печерський районний суд міста києва
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 листопада 2023 року слідчий суддя Печерського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , розглянувши у судовому засіданні в приміщенні суду в м. Києві клопотання старшого слідчго в особливо важливих справах Головного слідчого управління Національної поліції України ОСОБА_3 , про арешт майна,-

ВСТАНОВИВ:

23.10.2023 року в провадження слідчого судді Печерського районного суду м. Києва ОСОБА_1 надійшло клопотання старшого слідчго в особливо важливих справах Головного слідчого управління Національної поліції України ОСОБА_3 , за погодженням з прокурором, про арешт майна.

В обґрунтування клопотання зазначив, що Головним слідчим управлінням Національної поліції України за процесуального керівництва Офісу Генерального прокурора при оперативному супроводженні Департаменту стратегічних розслідувань Національної поліції України здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000663 від 18.07.2022 за підозрою ОСОБА_4 , ОСОБА_5 та ОСОБА_6 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 191, ч. 3 ст. 209 КК України та за фактом кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 3641 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що упродовж вересня жовтня 2021 року (з 01.09.2021 по 25.10.2021), перебуваючи у м. Києві, ОСОБА_4 утворив організовану групу, залучивши до злочинної діяльності ОСОБА_5 та ОСОБА_6 з метою системної розтрати ввіреного службовій особі чужого майна та вчинення правочинів із цим майном, одержаним злочинним шляхом, після чого керував організованою групою, забезпечував фінансування та організовував приховування кримінально протиправної діяльності до кінця липня 2022 року (до 28.07.2022), якою у період з 04.11.2021 по 07.01.2022 шляхом зловживання службовим становищем директором ТОВ «Сокар Ел Пі Джи» ОСОБА_5 вчинено розтрату бітуму нафтового дорожнього марки 70/100 у кількості 2 638,90 тон вартістю 32 451 211,34 грн. (без ПДВ), а у період з 16.11.2021 по 17.02.2022 генеральним директором ТОВ «Час Ойл» ОСОБА_7 вчинено продаж цього майна у кількості 2 587,20 тон на суму 38 021 130,56 грн. третім особам, чим завдано майнової шкоди ТОВ «Сокар Ел Пі Джи» у розмірі 38 941 453, 61 грн. (з ПДВ).

17.07.2023 у даному кримінальному провадженні повідомлено про підозру ОСОБА_4 у розтраті чужого майна шляхом зловживання службовою особою своїм службовим становищем, вчинене повторно, в особливо великих розмірах, організованою групою, а також вчиненні правочину з майном особою, яка знала, що таке майно прямо та повністю одержано злочинним шляхом, вчинене повторно, у великому розмірі, організованою групою, тобто кримінальних правопорушеннях, передбачених ч. 5 ст. 191, ч. 3 ст. 209 КК України.

Санкція кримінальних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 191 та ч. 3 ст. 209 КК України передбачає можливість застосування додаткового покарання у виді конфіскації майна.

Крім того, потерпілим у кримінальному провадженні ТОВ «Сокар Ел Пі Джи» заявлено цивільний позов про відшкодування шкоди, завданої внаслідок вчинення кримінального правопорушення до підозрюваних ОСОБА_4 ОСОБА_5 і ОСОБА_7 у розмірі 38 941 453, 61 грн. (з ПДВ).

За інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, ОСОБА_4 є власником квартири загальною площею 31 м2, розташованої за адресою: АДРЕСА_1 .

Крім того, згідно з відомостями ГСЦ МВС України, ОСОБА_4 є власником мотоциклу «SUZUKI VZR 1800» д.н.з. НОМЕР_1 .

Відтак, прокурор просить суд накласти арешт на майно підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 з метою забезпечення конфіскації майна як виду покарання та відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільного позову) у кримінальному провадженні № 0000663 від 18.07.2022 за підозрою ОСОБА_4 , ОСОБА_5 та ОСОБА_6 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 191, ч. 3 ст. 209 КК України та за фактом кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 3641 КК України, а саме:Квартиру загальною площею 31 м2, розташовану за адресою: АДРЕСА_1 ; мотоцикл «SUZUKI VZR 1800» д.н.з. НОМЕР_1 .

У судове засідання прокурор подав заяву, про розгляд клопотання за його відсутності, вимоги підтримав.

Представник власника майна подав заяву, про розгляд клопотанняу його відсутність, заперечував щодо задоволення клопотання.

Окрім цього, адвокат в своїх запереченнях зазначив, що ОСОБА_4 не набув статусу підозрюваного, у передбачений порядок визначений КПК України.

Відтак, накладення арешту на майно ОСОБА_4 , які підозрюваного у кримінальному провадженні є неможливим. Також, зазначив, що в матеріалах клопотання відсутній цивільний позов.

Згідно з нормою ч. 4 ст. 107 КПК України, фіксація під час розгляду клопотання слідчим суддею за допомогою технічних засобів не здійснювалась.

У відповідності до положень ст. 26 КПК України, сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та спосіб, передбачених цим Кодексом.

Вивчивши клопотання, дослідивши його матеріали, слідчий суддя за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінивши кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення, приходить до наступного висновку.

Відповідно до ч.5ст.9 КПК України, кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини, а саме у рішенні по справі «Жушман проти України» зазначається - «Кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності».

Європейський суд з прав людини через призму своїх рішень неодноразово акцентував увагу на тому, що володіння майном повинно бути законним (див. рішення у справі "Іатрідіс проти Греції" [ВП], заява N 31107/96, п. 58, ECHR 1999-ІІ). Вимога щодо законності у розумінні Конвенції вимагає дотримання відповідних положень національного законодавства та відповідності принципові верховенства права, що включає свободу від свавілля (див. рішення у справі "Антріш проти Франції", від 22 вересня 1994 року, Series А N 296-А, п. 42, та "Кушоглу проти Болгарії", заява N 48191/99, пп. 49 - 62, від 10 травня 2007 року). Будь-яке втручання державного органу у право на мирне володіння майном повинно забезпечити "справедливий баланс" між загальним інтересом суспільства та вимогами захисту основоположних прав конкретної особи. Необхідність досягнення такого балансу відображена в цілому в структурі статті 1 Першого протоколу. Необхідного балансу не вдасться досягти, якщо на відповідну особу буде покладено індивідуальний та надмірний тягар (див., серед інших джерел, рішення від 23 вересня 1982 року у справі "Спорронг та Льонрот проти Швеції", пп. 69 і 73, Series А N 52). Іншими словами, має існувати обгрунтоване пропорційне співвідношення між засобами, які застосовуються, та метою, яку прагнуть досягти (див., наприклад, рішення від 21 лютого 1986 року у справі "Джеймс та інші проти Сполученого Королівства", п. 50, Series А N 98).

Статтею 170 КПК України передбачено, що арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.

Згідно із ч. 2 ст. 170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення конфіскації майна як виду покарання.

Відповідно до ч. 5 ст. 170 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 3 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно підозрюваного, обвинуваченого, засудженого або юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, за наявності достатніх підстав вважати, що суд у випадках, передбачених Кримінальним кодексом України, може призначити покарання у виді конфіскації майна або застосувати до юридичної особи захід кримінально-правового характеру у виді конфіскації майна.

Окрім цього, відповідно до вимог до ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення: збереження речових доказів; спеціальної конфіскації; конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Відповідно до ч. 10 ст. 171 КПК України арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна.

Законодавець нормами кримінального процесуального законодавства передбачив, що заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна.

За викладених обставин, враховуючи правове обґрунтування клопотання, яке відповідає положенням ст. ст. 170-173 КПК України, слідчий суддя приходить до висновку, що з метою конфіскації майна, вбачається наявність правових підстав для накладення арешту на майно підозрюваного.

Щодо доводів адвоката, то слідчий суддя звертає увагу, що питання належності вручення підозри у відповідності до норм КПК, не може бути предметом розгляду даного клопотання.

Відтак, клопотання підлягає задоволенню.

На підставі викладеного і керуючись ст. ст. 170-173, 175, 309, 372, 392, 532 КПК України, слідчий суддя,-

УХВАЛИВ:

Клопотання задовольнити.

Накласти арешт, на майно підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 з метою забезпечення конфіскації майна як виду покарання та відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільного позову) у кримінальному провадженні № 0000663 від 18.07.2022 за підозрою ОСОБА_4 , ОСОБА_5 та ОСОБА_6 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 191, ч. 3 ст. 209 КК України та за фактом кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 3641 КК України, а саме: квартиру загальною площею 31 м2, розташовану за адресою: АДРЕСА_1 ; мотоцикл «SUZUKI VZR 1800» д.н.з. НОМЕР_1 .

Заборонити державним реєстраторам прав на нерухоме майно та іншим суб`єктам державної реєстрації прав вчиняти реєстраційні дії щодо речових прав на квартиру загальною площею 31 м2, розташовану за адресою: АДРЕСА_1 .

Заборонити службовим особам ГСЦ, РСЦ, ТСЦ МВС України та інших органів вчиняти реєстраційні дії щодо транспортного засобу (мотоциклу) «SUZUKI VZR 1800» д.н.з. НОМЕР_1 .

Заборонити ОСОБА_4 та будь-яким іншим особам користуватись мотоциклом «SUZUKI VZR 1800» д.н.з. НОМЕР_1 з метою здійснення розшуку транспортного засобу за допомогою системи «Безпечне місто».

Ухвала підлягає негайному виконанню.

Зобов`язати слідчого/прокурора надати особі, на майно якої накладено арешт копію ухвали.

Ухвала про накладення арешту може бути оскаржена безпосередньо до Київського апеляційного суду протягом 5 днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_8