КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 11-cc/824/6070/2023 Слідчий суддя в 1-й інстанції: ОСОБА_1
Категорія: ст. 170 КПК Доповідач: ОСОБА_2
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 жовтня 2023 року місто Київ

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду у складі:

головуючої судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі судового засідання ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду апеляційну скаргу представника ПрАТ «Київське центральне конструкторське бюро арматуробудування» - адвоката ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Шевченківського районного суду міста Києва від 14 серпня 2023 року, -

за участю:

представника ПрАТ «КЦКБА» - адвоката ОСОБА_6 ,

прокурора - ОСОБА_7 ,

ВСТАНОВИЛА:

Ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду міста Києва від 14.08.2023 року задоволено клопотання прокурора відділу Офісу Генерального прокурора ОСОБА_8 про накладення арешту на майно та накладено арешт на майно, вилучене за адресою розташування ПрАТ «Київське центральне конструкторське бюро арматуробудування» (), місто Київ, вул. Полковника Шутова (Грушецька), буд. 9, (повний перелік майна згідно резолютивної частини оскаржуваної ухвали).

Не погоджуючись з таким рішенням слідчого судді, адвокат ОСОБА_6 подав апеляційну скаргу в інтересах ПрАТ «Київське центральне конструкторське бюро арматуробудування», в якій просить поновити строк на апеляційне оскарження ухвали слідчого судді Шевченківського районного суду міста Києва від 14.08.2023 року, скасувати її та постановити нову ухвалу, якою у задоволенні клопотання прокурора про накладення арешту на майно відмовити.

В обґрунтування доводів апеляційної скарги апелянт зазначає, що документи та майно, які були вилученні у ПрАТ «КЦКБА» жодним чином не стосуються даного кримінального провадження. Крім того, прокурором до клопотання не додано достатніх доказів та обґрунтованих доводів про необхідність накладення арешту на майно.

Як стверджує представник, прокол вилучення речей містить лише їх загальний перелік, без визначення індивідуалізуючих ознак кожного об`єкта. Вказане фактично унеможливлює вирішення судом питання про відповідність перелічених стороною обвинувачення документів як таких, на яких зафіксовано обставини вчинення кримінального правопорушення.

Водночас, автор апеляційної скарги вказує, що в жодному процесуальному документі органом досудового розслідування не зазначено, яку саме інформацію містять вилучені документи стосовно обставин, які досліджуються у вказаному кримінальному провадженні, а відтак можливість використання даного майна як доказу у кримінальному провадженні є сумнівною.

Крім того, ПрАТ «КЦБКА» жодним чином не протидіяло слідчому в частині можливості копіювання відповідної інформації, що міститься на відповідних комп`ютерних системах або їх частинах, більш того, не заперечував власник і проти копіювання інформації з вилучених предметів. Вказане свідчить про відсутність у ПрАТ «КЦКБА» мети приховування, пошкодження, псування чи знищення майна.

Щодо поновлення строків на апеляційне оскарження адвокат ОСОБА_6 зазначає наступне, 14.08.2023 року проголошено лише вступну та резолютивну частину оскаржуваного рішення, повний тест ухвали було отримано за наслідками його готовності тільки 15.09.2023 року, а відтак ПрАТ «КЦКБА» не мало можливості вчасно звернутися до суду з апеляційною скаргою.

Заслухавши доповідь судді, пояснення представника, який підтримав доводи поданої апеляційної скарги та просив її задовольнити в повному обсязі, пояснення прокурора, який заперечував проти задоволення апеляційної скарги та просив ухвалу слідчого судді залишити без змін, вивчивши матеріали судового провадження та перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до наступних висновків.

Як вбачається з матеріалів, наданих до суду апеляційної інстанції, що Головним слідчим управлінням СБ України здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000025 від 11.01.2023 року за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого за ч. 2 ст. 28, ч. 1 ст. 111-2 КК України.

Процесуальне керівництво здійснюється прокурорами Офісу Генерального прокурора.

Органом досудового розслідування зазначено, що 27.08.2014 року Указом Президента України №691/2014 «Про рішення Ради національної безпеки і оборони України від 27 серпня 2014 року «Про заходи щодо удосконалення державної військово-технічної політики» припинено експорт товарів військового призначення та подвійного використання з метою їх військового кінцевого використання в рф, видачу дозволів Держекспортконтролем на експорт спеціальної продукції до рф, транзит військових товарів територією України.

24.05.2022 року Указом Президента України №362/2022 введено в дію рішення Ради національної безпеки і оборони України від 24 травня 2022 року «Про застосування персональних спеціальних економічних та інших обмежувальних заходів (санкцій)» щодо, в тому числі, Генерального директора Державної корпорації з атомної енергії «Росатом» - ОСОБА_9 .

У подальшому. 09.06.2022 року Службою безпеки України підтримано ініціативу Кабінету Міністрів України щодо застосування спеціальних обмежувальних заходів (санкцій) до ДК «Росатом», а також до підприємств та організацій, які входять до її складу. Зокрема, Службою встановлено та надано відомості щодо 356 організацій та компаній, у тому числі тих, що розташовані за межами рф, які входять до складу ДК «Росатом».

Указом Президента України від 19.10.2022 року № 726/2022 введено в дію рішення Ради національної безпеки і оборони України від 19.10.2022 про застосування персональних спеціальних економічних та інших обмежувальних заходів (санкцій) до співробітників ДК «Росатом», які незаконно перебували/перебувають на українських атомних електростанціях, а також, до компаній, які входять в структуру ДК «Росатом».

05.05.2023 року Указом Президента України № 57/2023 «Про застосування та внесення змін до персональних спеціальних економічних та інших обмежувальних заходів (санкцій)» введено вдію рішення Ради націонааьної безпеки і оборони України (РПБО) від 05.02.2023. відповідно до якого застосовано санкції до ДК «Росатом» та 199 юридичних осіб, що входять в структуру російської корпорації «Росатом».

24.02.2022 року Постановою Правління НБУ №18 «Про роботу банківської системи в період запровадження воєнного стану» зупинено здійснення обслуговуючими банками видаткових операцій за рахунками резидентів російської федерації/республіки білорусь, за рахунками юридичних осіб (крім банків), кінцевими бенефіціарними власниками яких є резиденти російської федерації/республіки білорусь.

03.03.2022 року Постановою КМУ №187 «Про забезпечення захисту національних інтересів за майбутніми позовами держави Україна у зв`язку з військовою агресією російської федерації» встановлено мораторій (заборону) на виконання, у тому числі в примусовому порядку, грошових та інших зобов`язань, кредиторами (стягувачами) за якими є російська федерація та кола визначених осіб (пов`язаних з рф).

09.04.2022 року Постановою КМУ №426 «Про застосування заборони ввезення товарів з російської федерації» заборонено ввезення на митну територію України в митному режимі імпорту товарів з російської федерації.

27.09.2022 року Постановою КМУ №1076 «Про заборону вивезення товарів з України на митну територію російської федерації» заборонено вивезення за межі митної території України товарів за зовнішньоекономічними договорами (контрактами), торговельною країною та/або країною призначення яких є російська федерація.

російська державна корпорація «Росатом» є багатопрофільним холдингом, який об`єднує активи в енергетиці, машинобудуванні та будівництві, та є одним із основних рушіїв розвитку економіки держави агресора - російської федерації. Одним із основних напрямків діяльності ДК «Росатом» є будівництво атомних електростанцій як на території російської федерації, так і на території іноземних держав.

Інжиніринговий дивізіон ДК «Росатом» об`єднує в собі провідні компанії атомної енергетики, зокрема акціонерне товариство «Атомстройекспорт». яке реалізує проекти щодо проектування і будівництва атомних електростанцій великої потужності з реакторами ВВЕ- 1000, ВВЕР-1000, ВВЕР-ТОІ на російському і міжнародному ринках, серед яких АЕС «Аккую» (Туреччина), АЕС «Куданкулам» (Індія), АЕС «Пакш-ІІ» (Угорщина). АЕС «Руппур» (Бангладеш), АЕС «Сюйдапу» (Китай). АЕС «Сль-Дабаа» (Єгипет). Білоруська АЕС (білорусь), Тяньванської АЕС (Китай), Курської АЕС (рф).

Таким чином, AT «Атомстройекспорт», здійснюючи свою діяльність в структурі ДК «Росатом» перебуває у повному підпорядкуванні від неї та наглядової ради корпорації, членами якої у своїй більшості є представники президента російської федерації та її уряду, а тому є представником держави російської федерації в особі ДК «Росатом» та таким чином держави-агресора.

Не зважаючи на діючу заборону щодо співпраці з російською федерацією в тому числі у сфері атомної промисловості, службові особи приватного акціонерного товариства «Київське центральне конструкторське бюро арматуробудування» (ПрАТ «КЦКБА») продовжили виготовлення та постачання продукції представникам держави-агресора російської федерації при наступних обставинах.

До початку повномасштабного вторгнення російської федерації на територію України, ПрАТ «КЦКБА» здійснювало експорт продукції на проекти з будівництва атомних електростанцій на яких генеральними підрядниками були компанії, які належать до структури ДК «Росатом», серед яких AT «КОНЦЕРН ТИТАН-2». AT «Атомстройекспорт», шляхом використання власного представництва в рф. а саме ТОВ «Арматом-М».

ТОВ «Арматом-М» здійснювало поставки трубопровідної арматури на атомні електростанції, які будуються, а саме: АЕС «Куданкулам» (Індія). АЕС «Аккую» (Туреччина). Білоруська АЕС, а також на АЕС, які будуються та функціонують на території російської федерації.

27.07.2017 року ПрАТ «КЦКБА» укладено контракт з ТОВ «Арматом-М» №024-17М про постачання трубопровідної арматури для її подальшого використання при будівництві та обслуговуванні атомних електростанцій в російській федерації.

Після початку збройної агресії російської федерації проти України Кабінетом Міністрів України затверджено постанову від 03.03.2022 №187 «Про забезпечення захисту національних інтересів за майбутніми позовами держави Україна у зв`язку з військовою агресією російської федерації», якою фактично накладено мораторій на виконання, у тому числі в примусовому порядку, грошових та інших зобов`язань, кредиторами (стягувачами) за якими є російська федерація та кола визначених осіб (пов`язаних з рф), що фактично унеможливило подальшу спільну господарську діяльність ПрАТ «КЦКБА» та ТОВ «Арматом-М».

Так на початку 2022 року, але не раніше 14.04.2022 перебуваючи в м. Києві, ОСОБА_10 , будучи головою Наглядової ради ПрАТ «КЦКБА», діючи за попередньою змовою з директором з продажів ПрАТ «КЦКБА» ОСОБА_11 , директором з якості ПрАТ «КЦКБА» ОСОБА_12 та іншими невстановленими наразі органами досудового розслідування особами організував здійснення умисних дій, спрямованих на організацію допомоги державі-агресору (пособництво), з метою завдання шкоди Україні шляхом добровільної підготовки передачі матеріальних ресурсів представникам держави-агресора.

Відповідно до протоколу № 1 річних загальних зборів акціонерів ПрАТ «КЦКБА» від 30.04.2021 року Наглядову раду товариства строком на 3 роки обрано у складі: ОСОБА_10 , ОСОБА_13 . ОСОБА_14 та ОСОБА_15 .

Відповідно Рішенням Наглядової ради від 12 травня 2021 року (протоколу №10 від 12 травня 2021 року) обрано на посаду Голови Наглядової ради ОСОБА_10 .

Голова Наглядової ради організовує роботу, скликає засідання та головує на засіданні Наглядової ради, відкриває Загальні збори, організовує обрання голови та секретаря Загальних зборів, бере участь у будь-яких засіданнях керівництва Товариства, що зазначено у Статуті ПрАТ «КЦКБА» та Положенні про Наглядову раду ПрАТ «КЦКБА» (затвердженому протоколом №1 від 30.04.2021 року).

В подальшому, відповідно Рішенням Наглядової ради від 15 травня 2023 року (протокол №7 від 15 травня 2023 року) припинено повноваження Голови Наглядової ради ОСОБА_10 , та в подальшому його призначено генеральним директором ПрАТ «КЦКБА».

Генеральний директор є одноосібним виконавчим органом Товариства, що здійснює керівництво його поточною діяльністю, зокрема організація реалізації послуг, робіт, продукції Товариства, організація виконання комерційних програм, договірних та позадоговірних зобов`язань, у своїй діяльності генеральний директор підзвітний та підконтрольний Наглядовій раді. Загальним зборам та Ревізійній комісії, що зазначено у Статуті ПрАТ «КЦКБА».

Так, на початку 2022 року в м. Києві, реалізуючи вказаний спільний злочинний умисел, ОСОБА_10 діючи за попередньою змовою з директором з продажів ПрАТ «КЦКБА» ОСОБА_11 , директором з якості ПрАТ «КЦКБА» ОСОБА_12 та іншими невстановленими наразі органами досудового розслідування особами, розпочали пошук шляхів, щоб в обхід законодавчих заборон продовжній експорт своєї продукції, призначеної для будівництва атомних електростанцій на яких генеральними підрядниками були компанії, які належать до структури ДК «Росатом».

Враховуючи те, що батько кінцевого бенеціфіара ПрАТ «КЦКБА» ОСОБА_15 - ОСОБА_16 є власником та виконавчим директором чеської компанії «Czech Energc Engineering Company s.r.o», з якою у ПрАТ «КЦКБА» впродовж тривалого часу існуюті господарські правовідносини ОСОБА_10 з метою вчинення злочину діючи за попередньо« змовою з директором з продажів ПрАТ «КЦКБА» ОСОБА_11 директором з якості ПрАТ «КЦКБА» ОСОБА_12 та іншими невстановленими наразі органами досудового розслідування особами, використовуючи свої особисті зв`язки із ОСОБА_16 розробили протиправну схему постачання продукції ПрАТ «КЦКБА» представникам держави-агресора обхід законодавчих заборон на користь підприємства держави-агресора АТ «Атомстройекспорт» через чеську компанію «Czech Energo Engineering Company s.r.o».

Відповідно, до вказаної протиправної схеми. ПрАТ «КЦКБА» мало укладати з «Czec Energo Engineering Company s.r.o» додаткові угоди до вже діючих контрактів про постачань трубопровідної арматури, після чого вказана чеська компанія за попередніми домовленостям з AT «Атомстройекспорт», здійснювала постачання продукції ПрАТ «КЦКБА» російські турецькій компанії Titan2 ІС Ictas Insaat Anonim Sirketi, яка в подальшому здійснювала постачання вказаної продукції для будівництва АЕС «Аккую» (Туреччина), а також компанії Bangladesh Atomic Energy Commision BAEC, яка в подальшому здійснювала постачання продукції до АЕС «Руппур» (Бангладеш), на яких генеральним підрядником з будівництва є АТ «Атомстройекспорт».

В подальшому, в травні 2022 року перебуваючи в м. Києві, з метою реалізації вказаного злочинного умислу за вказівкою та під контролем ОСОБА_10 , діючи за попередньою змовою з директором з продажів ПрАТ «КЦКБА» ОСОБА_11 директором з якості ПрАТ «КЦКБА» ОСОБА_12 , генеральним директором ПрАТ «КІДКБА» ОСОБА_17 підписано додаткову угоду № 1 до договору № 173-22М від 05.05.2022 року із чеською компанією «Czech Energo Engineering Company s.r.o», де в умовах постачання визначено об`єкт АЕС «Рупур» в Народній Республіці Бангладеш, будівництво якого здійснює підконтрольна ДК «Росатом» компанія АТ «Атомстройекспорт».

У вказаний період часу, з метою реалізації вказаного злочинного умислу за вказівкою та під контролем ОСОБА_10 , діючи за попередньою змовою з директором з продажів ПрАТ «КЦКБА» ОСОБА_11 , директором з якості ПрАТ «КЦКБА» ОСОБА_12 , генеральним директором ПрАТ «КЦКБА» ОСОБА_17 підписано додаткову угоду № 4 до договору № 173-22М від 05.05.2022 із чеською компанією «Czech Energo Engineering Company s.r.o», де в умовах постачання визначено об`єкт АЕС «Аккую» в Республіці Туреччина, будівництво якого здійснює підконтрольна ДК «Росатом» компанія АТ «Атомстройекспорт».

У подальшому впродовж 2023 року ОСОБА_10 діючи за попередньою змовою з директором з продажів ПрАТ «КЦКБА» ОСОБА_11 , директором з якості ПрАТ «КЦКБА» ОСОБА_12 та іншими невстановленими наразі органами досудового розслідування особами на виконання вищевказаного злочинного умислу, достовірно знаючи про збройну агресію російської федерації щодо України, діючи з єдиним злочинним умислом, спрямованим на надання допомоги державі-агресору. організував виготовлення та відправку впродовж 2023 року продукцію ПрАТ «КЦКБА» для будівництва представником держави-агресора, а саме АТ «Атомстройекспорт» АЕС «Рупур» в Народній Республіці Бангладеш на загальну суму 9 006 318 грн., зокрема:

- на підставі накладної № 26 від 18.04.2023 на виконання додаткової угоди № 1 від 05.05.2022 року до контракту № 173-22М від 10.01.2022 ПрАТ «КЦКБА» для будівництва АЕС «Рупур» згідно умов вказаної додаткової угоди поставлено підконтрольній ДК «Росатом» компанії Titan2 ІС Ictas Insaat Anonim Sirketi, якою в подальшому до Народної Республіки Бангладеш для будівництва АЕС «Рупур» поставлено 77 клапанів спускних DN100 СК 20001- 100Р1-01 на загальну суму 1 471 328. 57 грн.;

- на підставі накладної № 27 від 18.04.2023 на виконання додаткової угоди № 4 від 05.05.2022 року до контракту № 173-22М від 10.01.2022 ПрАТ «КЦКБА» для будівництва АЕС «Рупур» згідно умов вказаної додаткової угоди поставлено підконтрольній ДК «Росатом» компанії Titan2 ІС Ictas Insaat Anonim Sirketi. якою в подальшому до Народної Республіки Бангладеш для будівництва АЕС «Рупур» поставлено 2 клапани запобіжні ЦКБ Р53085-015Р- 02. 2 клапани запобіжні ЦКБ Р53085-015Р-04 та 7 клапанів запобіжних ЦКБ Р53085-015Р-05 на загальну суму 1 792 795.31 грн.

- на підставі накладної № 45 від 25.05.2023 на виконання додаткової угоди № 1 від 05.05.2022 року до контракту № 173-22М від 10.01.2022 ПрАТ «КЦКБА» для будівництва АЕС «Рупур» згідно умов вказаної додаткової угоди поставлено підконтрольній ДК «Росатом» компанії Titan2 ІС Ictas Insaat Anonim Sirketi, якою в подальшому до Народної Республіки Бангладеш для будівництва АЕС «Рупур» поставлено 312 клапанів спускних DN100 СК 20001 - 100Р1-01 на загальну суму 5 742 194.64 грн.

Враховуючи викладене, 10.06.2023 року громадянам ОСОБА_10 ОСОБА_11 та ОСОБА_12 , повідомлено про підозри у вчиненні особливо тяжкого злочину, передбаченого ч. 2 ст. 28. ч. 1 ст. 111-2 КК України, за вчинення якого передбачено покарання у вигляді позбавленні волі на строк від десяти до дванадцяти років з позбавленням права обіймати певні посади або займатися певною діяльністю на строк від десяти до п`ятнадцяти років та з конфіскацією майна або без такої.

03.08.2023 року, на виконання ухвали слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва від 24.07.2023 року, за юридичною адресою ПрАТ «Київське центральне конструкторське бюро арматуробудування» (ПрАТ «КЦКБА». код СДРГІОУ 33096208), а саме, лабораторно-виробничий корпус №1 за адресою: м. Київ, вул. Полковника Шутова (Грушецька), буд. 9, проведено обшук, під якого було виявлено та вилучено речі та документи відповідно до опису зазначеного в протоколі обшуку.

Постановою слідчого від 03.08.2023 року вилучене майно визнано речовими доказами у кримінальному провадженні №0000025 від 11.01.2023 року.

08.08.2023 року (клопотання датоване 03.08.2023 року) прокурор відділу Офісу Генерального прокурора ОСОБА_8 звернулася до Шевченківського районного суду міста Києва з клопотанням про накладення арешту на майно, вилучене за адресою розташування ПрАТ «Київське центральне конструкторське бюро арматуробудування» (), місто Київ, вул. Полковника Шутова (Грушецька), буд. 9, повний перелік якого зазначений у клопотанні, з метою збереження речових доказів.

Ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду міста Києва від 14.08.2023 року вказане клопотання прокурора задоволено та накладено арешт на майно (повний перелік вилученого майна згідно резолютивної частини оскаржуваної ухвали), яке було вилучене за адресою розташування ПрАТ «Київське центральне конструкторське бюро арматуробудування» (), місто Київ, вул. Полковника Шутова (Грушецька), буд. 9.

Колегія суддів погоджується з таким висновком слідчого судді з огляду на наступне.

При застосуванні заходів забезпечення кримінального провадження слідчий суддя повинен діяти у відповідності до вимог КПК України та судовою процедурою гарантувати дотримання прав, свобод та законних інтересів осіб, а також умов, за яких жодна особа не була б піддана необґрунтованому процесуальному обмеженню.

Зокрема, при вирішенні питання про арешт майна для прийняття законного та справедливого рішення слідчий суддя, згідно ст. ст. 94, 132, 173 КПК України, повинен врахувати правову підставу для арешту майна, можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні або застосування щодо нього конфіскації, в тому числі і спеціальної, наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою, розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження, а також наслідки арешту майна для підозрюваного, третіх осіб.

Відповідні дані мають міститися і у клопотанні слідчого чи прокурора, який звертається з проханням арештувати майно, оскільки відповідно до ст. 1 Першого протоколу Конвенції про захист прав та основоположних свобод, будь-яке обмеження права власності повинно здійснюватися відповідно до закону, а отже суб`єкт, який ініціює таке обмеження, повинен обґрунтувати свою ініціативу з посиланням на норми закону.

Згідно усталеної практики Європейського Суду з прав людини в контексті вищевказаних положень, володіння майном повинно бути законним (див. рішення у справі «Іатрідіс проти Греції» [ВП], заява N 31107/96, п. 58, ECHR 1999-II).

Вимога щодо законності у розумінні Конвенції вимагає дотримання відповідних положень національного законодавства та відповідності принципові верховенства права, що включає свободу від свавілля (див. рішення у справі «Антріш проти Франції», від 22 вересня 1994 року, Series А N 296-А, п. 42, та «Кушоглу проти Болгарії», заява N 48191/99, пп. 49 - 62, від 10 травня 2007 року). Будь-яке втручання державного органу у право на мирне володіння майном повинно забезпечити «справедливий баланс» між загальним інтересом суспільства та вимогами захисту основоположних прав конкретної особи. Необхідність досягнення такого балансу відображена в цілому в структурі статті 1 Першого протоколу. Необхідного балансу не вдасться досягти, якщо на відповідну особу буде покладено індивідуальний та надмірний тягар (див., серед інших джерел, рішення від 23 вересня 1982 року у справі «Спорронг та Льонрот проти Швеції», пп. 69 і 73, Series A N 52).

Іншими словами, має існувати обґрунтоване пропорційне співвідношення між засобами, які застосовуються, та метою, яку прагнуть досягти (див., наприклад, рішення від 21 лютого 1986 року у справі «Джеймс та інші проти Сполученого Королівства», n. 50, Series A N 98).

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Згідно ч. 2 ст. 170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення:

1) збереження речових доказів;

2) спеціальної конфіскації;

3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи;

4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

У кожному конкретному кримінальному провадженні слідчий суддя, застосовуючи вид обтяження, в даному випадку арешт майна, має неухильно дотримуватись вимог закону.

При накладенні арешту на майно слідчий суддя має обов`язково переконатися в наявності доказів на підтвердження вчинення кримінального правопорушення. При цьому закон не вимагає аби вони були повними та достатніми на цій стадії кримінального провадження, однак вони мають бути такими, щоб слідчий суддя був впевнений у тому, що дані докази можуть дати підстави для пред`явлення обґрунтованої підозри у вчиненні того чи іншого злочину. Крім того, наявність доказів у кримінальному провадженні має давати слідчому судді впевненість у тому, що в даному кримінальному провадженні необхідно накласти вид обмеження з метою уникнення негативних наслідків.

Розглядаючи клопотання про накладення арешту на вищевказане майно, для прийняття законного та обґрунтованого рішення, слідчий суддя повинен з`ясувати всі обставини, які передбачають підстави для арешту майна або відмови у задоволенні клопотання про арешт, зокрема з`ясувати правову підставу для арешту, що має бути викладена у клопотанні та відповідати вимогам закону.

Колегія суддів вбачає, що наведені в клопотанні доводи про накладення арешту на вищевказане майно, перевірялись судом першої інстанції, досліджено матеріали судового провадження, а також з`ясовані обставини, які мають значення при вирішенні питання щодо арешту майна і приходить до висновку, що вказаних доводів цілком достатньо для підтвердження наявності підстав накладення арешту на майно.

Прокурор повинен був зібрати та надати слідчому судді достатні на даному етапі досудового розслідування докази на підтвердження висновку про відповідність майна ознакам речових доказів.

Як вбачається зі змісту клопотання, прокурор зазначив обставини вчинення кримінальних правопорушень та надав достатню на його думку кількість доказів, що підтверджують необхідність у застосуванні такого заходу забезпечення кримінального провадження як арешт майна, всупереч доводам представника.

Вказана позиція сторони обвинувачення логічно узгоджується з фактичними обставинами кримінальних проваджень та попередньою кваліфікацією вчинених кримінально-протиправних діянь.

Відповідно до ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддями вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Як свідчать матеріали, надані до суду апеляційної інстанції, на цьому етапі кримінального провадження потреби досудового розслідування виправдовують таке втручання у права та інтереси юридичної особи з метою збереження речових доказів, а слідчий суддя на даній стадії не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд при розгляді кримінального провадження по суті, тобто не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для встановлення вини чи її відсутності у фізичної або юридичної особи за вчинення злочину, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів визначити, що причетність тієї чи іншої особи до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування щодо неї заходів забезпечення кримінального провадження, одним із яких і є накладення арешту на майно.

За таких обставин, колегія суддів приходить до висновку, що матеріали судового провадження переконливо свідчать про те, що майно, на яке прокурор просить накласти арешт, в рамках даного кримінального провадження, відповідає критеріям ч. 1 ст. 170 КПК України, оскільки стороною обвинувачення доведено його відповідність ознакам ст. 98 КПК України. Вказане в своїй сукупності слугує підставами для застосування обмежувальних заходів в даному кримінальному провадженні.

На підставі викладеного посилання апелянта на те, що стороною обвинувачення не було доведено необхідність накладення арешту, є безпідставним, оскільки слідчим надано достатні на даній стадії кримінального провадження докази вважати, що вищезазначене майно відповідає критеріям, зазначеним в ст. 170 КПК України. Вказане свідчить про правомірність висновку слідчого судді про необхідність накладення такого виду обтяження як арешт майна.

Доказів негативних наслідків від застосування такого заходу забезпечення кримінального провадження як арешт майна, апелянтом не надано та колегією суддів не встановлено.

При цьому, колегія суддів звертає увагу представника, що відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 174 КПК України арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Істотних порушень норм КПК України, які могли б стати підставою для скасування ухвали слідчого судді не встановлено та не вбачаються такі і зі змісту апеляційної скарги.

З урахуванням викладеного, колегія суддів вважає, що рішення суду прийнято у відповідності до вимог закону, слідчий суддя при розгляді клопотання з`ясував всі обставини, з якими закон пов`язує можливість накладення арешту, а тому ухвалу слідчого судді необхідно залишити без змін, а апеляційну скаргу - залишити без задоволення.

Керуючись ст. ст. 170, 171, 173, 309, 376, 395, 404, 405, 407, 422 КПК України, колегія суддів, -

ПОСТАНОВИЛА:

Поновити представнику ПрАТ «Київське центральне конструкторське бюро арматуробудування» - адвокату ОСОБА_6 строк на апеляційне оскарження ухвали слідчого судді Шевченківського районного суду міста Києва від 14 серпня 2023 року.

Ухвалу слідчого судді Шевченківського районного суду міста Києва від 14 серпня 2023 року, якою задоволено клопотання прокурора відділу Офісу Генерального прокурора ОСОБА_8 про накладення арешту на майно та накладено арешт на майно, вилучене за адресою розташування ПрАТ «Київське центральне конструкторське бюро арматуробудування» (), місто Київ, вул. Полковника Шутова (Грушецька), буд. 9, (повний перелік майна згідно резолютивної частини оскаржуваної ухвали), - залишити без змін, а апеляційну скаргупредставника ПрАТ «Київське центральне конструкторське бюро арматуробудування» - адвоката ОСОБА_6 , - залишити без задоволення.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту проголошення є остаточною і оскарженню не підлягає.

СУДДІ:

_______________________ _____________________ ___________________

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4