Справа № 932/414/24
Провадження № 1-кс/932/166/24
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22 січня 2024 року м. Дніпро

Слідчий суддя Бабушкінського районного суду міста Дніпропетровська ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 підозрюваного ОСОБА_4 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Дніпрі клопотання слідчого СВ ВП №7 Дніпровського РУП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_5 за погодженням з прокурором Центральної окружної прокуратури м. Дніпра ОСОБА_3 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець с. Ляк Уджарського району Азербайджамнської Респумбліки, не одруженому, маючому на утриманні двох неповнолітніх дітей 2010 та 2008 років народження, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

підозрюваного за ч.1 ст.121 КК України,

в межах кримінального провадження №0000106 від 20.01.2024,-

В С Т А Н О В И В:

В обґрунтування заявленого клопотання слідчий зазначає, що 20.01.2024, близько 15:50 год. ОСОБА_4 наніс один удар ножом в область черева, тобто в область життєво важливих органів, спричинивши тілесні ушкодження, які відносяться до тяжких (як небезпечні для життя в момент заподіяння).

Дії ОСОБА_4 кваліфіковано за ч.1 ст.121 КК України..

У клопотанні зазначено, що ОСОБА_4 повідомлено про підозру за ч.1 ст.121 КК України та щодо нього існують ризики, що передбачені пунктами 1, 3 ч.1 ст.177 КПК України.

Сторона обвинувачення вважає, що запобігти вказаним ризикам можливо лише шляхом застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. При цьому просить заставу не визначати.

В судовому засіданні прокурор клопотання підтримав, навів пояснення, аналогічні фабулі клопотання.

Підозрюваний визнав підозру, вказав що жалкує про вчинене. Зазначив, що у нього виник конфлікт із потерпілим та трьома його друзями, вони побили підозрюваного, переслідували його. При цьому йому відірвали капюшон та він загубив окуляри, без яких погано бачить. Після цього, фактично захищаючись, він наніс потерпілому удар ножом у живіт.

Щодо запобіжного заходу просив обмежитися домашнім арештом. Зазначив, що має місце проживання, утримує двох дітей, працює неофіційно та робить ремонт у будинку, зокрема кімнати для своїх дітей. Вказав, що не має ані наміру, ані можливості переховуватися, сприяє розслідуванню. Також зазначив про те, що він перебуває у скрутному матеріальному становищі, грошей на внесення застави у нього чи його родичів немає.

Захисник просила обмежитися домашнім арештом, звернула увагу на міцні соціальні зв`язки підозрюваного (зокрема має дітей, двох братів), що він щиро кається у вчиненому. Також вказала, що підозрюваний хоче відшкодувати завдану шкоду потерпілому, брат підозрюваного заявив про готовність допомогти у цьому.

Заслухавши доводи прокурора на підтримання заявленого клопотання, заперечення підозрюваного, дослідивши надані сторонами докази та матеріали, слідчим суддею встановлено наступне.

Як вбачається із витягу з Єдиного реєстру досудових розслідувань, до реєстру, 20.01.2024, за №0000106, внесено відомості про вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.121 КК України.

20.01.2024 о 17:30 год. затримано ОСОБА_4 .

21.01.2024 ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, відповідальність за яке передбачена ч.1 ст.121 КК України.

Згідно повідомленої підозри, ОСОБА_4 підозрюється в заподіянні умисного тяжкого тілесного ушкодження.

На обґрунтування підозри стороною обвинувачення надано наступні докази: медичну довідку в якій описано діагноз потерпілого (проникаюча рана черевної порожнини); протоколом огляду місця події, згідно яким у житлі підозрюваного виявлено ніж; протоколи допиту свідків очевидців події, які впізнали підозрюваного згідно протоколів пред`явлення особи для впізнання за фотознімками.

Відповідно до ст. 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до вимог ст. 178 КПК України, при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі: вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного, обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, обвинувачується; вік та стан здоров`я підозрюваного, обвинуваченого; міцність соціальних зв`язків підозрюваного, обвинуваченого в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців; наявність у підозрюваного, обвинуваченого постійного місця роботи або навчання; репутацію підозрюваного, обвинуваченого; майновий стан підозрюваного, обвинуваченого; наявність судимостей у підозрюваного, обвинуваченого; дотримання підозрюваним, обвинуваченим умов застосованих запобіжних заходів, якщо вони застосовувалися до нього раніше; наявність повідомлення особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення; розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється, обвинувачується особа, або розмір доходу, в отриманні якого внаслідок вчинення кримінального правопорушення підозрюється, обвинувачується особа, а також вагомість наявних доказів, якими обґрунтовуються відповідні обставини.

Не вдаючись до детальної оцінки дій та винуватості особи, на цій стадії кримінального провадження, слідчий суддя повинен пересвідчитись, що повідомлена підозра є обґрунтованою, тобто такою, що передбачає наявність достатніх даних, які б могли переконати об`єктивного та стороннього спостерігача у тому, що особа могла вчинити правопорушення у якому її підозрюють.

При цьому, за усталеною практикою Європейського суду з прав людини, ці докази не повинні бути до такої міри переконливими та очевидними, щоб свідчити про винуватість особи, однак створювати у слідчого судді реальне враження про причетність особи до вчинення кримінального правопорушення, яке їй інкримінується.

З врахуванням вищевказаних письмових доказів, що були додані до клопотання, здійснюючи їх оцінку за своїм внутрішнім переконанням, слідчий суддя, приходить до висновку, що повідомлена ОСОБА_4 підозра у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.121 КК України є обґрунтованою, а докази надані органом досудового розслідування, на цьому етапі досудового розслідування, є вагомими, щоб свідчити про причетність останнього до кримінальних правопорушень, що йому інкримінуються.

Разом із тим, заслуговує на перевірку версія підозрюваного про необхідну допомогу, що може мати наслідком перекваліфікацію діяння на ст.124 КК України.

Так за версією сторони обвинувачення, після первинного конфлікту між підозрюваним з однієї сторони та потерпілим зі свідками з іншої, підозрюваний пішов до дому, а інші учасники пішли за ним. Викладене узгоджується із версією підозрюваного про захист.

Щодо виду запобіжного заходу та вирішуючи питання про існування передбачених ст. 177 КПК України, ризиків неправомірної процесуальної поведінки підозрюваного, зазначаю таке.

Ризик можливого переховування мотивовано слідчим тяжкістю покарання, що загрожує підозрюваному та воєнним станом.

Проте у разі визнання винуватим підозрюваному загрожує покарання у вигляді - позбавленням волі на строк від позбавленням волі на строк від п`яти до восьми років, що не виключає застосування приписів ст.75 КК України.

Окрім того, у підозрюваного наявні соціальні зв`язки, а саме двоє дітей. Також він проживає за зареєстрованим місцем проживання.

Відтак ризик переховування хоча й наявний, проте його реалізація є малоймовірною.

Ризик впливу на свідків є невмотивованим та відхиляється судом.

Ризик вчинити інше кримінальне правопорушення мотивовано перешкоджанням досудовому розслідування іншим чином, а саме намаганням підозрюваного вплинути на колишню дружину ОСОБА_6 .

Проте у клопотанні не конкретизовано яким чином підозрюваний намагався вплинути на ОСОБА_6 . Крім того остання в показаннях слідчому та в судовому засіданні заперечила вказаний у клопотанні факт.

Відтак наведені мотиви клопотання є голослівними.

Враховую, що присутня в залі судового засідання ОСОБА_6 підтвердила можливість відбування підозрюваним домашнього арешту за зареєстрованим місцем проживання. Захисник вказала, що має домовленості із підозрюваним та його братом про надання допомоги потерпілому.

За приписами ч.1 ст.183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.

Прокурором вказаного не доведено.

Враховуючи усе наведене в сукупності, вважаю достатнім застосування такого запобіжного заходу як домашній арешт цілодобово.

Домашній арешт, за наявності належного контролю з боку працівників поліції, які мають право застосування електронних заходів контролю, спроможний мінімізувати ризик переховування.

Із врахуванням встановленого ризику покладаю на підозрюваного обов`язки, яких він повинен дотримуватися у разі внесення застави.

На підставі вищевикладеного, керуючись статтями 176-178, 182, 183, 194, 196, 197, 372, 376 КПК України, слідчий суддя, -

П О С Т А Н О В И В :

У задоволенні клопотання слідчого про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_4 - відмовити.

Обрати підозрюваному ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, а саме заборонити йому покидати житло за адресою: АДРЕСА_1 цілодобово без дозволу слідчого, прокурора, слідчого судді чи суду.

Невідкладено доставити ОСОБА_4 за місцем відбування домашнього арешту де звільнити з під варти.

Покласти на підозрюваного ОСОБА_4 наступні обов`язки:

- прибувати за кожною вимогою до слідчого, який здійснює кримінальне провадження, прокурора та суду;

- повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання;

- здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт для виїзду за кордон.

Роз`яснити ОСОБА_4 , що працівники органу Національної поліції з метою контролю за поведінкою підозрюваного, який перебуває під домашнім арештом, мають право з`являтися в житло цієї особи, вимагати надати усні чи письмові пояснення з питань, пов`язаних із виконанням покладених на неї зобов`язань, використовувати електронні засоби контролю.

Строк дії ухвали до 21.03.2024.

Апеляційна скарга на ухвалу слідчого судді подається безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Повний текст ухвали складено та підписано 27.01.2024.

Слідчий суддя ОСОБА_1