Справа № 301/3600/23
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"24" січня 2024 р. Іршавський районний суд Закарпатської області в складі:

головуючого судді - ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання - ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Іршавського районного суду Закарпатської області в місті Іршава кримінальне провадження № 0000478 від 15.08.2023, за обвинуваченням

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, місце народження: с. Смологовиця, Іршавського району Закарпатської області, місце реєстрації та проживання: АДРЕСА_1 , з середньою освітою, не одруженого, раніше судимого вироком Іршавського районного суду (справа №301/2627/22) від 07 вересня 2022 року за ч.1 ст.309 КК України до 1 року обмеження волі звільненого від відбування призначеного покарання на підставі ст. 75 КК України з випробувальним строком на 1 рік,

-у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст.336 КК України,

за участю сторін та інших учасників кримінального провадження:

прокурора - ОСОБА_4 ,

обвинуваченого - ОСОБА_3 ,

ВСТАНОВИВ:

19 липня 2023 року ОСОБА_3 , будучи військовозобов`язаним, перебуваючи у приміщенні пункту постійного збору військовозобов`язаних ІНФОРМАЦІЯ_2 , що розташований по АДРЕСА_2 пройшов військово-лікарську комісію на предмет визначення ступеня придатності до військової служби. За результатами проходження військово-лікарської комісії ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_3 визнано придатним до військової служби, що підтверджено довідкою військово-лікарської комісії ІНФОРМАЦІЯ_2 від 19.07.2023, виданої відповідно до наказу МОУ «Про затвердження Положення про військово-лікарську експертизу в Збройних Силах України» № 402 від 14.08.2008. В подальшому ОСОБА_3 , будучи військовозобов`язаним та перебуваючи на території пункту постійного збору військовозобов`язаних ІНФОРМАЦІЯ_3 , що розташований за адресою АДРЕСА_2 , 19.07.2023 під особистий підпис отримав повістку про прибуття на 11.00 годину 20.07.2023 до ІНФОРМАЦІЯ_2 для вибуття на військову службу. Однак, військовозобов`язаний ОСОБА_3 , будучи придатним до несення військової служби за мобілізацією та належним чином повідомлений про дату, час та місце прибуття, на 11.00 годину 20.07.2023 року до ІНФОРМАЦІЯ_2 не прибув, таким чином ухилився від призову на військову службу під час мобілізації, на особливий період а залишився вдома за місцем тимчасового проживання АДРЕСА_1 . На підставі викладеного, ОСОБА_3 , являючись військовозобов`язаним, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, діючи умисно, ухилився від виконання свого конституційного обов`язку та призову на військову службу за мобілізацією, на особливий період, тим самим порушивши вимоги ст.65 Конституції України, положення Законів України «Про військовий обов`язок та військову службу» та «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» та вимоги Указу Президента України «Про загальну мобілізацію» №69/2022 від 24.02. 2022.

Таким чином, ОСОБА_3 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ст. 336 КК України, а саме - ухилення від призову під час мобілізації на особливий період.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 свою вину у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення визнав повністю. Суду пояснив, що дійсно ухилився від призову на військову службу, йому було відомо і зрозумілим, що в разі неявки він може бути притягнутий до кримінальної відповідальності, але злякався, що відразу буде відправлений в зону бойових дій. В скоєному розкаюється, просить не застосовувати до нього суворе покарання.

Показання обвинуваченого ОСОБА_3 є послідовними, логічними, а тому не викликають у суду сумніву щодо правильності розуміння обвинуваченим змісту обставин кримінального правопорушення, добровільності та істинності його позиції.

Крім повного визнання своєї вини обвинуваченим, його винуватість у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення за ст.336 КК України доведена зібраними органом досудового розслідування матеріалами кримінального провадження, які учасники судового провадження не оспорювали та вважали їх дослідження в судовому засіданні недоцільним.

На підставі ч.3 ст. 349 КПК України за згодою учасників судового провадження, суд визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин справи, які ніким не оспорюються, а саме доказів на підтвердження події кримінального правопорушення, часу, місця, способу, мети та мотивів його вчинення, винуватості обвинуваченого. При цьому суд з`ясував, чи вони правильно розуміють зміст цих обставин, сумніви у добровільності їх позиції відсутні, а також роз`яснив їм, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку, та обмежився таким обсягом дослідження доказів: допит обвинуваченого, дослідження матеріалів кримінального провадження, що характеризують особу обвинуваченого та матеріали справи по речовим доказам.

Дії обвинуваченого ОСОБА_3 суд кваліфікує за ст.336 КК України - тобто, ухилення від призову на військову службу під час мобілізації, на особливий період. Вину обвинуваченого, в скоєнні кримінального правопорушення за ст.336 КК України, суд вважає доведеною.

Відповідно до ст. 50 КК України покарання є заходом примусу, полягає в передбаченому законом обмеженні прав і свобод засудженого і має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженим, так і іншими особами.

В даній справі, суд, призначаючи покарання обвинуваченому, при виборі останньому заходу примусу і порядку його відбування разом зі ступенем тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, враховує дані про особу обвинуваченого та всі інші обставини, які відповідно до положень КК України, у тому числі статей 66, 67 цього Кодексу, впливають на вибір заходу примусу та порядок його відбування.

Вирішуючи питання про призначення покарання обвинуваченому ОСОБА_3 суд враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, наслідки вчиненого злочину, який за класифікацією кримінальних правопорушень, відповідно до ст. 12 КК України, є нетяжким злочином, мотив, мету та спосіб вчинення злочинного діяння, обставину справи, що пом`якшує покарання, відношення обвинуваченого до вчиненого те, що він вину у скоєному визнав, щиро кається, дані про особу винного, за місцем проживання характеризується негативно, не одружений, не працює, на обліку у лікарів нарколога, психіатра не перебуває, тяжкість кримінального правопорушення, також те, що ОСОБА_3 після винесення вироку Іршавського районного суду Закарпатської області від 07.09.2022 належних висновків для себе не зробив, на шлях виправлення не став та під час визначеного судом іспитового строку вчинив новий умисний злочин, обставини, що пом`якшують покарання є щире каяття обвинуваченого, активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення, обставини, що обтяжують покарання судом не встановлено, тому за переконанням суду його виправлення можливе в умовах ізоляції від суспільства, а призначення обвинуваченому покарання в межах санкцій ст. 336 КК України буде справедливим, необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження нових кримінальних правопорушень, що цілком відповідає тяжкості вчинених кримінальнних правопорушень та особі обвинуваченого.

У відповідності до ч.1 ст.71 КК України якщо засуджений після постановлення вироку, але до повного відбуття покарання вчинив нове кримінальне правопорушення, суд до покарання, призначеного за новим вироком, повністю або частково приєднує невідбуту частину покарання за попереднім вироком. Остаточне покарання за сукупністю вироків, крім випадків, коли воно визначається шляхом поглинення одного покарання іншим, призначеним у максимальному розмірі, має бути більшим від покарання, призначеного за нове кримінальне правопорушення, а також від невідбутої частини покарання за попереднім вироком.

При визначенні того, які з правил призначення остаточного покарання (за сукупністю злочинів чи за сукупністю вироків) підлягають застосуванню за наявності іншого обвинувального вироку (вироків) щодо цієї ж особи, слід керуватися саме часом постановлення попереднього вироку, а не часом набрання ним законної сили: б) якщо злочин (злочини), за який (які) засуджено особу в цьому кримінальному провадженні було вчинено після постановлення попереднього вироку, але до повного відбуття покарання, то остаточне покарання призначається за правилами, передбаченими ст. 71 КК (за сукупністю вироків).

Дана позиція суду узгоджується з позицією Об`єднаної палати Касаційного кримінального суду Верховного Суду від 01 червня 2020 року у справі N 766/39/17.

Оскільки ОСОБА_3 засуджений вироком Іршавського районного суду (справа №301/2627/22) від 07 вересня 2022 року за ч.1 ст.309 КК України до 1 року обмеження волі звільненого від відбування призначеного покарання на підставі ст. 75 КК України з випробувальним строком на 1 рік. Кримінальне правопорушення, за якими обвинувачується ОСОБА_3 , вчинене 19.07.2023, тобто після постановлення попереднього вироку, за таких обставин покарання ОСОБА_3 слід призначити за правилами ч.1 ч.4 ст. 71, п.б ч.1 ст.72 КК України.

Запобіжний захід обвинуваченому ОСОБА_3 не обирався.

Процесуальні витрати у кримінальному провадженні відсутні.

Питання про долю речових доказів вирішити відповідно до ст. 100 КПК України.

На підставі наведеного та керуючись ст.71 КК України, ст.ст. 100, 349, 368, 370, 374, 395, 615 КПК України, суд ,-

У Х В А Л И В:

ОСОБА_3 визнати винуватим у скоєнні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ст. 336 КК України і призначити йому покарання 3 (три) роки позбавлення волі.

На підставі ч.1 ст.71, п.б ч.1 ст.72 КК України шляхом часткового приєднання невідбутої частини покарання за попереднім вироком Іршавського районного суду (справа №301/2627/22) від 07 вересня 2022 року до покарання призначеного за цим вироком, призначити за сукупністю вироків ОСОБА_3 остаточне покарання у виді 3 (три) роки 1 (один) місяць позбавлення волі.

Строк відбуття покарання ОСОБА_3 обчислювати з часу набрання вироку законної сили та його фактичного затримання.

Речові докази у кримінальному провадженні № 0000478 від 15.08.2023:

-оригінал розписки ОСОБА_3 на 1 арк., оригінал довідки військово-лікарської комісії ОСОБА_3 на 1 арк. та копія картки обстеження та медичного огляду ОСОБА_3 на 2 арк. приєднані до матеріалів кримінального провадження - залишити при матеріалах кримінального провадження.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Вирок може бути оскаржений до Закарпатського апеляційного суду через Іршавський районний суд Закарпатської області протягом 30 днів з дня його проголошення.

Копію вироку після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Суддя Іршавського

районного суду : ОСОБА_1