ВИЩИЙ АНТИКОРУПЦІЙНИЙ СУД
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 грудня 2023 року м. Київ

Суддя Вищого антикорупційного суду ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , при розгляді заяви представника власника майна ОСОБА_3 про відвід слідчого судді Вищого антикорупційного суду ОСОБА_4 від розгляду клопотання детектива Національного антикорупційного бюро України ОСОБА_5 , погодженого Генеральним прокурором ОСОБА_6 , про арешт майна у кримінальному провадженні № 0001295 від 04.08.2023,

В С Т А Н О В И В:

На розгляді судді перебуває заява представника власника майна ОСОБА_3 про відвід слідчого судді Вищого антикорупційного суду ОСОБА_4 від розгляду клопотання детектива Національного антикорупційного бюро України ОСОБА_5 , погодженого Генеральним прокурором ОСОБА_6 , про арешт майна у кримінальному провадженні № 0001295 від 04.08.2023 (далі - Заява).

Від представника ОСОБА_3 надійшло клопотання (Вх. № 45872/23-Вх від 11.12.2023), в якому він просить не розглядати Заяву, провадження за нею закрити.

Відповідно до ч. 6 ст. 9 КПК України, у випадках, коли положення цього Кодексу не регулюють або неоднозначно регулюють питання кримінального провадження, застосовуються загальні засади кримінального провадження, визначені частиною першою статті 7 цього Кодексу.

Згідно з п. 15 та п. 19 ч. 1 ст. 7 КПК України, до загальних засад кримінального провадження відносяться змагальність сторін та свобода в поданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості; диспозитивність.

Згідно ч. 1 ст. 22 КПК України (Змагальність сторін та свобода в поданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості), кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом.

Виходячи з принципу диспозитивності, визначеного ч. 1 ст. 26 КПК України, сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та у спосіб, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до ч. 3 ст. 26 КПК України, слідчий суддя, суд у кримінальному провадженні вирішують лише ті питання, що винесені на їх розгляд сторонами та віднесені до їх повноважень цим Кодексом.

За ч. 2 ст. 26 КПК України (Диспозитивність), відмова прокурора від підтримання державного обвинувачення тягне за собою закриття кримінального провадження, крім випадків, передбачених цим Кодексом.

Оскільки представник власника майна ОСОБА_3 , який звернувся до суду із Заявою, не бажає розгляду Заяви слідчим суддею по суті та прийняття рішення за результатами такого розгляду, зважаючи на принципи диспозитивності та змагальності сторін, належним процесуальним рішенням у даному випадку буде закриття провадження за Заявою.

На підставі вищевикладеного та керуючись статтями ч. 6 ст. 9, ст. 22, 26, статтями 369-372, 376 КПК України, суддя

П О С Т А Н О В И В:

Закрити провадження за заявою представника власника майна ОСОБА_3 про відвід слідчого судді Вищого антикорупційного суду ОСОБА_4 від розгляду клопотання детектива Національного антикорупційного бюро України ОСОБА_5 , погодженого Генеральним прокурором ОСОБА_6 , про арешт майна у кримінальному провадженні № 0001295 від 04.08.2023.

Ухвала оскарженню не підлягає.

СУДДЯ ОСОБА_7