У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

25 грудня 2023 року м. Ужгород

Слідчий суддя Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участі прокурора ОСОБА_3 , підозрюваного ОСОБА_4 , захисника ОСОБА_5 , слідчого ОСОБА_6 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Ужгород клопотання старшого слідчого в ОВС відділу СУ ГУНП в Закарпатській області ОСОБА_6 , погоджене прокурором Закарпатської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Західного регіону ОСОБА_3 , про застосування запобіжного заходу у виді цілодобового домашнього арешту щодо ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та мешканця АДРЕСА_1 , громадянина України, українця, розлученого, на утриманні двоє неповнолітніх дітей, ФОП, з середньо-спеціальною освітою, раніше судимий вироком Мукачівського міськрайонного суду від 29.05.2023 року за ч. 4 ст. 407 КК України до позбавлення волі строком на 5 (п`ять) років, за ст. 75 КК України звільнений з випробуванням із випробувальним терміном 2 роки, підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 307 КК України,

встановив:

Зі змісту розглядуваного клопотання встановлено, що в провадженні слідчого управління ГУНП в Закарпатській області перебувають матеріали досудового розслідування, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №000316 від 25.10.2023 за ознаками вчинення кримінального правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 307 КК України.

ОСОБА_4 , маючи умисел на незаконне придбання, зберігання з метою збуту, а також незаконний збут психотропних речовин, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер та протиправність своїх дій, настання суспільно-небезпечних наслідків, у невстановленій досудовим розслідуванням спосіб, час, місці, однак не пізніше 12 години 59 хвилин 10.03.2023, незаконно придбав з метою подальшого збуту, психотропну речовину, обіг якої, згідно Списку № 2 Таблиці IІ Переліку наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів, затвердженого Постановою КМУ № 770 від 06.05.2000 обмежено, а саме метамфітамін масою, 0,1463г., яку в подальшому незаконно зберігав при собі до моменту, коли 10.03.2023 о 13 год. 50 хв., перебуваючи в легковому автомобілі марки «Volkswagen Golf», д.н.з. НОМЕР_1 , за адресою: м. Мукачево, вул. Вокзальна, 3, в ході проведення контролю за вчинення злочину у формі оперативної закупки, незаконно збув особі зі зміненими анкетними даними ОСОБА_7 , за надання останнім грошових коштів, у сумі 2000 грн.

В клопотанні вказано, що таким чином ОСОБА_4 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 307 КК України а саме: у незаконному придбанні, зберіганні з метою збуту, а також незаконному збуті психотропних речовин.

Слідчий, посилаючись на обґрунтованість підозри ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 307 КК України, яка підтверджується рядом доказів, а також з метою попередження ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, просить застосувати до такого запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту.

В судовому засіданні прокурор клопотання підтримав, просив задовольнити таке з підстав обґрунтованості підозри та наявності ризиків для кримінального провадження, які неможливо попередити, застосувавши більш м`який запобіжний захід.

Захисник та підозрюваний в судовому засіданні просили застосувати до останнього домашній арешт у нічний період доби, так як ОСОБА_4 працює.

Заслухавши пояснення учасників кримінального провадження, дослідивши та оцінивши докази, якими обґрунтовуються клопотання, слідчий суддя приходить до наступних висновків.

Витягом з Єдиного реєстру досудових розслідувань стверджується, що Ужгородським районним управлінням поліції Головного управління Національної поліції в Закарпатській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні №000316, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 25.10.2023 за правовою кваліфікацією ч. 3 ст. 307 КК України.

22.12.2023 ОСОБА_4 було повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 307 КК України, а саме у незаконному придбанні, зберіганні з метою збуту, а також незаконному збуті психотропних речовин.

У відповідності до ст. 177 КПК України підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою статті 177 КПК України.

Кримінальний процесуальний кодекс України встановлює обов`язок розглядати обґрунтованість підозри, яка за визначенням ЄСПЛ «є необхідною умовою законності тримання під вартою» (справа «Нечипорук і Йонкало проти України», 42310/04, § 219, 21.04.2011р.).

Відповідно до практики ЄСПЛ «обґрунтованість підозри, на якій має ґрунтуватись арешт, складає суттєву частину гарантії від безпідставного арешту і затримання, закріпленої у статті 5 § 1 (с) Конвенції, передбачає наявність обставин або відомостей, які переконали б неупередженого спостерігача, що ця особа, можливо, вчинила певний злочин» (K.F. проти Німеччини, 27.11.1997 р., § 57).

Слідчий суддя враховує, що підозра у вчиненні ОСОБА_4 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 307 КК України, підтверджується наступними доказами: протоколами негласних слідчих (розшукових) дій, допитами свідків, висновками експертиз тощо.

Сукупність фактичних даних, які містяться в наведених доказах, є достатньою для висновку про причетність підозрюваного до інкримінованого йому кримінальному правопорушенню. При цьому зазначені у розглядуваному клопотанні обставини підозри мають місце та підтверджуються на даному етапі розслідування достатньою сукупністю даних, отже за переконанням слідчого судді, ОСОБА_4 обґрунтовано підозрюється у кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 307 КК України.

Разом з тим слідчий суддя зауважує, що стандарт доведення обґрунтованості підозри є нижчим від стандарту доведеності винуватості поза розумним сумнівом та вимагає меншої ваги доказів, ніж для ухвалення обвинувального вироку.

Окрім того, у п. 48 рішення «Чеботарь проти Молдови» Європейський Суд з прав людини зазначив, що поліція не зобов`язана мати докази, достатні для пред`явлення обвинувачення, або щоб ця особа була піддана суду. Метою попереднього тримання під вартою є подальше розслідування кримінальної справи, яке повинно підтвердити або розвіяти підозру, яка є підставою для затримання.

Відповідно до ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Слідчий суддя вважає доведеним заявлений слідчим та прокурором ризик незаконного впливу підозрюваного на свідків у даному кримінальному провадженні, зокрема задля зміни даних ними органу досудового розслідування показів та (або) замовчування відомих їм обставин події, що зрештою призведе до неможливості встановлення дійсних обставин кримінального правопорушення, наслідком чого є наявність ризику перешкоджання кримінальному провадженню іншим чином.

За переконанням слідчого судді наявним також є ризик переховування підозрюваного від органів досудового розслідування, так як ОСОБА_4 раніше судимий вироком Мукачівського міськрайонного суду від 29.05.2023 року за ч. 4 ст. 407 КК України до позбавлення волі строком на 5 (п`ять) років, за ст. 75 КК України звільнений з випробуванням із випробувальним терміном 2 роки, й відповідно підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 307 КК України, під час іспитового строку, а відтак у випадку ухвалення судом обвинувального вироку у даному кримінальному провадженні можливе призначення відбуття ОСОБА_4 покарання реально.

Інші ризики вказані в клопотанні та заявлені в судовому засіданні стороною обвинувачення не знайшли свого підтвердження в ході розгляду клопотання.

Також слідчий суддя враховує обставини, окрім вищевказаних, що характеризують підозрюваного, а саме те, що останній є батьком двох неповнолітніх дітей, ФОП, раніше судимий тощо.

При цьому неможливість застосування більш м`якого запобіжного заходу, аніж домашній арешт, обґрунтована слідчим та прокурором неможливістю попередження вказаного вище ризику іншим запобіжним заходом.

В рішенні у справі «Лабіта проти Італії» Європейський суд з прав людини вказує, що тримання під вартою може бути виправданим у тій чи іншій справі лише за наявності специфічних ознак того, що цього вимагають істинні вимоги публічного інтересу, які, незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважують правило поваги до особистої свободи.

В кожному випадку, як підкреслює Європейський суд з прав людини, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів.

Відповідно до ч. 5 ст. 194 КПК України, якщо під час розгляду клопотання про обрання запобіжного заходу, не пов`язаного з триманням під вартою, прокурор доведе наявність всіх обставин, передбачених частиною першою цієї статті (прим. наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні), слідчий суддя, суд застосовує відповідний запобіжний захід, зобов`язує підозрюваного, обвинуваченого прибувати за кожною вимогою до суду або до іншого визначеного органу державної влади, а також виконувати один або кілька обов`язків, необхідність покладення яких була доведена прокурором.

На підставі наведеного, зважаючи на необхідність дотримання цілей кримінального провадження, загальних засад кримінального провадження, слідчий суддя з метою забезпечення виконання підозрюваним, покладених на нього процесуальних обов`язків, з урахуванням початкової стадії досудового розслідування, приходить до висновку про наявність підстав для застосування до підозрюваного запобіжного заходу у виді домашнього арешту.

Відповідно до ч. 1 ст. 181 КПК України домашній арешт полягає в забороні підозрюваному, обвинуваченому залишати житло цілодобово або у певний період доби.

Однак суд не вважає виправданим задоволення клопотання слідчого в частині тримання підозрюваного під домашнім арештом цілодобово, оскільки наявні ризики, зокрема ризик незаконного впливу на свідків у кримінальному провадженні, можливо попередити шляхом покладення на підозрюваного процесуального обов`язку уникати спілкування з такими. Більш того слідчий суддя враховує, що за твердженням підозрюваного він є ФОП, а відтак цілодобовий домашній арешт позбавить його джерел для існування.

За положенням ч. 6 ст. 181 КПК України строк дії ухвали слідчого судді про тримання особи під домашнім арештом не може перевищувати двох місяців.

Тож, слідчий суддя вважає за необхідне застосувати до підозрюваного запобіжний захід у виді домашнього арешту, заборонивши останньому залишати місце свого фактичного проживання у нічний період доби.

Разом з тим, слідчий суддя вважає за необхідне зобов`язати підозрюваного протягом двох місяців з дня постановлення зазначеної ухвали виконувати обов`язки, передбачені ст. 194 КПК, й визначені в резолютивній частині ухвали.

Саме такий запобіжний захід, на думку суду, буде достатнім та зможе забезпечити виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків та запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України.

Керуючись ст.ст.176, 178, 181, 184, 186, 193, 194, 196, 309, 310 КПК України, слідчий суддя

постановив:

Обрати щодо ОСОБА_4 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 307 КК України, запобіжний захід у виді тримання під домашнім арештом, заборонивши останньому залишати місце свого постійного проживання за адресою: АДРЕСА_1 без дозволу слідчого, прокурора або суду у період доби з 21 години 00 хвилин по 08 годину 00 хв. В задоволенні решти клопотання відмовити.

Строк дії ухвали про тримання ОСОБА_4 під домашнім арештом визначити до двох місяців в межах строку досудового розслідування, а саме до 22 лютого 2024 року.

Покласти на ОСОБА_4 наступні обов`язки:

- не відлучатися із населеного пункту, в якому він проживає без дозволу слідчого, прокурора або суду;

- прибувати до слідчого, прокурора або суду на їх першу вимогу;

- повідомляти слідчого, прокурора або суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи;

- заборонити спілкування з учасниками кримінального провадження №00316, а саме з свідками, спеціалістами та експертами.

- здати на зберігання до Головного управління Державної міграційної служби України в Закарпатській області паспорт (паспорти, якщо їх декілька) для виїзду за кордон, інші документи, що надають право на виїзд із України та в`їзд в Україну.

Строк дії покладених на ОСОБА_4 обов`язків визначено до 22.02.2024 року.

Роз`яснити ОСОБА_4 , що у разі невиконання вищезазначених обов`язків, до нього може бути застосований більш жорсткий запобіжний захід і на нього може бути накладено грошове стягнення.

Контроль за виконанням ухвали покласти на прокурора у кримінальному провадженні №00316.

Ухвала може бути оскаржена до Закарпатського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Слідчий суддя Ужгородського

міськрайонного суду ОСОБА_1