Справа № 346/7732/23
Провадження № 1-кп/346/367/24
В И Р О К

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 січня 2024 року м. Коломия

Коломийський міськрайонний суд

Івано-Франківської області

в складі головуючого судді ОСОБА_1

з участю секретаря ОСОБА_2 ,

розглянувши у спрощеному провадженні без проведення судового розгляду, за відсутності учасників судового провадження обвинувальний акт та додані до нього матеріали у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 08.12.2023 року за №0000360, про обвинувачення

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, не одруженого, із середньою освітою, не судимого,

у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України,

ВСТАНОВИВ:

обвинувачений умисно заподіяв потерпілому легкі тілесні ушкодження.

Кримінальний проступок вчинено за наступних обставин.

01.12.2023 року близько 22:27 год. обвинувачений, перебуваючи на проспекті В`ячеслава Чорновола в м. Коломиї Івано-Франківської області, на ґрунті тривалих неприязних відносин вчинив словесний конфлікт з потерпілим ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . В ході даного конфлікту обвинувачений умисно наніс потерпілому удар кулаком правої руки в область лівого ока, чим спричинив потерпілому тілесні ушкодження у виді синцю з крововиливом на склері лівого ока в межах лівої орбітальної ділянки, які згідно з даними висновку судово-медичної експертизи від 19.12.2023 року №256 відносяться до легких.

Прокурор звернувся до суду із клопотанням про розгляд кримінального проступку у спрощеному порядку без проведення судового розгляду в судовому засіданні.

До обвинувального акта додана заява обвинуваченого, складена в присутності захисника , адвоката ОСОБА_5 29.12.2023 року, про беззаперечне визнання винуватості, згоду зі встановленими досудовим розслідуванням обставинами, ознайомлення з обмеженням права апеляційного оскарження та згоду з розглядом обвинувального акта у спрощеному провадженні.

Відповідно до ч.4 ст. 107 КПК України, у разі неприбуття в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у судовому провадженні, чи в разі, якщо відповідно до положень цього Кодексу судове провадження здійснюється судом за відсутності осіб, фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді не здійснюється.

Дослідивши зібрані досудовим розслідуванням докази в їхній сукупності, суд вважає, що дії обвинуваченого правильно кваліфіковані за ч. 1 ст. 125 КК України як умисне спричинення потерпілому легких тілесних ушкоджень.

Суд вважає, що згідно зі ст.66 КК України обставинами, які пом`якшують покарання обвинуваченого, є його щире каяття та активне сприяння розкриттю кримінального проступку.

Обставини, які обтяжують покарання обвинуваченого, вказані в ст.67 КК України, відсутні.

Суд враховує особу винного, який є молодого віку, та вперше притягується до кримінальної відповідальності.

Тому суд дійшов висновку, що обвинуваченому слід призначити покарання у виді громадських робіт.

Необхідності застосування запобіжного заходу до обвинуваченого до набрання цим вироком законної сили немає.

Процесуальні витрати та речові докази відсутні.

На підставі наведеного та, керуючись ст.ст. 370, 373, 374, 376, 381, 382, 394 КПК України, суд

У Х В А Л И В :

ОСОБА_3 визнати винним у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст.125 КК України, і призначити йому покарання у виді громадських робіт на строк 80 (вісімдесят) годин.

На вирок може бути подана апеляція до Івано-Франківського апеляційного суду через Коломийський міськрайонний суд протягом тридцяти днів з часу його проголошення.

Вирок суду першої інстанції, ухвалений за результатами спрощеного провадження в порядку, передбаченому статтями 381 та 382 цього Кодексу, не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав розгляду провадження за відсутності учасників судового провадження, недослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені досудовим розслідуванням обставини.

Судове рішення суду першої інстанції не може бути оскаржене в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до положень частини третьої статті 349 цього Кодексу

Суддя: ОСОБА_1 .