Провадження № 1-кс/344/7405/23
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16 жовтня 2023 року місто Івано-Франківськ

Слідчий суддя Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , адвоката ОСОБА_3 , дізнавача ОСОБА_4 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду міста Івано-Франківськ клопотання адвоката ОСОБА_3 , подане в інтересах ОСОБА_5 , про скасування арешту майна,

В С Т А Н О В И Л А:

12 жовтня 2023 року адвокат ОСОБА_3 , в інтересах ОСОБА_5 , звернулася до суду з клопотанням про скасування арешту майна в рамках кримінального провадження №0000553 від 24 червня 2023 року.

В обґрунтування клопотання заявник зазначає, що у провадженні Івано-Франківського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Івано-Франківській області перебуває кримінальне провадження №0000553 від 24 червня 2023 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ст.290 Кримінального кодексу України.

24 червня 2023 року під час проведення перереєстрації автомобіля марки «БМВ 525», червоного кольору, державний номерний знак НОМЕР_1 , номер кузова НОМЕР_2 , який перебуває у правомірному володінні ОСОБА_5 , було виявлено, що номер кузова змінений механічним способом шляхом перебиття.

Під час огляду місця події старшим дізнавачем СД Івано-Франківського РУП ГУНП в Івано-Франківській області було вилучено свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_3 , два ключі до транспортного засобу «БМВ 525» та транспортний засіб «БМВ 525», червоного кольору, державний номерний знак НОМЕР_1 , номер кузова НОМЕР_2 , який вилучено та поміщено на зберігання на спецмайданчик, що знаходиться за адресою вул. Дудаєва, 33, м. Івано-Франківськ.

27 червня 2023 року ухвалою слідчого судді Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області накладено арешт на майно, а саме: транспортний засіб марки «БМВ 525», червоного кольору, державний номерний знак НОМЕР_1 , номер кузова НОМЕР_2 , два ключі до транспортного засобу «БМВ 525» та свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_3 , власником якого є ОСОБА_6 , які були вилучені у ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , під час огляду місця події 24 червня 2023 року, до його скасування у встановленому Кримінальним процесуальним кодексом України.

Вказаний транспортний засіб перебуває у правомірному володінні ОСОБА_5 на підставі довіреності від 01 березня 2022 року, яка видана ОСОБА_6 . Тому ухвалою суду від 27 червня 2023 року, якою накладено арешт на транспортний засіб марки «БМВ 525», червоного кольору, державний номерний знак НОМЕР_1 , номер кузова НОМЕР_2 , він позбавлений права користування вказаним транспортним засобом.

Відповідно до ухвали суду про накладення арешту на транспортний засіб та документи на нього, метою такого арешту є збереження речового доказу та забезпечення можливості його дослідження (проведення експертизи). На даний час експертне дослідження транспортного засобу проведено, тому відпала необхідність у застосуванні такого заходу забезпечення кримінального провадження як арешт належного ОСОБА_5 майна.

За таких обставин заявник просить скасувати арешт, накладений ухвалою слідчого судді Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 27 червня 2023 року в межах кримінального провадження № 0000553 від 24 червня 2023 року на майно: транспортний засіб марки «БМВ 525», червоного кольору, державний номерний знак НОМЕР_1 , номер кузова НОМЕР_2 , два ключі до транспортного засобу «БМВ 525» та свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_3 , яке вилучено у ОСОБА_5 ; транспортний засіб марки «БМВ 525», червоного кольору, державний номерний знак НОМЕР_1 , номер кузова НОМЕР_2 , два ключі до транспортного засобу «БМВ 525» та свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_3 повернути ОСОБА_5 .

У судовому засіданні заявник клопотання підтримала у повному обсязі, пояснила, що всі необхідні експертизи з транспортним засобом та свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу було вже проведено, у накладенні арешту відсутня потреба, просила клопотання задовольнити та скасувати накладений арешт.

Дізнавач у судовому засіданні просив суд відмовити у задоволенні клопотання, пояснив, що досі триває досудове розслідування, проводяться слідчі дії для встановлення власника даного транспортного засобу, оскільки згідно висновку експерта ідентифікаційний номер кузова має ознаки втручання.

Заслухавши пояснення учасників процесу, вивчивши матеріали клопотання, матеріали кримінального провадження №0000553 від 24 червня 2023 року, слідчий суддя виходить з наступного.

Відповідно до частини першої статті 170 Кримінального процесуального кодексу України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом кримінального правопорушення, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.

Частина друга статті 170 Кримінального процесуального кодексу України передбачає, що арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Згідно частини третьої статті 170 Кримінального процесуального кодексу України, у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Частиною першою статті 98 Кримінального процесуального кодексу України визначено, що речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Слідчим суддею встановлено, що у провадженні сектору дізнання Івано-Франківського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Івано-Франківській області перебуває кримінальне провадження №0000553 від 24 червня 2023 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ст. 290 Кримінального кодексу України.

01 березня 2022 року ОСОБА_6 уповноважив, відповідно до договору доручення, укладеного в усній формі, ОСОБА_5 , ОСОБА_7 знімати та ставити на облік у відповідних органах, продати, передати в оренду за ціну та на умовах за їх розсудом належний на підставі свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серія НОМЕР_3 , виданого Львівським МРЕВ ДАІ ГУ УМВС України від 13 серпня 2003 року, транспортний засіб марки BMW, модель 525, 1994 року випуску, червоного кольору, державний номерний знак НОМЕР_1 , номер кузова НОМЕР_2 , а також на період дії цієї довіреності керувати цим транспортним засобом на території України та за її межами, про що видана довіреність (а.с.4-5).

Вказаний вище автомобіль застрахований страхувальником ОСОБА_5 в АТ «СГ «ТАС» (приватне), що підтверджується полісом № АТ/2974910 обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів (а.с.6).

Ухвалою слідчого судді Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 27 червня 2023 року накладено арешт на майно, а саме: транспортний засіб марки «BMW 525», червоного кольору, державний номерний знак НОМЕР_1 , номер кузова НОМЕР_2 , два ключі до транспортного засобу «БМВ 525» та свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_3 , власником якого є ОСОБА_6 , які були вилучені у ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , під час огляду місця події 24 червня 2023 року, до його скасування у встановленому Кримінальним процесуальним кодексом України (а.с. 7-8).

З матеріалів кримінального провадження №0000553 від 24 червня 2023 року вбачається, що згідно висновку експерта за результатами проведення судової трасологічної експертизи від 09 жовтня 2023 року, ідентифікаційний номер кузова ( НОМЕР_2 ) автомобіля «BMW 525», державний номерний знак НОМЕР_1 , має ознаки втручання; ідентифікаційний номер кузова знищений механічним шляхом.

Відповідно до частини першої статті 100 Кримінального процесуального кодексу України, речовий доказ, який був наданий стороні кримінального провадження або нею вилучений, повинен бути якнайшвидше повернутий володільцю, крім випадків, передбачених статтями 160-166, 170-174 цього Кодексу.

Згідно частини дев`ятої статті 100 Кримінального процесуального кодексу України, питання про спеціальну конфіскацію та долю речових доказів і документів, які були надані суду, вирішується судом під час ухвалення судового рішення, яким закінчується кримінальне провадження. Такі докази і документи повинні зберігатися до набрання рішенням законної сили. У разі закриття кримінального провадження слідчим або прокурором питання про спеціальну конфіскацію та долю речових доказів і документів вирішується ухвалою суду на підставі відповідного клопотання, яке розглядається згідно із статтями 171-174 цього Кодексу.

Як визначено у частині одинадцятій статті 170 Кримінального процесуального кодексу України, заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна.

Згідно частини першої статті 174 Кримінального процесуального кодексу України, підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом. Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

У рішеннях Європейський суд з прав людини неодноразово доходив до висновку, що зберігання майна в якості речових доказів у кримінальному провадженні може бути необхідним в інтересах належного відправлення судочинства, що є легітимною метою в «загальних інтересах» суспільства (рішення у справах Смірнов (Smirnov), пункт 57, та «East West Alliance Limited», пункт 188). При цьому має існувати розумне пропорційне співвідношення між використаними засобами та метою, яку прагнуть досягти будь-якими заходами, що застосовуються державою, у тому числі тими, що призначені для здійснення контролю за користуванням майном особи. Ця вимога виражена у визначенні «справедливого балансу» між загальним інтересом суспільства та захистом основних прав конкретної особи (рішення у справі «Едвардс проти Мальти» (Edwards v. Malta), № 17647/04, пункт 69, від 24 жовтня 2006 року, з подальшими посиланнями, та вищезгадане рішення у справі Смірнов (Smirnov).

Слідчий суддя не приймає до уваги посилання заявника про те, що відпала потреба в арешті майна, оскільки досудове розслідування триває та арешт майна застосований з метою збереження речових доказів, ідентифікації автомобіля.

Також у зв`язку тим, що номер кузова транспортного засобу містить ознаки механічного втручання, що підтверджено висновком експерта, на даній стадії кримінального провадження не встановлено законного володільця транспортного засобу.

Посилання заявника на те, що у свідоцтві про реєстрацію транспортного засобу є відмітка про те, що номер кузова знищено після викрадення, слідчий суддя оцінює критично та зазначає про те, що ознайомлення ОСОБА_5 з такою відміткою свідчить про його згоду на певні, передбачені законом, обмеження щодо користування автомобілем.

Заявником у клопотанні та у судовому засіданні не наведено достатньо доказів, що у подальшому в арешті майна відпала потреба, а також на даному етапі слідчим суддею не встановлено даних, які б не виправдовували на даний час втручання держави у право на мирне володіння майном у контексті забезпечення «справедливого балансу» між загальним інтересом суспільства та вимогами захисту прав конкретної особи.

За висновком слідчого судді, скасування арешту майна станом на даний час може зашкодити ходу досудового розслідування у кримінальному провадженні та не сприятиме його дієвості та досягненню мети кримінального провадження.

При цьому слідчий суддя зауважує, що в рамках кримінального провадження арешт речових доказів здійснено саме з метою забезпечення їх збереження у незмінному стані, усунення ризиків зміни речового доказу, знищення чи спотворення відповідних якостей речового доказу, що використовуються під час доказування фактичних обставин, що становлять предмет кримінального провадження.

На переконання слідчого судді, клопотання є недоведеним на даній стадії досудового розслідування та передчасним, що не позбавляє права подання з належним обґрунтуванням після проведення усіх необхідних слідчих дій.

Відтак, враховуючи вищенаведене та те, що заявником не доведено обставин, що в подальшому застосуванні арешту майна відпала потреба, слідчий суддя приходить до висновку, що заявнику слід відмовити у задоволенні поданого клопотання.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 98, 100, 170, 171, 174, 309, 372, 376 Кримінального процесуального кодексу України, слідчий суддя -

У Х В А Л И Л А:

У задоволенні клопотання адвоката ОСОБА_3 , подане в інтересах ОСОБА_5 , про скасування арешту майна відмовити у повному обсязі.

Ухвала оскарженню не підлягає, а заперечення проти неї можуть бути подані під час підготовчого провадження в суді.

Повний текст ухвали складено та підписано 17 жовтня 2023 року.

Слідчий суддя ОСОБА_1