КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

07 вересня 2023 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3

за участі секретаря ОСОБА_4

прокурора ОСОБА_5

підозрюваного ОСОБА_6

захисника ОСОБА_7

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Києві апеляційну скаргу з доповненнями захисника ОСОБА_7 в інтересах підозрюваного ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Вишгородського районного суду Київської області від 05 липня 2023 року,

в с т а н о в и л а :

Ухвалою слідчого судді Вишгородського районного суду Київської області від 05.07.2023 задоволено клопотання слідчого відділення розслідування злочинів загальнокримінальної спрямованості СВ Вишгородського районного управління Головного управління Національної поліції в Київській області ОСОБА_8 , погоджене прокурором Іванківського відділу Вишгородської окружної прокуратури ОСОБА_5 , та застосовано до підозрюваного ОСОБА_6 запобіжний захід у виді тримання під вартою в Державній установі «Київський слідчий ізолятор» Міністерства юстиції України, строком на 60 діб, тобто до 31.08.2023 включно.

Не погоджуючись із зазначеною ухвалою, захисник ОСОБА_7 в інтересах підозрюваного ОСОБА_6 подала апеляційну скаргу, в якій просила скасувати ухвалу слідчого судді, та постановити нову ухвалу, якою застосувавати щодо підозрюваного ОСОБА_6 запобіжний захід, не пов`язаний з триманням під вартою.

_____________________________________________________________________________

Справа № 363/3573/23 Слідчий суддя - ОСОБА_9

Апеляційне провадження № 11-сс/824/4472/2023 Суддя-доповідач - ОСОБА_1

Обґрунтовуючи доводи апеляційної скарги, захисник вказувала на те, що у доданих до клопотання слідчого матеріалах відсутні докази наявності ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України.

Докази, якими орган досудового розслідування обґрунтовує наявність підозри у вчиненні ОСОБА_6 інкримінованих йому кримінальних правопорушень, є недопустимими, оскільки отримані з порушенням вимог кримінального процесуального закону.

03.07.2023 ОСОБА_6 вручено повідомлення про підозру, у тому числі у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 186 КК України, однак відомості по даному епізоду не вносилися до Єдиного реєстру досудових розслідувань.

17.07.2023 від захисника ОСОБА_7 в інтересах підозрюваного ОСОБА_6 надійшли доповнення до апеляційної скарги, в яких вона навела доводи, аналогічні доводам раніше поданої апеляційної скарги, та вказувала на те, що оскаржувана ухвала є незаконною, необґрунтованою та невмотивованою.

Посилання слідчого на наявність ризиків, передбачених п.п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, побудовано виключно на припущеннях.

Слідчим суддею не взято до уваги те, що постанова слідчого відділення розслідування злочинів загальнокримінальної спрямованості СВ Вишгородського районного управління Головного управління Національної поліції в Київській області ОСОБА_8 від 04.07.2023 про зміну кваліфікації кримінального діяння у кримінальному провадженні № 0001284 винесена не уповноваженою особою, оскільки, як убачається із витягу з Єдиного реєстру досудових розслідувань у даному кримінальному провадженні, досудове розслідування здійснюється слідчим ОСОБА_10 , про інших слідчих чи прокурора інформація відсутня, постанови про визначення групи слідчих та прокурорів у зазначеному кримінальному провадженні також відсутні.

Апелянт вказувала на те, що 03.07.2023 на підставі заяви ОСОБА_11 внесено відомості до Єдиного реєстру досудового розслідування за №0001281 про те, що 03.07.2023 невідома особа погрожуючи предметом зовні схожа на ніж, перебуваючи за адресою: АДРЕСА_1 , відкрито заволоділа майном останнього, з правою кваліфікацією таких дій за ч. 4 ст. 186 КК України.

При цьому, як убачається із повідомлення про підозру ОСОБА_6 , інкриміноване йому кримінальне правопорушення за ч. 4 ст. 186 КК України вчинено 02.07.2023.

Органом досудового розслідування не внесено відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань про вчинення 02.07.2023 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 186 КК України.

Крім того, слідчим суддею не враховано те, що всі долучені до клопотання слідчого докази датовані 03.07.2023, зокрема протокол прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення від ОСОБА_12 , протокол огляду місця події за адресою: АДРЕСА_1 , протоколи пред`явлення речей для впізнання за фотознімками за участю потерпілого ОСОБА_12 , протокол обшуку за місцем проживання та реєстрації ОСОБА_6 , протокол обшуку за місцем проживання свідка ОСОБА_13 , протокол прийняття заяви про вчинення кримінального правопорушення від ОСОБА_14 .

Апелянт звертала увагу на суперечності між часом вилучення майна у ході проведення обшуків та часом пред`явлення його для впізнання за фотознімками за участю потерпілого ОСОБА_12 .

Зокрема, згідно протоколу обшуку за місцем проживання та реєстрації ОСОБА_6 , складеного слідчим ОСОБА_15 в період часу з 12 години 18 хвилин до 13 години 27 хвилин, ОСОБА_6 добровільно видав речі, якими він заволодів 03.07.2023 в с. Демидів, Вишгородського району Київської області. При цьому, як убачається із протоколу пред`явлення речей для впізнання за фотознімками за участю потерпілого ОСОБА_12 від 03.07.2023, вказана слідча дія проводилась слідчим ОСОБА_16 в місті Вишгород в період з 14 години 10 хвилин до 14 години 20 хвилин.

Крім того, як убачається протоколу пред`явлення речей для впізнання за фотознімками за участю потерпілого ОСОБА_12 від 03.07.2023, вказана слідча дія проводилась слідчим ОСОБА_17 в місті Вишгород в період з 14 години 21 хвилини до 14 години 27 хвилин, потерпілий проводив впізнання велосипеда марки «SHIMANO», а також, згідно протоколу пред`явлення речей для впізнання за фотознімками за участю потерпілого ОСОБА_12 від 03.07.2023, вказана слідча дія проводилась слідчим ОСОБА_17 в місті Вишгород в період з 14 години 40 хвилини до 14 години 45 хвилин, потерпілий проводив впізнання годинника. Інформація щодо пред`явлених речей до впізнання у даних протоколах відсутня.

Разом з тим, згідно протоколу обшуку від 03.07.2023 за місцем проживання свідка ОСОБА_13 , за адресою: АДРЕСА_2 , складеного слідчим ОСОБА_15 в період часу з 14 години 26 хвилин до 15 години 54 хвилини, ОСОБА_13 добровільно видав речі, предмети, які йому не належать, в тому числі годинник темно-синього кольору марки «Curren», модель Н:8355, із пошкодженим ремінцем, та велосипед з маркуванням «SHIMANO», який опечатано биркою.

Тяжкість покарання не є основною чи безпосередньою підставою для тримання особи під вартою, а повинна оцінюватися в сукупності з наявними ризиками.

На переконання апелянта, належну процесуальну поведінку ОСОБА_6 під час досудового розслідування можливо забезпечити шляхом застосування запобіжного заходу у виді цілодобового домашнього арешту, із покладанням на підозрюваного обов`язків, передбачених. 5 ст. 194 КПК України.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення підозрюваного ОСОБА_6 , який приймав участь в судовому засіданні в режимі відеоконференцзв`язку з Державною установою «Київський слідчий ізолятор», та пояснення захисника ОСОБА_7 , які підтримали апеляційну скаргу та просили її задовольнити, думку прокурора ОСОБА_5 , який заперечував проти задоволення апеляційної скарги та просив ухвалу слідчого судді залишити без змін, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга з доповненнями не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Як убачається із наданих до суду апеляційної інстанції матеріалів судового провадження, слідчим Вишгородського РУП ГУНП в Київській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0001281 від 03.07.2023, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 186, ч. 4 ст. 187 КК України.

Як зазначено у клопотанні, досудовим розслідуванням встановлено, що 02.07.2023 року близько 09 год. 30 хв. перебуваючи на території ТОВ «Глорія», за адресою: Київська область, Вишгородський район, с. Демидів, вул. Київська, 67-Д, під час розмови з ОСОБА_12 щодо обміну наявного у останнього наручного годинника марки «CURREN», на ґрунті раптово виниклих неприязних відносин у ОСОБА_6 виник злочинний умисел на повторне, відкрите заволодіння чужим майна, поєднане з застосуванням насильства, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого, в умовах воєнного стану, з метою поліпшення свого матеріального становища за рахунок майна ОСОБА_12 .

Відразу після цього, 02.07.2023 року близько 09 год. 30 хв. ОСОБА_6 , реалізуючи свій злочинний умисел, спрямований на повторне, відкрите заволодіння чужим майном, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, з корисливих мотивів, з метою особистого незаконного збагачення, діючи в умовах воєнного стану, застосовуючи насильство, яке не є небезпечним для життя та здоров`я потерпілого ОСОБА_12 , а саме схопивши своєю правою рукою за ліве зап`ястя останнього, на яке був одягнений наручний годинник марки «CURREN», долонею лівої руки штовхнув ОСОБА_12 в грудну клітку, внаслідок чого останній впав на правий бік і вдарився об бетонну поверхню правим ліктем.

Після цього, ОСОБА_6 притиснув колінами тулуб ОСОБА_12 до землі так, щоб останній не міг чинити опір та правою рукою зірвав наручний годинник марки «CURREN» з лівого зап`ястя ОСОБА_12 . Далі ОСОБА_6 , підвівшись на ноги, помістив наручний годинник марки «CURREN» до кишені шортів, в які був одягнений та залишив місце вчинення кримінального правопорушення, тим самим розпорядившись вказаним майном на власний розсуд.

Крім того, у невстановлений досудовим розслідування час, проте не пізніше 06 год. 00 хв. 03.07.2023 року, перебуваючи у невстановленому досудовим розслідуванням місці, у ОСОБА_6 виник злочинний умисел, направлений на напад з метою заволодіння чужим майном, поєднаний із погрозою застосування насильства, небезпечного для життя та здоров`я особи, яка зазнала нападу (розбій), шляхом проникнення у інше приміщення, в умовах воєнного стану, з метою поліпшення свого матеріального становища за рахунок чужого майна.

Реалізовуючи свій злочинний умисел, ОСОБА_6 03.07.2023 року приблизно о 06 год. 30 хв. прийшов до території ТОВ «Глорія», за адресою: Київська область, Вишгородський район, с. Демидів, вул. Київська, 67-Д, де діючи умисно, усвідомлюючи, що його дії носять протиправний характер та ігноруючи цю обставину, з корисливих мотивів, з метою особистого збагачення за рахунок чужого майна, через відчинене вікно, проник до приміщення цеху ТОВ «Глорія», за вищевказаною адресою, а саме до кімнати, в якій проживає ОСОБА_12 , в якій, погрожуючи застосувати фізичне насилля, демонструючи ніж, тримаючи його в правій руці, залякав ОСОБА_12 , тим самим пригнітив волю потерпілого до можливого опору.

ОСОБА_12 в свою чергу сприйняв демонстрацію ОСОБА_6 ножа, як реальну погрозу застосування насильства, небезпечного для його життя та здоров`я, яка могла бути реалізована нападником в момент скоєння розбійного нападу та залишився в кімнаті відпочинку, а в цей же час, ОСОБА_6 з метою виявлення майна, яке в подальшому можна обернути на свою користь, попрямував до іншого приміщення цеху ТОВ «Глорія», за адресою: Київська область, Вишгородський район, с. Демидів, вул. Київська, 67-Д, де діючи умисно, в умовах воєнного стану усвідомлюючи, що його дії носять протиправний характер та ігноруючи цю обставину, з корисливих мотивів, з метою особистого збагачення за рахунок чужого майна, заволодів велосипедом марки «SHIMANO», шліфувальною машинкою «Metabo Intec» FSX 200 Intec, шліфувальною машинкою марки «Makita», електродриллю марки «Bosch GBM10RE Proffesional» в корпусі зеленого кольору, болгаркою марки «Makita PA6-GF30», моделі - M14 9565 CV та бензопилою марки «Oleo Mac», в корпусі помаранчевого кольору.

Після цього ОСОБА_6 з місця вчинення кримінального правопорушення з вищевказаним майном зник, обернувши його на свою користь та розпорядившись ним на власний розсуд.

Відповідно до даних протоколу затримання від 03.07.2023, цього ж дня о 13 годині 28 хвилин ОСОБА_6 затримано в порядку ст. 208 КПК України за підозрою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 186 КК України.

04.07.2023 ОСОБА_6 вручено письмове повідомлення у відкритому викраденні чужого майна (грабежі), поєднаному з насильством, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого, вчиненому повторно, в умовах воєнного стану, з правовою кваліфікацією таких дій за ч. 4 ст. 186 КК України; та у нападі з метою заволодіння чужим майном, поєднаному із погрозою застосування насильства, небезпечного для життя та здоров`я особи, яка зазнала нападу (розбій), вчиненого в умовах воєнного стану, поєднаному з проникненням у інше приміщення, з правовою кваліфікацією таких дій за ч. 4 ст. 187 КК України.

05.07.2023 слідчий відділення розслідування злочинів загальнокримінальної спрямованості СВ Вишгородського районного управління Головного управління Національної поліції в Київській області ОСОБА_8 звернулась до слідчого судді Вишгородського районного суду Київської області із клопотанням, погодженим прокурором Іванківського відділу Вишгородської окружної прокуратури ОСОБА_5 , в якому просила застосувати до підозрюваного ОСОБА_6 запобіжний захід у виді тримання під вартою в Державній установі «Київський слідчий ізолятор» Міністерства юстиції України, строком на 60 діб.

Ухвалою слідчого судді Вишгородського районного суду Київської області від 05.07.2023 задоволено клопотання слідчого, та застосовано до підозрюваного ОСОБА_6 запобіжний захід у виді тримання під вартою в Державній установі «Київський слідчий ізолятор» Міністерства юстиції України, строком на 60 діб, тобто до 31.08.2023 включно.

З такими висновками погоджується і колегія суддів.

Відповідно до положень ч. 1 ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частинами шостою та восьмою статті 176 цього Кодексу.

Як убачається з ч. 2 ст. 177 КПК України, підставою для застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті, тобто з метою запобігання спробам:

1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду;

2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення;

3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні;

4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином;

5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Розглядаючи клопотання про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою, для прийняття законного і обґрунтованого рішення, суд, відповідно до ст. 178 КПК України та практики Європейського суду з прав людини, повинен врахувати тяжкість кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється особа та особисті обставини життя особи, які можуть свідчити на користь збільшення (зменшення) ризику переховування від правосуддя чи інших способів неналежної процесуальної поведінки.

Згідно ч. 1, ч. 2 ст. 194 КПК України, під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Застосовуючи щодо підозрюваного ОСОБА_6 запобіжний захід у виді тримання під вартою, слідчим суддею встановлено, що матеріали провадження містять достатні дані, які підтверджують існування обґрунтованої підозри у вчиненні ним кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 186, ч. 4 ст. 187 КК України.

Крім того, слідчим суддею визнано доведеними вказані у клопотанні слідчого ризики, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України.

Так, враховуючи тяжкість кримінальних правопорушень, у вчиненні яких підозрюється ОСОБА_6 , його наслідки, характер та обставини інкримінованих йому дій, дані про особу підозрюваного, колегія суддів дійшла висновку, що слідчим у клопотанні доведено існування у кримінальному провадженні ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, а саме можливості підозрюваного переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду, незаконно впливати на потерпілого та свідків у цьому ж кримінальному провадженні та вчинити інше кримінальне правопорушення.

З урахуванням вказаного, на думку колегії суддів, слідчий суддя дійшов правильного висновку про необхідність застосування виняткового запобіжного заходу щодо підозрюваного ОСОБА_6 , оскільки встановлені судом обставини свідчать про те, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів, окрім тримання під вартою, не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України.

При цьому, застосувавши до підозрюваного запобіжний захід у виді тримання під вартою, слідчий суддя обґрунтовано, у відповідності до положень п. 1 ч. 4 ст. 183 КПК України не визначив йому розмір застави, оскільки ОСОБА_6 підозрюється у вчиненні злочину із застосуванням насильства.

З наведеного убачається, що слідчим суддею враховано обставини справи в сукупності з даними про особу підозрюваного, які вказують на можливість останнього вчиняти дії, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України, в зв`язку з чим відносно ОСОБА_6 застосовано запобіжний захід у виді тримання під вартою, який, на думку колегії суддів, в сукупності з існуючими ризиками, особою підозрюваного, який має постійне місце проживання та реєстрації, не працевлаштований, раніше судимий за вчинення корисливого злочину проти власності, його процесуальною поведінкою, тяжкістю інкримінованих йому кримінальних правопорушень та їх наслідками, є обґрунтованим, та підстав для відмови у задоволенні клопотання слідчого та застосування щодо підозрюваного більш м`якого запобіжного заходу, колегія суддів не вбачає.

Викладені в апеляційній скарзі доводи про недоведеність наявності обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_6 інкримінованих йому кримінальних правопорушень, є безпідставними, оскільки слідчий суддя правильно встановив, що наведені у клопотанні дані, виклад яких зроблено з посиланням на матеріали кримінального провадження, свідчать про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_6 кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 186, ч. 4 ст.187 КК України.

Такий висновок слідчого судді ґрунтується на доданих слідчим до клопотання матеріалах. Останні містять дані, які вказують на причетність підозрюваного до вчинення інкримінованих йому кримінальних правопорушень.

При цьому, слід зазначити, що для вирішення питання щодо обґрунтованості повідомленої підозри оцінка наданих слідчому судді доказів здійснюється не в контексті оцінки доказів з точки зору їх достатності і допустимості для встановлення винуватості чи її відсутності у особи за вчинення злочину, доведення чи не доведення винуватості особи, з метою досягнення таких висновків, які необхідні суду при постановленні вироку, а з тією метою, щоб визначити вірогідність та достатність підстав причетності тієї чи іншої особи до вчинення кримінального правопорушення, а також чи є підозра обґрунтованою, щоб виправдати подальше розслідування або висунення обвинувачення.

Такий висновок цілком узгоджується із правовими позиціями, наведеними у рішеннях Європейського суду з прав людини, зокрема у справі «Мюррей проти Сполученого Королівства» № 14310/88 від 23 жовтня 1994 року суд зазначив, що «факти, які є причиною виникнення підозри не повинні бути такими ж переконливими, як і ті, що є необхідними для обґрунтування вироку чи й просто висунення обвинувачення, черга якого надходить на наступній стадії процесу кримінального розслідування».

Обставини здійснення підозрюваним конкретних дій, доведеність його винуватості, потребують перевірки та оцінки у сукупності з іншими доказами у кримінальному провадженні під час подальшого досудового розслідування.

У відповідності до змісту ст. 368 КПК України, питання щодо наявності чи відсутності складу кримінального правопорушення в діянні, винуватості особи в його вчиненні, оцінки належності та допустимості доказів вирішуються судом під час ухвалення вироку, тобто на стадії судового провадження.

З наведених підстав, доводи апеляційної скарги про недопустимість зібраних у справі доказів, а також про наявність суперечностей між часом вилучення майна у ході проведення обшуків та часом пред`явлення його для впізнання за фотознімками за участю потерпілого ОСОБА_12 , є передчасними та такими, що підлягають вирішенню під час розгляду кримінального провадження по суті.

Посилання апелянта на те, що згідно матеріалів кримінального провадження, події інкримінованого ОСОБА_6 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 186 КК України, відбулись 03.07.2023, однак ОСОБА_6 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення за ч. 4 ст. 186 КК України, вчиненого 02.07.2023, дані щодо якого не внесені од Єдиного реєстру досудових розслідувань у кримінальному провадженні, не є підставою для скасування ухвали слідчого судді.

Вказівка у повідомленні про підозру ОСОБА_6 дати вчинення інкримінованого йому кримінального правопорушення за ч. 4 ст. 186 КК України - 02.07.2023, може свідчити про допущену слідчим технічну описку при складенні повідомлення про підозру, та не може бути самостійною підставою для відмови у задоволенні клопотання слідчого з цих підстав.

Доводи захисника в апеляційній скарзі про те, що постанова слідчого відділення розслідування злочинів загальнокримінальної спрямованості СВ Вишгородського районного управління Головного управління Національної поліції в Київській області ОСОБА_8 від 04.07.2023 про зміну кваліфікації кримінального діяння у кримінальному провадженні № 0001284 винесена не уповноваженою особою, оскільки досудове розслідування здійснюється слідчим ОСОБА_10 , та у справі відсутні відомості про інших слідчих у кримінальному провадження, на даному етапі досудового розслідування не є підставою для скасування ухвали слідчого судді.

Колегія суддів звертає увагу, що оцінка наявності законних повноважень слідчих, якими здійснювалось досудове розслідування у кримінальному провадженні, що обумовлює допустимість доказів, зібраних під час досудового розслідування, може бути надана судом під час розгляду судового провадження по суті, оскільки відповідно до ст. 89 КПК України, визнання доказів недопустимими належить виключно до компетенції суду під час судового розгляду.

Твердження апелянта про недоведеність наявності ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, колегія суддів вважає безпідставними.

У контексті практики Європейського суду з захисту прав людини, слід зазначити, що ризик втечі підсудного не може бути встановлений лише на основі суворості можливого вироку. Оцінка такого ризику має проводитись з посиланням на ряд інших факторів, які можуть або підтвердити існування ризику втечі або вказати, що вона маловірогідна і необхідність в утриманні під вартою відсутня (Панченко проти Росії). Ризик втечі має оцінюватися у світлі факторів, пов`язаних з характером особи, її моральністю, місцем проживання, родом занять, майновим станом, сімейними зв`язками та усіма видами зв`язку з країною, в якій така особа піддається кримінальному переслідуванню (Бекчиєв проти Молдови).

Зважаючи на викладене, а також, враховуючи дані про особу підозрюваного ОСОБА_6 в їх сукупності, який має місце реєстрації та проживання, не працевлаштований, раніше судимий за вчинення корисливого злочину проти власності, колегія суддів приходить до висновку про доведеність слідчим у клопотанні ризику можливості підозрюваного переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду та вчинення іншого кримінального правопорушення, оскільки достатніх стримуючих факторів, які б свідчили про протилежне, в матеріалах справи відсутні.

Оцінюючи наявність ризику незаконно впливати на свідків у цьому ж кримінальному провадженні, колегія суддів виходить із встановленого Кримінальним процесуальним кодексом України порядку отримання показань від свідків у кримінальному провадженні на різних його етапах, та вважає, що ризик такого впливу зберігається до отримання показань свідків та потерпілого безпосередньо судом під час розгляду справи по суті.

Інші доводи апеляційної скарги висновків слідчого судді не спростовують.

Істотних порушень вимог кримінального процесуального закону, які перешкодили чи могли перешкодити слідчому судді постановити законну та обґрунтовану ухвалу, колегією суддів апеляційної інстанції не встановлено.

За таких обставин, ухвала слідчого судді суду першої інстанції відповідно до вимог статті 370 КПК України є законною, обґрунтованою і вмотивованою, а тому колегія суддів не вбачає підстав для її скасування.

Ураховуючи вищевикладене та керуючись ст. ст. 176-178, 183, 193, 376, 407, 418, 422 КПК України, колегія суддів,

п о с т а н о в и л а:

Апеляційну скаргу з доповненнями захисника ОСОБА_7 в інтересах підозрюваного ОСОБА_6 залишити без задоволення, а ухвалу слідчого судді Вишгородського районного суду Київської області від 05 липня 2023 року, - без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення і оскарженню не підлягає.

Судді:

____________ ___________ ___________

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3