Заводський районний суд м. Запоріжжя
Справа № 332/5783/23
Провадження № 1-кп/332/435/23
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 листопада 2023 р.м. Запоріжжя

Заводський районний суд м. Запоріжжя у складі:

головуючого-судді: ОСОБА_1 ,

секретаря: ОСОБА_2 ,

прокурора: ОСОБА_3 ,

захисника: ОСОБА_4 ,

розглянувши у судовому засіданні в залі суду в м. Запоріжжя кримінальне провадження відносно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Запоріжжя, громадянина України, який проходить військову службу за мобілізацією на посаді снайпера відділення снайперів зенітного ракетно-артилерійського взводу роти вогневої підтримки військової частини НОМЕР_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_1 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимий,

по обвинуваченню у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 408 КК України,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_5 , будучи військовослужбовцем військової служби за мобілізацією та проходячи її на посаді снайпера відділення снайперів зенітного ракетно-артилерійського взводу роти вогневої підтримки військової частини НОМЕР_1 , у військовому званні «старший солдат», 24 вересня 2022 року в умовах воєнного стану, діючи умисно, з метою ухилитися від військової служби, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, в порушення статутних вимог, без поважних причин, не з`явився з відпустки до тимчасового місця розташування військової частини НОМЕР_1 , яка дислокується (інформація обмежена для запобігання несанкціонованому поширенню інформації про переміщення або розміщення Збройних Сил України чи інших утворених відповідно до законів України військових формувань, вчиненому в умовах воєнного або надзвичайного стану).

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 свою вину у вчиненні інкримінованого йому правопорушення визнав повністю, підтвердив обставини, викладені у обвинувальному висновку. Зазначив, що під час несення служби з 19 по 23 вересня 2022 року він перебував у відпустці, з якої не повернувся до місця несення служби через низький морально-психологічний стан, наявності незагоєних поранень, контузії, втрати побратимів, хвороби матері, відмови керівництва від проходження ВЛК після поранення, негативного ставлення керівництва військової частини до підлеглих тощо. Він пішов на війну добровольцем і прагне у подальшому виконувати свій військовий обов`язок перед державою. Щиро кається у скоєному.

З урахуванням повного визнання вини обвинуваченим у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення, а також враховуючи думку учасників судового провадження, за відсутності заперечень та сумнівів у добровільності їх позиції, суд на підставі ч. 3 ст. 349 КПК України, визнає недоцільним дослідження доказів, щодо тих обставин, які ніким не оспорюються.

За таких обставин, суд вважає доведеним пред`явлене ОСОБА_5 обвинувачення та кваліфікує дії останнього за ч. 4 ст. 408 КК України - дезертирство, тобто нез`явлення з відпустки до місця служби з метою ухилитися від військової служби, вчинене військовослужбовцем в умовах воєнного стану.

При призначенні обвинуваченому ОСОБА_5 покарання, суд враховує:

- ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, яке у відповідності до ст. 12 КК України є особливо тяжким злочином;

- дані про особу обвинуваченого, який раніше не судимий, під наглядом лікаря-психіатра та лікаря-нарколога не перебуває, за місцем несення служби характеризується посередньо, згідно медичної характеристики страждає на гіпертонічну хворобу 2 ступеню;

- обставинами, що пом`якшують покарання, суд визнає його щире каяття, активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення та приймання участі у відсічі збройної агресії рф;

- обставин, що обтяжують покарання не встановлено.

Відповідно до положень ч. 1 ст. 69 КК України, на підставі та умовах, визначених у цій статті суд, умотивувавши своє рішення, може призначити основне покарання, нижче від найнижчої межі, встановленої в санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини цього Кодексу.

З матеріалів кримінального провадження вбачається, що обвинувачений ОСОБА_5 є особою раніше не судимою, повністю визнав свою вину, щиро розкаявся у скоєному злочині, на спеціальних обліках у лікарів нарколога та психіатра не перебуває, має міцні соціальні зв`язки, приймав активну участь у відсічі збройної агресії рф.

Зазначені обставини, на переконання суду, пом`якшують покарання обвинуваченого та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого ним злочину, а тому у відповідності до положень ст. 69 КК України вони дають суду законні підстави для можливості призначення покарання нижче від найнижчої межі, встановленої в санкції ч. 5 ст. 407 КК України у вигляді 2 років позбавлення волі.

Суд відзначає, що редакція ст. 69 КК України, станом на день постановлення даного рішення суду, виключає можливість її застосування, при призначенні покарання за ст. 408 КК України. Проте даний злочин ОСОБА_5 вчинено у вересні 2022 року, до внесення відповідних змін до ст. 69 КК України в січні 2023 року. Тому, з огляду на положення ст. 5 КК України, призначення обвинуваченому покарання у цій справі із застосуванням ст. 69 КК України узгоджується з нормами кримінального закону.

Відповідно до ст. 62 КК України, покарання у виді тримання в дисциплінарному батальйоні призначається військовослужбовцям, призваним на військову службу під час мобілізації, на особливий період, військовослужбовцям, призваним на військову службу за призовом осіб із числа резервістів в особливий період на строк від шести місяців до двох років у випадках, передбачених цим Кодексом, а також якщо суд, враховуючи обставини справи та особу засудженого, вважатиме за можливе замінити позбавлення волі на строк не більше двох років триманням у дисциплінарному батальйоні на той самий строк.

З урахуванням обставин справи, особи обвинуваченого, його бажання чесно та сумлінно продовжувати захищати державу від збройної агресії рф, суд вважає за доцільне застосувати положення ст. 62 КК України та замінити ОСОБА_5 позбавлення волі на триманням у дисциплінарному батальйоні.

Таке покарання, на переконання суду, за своїм розміром буде необхідним та достатнім для виправлення обвинуваченого і попередження нових кримінальних правопорушень, справедливим та таким, що не суперечить ст. 65 КК України.

Витрати на залучення експертів під час здійснення досудового розслідування та речові докази відсутні.

Цивільний позов не заявлений.

Керуючись ст. ст. 370, 374, 377 КПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Визнати ОСОБА_5 винним у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 408 КК України та призначити покарання, із застосуванням ст. 69 КК України, у вигляді 2 років позбавлення волі.

На підставі ст. 62 КК України замінити призначене ОСОБА_5 позбавлення волі на тримання у дисциплінарному батальйоні строком на 2 роки.

Строк відбуття покарання ОСОБА_5 обчислювати з дня його поміщення до дисциплінарного батальйону. Зарахувати в строк відбуття покарання перебування ОСОБА_5 під вартою з 09.08.2023 до 15.08.2023 включно.

Альтернативний запобіжний захід ОСОБА_5 у вигляді застави після набрання вироку законної сили скасувати.

Застава у розмірі 214 720,00 грн, внесена відповідно до квитанції до платіжної інструкції № 42046488 від 15.08.2023, на депозитний рахунок ТУ ДСАУ в Запорізькій області (рахунок отримувача: НОМЕР_2 ), визначена ухвалою Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 11.08.2023, підлягає поверненню заставодавцю - ОСОБА_6 відповідно до ст. 182 КПК України, після набрання вироком суду законної сили.

Вирок може бути оскаржений до Запорізького апеляційного суду через Заводський районний суд м. Запоріжжя, шляхом подачі апеляції протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Копію вироку негайно вручити учасникам судового провадження.

Суддя ОСОБА_1