Справа № 211/810/24
Провадження № 1-кс/211/341/24
У Х В А Л А
іменем України
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Кривого Рогу, Дніпропетровської області, громадянин України, не працевлаштований, з середньою освітою, розлучений, зареєстрований: АДРЕСА_1 , фактично проживає за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимий, який підозрюється у вчинені кримінального правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України, -
Як слідує з клопотання та наданих суду матеріалів, що 04.02.2024, в денний час ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 перебував за адресою свого фактичного проживання по АДРЕСА_2 , де разом зі своєю співмешканкою ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 вживали спиртні напої.
В процесі розпиття алкогольних напоїв, між ОСОБА_5 та ОСОБА_8 на побутовому ґрунті виник словесний конфлікт, в ході якого у ОСОБА_5 виникла гостра неприязнь до ОСОБА_8 , посилена станом алкогольного сп`яніння, та за вказаних мотивів виник намір на заподіяння їй смерті.
Відразу ж після цього, 04.02.2024 приблизно о 15:00 годин, ОСОБА_5 знаходячись в приміщенні кухні квартири АДРЕСА_3 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, реалізуючи свій злочинний намір, спрямований на заподіяння ОСОБА_8 смерті з мотивів гострої неприязні до неї, діючи умисно, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно-небезпечні наслідки у вигляді смерті ОСОБА_8 і бажаючи їх настання, взяв зі столу ніж, та утримуючи його в руці, наніс вказаним ножем не менше 1 удару в область грудної клітини ОСОБА_8 ліворуч, яка знаходилася в положенні обличчям до нього, місце розташування життєво-важливих органів людини. Після чого, виконавши всі дії, які вважав необхідними для доведення злочину до кінця, припинив свої злочинні дії.
Внаслідок умисних злочинних дій ОСОБА_5 , ОСОБА_8 , відповідно до лікарського свідоцтва про смерть №293 від 05.02.2024 заподіяні тілесні ушкодження у вигляді відкритої рани передньої стінки грудної клітки, гострого загального малокрів`я внутрішніх органів, що призвело через деякий час до смерті останньої на місці вчинення злочину.
В зв`язку із чим, 04 лютого 2024 року ОСОБА_5 було затримано в порядку ст. 208 КПК України та 05 лютого 2024 року повідомлено про підозру у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ст. 115 ч. 1 КК україни, за ознаками «умисного убивства, тобто умисного протиправного заподіянні смерті іншій особі».
За вказаних обставин виникла об`єктивна необхідність обрати запобіжний захід підозрюваному ОСОБА_5 у вигляді тримання під вартою. Тому, слідчий за погодженням з прокурором звернулася до слідчого судді з відповідним клопотанням.
Прокурор в судовому засіданні клопотання підтримав та зазначив, що застосування до підозрюваного ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою є обґрунтованим і відповідає меті такого заходу.
Підозрюваний ОСОБА_5 та його захисник ОСОБА_4 проти задоволення клопотання не заперечували.
Заслухавши сторони, дослідивши клопотання та надані матеріали, слідчий суддя дійшов такого висновку.
Згідно положень статті 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.
Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.
Вирішуючи питання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо підозрюваного ОСОБА_5 , слідчий суддя враховує вимоги пунктів 3 і 4 ст. 5 Конвенції про захист прав людини та практику Європейського суду з прав людини, згідно з яким обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою.
Матеріали кримінального провадження, надані суду, свідчать про наявність обґрунтованої підозри ОСОБА_5 у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 115 КК України. При цьому слід зазначити, що для вирішення питання щодо обґрунтованості повідомленої підозри оцінка наданих слідчому судді доказів здійснюється не в контексті оцінки доказів з точки зору їх достатності і допустимості для встановлення вини чи її відсутності у особи за вчинення злочину, доведення чи не доведення винуватості особи, з метою досягнення таких висновків, які необхідні суду при постановленні вироку, а з тією метою, щоб визначити вірогідність та достатність підстав причетності тієї чи іншої особи до вчинення кримінального правопорушення, а також чи є підозра обґрунтованою, щоб виправдати подальше розслідування або висунення обвинувачення. Обставини здійснення підозрюваним конкретних дій та доведеність його вини, потребують перевірки та оцінки у сукупності з іншими доказами у кримінальному провадженні під час подальшого досудового розслідування.
05 лютого 2024 року року ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України.
Матеріали справи, надані суду, свідчать про наявність обґрунтованої підозри ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення.
Під час розгляду питання про обґрунтованість підозри слідчим суддею враховується практика Європейського суду з прав людини, викладена у справі «Мюррей проти Сполученого Королівства», згідно з якою факти, що викликають підозру, не обов`язково мають бути встановлені до ступеня, необхідного для засудження чи навіть для пред`явлення обвинувачення, що є задачею наступних етапів кримінального процесу.
Відповідно до практики Європейського суду з прав людини вимога розумної підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно зв`язують підозрюваного з певним злочином і вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення звинувачення.
Санкція статті, в якій пред`явлено обвинувачення ОСОБА_5 передбачає покарання у виді позбавлення волі на строк до п`ятнадцяти років.
Доказами скоєння кримінального правопорушення, яке інкримінується ОСОБА_5 є:
-протоколом огляду місця події від 04.02.2024 квартири АДРЕСА_3 , під час якого виявлено труп ОСОБА_8 з тілесними ушкодженнями. Крім того, під час огляду виявлено та вилучено кухонні ножі з приміщення кухні;
-лікарським свідоцтвом про смерть №293 від 05.02.2024, відповідно до якого до смерті ОСОБА_8 призвело: гостре загальне малокрів`я внутрішніх органів, відкрита рана передньої стінки грудної клітки;
-показаннями підозрюваного ОСОБА_5 , який підтвердив свою причетність до смерті ОСОБА_8 , пояснивши, що саме він наніс їй удар ножем;
-іншими матеріалами кримінального провадження, які в своїй сукупності підтверджують причетність саме ОСОБА_5 до вчинення злочину відносно ОСОБА_8 .
Прокурором в судовому засіданні доведено наявність існування ризику, передбаченого п.1 ч. 1 ст. 177 КПК України.
Стосовно ризику, передбаченого п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України, слідчий суддя погоджується з позицією слідчого, підтриманою прокурором, щодо імовірності їх виникнення, з огляду на особу ОСОБА_5 , який підозрюється у вчиненні особливо тяжкого злочину проти життя та здоров`я особи, міцних соціальних зв`язків не має, неповнолітніх дітей чи інших непрацездатних осіб на утриманні не має, не працює, спосіб життя останнього, а також характер вчиненого злочину, який вчинено із застосуванням насильства, тяжкість покарання, що загрожує підозрюваному у разі визнання його винним, є достатні підстави вважати про можливе виникнення у обвинуваченого бажання переховуватися від органів досудового розслідування та суду, що у подальшому ускладнить процес встановлення його місцезнаходження та вплине на розумні строки судового розгляду, тобто наявність ризику.
Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів. Забезпечення таких стандартів, як підкреслює Європейський суд з прав людини, вимагає від суду більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства.
Таким чином, враховуючи встановлені у судовому засіданні обставини, слідчий суддя вважає, що прокурором доведено наявність усіх обставин, передбачених ч.1 ст.194 КПК України, що застосування запобіжного заходу до підозрюваного ОСОБА_5 у вигляді тримання під вартою відповідає конкретній меті, визначеній у КПК України, та застосовується за наявності підстав, передбачених КПК України, є необхідним та достатнім для запобігання існуючим ризикам і жоден із більш м`яких запобіжних заходів не може запобігти доведеним під час розгляду ризикам, враховуючи також положення п.2 ч.4 ст.183 КПК України, згідно з якими слідчий суддя вважає не доцільним у даному випадку визначення розміру застави, враховуючи загибель людини, у зв`язку з чим вважає, що клопотання слідчого підлягає задоволенню.
На підставі вищенаведеного, керуючись вимогами 40, 131, 132, 176, 177, 178, 184, 197, 198 КПК України, -
У відповідності до п 1 ч 4 ст. 183 КПК України розмір застави не визначати.
Конроль за виконанням ухвали покласти на прокурора.
Ухвала може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду протягом п`яти діб з моменту її проголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1