Справа № 944/5319/23
Провадження №1-кп/944/1065/23
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

03.10.2023 рокум.Яворів

Яворівський районний суд Львівської області у складі:

головуючої судді - ОСОБА_1

з участю секретаря ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3

обвинуваченого ОСОБА_4

законного представника ОСОБА_5

захисника ОСОБА_6

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Яворові, кримінальне провадження, відомості щодо якого внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №00000103 від 02.03.2023 року про обвинувачення:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Новояворівська Яворівського району Львівської області, українця, громадянина України, із середньою освітою, студента 2-го курсу Львівського фахового кооперативного коледжу, за спеціальністю інженер програмного забезпечення, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.190 КК України, -

В С Т А Н О В И В:

Обвинувачений ОСОБА_4 , будучи неповнолітнім, в один із днів середини лютого місяця 2023 року, діючи умисно з корисливих мотивів з метою власного збагачення, шляхом обману та зловживанням довірою, шляхом незаконних операцій із використанням електронної обчислювальної техніки, для вчинення шахрайських дій, перебуваючи за місцем свого проживання, за адресою: АДРЕСА_1 , створив сторінку під назвою « ІНФОРМАЦІЯ_2 » в соціальній мережі «Instagram», де свідомо розмістив оголошення про продаж подарункових боксів, яких не мав в наявності та не мав на меті реалізовувати.

В подальшому, неповнолітній обвинувачений ОСОБА_4 , в період часу з 25.02.2023 по 26.02.2023 використовуючи свою сторінку під назвою « ОСОБА_7 » в соціальній мережі «Instagram», шляхом листування, запевнив потерпілу ОСОБА_8 в правдивості оголошення, обговоривши з нею умови оплати та доставки подарунка. В результаті цього, потерпіла ОСОБА_9 , в якості оплати за замовлений подарунковий бокс, перерахувала грошові кошти в загальній сумі 1060 гривень на наданий попередньо обвинуваченим ОСОБА_4 банківський рахунок АГ «А-БАНК» № НОМЕР_1 , який належить останньому, 2-ма платежами, а саме: 25.02.2023 року об 14год 54хв в сумі 600 гривень, та 26.02.2023року об 16год 29хв в сумі 460 гривень.

В подальшому, обвинувачений ОСОБА_4 отримавши грошові кошти, перераховував їх на свою банківську картку АТ «УНІВНРСАЛ БАНК» («МоnоВаnк») № НОМЕР_2 , які витратив на власні потреби, заподіявши потерпілій ОСОБА_8 майнову шкоду у сумі 1060 грн.

Своїми діями неповнолітній ОСОБА_4 вчинив заволодіння чужим майном, шляхом обману (шахрайство), шляхом незаконних операцій з використанням електронно- обчислювальної техніки, тобто кримінальне правопорушення, передбачене ч.3 ст.190 КК України (в редакції, яка діяла на час вчинення кримінального правопорушення).

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою винуватість у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення за обставин, викладених в обвинувальному акті визнав повністю, щиро розкаявся та підтвердив обставини викладені в обвинувальному акті. Просить суворо не карати, зважити на те, що потерпіла не має до нього жодних претензій матеріального характеру, оскільки спричинена їй матеріальна шкода відшкодована, та злочин вчинений неповнолітнім.

Потерпіла ОСОБА_8 в судове засідання не з`явилася скерувала на адресу суду клопотання про слухання справи у її відсутності, претензій до обвинуваченого щодо спричиненої матеріальної та моральної шкоди не має, при призначенні покарання покладається на розгляд суду.

Згідно з ч.3 ст.349 КПК України за згодою учасників судового розгляду судом визнано недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин справи, які ніким не оспорюються. Відповідно до цих вимог закону суд обмежив дослідження доказів допитом обвинуваченого, дослідженням тих матеріалів кримінального провадження, що характеризують особу обвинуваченого. Обвинувачений та інші учасники судового розгляду правильно розуміють зміст цих обставин, а також те, що в такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці фактичні обставини справи в апеляційному порядку. Суд не має сумнівів у добровільності та істинності їх позиції.

Суд відповідно до вимог ст.ст.23, 95 КПК України, досліджує докази та обгрунтовує свої висновки лише на показаннях, які безпосередньо приймає під час судового засідання.

Статтею 6 Конвенції про захист прав і основоположних свобод людини передбачено право на справедливий судовий розгляд. Загальні вимоги справедливості, що містяться у ст.6 застосовуються у провадженнях щодо всіх кримінальних справ.

З урахуванням наведеного, суд допитавши обвинуваченого, дослідивши докази, які характеризують особу обвинуваченого в їх сукупності, приходить до висновку, що в судовому засіданні доведено винуватість неповнолітнього ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.190 КК України, а його дії за ч.3 ст.190 КК України (в редакції, яка діяла на час вчинення кримінального правопорушення)кваліфіковано вірно.

Вчиненне обвинуваченим ОСОБА_4 кримінальне правопорушення, передбачене ч.3ст.190 КК України, відповідно до вимог ст.12КК України класифікуються як тяжкий злочин.

При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_4 суд суворо дотримується принципів законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання, маючи на увазі, що метою покарання засудженого є його виправлення, виховання та соціальна реабілітація, запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень та враховує обставини кримінального правопорушення, його наслідки, характер та ступінь участі обвинуваченого у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення, ступінь його тяжкості, дані про особу винного, обставини, які пом`якшують та обтяжують його покарання

Обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченому ОСОБА_4 , за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.3ст.190 КК України, відповідно до вимог ст.66 КК України, є щире каяття, активне сприяння органам досудового розслідування та суду у розкритті злочину, добровільне відшкодування завданого збитку, вчинення кримінального правопорушення неповнолітнім.

Відповідно до вимог ст.67 КК України обставин, що обтяжують покарання обвинуваченому ОСОБА_4 судом не встановлено.

Відповідно до вимог ч.2 ст.50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами.

З урахуванням наведеного, обвинуваченому слід обрати покарання у межах санкції ч.3ст.190 КК України у виді позбавлення волі.

Однак, враховуючи особу неповнолітнього обвинуваченого ОСОБА_4 , який раніше несудимий, у вчиненному щиро розкаявся, за місцем проживання характеризується позитивно, сприяв у розкритті кримінального правопорушення, відшкодував потерпілій спричинену шкоду, на обліку в психолога та нарколога не перебуває, слід прийти до висновку, що виправлення та перевиховання обвинуваченого можливе без ізоляції від суспільства, тому суд вважає за можливе застосувати до нього вимоги ст.75 КК України, звільнивши обвинуваченого від призначеного покарання у виді обмеження волі з встановленням іспитового строку та покладенням обов"язків, передбачених ст.76 КК України.

Питання речових доказів слід вирішити у відповідності до вимог ст.100 КПК України.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.100, 369, 371, 373-374 КПК України, суд,-

У Х В А Л И В:

ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.190 КК України та призначити покарання, у виді 03 (трьох) років позбавлення волі.

На підставі ст.75 КК України звільнити засудженого ОСОБА_4 від відбування призначеного покарання з випробуванням, встановивши іспитовий строк тривалістю 01 (один) рік якщо він протягом іспитового строку не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього обов`язки.

Відповідно до вимог ст.76 КК України, покласти на засудженого ОСОБА_4 обов`язки, а саме періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації та повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, навчання.

Речові докази у справі а саме:

- Мобільний телефон марки «Apple» із сім карткою НОМЕР_3 , три сім картки мобільного оператора «Київстар», банківську картку « Монобанк», видану на ім`я ОСОБА_4 , які передані на відповідальне зберігання законному представникові засудженого ОСОБА_4 ОСОБА_5 , після набрання вироком законної сили залишити у власності ОСОБА_4 .

Вирок може бути оскаржений до Львівського апеляційного суду протягом 30 днів з дня його проголошення шляхом подання апеляційної скарги.

Вирок виготовлено в нарадчій кімнаті в одному примірнику.

СУДДЯ: ОСОБА_1