18.10.2023 Справа № 363/4572/21
ВИРОК

Іменем України

18 жовтня 2023 року Вишгородський районний суд Київської області у складі:

головуючого судді - ОСОБА_1 ,

за участю секретарів - ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

прокурорів - ОСОБА_5 , ОСОБА_6 ,

представника потерпілого - ОСОБА_7 ,

потерпілого - ОСОБА_8 ,

обвинуваченого - ОСОБА_9 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Вишгород обвинувальний акт по кримінальному провадженню, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000830 за обвинуваченням:

ОСОБА_9 ,

ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця села Маркова Рильського району Курської області, українця, громадянина України, не одруженого, не працюючого, раніше не судимого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 2 ст. 125 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_9 вчинив умисне легке тілесне ушкодження, що спричинило короткочасний розлад здоров`я потерпілого ОСОБА_8 , за наступних обставин.

29.06.2021 року близько о 20 год. 30 хв., ОСОБА_8 та ОСОБА_9 випадково зустрілися поблизу будинку АДРЕСА_2 . В цей час між ОСОБА_8 та ОСОБА_9 на ґрунті довготривалих особистих неприязних відносин виникла суперечка, у ході якої ОСОБА_9 наніс ОСОБА_8 , який в цей час стояв навпроти нього, один удар лівою рукою зібраною в кулак в область правої щоки, один удар правою рукою зібраною в кулак в область носа та один удар правою рукою зібраною в кулак в область верхньої губи, в результаті отриманих ударів потерпілий ОСОБА_8 впав на землю, де перебував в положенні лежачи на спині, таким чином, що його голова була обпертою об паркан. У подальшому ОСОБА_9 став зверху над потерпілим ОСОБА_8 та продовжив наносити удари руками зібраними в кулак по голові ОСОБА_8 , який закривав голову руками.

Вказаними діями ОСОБА_9 спричинив потерпілому ОСОБА_8 тілесні ушкодження у вигляді забійної рани ділянки верхньої губи, саден обличчя та голови. Вказані вище тілесні ушкодження могли виникнути від дії тупого предмета, встановити індивідуальні особливості якого за медичної документацією не є можливим та у своїй сукупності, відносяться до легких тілесних ушкоджень, що спричинили короткочасний розлад здоров`я, тривалістю понад 6 днів, але не більше ніж 21 день.

Обвинувачений ОСОБА_9 вину у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 2 ст. 125 КК України не визнав у повному обсязі.

Допитаний у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_9 надав показання, що 29.06.2021 року приблизно о 20.00 годині він йшов до зупинку в селі Лютіж по вулиці Нефьодова, побачив ОСОБА_8 , під час зустрічі вони почали розмовляти. В подальшому ОСОБА_8 правою рукою діставав пістолет з барсетки, а лівою рукою почав наносити йому удари в область виска, він відхилився від удару, схопив потерпілого та відкинув його від себе вліво на землю під паркан, на момент коли ОСОБА_8 впав зброї у нього в руках не було, після цього почав тримати його за шию, коли вийшли свідки відпустив ОСОБА_8 та пішов.

Незважаючи на невизнання вини обвинуваченим, суд вважає, що вина останнього у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 2 ст. 125 КК України, у межах висунутого обвинувачення, повністю підтверджується зібраними по кримінальному провадженню і дослідженими в судовому засіданні наступними доказами.

Допитаний у судовому засіданні потерпілий ОСОБА_8 надав показання, що 29.06.2021 року приблизно о 21.00 годині вечора він повертався після спортзалу додому, коли ОСОБА_9 його побачив накинувся на нього та почав бити руками, а саме наніс близько 5 ударів, зокрема в ліву щоку, біля ока та над губою, внаслідок чого він впав на паркан. Крім того, зазначив суду, що з обвинуваченим у нього раніше були конфліктні ситуації, саме ця була через вимагання повернення коштів за пальне.

Свідок ОСОБА_10 у судовому засіданні надав показання, що у 2021 році коли працював у себе в дворі будинку АДРЕСА_2 , почув стук об паркан, коли вийшов на вулицю побачив, що потерпілий лежав на землі, а обвинувачений стояв над ним та наносив двома руками удари в область голови потерпілому, декілька разів. Коли він підійшов до місця події, останні припинили дії та обвинувачений залишив місце події. Він у потерпілого запитав чи потрібна допомога, однак останній промовчав, після чого пішов до магазину. Крім того, зазначив, що у потерпілого на обличчі він бачив кров. Будь-якої зброї він не бачив, потерпілий мав при собі сумку чорного кольору.

Вина обвинуваченого ОСОБА_9 , також підтверджується сукупністю зібраних та досліджених у судовому засіданні, достатніх та взаємопов`язаних між собою доказів кримінального провадження.

Даними з протоколу та відеозапису слідчого експерименту від 13.09.2021 року, проведеного за участі ОСОБА_8 , під час якого останнім було відтворено подію 29.06.2021 року, яка відбулась в с. Лютіж по вулиці Нефьодова, за допомогою статиста, під час якого він самостійно продемонстрував механізм нанесення йому тілесних ушкоджень ОСОБА_9 (т. 1, а.с. 75-78)

Даними з довідки КНП «Вишгородська ЦРЛ» ВМР від 29.06.2021 року №2428, відповідно до якої ОСОБА_8 встановлений діагноз: забій м`яких тканин обличчя та голови, садна обличчя та голови, забій лівої кисті, забій рота ділянки верхньої губи, дата 29.06.2021 року о 21 годині 40 хвилин. (т. 1, а.с. 86).

Даними з висновку експерта № 164/Д - 2021 року, згідно якого з урахуванням консультативного висновку консультанта-рентгенолога у ОСОБА_8 , мали місце тілесні ушкодження у вигляді: забійної рани ділянки верхньої губи; саден обличчя та голови. Вказані тілесні ушкодження могли виникнути від дії тупого предмета, встановити індивідуальні особливості якого за медичною документацією не є можливим, та у своїй сукупності, відносяться до легких тілесних ушкоджень, що спричинили короткочасний розлад здоров`я тривалістю понад 6, але не більше ніж 21 добу. Виключається можливість утворення наявних у ОСОБА_8 тілесних ушкоджень в результаті падіння з вертикального положення тіла. (т. 1, а.с. 73-74).

Під час судового розгляду, не знайшли свого підтвердження показання обвинуваченого ОСОБА_9 в частині того, що у потерпілого ОСОБА_8 , під час конфлікту, була наявна зброя, якою він погрожував обвинуваченому, що зумовило останнього захищатися.

Показання потерпілого ОСОБА_8 є незміними та узгоджуються з іншими доказами по справі, зокрема показаннями свідка та даними з протоколу проведення слідчого експерименту.

Показання потерпілого ОСОБА_8 , свідка ОСОБА_10 , висновки експерта суд вважає підтвердженими сукупністю досліджених доказів, що відповідають динаміці розвитку конфлікту, причино - наслідковому зв`язку між завданими потерпілому ударами кулаком в обличчя обвинуваченим та об`єктивно виявленими у нього ушкодженнями, та вважає доведеними його дії згідно спрямованості умислу на спричинення тілесного ушкодження на ґрунті сталих неприязнених відносин.

Суд приходить до висновку, що під час судового розгляду доведені всі обставини, які підлягають доказуванню у кримінальному провадженні згідно ст. 91 КПК України.

Аналізуючи досліджені у справі докази в їх сукупності та взаємозв`язку, суд вважає, що інкриміноване ОСОБА_9 кримінальне правопорушення повністю знайшло своє підтвердження в суді.

Таким чином, суд визнає доведеною вину обвинуваченого ОСОБА_9 у заподіянні умисного легкого тілесного ушкодження, що спричинило короткочасний розлад здоров`я потерпілого ОСОБА_8 , передбаченого ч.2 ст.125 КК України. Дії обвинуваченого ОСОБА_9 правильно кваліфіковані органом досудового розслідування за ч.2 ст.125 КК України.

Обираючи покарання обвинуваченому ОСОБА_9 , суд враховує вимоги ст. 65 КК України щодо загальних засад призначення покарання, межі санкції ст. 125 ч. 2 КК України, ступінь тяжкості вказаного кримінального правопорушення, який відповідно до ст. 12 КК України, відноситься до категорії кримінальних проступків.

Дані щодо особи обвинуваченого ОСОБА_9 раніше не судимий; на обліку у лікаря нарколога та психіатра не перебуває; не одружений; офіційно не працює; за місцем проживання характеризується посередньо.

Обставин, які б пом`якшували або обтяжували покарання обвинуваченого відповідно до ст.ст. 66, 67 КК України, судом не встановлено.

З урахуванням наведеного, конкретних обставин справи, ступеня тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особи обвинуваченого, відсутність обставин, що пом`якшують покарання обвинуваченого, думку потерпілого, суд вважає за необхідне призначити обвинуваченому ОСОБА_9 покарання в межах санкції ч. 2 ст. 125 КК України, у виді штрафу.

Таке покарання, на переконання суду, є справедливим і достатнім для виправлення обвинуваченого ОСОБА_9 , попередження вчинення ним кримінальних правопорушень та відповідатиме його меті, гуманності, справедливості і не потягне за собою порушення засад виваженості, що включає наявність розумного балансу між охоронюваними інтересами суспільства та правами особи, яка притягається до кримінальної відповідальності.

Цивільний позов не заявлено.

Процесуальні витрати та речові докази по справі відсутні.

Керуючись ст. ст. 368 - 370, 373 - 374, 376, 392 КПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

ОСОБА_9 визнати винним у вчинені кримінального проступку, передбаченого ч. 2 ст. 125 КК України та призначити йому покарання у виді штрафу в розмірі ста неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 1700 (одна тисяча сімсот) гривень.

Вирок може бути оскаржено до Київського апеляційного суду через Вишгородський районний суд Київської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення, з підстав, передбачених ст. 394 КПК України.

Обвинуваченому та прокурору копію вироку вручити негайно після його проголошення.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Головуючий: ОСОБА_1