ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02.11.2023 м. Київ

Солом`янський районний суд міста Києва у складі:

головуючого судді судді ОСОБА_1 ,

при секретарі судового засіданні ОСОБА_2 ,

за участю прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченої ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Солом`янського районного суду міста Києва за адресою м. Київ, вул. Максима Кривоноса, 25 кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000138 від 21.05.2021 р., на підставі обвинувального акту, складеного 31.05.2021 прокурором Солом`янської окружної прокуратури міста Києва ОСОБА_3 , за обвинуваченням

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянки України, уродженки Дніпропетровської обл., м. Жовті Води, офіційно не працевлаштованої, зареєстрованої та проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимої,

у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_4 вчинила кримінальне правопорушення проти власності за наступних обставин.

21.05.2021 приблизно о 15 годині 15 хвилин, ОСОБА_4 прибула до Центрального залізничного вокзалу, що знаходиться за адресою: м. Київ, пл. Вокзальна 1, у власних справах, та перебувала біля кіоску «Форнеті», розташованого поблизу ст. метро Вокзальна. Через деякий час ОСОБА_4 помітила рюкзак жовтого кольору, який знаходився на бетонному парапеті, поблизу кіоску «Форнеті». Після чого у ОСОБА_4 виник злочинний умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна, з метою особистого збагачення.

Реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи суспільно-небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, діючи умисно та протиправно, з корисливих мотивів, задля власного збагачення, ОСОБА_4 , перебуваючи за вище вказаною адресою, впевнившись, що за її діями ніхто із сторонніх осіб не спостерігає та не завадить у вчиненні крадіжки, підійшла до бетонного парапету та забрала рюкзак жовтого кольору, в середині якого знаходилась чорне шкіряне портмоне в середині якого знаходились грошові кошти в сумі 240 грн., купюрами 100, 50, 2, 5 та по 20 гривень банківські картки банків: «Спортбанк», «Приватбанк», «Монобанк» та дисконтні картки «Спортмастер», а також чоловічий годинник марки «САSІО», загальна вартість якого становить 2500 грн., після чого поклала його до сумки, яку мала із собою.

В подальшому, ОСОБА_4 , утримуючи при собі зазначене вище викрадене майно, попрямувала до західного підземного переходу в бік Південного залізничного вокзалу, що за адресою: м. Київ, вул. Георгія Кірпи, 2, маючи реальну можливість розпорядитись викраденим майном на власний розсуд.

Своїми злочинними діями ОСОБА_4 завдала потерпілому ОСОБА_5 майнову шкоду в сумі 2740 грн.

Зазначені дії обвинуваченої ОСОБА_4 суд кваліфікує за ч. 1 ст. 185 КК України, а саме, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка).

Будучи допитаною у судовому засіданні, обвинувачена ОСОБА_4 суду пояснила, що свою вину у вчиненні інкримінованого їй кримінального проступку визнає повністю, щиро розкаюється у вчиненому. Суду показала, що обставини, викладені в обвинувальному акті, переданому до суду, відповідають дійсним обставинам вчиненого нею кримінального проступку. Обвинувачена показала, що 21.05.2021 в післяобідню пору вона перебувала на території Центрального залізничного вокзалу, поруч із кіоском випічки «Форнеті», де помітила рюкзак, який знаходився на бетонному парапеті, поблизу кіоску. Після чого, помітивши, що поруч із вказаним рюкзаком немає його власника, у неї виник умисел на викрадення даного рюкзака, з метою особистого збагачення. Реалізуючи свій умисел, вона підійшла до бетонного парапету та забрала рюкзак, після чого попрямувала у напрямку переходу, де була затримана працівниками поліції із викраденим майном. Про вчинене шкодує, щиро розкаюється, для себе зробила відповідні висновки стосовно недопущення вчинення у майбутньому кримінальних правопорушень. Перелік та вартість майна, яке перебувало у викраденому нею рюкзаку, нею не оспорюється. Обвинувачена просить суд не призначати їй покарання у виді штрафу, оскільки вона офіційно не працевлаштована, зараз має труднощі із орендою житла, а тому штраф сплатити не зможе. Просить призначити їй покарання у виді обмеження волі із застосуванням ст. 75 КК України.

Враховуючи те, що обвинувачена ОСОБА_4 в повному обсязі визнала свою вину у вчиненні інкримінованого їй органом досудового розслідування кримінального проступку при обставинах, викладених в обвинувальному акті, який надійшов до провадження суду, обвинувачена правильно розуміє зміст цих обставин та відсутні сумніви щодо добровільності та істинності її позиції, суд визнав недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин справи, які ніким не оспорюються та вирішив обмежитись допитом обвинуваченої та дослідженням характеризуючих матеріалів

/ч. 3 ст. 349 КПК України/.

У судове засідання не прибув потерпілий ОСОБА_5 , повідомлений належним чином про місце, день та час слухання справи, про причини своєї неявки суд не повідомив.

Із врахуванням положень ст. 325 КПК України, та думки учасників кримінального провадження, які не заперечували проти проведення судового розгляду у відсутність потерпілого, суд на місці ухвалив провести судовий розгляд у відсутність потерпілого.

Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлявся.

Вирішуючи питання про призначення покарання, суд зазначає наступне.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 65 КК України суд призначає покарання: у межах, установлених у санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини цього Кодексу, що передбачає відповідальність за вчинене кримінальне правопорушення, за винятком випадків, передбачених частиною другою статті 53 цього Кодексу; відповідно до положень Загальної частини цього Кодексу; враховуючи ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень. Більш суворий вид покарання з числа передбачених за вчинене кримінальне правопорушення призначається лише у разі, якщо менш суворий вид покарання буде недостатній для виправлення особи та попередження вчинення нею нових кримінальних правопорушень.

Відповідно п. п. 2, 3, 10, 11 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 24.10.2003 року «Про практику призначення судами кримінального покарання» більш суворе покарання призначається особам, які скоїли злочин на ґрунті пияцтва та наркоманії, за наявності рецидиву, в складі організованих груп і менш суворе покарання може призначатись особам, які щиросердно розкаялися в скоєному, активно сприяли розкриттю злочину, при цьому враховується стадія вчинення злочину, кількість епізодів, роль кожного із співучасників, характер і ступінь тяжкості наслідків які настали.

Зокрема, обвинувачена ОСОБА_4 вчинила кримінальний проступок; раніше до кримінальної відповідальності не притягувалась; за місцем проживання характеризується посередньо; на обліку у лікаря-нарколога та лікаря-психіатра не перебуває; офіційно не працевлаштована.

Обставиною, яка пом`якшує покарання обвинуваченої ОСОБА_4 відповідно до ст. 66 КК України суд визнає: щире каяття.

Обставини, які обтяжують покарання обвинуваченої відповідно до ст. 67 КК України, судом не встановлені.

Таким чином, з урахуванням вищенаведеного, конкретних обставин справи, а також особи обвинуваченої, наявною обставиною, яка пом`якшує покарання обвинуваченої, та відсутністю обставин, які обтяжують покарання, суд доходить висновку про доцільність призначення обвинуваченій покарання у виді обмеження волі строком на один рік, та про можливість звільнення обвинуваченої від відбування покарання на підставі ст. 75 КК України, із встановленням іспитового строку терміном на один рік та покладенням обов`язків, визначених ст. 76 КК України.

При цьому суд керується вимогами ст. 50 КК України, відповідно до якої покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженої, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженою, так і іншими особами.

На переконання суду, із врахуванням показань, наданих обвинуваченою ОСОБА_4 в судовому засіданні, з яких вбачається, що обвинувачена дійсно щиро розкаялась у вчиненому та зробила для себе відповідні висновки стосовно недопущення вчинення нею у подальшому будь-яких кримінальних правопорушень, вказаний вид покарання буде необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченої та запобігання вчинення нею нових кримінальних правопорушень.

Питання про долю речових доказів суд вважає за необхідне вирішити відповідно до положень ст. 100 КПК України.

Процесуальні витрати у кримінальному провадженні відсутні.

Запобіжний захід відносно обвинуваченої судом не обирається.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 100, 124, 349, 368, 369, 370, 373, 374 КПК України, суд -

УХВАЛИВ:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винуватою у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України, та призначити їй покарання у виді обмеження волі строком на 1 (один) рік.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , від відбування призначеного судом покарання з випробуванням, встановивши 1 (один) рік іспитового строку.

Відповідно до п. п. 1, 2 ч. 1 ст. 76, п. 2 ч. 3 ст. 76 КК України впродовж іспитового строку на ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , покласти наступні обов`язки:

-періодично з`являтись для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації за місцем свого проживання;

-повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну свого місця проживання, роботи або навчання;

-не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації;

Запобіжний захід відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , - не обирати.

Речові докази:

-Лазерний диск «Verbatim DVD-R» із відеозаписом з камери відеоспостереження, що встановлена в західному підземному переході АДРЕСА_2 , визнаний речовим доказом на підставі постанови дізнавача від 22.05.2021 р., - зберігати в матеріалах кримінального провадження протягом усього строку його зберігання;

-Лазерний диск «Verbatim DVD-R» із відеозаписом з боді камери № 6 працівника поліції ОСОБА_6 , визнаний речовим доказом на підставі постанови дізнавача від 22.05.2021 р., - зберігати в матеріалах кримінального провадження протягом усього строку його зберігання;

-Рюкзак жовтого кольору, в середині якого знаходились портмоне чорного кольору, в середині якого знаходились грошові кошти у сумі 240 грн. купюрами номіналом 100, 50, 5, 2 та 20 гривень з банківськими картками «ПриватБанк», «Монобанк», «Спортбанк» та картка «Спортмастер», чоловічий годинник марки «Casio» чорного кольору, передані на відповідальне зберігання потерпілому ОСОБА_5 , - залишити у власності потерпілого ОСОБА_5 .

Вирок набирає законної сили через тридцять днів з моменту його проголошення, якщо не буде оскаржений.

Вирок може бути оскаржений до Київського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги через Солом`янський районний суд міста Києва протягом 30 днів з дня його проголошення, а засудженою в той же строк з дня отримання копії вироку.

Копію вироку вручити негайно після його проголошення обвинуваченій та прокурору.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Суддя: ОСОБА_1