ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 642/5191/19 Номер провадження 11-кп/814/2149/23Головуючий у 1-й інстанції ОСОБА_1 Доповідач ап. інст. ОСОБА_2
В И Р О К

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 листопада 2023 року м. Полтава

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Полтавського апеляційного суду у складі:

головуючого ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

із секретарем ОСОБА_5 ,

за участі прокурора ОСОБА_6 ,

захисника адвоката ОСОБА_7 ,

обвинуваченого ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження № 0002690, № 0000590, № 0001155, № 0001819, № 0001574 за апеляційною скаргою прокурора Новобаварської окружної прокуратури м. Харкова ОСОБА_9 на вирок Київського районного суду м. Полтави від 04 травня 2023 року,

встановила:

Цим вироком

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Розсоші Велико Писарівського району Сумської області, громадянина України, освіта середня, не працюючого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимого:

27.10.2017 Ленінським районним судом м. Харкова за ч. 2 ст. 185 КК України на 1 року 3 місяців позбавлення волі; на підставі ст. 75 КК України звільненого з випробувальним з встановленням іспитового строку 1 рік,

засуджено за:

- ч. 2 ст. 15 ч. 2 ст. 185 КК України на 1 рік 6 місяців позбавлення волі;

- ч. 2 ст. 185 КК України на 2 роки позбавлення волі;

- ч. 2 ст. 15 ч. 3 ст. 185 КК України на 3 роки позбавлення волі;

- ч. 3 ст. 185 КК України на 3 роки позбавлення волі.

На підставі ч. 1 ст. 70 КК України за сукупністю злочинів, шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим, остаточно призначено ОСОБА_8 покарання у виді 3 років позбавлення волі.

Відповідно до ст. 71 КК України за сукупністю вироків, шляхом часткового складання покарань за даним вироком та за вироком Ленінського районного суду м. Харкова від 27.10.2017 року, остаточно призначено ОСОБА_8 покарання у виді 3 років 1 місяця позбавлення волі.

Вирішено питання щодо запобіжного заходу, процесуальних витрат та речових доказів.

За вироком суду ОСОБА_8 визнаний винуватим у вчиненні кримінальних правопорушень за таких обставин.

Епізод 1. 10.08.2018 приблизно о 09 год. 30 хв. ОСОБА_8 за попередньою змовою із своїм знайомим, матеріали відносно якого виділені в інше провадження, умисно повторно проникли до приміщення гаража на території домоволодіння за адресою: АДРЕСА_3 та викрали саморобний пристрій для зарядки автомобільних акумуляторів, вартість якого встановити не виявилось можливим, а також металевими виробами (лом чорного металу) загальною вагою 4,8 кг. вартістю 26 грн. 65 коп., металевим ящиком для інструментів розміром 35х16х18 см, вартістю 300 грн., вирівнювачем типу «ВС-6м» вартістю 2000 грн., на загальну суму 2328 грн. 65 коп. Однак, ОСОБА_8 з іншою особою не змогли довести свої злочинні дії до кінця, з причин, що не залежали від їх волі, так як іншу особу затримав в приміщенні гаражу власник домоволодіння ОСОБА_10 , а ОСОБА_8 втік, залишивши викрадені речі на вулиці Дудинської поблизу домогосподарства № 25 в місті Харкові.

Епізод 2. В період з 01.10.2018 до 05.10.2018 (точної дати встановити не вдалося) ОСОБА_8 , знаходячись в будинку АДРЕСА_4 , умисно таємно повторно пройшов до під`їзду №1 та викрав металеву решітку з вікна, розташованого між першим та другим поверхами, розміром 135 см х 90 см, яка належить КП «Жилкомсервіс», вартістю 350 грн. Після чого, ОСОБА_8 пройшов до під`їзду №2 та викрав металеву решітку з вікна, розташованого між першим та другим поверхами, розміром 135 см х 90 см, яка належить КП «Жилкомсервіс», вартістю 350 грн. Після цього залишив місце вчинення злочину з викраденим майном, та розпорядився ним на власний розсуд, чим спричинив КП «Жилкомсервіс» матеріального збитку на загальну суму в розмірі 700 грн.

Епізод 3. 25.06.2019 приблизно о 16 годині ОСОБА_8 , направився за адресою: АДРЕСА_5 , де відчинивши хвіртку, що веде на територію подвір`я біля будинку, таємно проник на огороджену парканом територію розташовану біля домоволодіння, відведену для тимчасового зберігання майна, де побачив бензинову газонокосарку торгової марки «Електромаш» моделі «БГ-3600», що належить потерпілому ОСОБА_11 , діючи повторно з корисливих мотивів, впевнившись, що за його діями ніхто не спостерігає ОСОБА_8 , викрав бензинову газонокосарку торгової марки «Електромаш» моделі «БГ-3600», ринкова вартість якої складала: 1025 грн. 40 коп. Після цього ОСОБА_8 , з місця скоєння злочину зник, розпорядившись викраденим майном на власний розсуд, чим спричинив потерпілому ОСОБА_11 , матеріального збитку на суму 1025 (одна тисяча двадцять п`ять) гривень 40 копійок.

Епізод 4. 02.06.2020 приблизно о 10 год. 30 хв. ОСОБА_8 , перебуваючи в торгівельному залі магазину «Єва» за адресою м. Харків, пров. Розторгуївський, буд. 2, діючи умисно повторно, шляхом вільного доступу взяв із стелажу помаду для губ «L*Oreal Paris Color Riche Matte № 471», вартістю 287 грн., яку непомітно для оточуючих поклав в праву кишеню брюк та вийшов із приміщення магазину. Однак, ОСОБА_8 не зміг довести свої умисні дії до кінця, з причин, що не залежали від його волі, оскільки був затриманий працівником магазину. Своїми умисними діями, ОСОБА_8 міг спричинити ТОВ «РУШ» () матеріального збитку на суму 287 грн.

Епізод 5. 27.12.2020 приблизно о 16 годині 50 хвилин ОСОБА_8 , знаходячись на 5-му поверсі багатоквартирного будинку за адресою: АДРЕСА_6 , з прямим умислом на таємне викрадення чужого майна, що належало потерпілій ОСОБА_12 діючи повторно, підійшов до квартири АДРЕСА_7 , біля якої знаходились дитячі санки, впевнився що за його діями свідки та очевидці не спостерігають, таємно викрав дитячі санки ТМ «Piccolino», вартістю 957 гривень 79 копійок. Після чого з місця скоєння кримінального правопорушення зник, розпорядившись викраденим майном на власний розсуд. Своїми діями ОСОБА_8 спричинив потерпілій ОСОБА_12 матеріальні збитки на загальну суму 957 гривень 79 копійок.

Епізод 6. 15.01.2021 приблизно о 04 годині ОСОБА_8 , знаходячись у під`їзді №2 багатоквартирного будинку, який розташований за адресою: АДРЕСА_8 , повторно, з прямим умислом, направленим на таємне викрадення чужого майна, що належало потерпілій ОСОБА_13 підійшов до тамбуру квартири АДРЕСА_9 , впевнився, що за його діями свідки та очевидці не спостерігають, шляхом розбиття скла у дверях тамбуру, відчинив задвірку на них і проник до приміщення тамбуру, де таємно викрав дитячий велосипед ТМ «Formula Flower», вартістю 1467 гривень 20 копійок. Після чого з місця скоєння кримінального правопорушення зник, розпорядившись викраденим майном на власний розсуд. Своїми діями ОСОБА_8 спричинив потерпілій ОСОБА_13 матеріальні збитки на загальну суму 1467 гривень 20 копійок.

Епізод 7. 14.01.2021 приблизно о 00 години 30 хвилин ОСОБА_8 , знаходячись на 1-му поверсі багатоквартирного будинку, який розташований за адресою: м. Харків, вул. Новий Побут, 2, повторно, з прямим умислом, підійшов до чорного виходу з будинку, біля якої знаходились дитяча коляска, впевнився що за його діями свідки та очевидці не спостерігають, таємно викрав дитячу коляску ТМ «Тako Kiddy Classic Collection», вартістю 843 гривень 33 копійок. Після чого з місця скоєння кримінального правопорушення зник, розпорядившись викраденим майном на власний розсуд. Своїми діями ОСОБА_8 спричинив потерпілому ОСОБА_14 матеріальні збитки на загальну суму 843 гривень 33 копійок.

Епізод 8. 16.01.2021 приблизно о 00 години 30 хвилин ОСОБА_8 , знаходячись у під`їзді багатоквартирного будинку, який розташований за адресою: АДРЕСА_10 , повторно, з прямим умислом, підійшов до сходинок на першому поверсі, під якими знаходилась дитячий трьохколісний велосипед ТМ «Azimut -Trike BC-17B», впевнився що за його діями свідки та очевидці не спостерігають, таємно викрав дитячу коляску ТМ «Azimut -Trike BC-17B», вартістю 423 гривень 33 копійок. Після чого з місця скоєння кримінального правопорушення зник, розпорядившись викраденим майном на власний розсуд. Своїми діями ОСОБА_8 спричинив потерпілій ОСОБА_15 матеріальні збитки на загальну суму 423 гривень 33 копійок.

На вирок суду прокурор подав апеляційну скаргу, у якій, посилаючись на невідповідність призначеного покарання тяжкості кримінальних правопорушень та особі обвинуваченого внаслідок м`якості, неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність, просить вирок суду скасувати, ухвалити новий вирок, яким ОСОБА_8 засудити за:

- ч. 2 ст. 15 ч. 2 ст. 185 КК України на 2 років позбавлення волі;

- ч. 2 ст. 185 КК України на 2 років 6 місяців позбавлення волі;

- ч. 2 ст. 15 ч. 3 ст. 185 КК України на 3 роки позбавлення волі;

- ч. 3 ст. 185 КК України на 4 років позбавлення волі.

На підставі ч. 1 ст. 70 КК України за сукупністю злочинів, шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим, остаточно призначити ОСОБА_8 покарання у виді 4 років позбавлення волі.

Відповідно до ст. 71 КК України за сукупністю вироків, шляхом часткового складання покарань за даним вироком та за вироком Ленінського районного суду м. Харкова від 27.10.2017, остаточно призначити ОСОБА_8 покарання у виді 4 років 3 місяця позбавлення волі.

Свою апеляційну скаргу мотивує тим, що суд призначив обвинуваченому занадто м`яке покарання, так як не врахував особу обвинуваченого, який не має джерела доходу, намагаючись уникнути покарання, переховувався від суду, у зв`язку з чим перебував у розшуку, неодноразово засуджувався, зокрема за злочини проти власності, новий злочин вчинив під час іспитового строку. Тому вважає, що ОСОБА_8 повинно бути призначено більш суворе покарання.

Також вказує про неправильне застосування судом ч.1 ст. 70 КК України, оскільки суд призначив за ч.3 ст. 185 та ч.2 ст. 15 ч.3 ст. 185 КК України однакове покарання, а тому безпідставно застосував принцип поглинення менш суворого покарання більш суворим.

Інші учасники провадження вирок не оскаржували.

Заслухавши доповідача, прокурора в підтримку своєї апеляційної скарги, обвинуваченого та його захисника, які заперечили проти задоволення апеляційної скарги, перевіривши доводи апеляційної скарги та матеріали кримінального провадження, колегія суддів дійшла такого висновку.

Відповідно п. 4 ч. 1, ч.2 ст. 409 КПК України підставою для скасування або зміни судового рішення при розгляді справи в суді апеляційної інстанції є, зокрема, неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність, невідповідність призначеного судом покарання ступеню тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого.

Згідно з вимогами п. 3 ч. 1 ст. 413 КПК України неправильним застосуванням закону України про кримінальну відповідальність визнається, зокрема, неправильне тлумачення закону про кримінальну відповідальність, що суперечить його точному змісту.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 420 КПК України суд апеляційної інстанції скасовує вирок суду першої інстанції і ухвалює свій вирок у разі необхідності застосування більш суворого покарання.

Висновок суду першої інстанції про винуватість ОСОБА_8 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст. 15 ч.2 ст. 185, ч.2 ст. 185, ч.2 ст. 15 ч.3 ст. 185, ч.3 ст. 185 КК України, за якими його засуджено, є правильним, ґрунтується на об`єктивно з`ясованих обставинах та учасниками не оспорюється.

Разом з цим, доводи прокурора про неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність, є обґрунтованими.

Тобто, при призначенні ОСОБА_8 остаточного покарання за сукупністю кримінальних правопорушень шляхом поглинення покарань, суд першої інстанції допустив неправильне застосування ч. 1 ст. 70 КК України.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 70 КК України при сукупності кримінальних правопорушень суд, призначивши покарання (основне і додаткове) за кожне кримінальне правопорушення окремо, визначає остаточне покарання шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим або шляхом повного чи часткового складання призначених покарань.

Однакові за видом і розміром покарання поглиненню не підлягають, крім випадку, коли вони призначені у максимальних межах санкцій статей (санкцій частин статей) КК України. Застосовуючи принцип поглинення менш суворого покарання більш суворим, суд повинен зазначити у вироку, про яке саме покарання йдеться - основне чи додаткове.

Отже, ОСОБА_8 за ч.2 ст. 15 ч.3 ст. 185 КК України та ч.3 ст. 185 КК України судом було призначено однакові покарання за видом і розміром, у виді 3 років позбавлення волі, застосування до яких принципу поглинення менш суворого покарання більш суворим є неправильним застосуванням закону України про кримінальну відповідальність.

У зв`язку з цим доводи прокурора про неправильне застосування ч. 1 ст. 70 КК України є слушними.

Крім цього, заслуговують на увагу твердження прокурора про невідповідність призначеного покарання тяжкості кримінальних правопорушень та особі обвинуваченого внаслідок м`якості.

А саме, при призначенні покарання, суд неповно врахував ступінь тяжкості вчинених кримінальних правопорушень відповідно до ст. 12 КК України, особу обвинуваченого, який раніше судимий за вчинення кримінального правопорушення проти власності, те, що нові злочини обвинувачений вчинив в період іспитового строку за попереднім вироком. При цьому, суд не врахував, що у даному провадженні ОСОБА_8 тривалий час перебував у розшуку.

Також колегія суддів враховує кількість епізодів вчинених кримінальних правопорушень, обставини їх вчинення, відсутність обставин, які б істотно знижували суспільну небезпечність ОСОБА_8 .

З огляду на вказане, колегія суддів дійшла висновку, що ОСОБА_8 необхідно призначити більш суворе покарання.

Разом з цим, враховуючи, що ОСОБА_8 свою вину у вчинених злочинах визнав, щиро розкаявся та активно сприяв розкриттю злочину, відсутні обставини, які обтяжують покарання, та відсутні тяжкі наслідки, колегія суддів дійшла висновку, що покарання, яке прокурор просить призначити обвинуваченому за ч.3 ст. 185 КК України в апеляційній скарзі буде занадто суворим, тому за ч.3 ст. 185 КК України ОСОБА_8 необхідним і достатнім буде покарання у виді 3 років 6 місяців позбавлення волі.

Враховуючи викладене, апеляційна скарга прокурора підлягає частковому задоволенню, у зв`язку з чим ОСОБА_8 слід призначити більш суворе показання за ч.2 ст. 15 ч.2 ст. 185, ч.2 ст. 185 та ч.3 ст. 185 КК України із визначенням покарання на підставі ст. 70 КК України шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим та на підставі ст. 71 КК України визначити ОСОБА_8 остаточне покарання шляхом часткового складання призначених покарань.

Саме таке покарання, на думку колегії суддів, відповідає вимогам кримінального та кримінального процесуального закону, вчиненим кримінальним правопорушенням, а також за своїм видом та розміром є необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення нових злочинів.

Керуючись ст. 404, 405, 407, 420 КПК України, колегія суддів

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу прокурора Новобаварської окружної прокуратури м. Харкова ОСОБА_9 задовольнити частково.

Вирок Київського районного суду м. Полтави від 04 травня 2023 року щодо ОСОБА_8 в частині призначення покарання скасувати.

Ухвалити новий вирок, яким ОСОБА_8 засудити за:

- ч. 2 ст. 15 ч. 2 ст. 185 КК України на 2 років позбавлення волі;

- ч. 2 ст. 185 КК України на 2 років 6 місяців позбавлення волі;

- ч. 2 ст. 15 ч. 3 ст. 185 КК України на 3 роки позбавлення волі;

- ч. 3 ст. 185 КК України на 3 роки 6 місяців позбавлення волі.

На підставі ч. 1 ст. 70 КК України за сукупністю злочинів, шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим, остаточно призначити ОСОБА_8 покарання у виді 3 років 6 місяців позбавлення волі.

Відповідно до ст. 71 КК України за сукупністю вироків, шляхом часткового складання покарань за даним вироком та за вироком Ленінського районного суду м. Харкова від 27.10.2017, остаточно призначити ОСОБА_8 покарання у виді 4 років позбавлення волі.

В іншій частині вирок суду залишити без змін.

Вирок набирає законної сили з моменту його проголошення та може бути оскаржений в касаційному порядку безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом трьох місяців з дня проголошення, а засудженим, що тримається під вартою, - в той самий строк, з дня отримання копії вироку.

СУДДІ:

Головуючий ОСОБА_2

Судді ОСОБА_3

ОСОБА_4