які підтверджують право власності на майно, що належить арештувати, не навів конкретних фактів і доказів, що свідчать про правоволодіння, користування чи розпорядження тимчасово вилученим майном.

В судовому засіданні:

-представник власника майна адвокат ОСОБА_4 вимоги поданого клопотання підтримав у повному обсязі, просив його задовольнити;

-прокурор заперечував проти задоволення клопотання сторони обвинувачення, проте просив слідчого суддю звернути увагу на те, що відповідно до листа директора ПП «КРЕСТ ЛТД», яким здійснюється зберігання вилученого майна, наразі є неможливим продовження зберігання на вказаному підприємстві такого майна.

Крім того, на запитання слідчого судді зазначив, що вилучені мобільні телефони частково оглянуті та будь-яких доказів вчинення кримінальних правопорушень в них не виявлено, експертизи у кримінальному провадженні не призначадися.

Дослідивши клопотання та долучені в його обґрунтування матеріали, приймаючи до уваги думку учасників судового процесу, слідчий суддя приходить до наступного переконання.

Стаття 41 Конституції України закріплює положення про те, що кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним.

Практика ЄСПЛ визначає, що стаття 1 Протоколу 1, яка спрямована на захист особи (юридичної особи) від будь-якого посягання держави на право володіти своїм майном, також зобов`язує державу вживати необхідні заходи, спрямовані на захист права власності (рішення по справі «Броньовський (Broniowski) проти Польші» від 22.06.2004р.).

У своїх висновках ЄСПЛ неодноразово нагадував, що перша та найважливіша вимога статті 1 Протоколу 1 полягає в тому, що будь-яке втручання публічної влади в право на мирне володіння майном має бути законним: друге речення п. 1 дозволяє позбавлення власності лише «на умовах, передбачених законом», а п. 2 визначає, що держави мають право здійснювати контроль за користуванням майном шляхом введення в дію «законів». Більше того, верховенство права, один з фундаментальних принципів демократичного суспільства, є наскрізним принципом усіх статей конвенції (рішення у справах «Амюр проти Франції», «Колишній король Греції та інші проти Греції» та «Малама проти Греції»).

Згідно ч. 1 ст. 174 КПК України підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом. Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Слідчим суддею встановлено, що ухвалою слідчого судді Київського районного суду м. Одеси від 29.12.2023 року було задоволено клопотання прокурора відділу Одеської обласної прокуратури ОСОБА_8 про арешт майна у кримінальному провадженні № 0000015 від 27.10.2023, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 229 КК Українита накладено арешт із забороною користування та розпорядження на вилучене майно.

Відповідно до вищевказаної ухвали, у зв`язку з тим, що вищевказане майно, що було вилучено, визнано речовими доказами в означеному кримінальному провадженні, тобто відповідали критеріям, зазначеним в ст. 98 КПК України, з метою збереження речових доказів, на таке майно було накладено арешт, про скасування якого на даний час просить представник власника майна.

Вищевикладене вказує на те, що арешт на майно було накладено обґрунтовано.

Разом з тим, що стосується подальшої необхідності дії заходу забезпечення кримінального провадження у вигляді арешту майна на вилучені речі слідчий суддя приходить до наступного переконання.

Слідчий суддя враховує, що попри встановлену на момент розгляду клопотання про арешт майна відповідність такого майна критеріям речових доказів, з моменту застосування такого заходу забезпечення кримінального провадження минуло майже місяць, протягом якого у органу досудового розслідування було достатньо часу для проведення усіх необхідних слідчих дій із зазначеним майном.

Крім того, з огляду на арешт, на даний час власник майна позбавлений можливості у повній мірі використовувати та розпоряджатися належним їй майном, адже наразі діють обмеження встановлені ухвалою слідчого судді Київського районного суду м. Одеси в частині арешту майна власника.

При цьому, слідчий суддя не може залишити поза увагою твердження прокурора у судовому засіданні, що в ході проведеного огляду вилучених мобільних телефонів , стороною обвинувачення було встановлено відсутність у них будь-яких відомостей щодо вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 229 КК України.

Крім того, слідчим суддею в судовому засіданні було встановлено, що в рамках кримінального провадження про підозру не повідомлено жодній особі.

У зв`язку із чим, слідчий суддя приходить до переконання, що на теперішній час власниця вилученого майна ОСОБА_3 підозрюваною в рамках кримінального провадження не являється. Крім того, слідчий суддя враховує доводи пркурора щодо унеможливлення подальшого зберігання вилученого майна ПП «КЛЕСТ ЛТД».

Між тим, слідчий суддя враховує, що відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань внесено 27.10.2023 року у зв`язку з тим, що здійснюється незаконне використання знаків для товарів і послуг Компанії шляхом незаконного виготовлення та зберігання фальсифікованої продукції торгівельної марки «Adidas», «New balance». В ході досудового розслідування було проведено контрольовану закупку товарів з логотипом «Adidas». У зв`язку з чим слідчий суддя вважає, що клопотання про скасуванню арешту підлягає частковому задоволенню, так як доведено, що взуття з логотипом «Adidas», «New balance» є предметом злочину, в частині взуття з вказаними логотипами клопотання про скасування арешту задоволенню не підлягає. Щодо інших речей слідчий суддя вважає, що стороною обвинувачення не встановлено та не доведено підстав вважати, що воно є предметом злочину, чи несе на собі будь які сліди злочину, тому в частині іншого майна клопотання захисника підлягає задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 173, 174, 309 КПК України, слідчий суддя, -

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання адвоката ОСОБА_6 про скасування арешту майна в рамках кримінального провадження №0000015 від 27.10.2023, за ознаками крмиінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 229 КК України задовольнити частково.

Скасувати арешт, накладений ухвалою слідчого судді Київського районного суду м. Одеси від 29.12.2023 року в рамках кримінального провадження №0000015 від 27.10.2023на:

1.Мобільний телефон MotorolaG32, ІМЕІ1: НОМЕР_1 , ІМЕІ2: НОМЕР_2 ;

2.Мобільний телефон SamsungGalaxyJ5, ІМЕІ1: НОМЕР_3 , ІМЕІ2: НОМЕР_4 ;

3.6 аркушів з чорновими записами;

4.Сім блокнотів з чорновими записами;

5.Накладні №ЦУ-724 від 19.12.2023, №ЦУ-676 від 21.11.2023, №ЦУ-672 від 18.11.2023, №ЦУ-408 від 18.11.2023, №ЦУ-674 від 18.11.2023, №ЦУ-657 від 08.11.2023, №ЦУ-666 від 13.11.2023, експрес накладні 0823, №7742;

6.Трудовий договір між ОСОБА_3 та ОСОБА_7 від 01.10.2018;

7.Книга відгуків і пропозицій ФОП ОСОБА_3 ;

8.Журнал реєстрації перевірок ФОП ОСОБА_3 ;

9.Прайс на 2 аркушах;

10.Рахунки на оплату №13633 від 01.10.2023, №10828 від 02.11.2023, №149 від 01.11.2023;

11.Взуття бренду «Nike»- 59 пар;

12.Взуття бренду «Adidas»- 21 пара;

13.Взуття бренду «Reebok»- 1 пара;

14.Взуття, бренди та виробників якого визначити не можливо 957 пар.

У відповідності до п. 4 ч. 1 ст. 169 КПК України тимчасово вилучене майно, арешт майна відносно якого скасовано, підлягає поверненню особі, у якої воно було вилучено.

В іншій частині клопотання, зокрема щодо скасування арешту накладеного ухвалою слідчого суддіКиївського районного суду м. Одеси від 29.12.2023 року в рамках кримінального провадження №0000015 від 27.10.2023на: взуття бренду «New Balance»- 13 пар відмовити.

Ухвала слідчого судді оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1