Номер провадження: 11-сс/813/1764/23
Справа № 495/9525/23 1-кс/495/2063/23
Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 листопада 2023 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд в складі:

головуючий суддя ОСОБА_2 ,

судді: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

секретар судового засідання ОСОБА_5 ,

за участі:

представника користувача майна ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу представника користувача майна ОСОБА_6 , яка діє в інтересах ОСОБА_7 , на ухвалу слідчого судді Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 21 вересня 2023 року в рамках кримінального провадження №0001075, внесеного до ЄРДР 10.09.2023 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст. 187 КК України,-

установив:

Зміст оскаржуваного судового рішення.

Оскаржуваною ухвалою слідчого судді було задоволено клопотання слідчого СВ Білгород-Дністровського РВП ГУНП в Одеській області ОСОБА_8 та накладено арешт на майно, яке виявлено та вилучене у ході проведення обшуку від 19.09.2023 року транспортного засобу марки «Ford» модель «Focus», державний номер НОМЕР_1 , а саме:

- упаковку від стартового пакету «Vodafone» від сім-карти на абонентський номер НОМЕР_2 та сім-карту «Vodafone»;

- 2 балони з слізогінною речовиною «ТЕРЕН-4М»;

- мобільний телефон «iPhone 6S» сірого кольору, з сім-картою № НОМЕР_3 , IMEI: НОМЕР_4 , MEІD: НОМЕР_5 ;

- мобільний телефон «iPhone 10», з сім-картою № НОМЕР_6 , IMEI: НОМЕР_7 , MEІD: НОМЕР_8 , білого кольору;

- ніж марки «Browning» чорного кольору, складний;

- грошові кошти номіналом 1000 гривень в кількості 5 шт. за № АЕ 8233189, АВ 5112340,АЕ 2080790, ЕА 2080790, ЕА 8289668, БП 3928355, купюри номіналом 500 гривень в кількості 5 шт. за № ХЖ 3494255, АЗ 4196784, А 5277082, МА 4664492, ВД 0944556, купюри номіналом 100 гривень в кількості 2 шт. за № УЙ 3047451, УЙ 2309201, купюри номіналом 20 гривень в кількості 3 шт. за № ЄА 1997757, ЕБ 4342482, АР 3048339, купюра номіналом 2 $ США за № К 01192088 А, купюра номіналом 1 $ США в кількості 2 шт. за № В50631363 К, Н 75779231 Е, купюри номіналом 10 рублів банка Росії в кількості 2 шт. за № МП 231323, ЬМ 6945671, купюра номіналом 10 Лей за № 757936, купюра номіналом 1 Лей за №180717;

- банківська карта «ОщадБанк» № НОМЕР_9 на ім`я ОСОБА_9 ;

- 2 дерев`яні бити

- транспортний засіб марки «Ford» модель «Focus», державний номер НОМЕР_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_10 , синього кольору.

Рішення слідчого судді мотивоване тим, що зазначене майно відповідає критеріям ст.98 КПК України, що у свою чергу свідчить про наявність необхідності в забезпеченні збереження виявленого та вилучене майна, як речового доказу.

Вимоги апеляційної скарги та узагальнені доводи особи, яка її подала.

Не погодившись із зазначеною ухвалою слідчого судді, представник користувача майна ОСОБА_6 , яка діє в інтересах ОСОБА_7 , подала апеляційну скаргу, в якій зазначає, що ухвала слідчого судді є незаконна, необґрунтована, невмотивована та такою, що підлягає скасуванню, виходячи з того, що:

- обшук автомобіля проведено з порушенням вимог КПК України;

- слідчий суддя жодним чином не обґрунтував твердження про те, що арештоване майно відповідає критеріям, визначених у ст. 98 КПК України;

- в рамках вказаного кримінального провадження ОСОБА_7 повідомлено про підозру не було;

На підставі наведеного, апелянт просить ухвалу слідчого судді скасувати та постановити нову ухвалу, якою відмовити у задоволені клопотання про арешт майна.

Позиції учасників судового розгляду.

У судовому засіданні апеляційного суду представник користувача майна доводи апеляційної скарги підтримала у повному обсязі та просила її задовольнити.

Прокурор надав до суду письмові пояснення, де зазначив, що частково підтримує апеляційну скаргу та вважав за необхідне залишити арешт, накладений на банківську картку, яка видана на ім`я потерпілого, в частині іншого майна не заперечував про скасування арешту.

Заслухавши доповідь судді, пояснення учасників кримінального провадження, вивчивши матеріали кримінального провадження та доводи апеляційної скарги, апеляційний суд приходить до таких висновків

Мотиви апеляційного суду.

Відповідно до ч. 1 ст. 404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Частина 1 ст. 370 КПК України передбачає, що судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.

При застосуванні будь-якого заходу забезпечення кримінального провадження слідчий суддя повинен діяти у відповідності до вимог КПК України та судовою процедурою, гарантувати дотримання прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, умов, за яких жодна особа не була б піддана необґрунтованому процесуальному обмеженню.

Згідно ст. 131, ч. 1 ст. 170 КПК України засобом забезпечення кримінального провадження є арешт майна, який полягає у тимчасовому, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.

Перевіряючи рішення слідчого судді та доводи апеляційних скарг, апеляційний суд виходить з того, що у відповідності до вимог чинного кримінального процесуального закону, арешт майна це один із заходів забезпечення кримінального провадження, який є важливим елементом здійснення завдань кримінального провадження, своєчасне застосування якого може запобігти непоправним негативним наслідкам при розслідуванні кримінального правопорушення.

Проте, слідчий суддя суду першої інстанції при розгляді клопотання слідчого про накладення арешту на майно у кримінальному провадженні №0001075, внесеному до ЄРДР 10.09.2023 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст. 187 КК України, не в повному обсязі дотримався вимог кримінального процесуального законодавства та дійшов до помилкового висновку про наявність правових підстав для задоволення вказаного клопотання у повному обсязі.

Під час апеляційного перегляду встановлено, що у провадженні Білгород-Дністровського РВП ГУНП в Одеській області перебуває кримінальне провадження 0001075, внесене до ЄРДР 10.09.2023 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст. 187 КК України (а.с. 5 т. 1).

Як вбачається зі змісту клопотань слідчого про накладення арешту на майно, 09.09.2023 року, приблизно 21 годині 40 хвилин троє невстановлених осіб через паркан проникли на подвір`я будинку, який розташований за адресою АДРЕСА_1 , та, заставши потерпілого на подвір`ї будинку, один із нападників наніс удар кулаком в обличчя потерпілому, від якого потерпілий впав на землю після чого нападники затягнули потерпілого до будинку, де почали йому наносити удари руками і ногами по тілу та вимагати гроші. У нападників будь якої зброї не було, нападники були одягнути в балаклави темно синього кольору. По тілесним ушкодженням струс головного мозку, закрита черепно мозкова травма під питанням, садна верхніх та ніжних кінцівок, та в області лобу. Нападники заволоділи грошовими коштами у сумі 44800 та 800 доларів США.

В рамках вказаного кримінального провадження було проведено санкціонований обшук транспортного засобу марки «Ford» модель «Focus», державний номер НОМЕР_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_10 , синього кольору, який перебуває у фактичному користуванні ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в ході проведення якого виявлено та вилучено: упаковку від стартового пакету «Vodafone» від сім-карти на абонентський номер НОМЕР_2 та сім-карту «Vodafone»; 2 балони з слізогінною речовиною «ТЕРЕН-4М»; мобільний телефон «iPhone 6S» сірого кольору, з сім-картою № НОМЕР_3 , IMEI: НОМЕР_4 , MEІD: НОМЕР_5 ; мобільний телефон «iPhone 10», з сім-картою № НОМЕР_6 , IMEI: НОМЕР_7 , MEІD: НОМЕР_8 , білого кольору; ніж марки «Browning» чорного кольору, складний; грошові кошти номіналом 1000 гривень в кількості 5 шт. за № АЕ 8233189, АВ 5112340,АЕ 2080790, ЕА 2080790, ЕА 8289668, БП 3928355, купюри номіналом 500 гривень в кількості 5 шт. за № ХЖ 3494255, АЗ 4196784, А 5277082, МА 4664492, ВД 0944556, купюри номіналом 100 гривень в кількості 2 шт. за № УЙ 3047451, УЙ 2309201, купюри номіналом 20 гривень в кількості 3 шт. за № ЄА 1997757, ЕБ 4342482, АР 3048339, купюра номіналом 2 $ США за № К 01192088 А, купюра номіналом 1 $ США в кількості 2 шт. за № В50631363 К, Н 75779231 Е, купюри номіналом 10 рублів банка Росії в кількості 2 шт. за № МП 231323, ЬМ 6945671, купюра номіналом 10 Лей за № 757936, купюра номіналом 1 Лей за №180717; банківська карта «ОщадБанк» № НОМЕР_9 на ім`я ОСОБА_9 ; 2 дерев`яні бити; транспортний засіб марки «Ford» модель «Focus», державний номер НОМЕР_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_10 , синього кольору.

Постановою слідчого СВ Білгород-Дністровського РВП ГУНП в Одеській області ОСОБА_8 від 20.09.2023 року вказане майно визнано речовими доказами у кримінальному провадженні №0001075, внесеному до ЄРДР 10.09.2023 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст. 187 КК України.

Після чого, слідчий за погодженням з прокурором Білгород-Дністровської окружної прокуратури, звернувся до слідчого судді з клопотанням, в якому просив накласти арешт на виявлене та вилучене під час обшуку майно, з метою збереження речових доказів.

Частиною 2 статті 170 КПК України встановлено, що арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Відповідно до вимог ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюється під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Відповідно до ч. 2 ст. 171 КПК України, у клопотанні слідчого, прокурора про арешт майна повинно бути зазначено: 1) підстави і мету відповідно до положень статті 170 цього Кодексу та відповідне обґрунтування необхідності арешту майна; 2) перелік і види майна, що належить арештувати; 3) документи, які підтверджують право власності на майно, що належить арештувати, або конкретні факти і докази, що свідчать про володіння, користування чи розпорядження підозрюваним, обвинуваченим, засудженим, третіми особами таким майном; 4) розмір шкоди, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою, у разі подання клопотання відповідно до частини шостої статті 170 цього Кодексу. До клопотання також мають бути додані оригінали або копії документів та інших матеріалів, якими слідчий, прокурор обґрунтовує доводи клопотання.

Позиція слідчого, прокурора щодо необхідності арешту майна має ґрунтуватись на відповідних доказах, на підставі яких в силу частини першої статті 84 КПК України слідчий суддя встановлює наявність чи відсутність фактів та обставин, що мають значення для кримінального провадження та підлягають доказуванню.

Згідно з вимогами ст. 84 КПК України, доказами в кримінальному провадженні є фактичні дані, отриманні у передбаченому КПК України порядку.

Положеннями частини першої статті 94 КПК України на слідчого суддю покладається обов`язок оцінки кожного доказу з точки зору, в тому числі допустимості, а сукупність зібраних доказів з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення.

Слід зазначити, що положеннями статті 3 КПК України на слідчого суддю покладено обов`язок контролю за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні, при цьому, окреслено межі такого захисту діяти в порядку, передбаченому КПК України.

Водночас при застосуванні заходів забезпечення кримінального провадження слідчий суддя повинен діяти у відповідності до вимог КПК України та судовою процедурою гарантувати дотримання прав, свобод та законних інтересів осіб, а також умов, за яких жодна особа не була б піддана необґрунтованому процесуальному обмеженню.

Частиною 2 ст. 173 КПК України встановлено, що при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3-1) можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої статті 170 цього Кодексу); 4) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; 6) наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

Відповідні дані повинні міститися і у клопотанні слідчого, який звертається з проханням арештувати майно, оскільки згідно ст. 1 Першого протоколу Конвенції про захист прав та основоположних свобод, будь-яке обмеження власності повинно здійснюватися відповідно до закону, а отже суб`єкт, який ініціює таке обмеження, повинен обґрунтувати свою ініціативу з посиланням на норми закону.

З урахуванням положень ст.ст. 2, 7 КПК України, при розгляді клопотання про накладення арешту на майно в порядку ст.ст. 170-173 КПК України, для прийняття законного, обґрунтованого та справедливого рішення, слідчий суддя повинен з`ясувати правову підставу для арешту майна, яка має бути викладена у клопотанні та відповідати вимогам закону.

Пославшись в ухвалі на приписи ст. 98 та 170 КПК України та завдання кримінального провадження, слідчий суддя зазначив, що приходить до висновку про наявність достатніх підстав для накладення арешту на зазначене вище майно, проте, не зазначив жодного обґрунтування, які саме докази на це вказують, зокрема, як саме дерев`яні бити, ніж, транспортний засіб, мобільні телефони та грошові кошти, які вилучені під час обшуку транспортного засобу марки «Ford» модель «Focus», державний номер НОМЕР_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_10 , який перебуває у фактичному користуванні ОСОБА_7 стосуються даного кримінального провадження та можуть бути використані як докази.

Крім того, апеляційний суд бере до уваги те, що на теперішній час ОСОБА_7 у даному кримінальному провадженні не було повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 4 ст. 187 КК, а зі змісту клопотання слідчого взагалі не можливо встановити, яке відношення має останній до вказаного кримінального провадження. При цьому, постановою прокурора Білгород-Дністровської окружної прокуратури ОСОБА_10 від 21.09.2023 року було відмовлено у погодженні письмового повідомлення про підозру ОСОБА_7 .

Як наслідок оскільки, майно, а саме: упаковка від стартового пакету «Vodafone» від сім-карти на абонентський номер НОМЕР_2 та сім-карту «Vodafone»; 2 балони з слізогінною речовиною «ТЕРЕН-4М»; мобільний телефон «iPhone 6S» сірого кольору, з сім-картою № НОМЕР_3 , IMEI: НОМЕР_4 , MEІD: НОМЕР_5 ; мобільний телефон «iPhone 10», з сім-картою № НОМЕР_6 , IMEI: НОМЕР_7 , MEІD: НОМЕР_8 , білого кольору; ніж марки «Browning» чорного кольору, складний; грошові кошти номіналом 1000 гривень в кількості 5 шт. за № АЕ 8233189, АВ 5112340,АЕ 2080790, ЕА 2080790, ЕА 8289668, БП 3928355, купюри номіналом 500 гривень в кількості 5 шт. за № ХЖ 3494255, АЗ 4196784, А 5277082, МА 4664492, ВД 0944556, купюри номіналом 100 гривень в кількості 2 шт. за № УЙ 3047451, УЙ 2309201, купюри номіналом 20 гривень в кількості 3 шт. за № ЄА 1997757, ЕБ 4342482, АР 3048339, купюра номіналом 2 $ США за № К 01192088 А, купюра номіналом 1 $ США в кількості 2 шт. за № В50631363 К, Н 75779231 Е, купюри номіналом 10 рублів банка Росії в кількості 2 шт. за № МП 231323, ЬМ 6945671, купюра номіналом 10 Лей за № 757936, купюра номіналом 1 Лей за №180717; 2 дерев`яні бити; транспортний засіб марки «Ford» модель «Focus», державний номер НОМЕР_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_10 , синього кольору, не відповідає вимогам, наведеним у ст. 98 КПК України, не являється ні предметом злочину, ні знаряддям його вчинення та не містить жодних відомостей, які б могли бути використані для доведення обставин в рамках зазначеного кримінального провадження, колегія суддів приходить до висновку, що слідчим не було доведено необхідності накладення арешту на вказане майно.

Однак, на переконання апеляційного суду, банківська карта «ОщадБанк» № НОМЕР_9 , має ознаки речового доказу відповідно до ст. 98 КПК України, оскільки видана на ім`я потерпілого та може бути використана як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час вказаного кримінального провадження.

Враховуючи викладені обставини, колегія суддів вважає, що слідчий суддя не прийняв до уваги зазначені вище положення кримінального процесуального закону та викладені апеляційним судом обставини та дійшов помилкового висновку про наявність підстав для задоволення клопотання у повному обсязі.

Приписами п. 2 ч. 3 ст. 407 КПК України передбачено, що за наслідками апеляційного розгляду за скаргою на ухвалу слідчого судді суд апеляційної інстанції має право скасувати ухвалу і постановити нову ухвалу.

Пункт 2 ч. 1 ст. 409 КПК України встановлює, що підставою для скасування або зміни судового рішення при розгляді справи в суді апеляційної інстанції є невідповідність висновків суду, викладених у судовому рішенні, фактичним обставинам кримінального провадження.

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 411 КПК України, судове рішення вважається таким, що не відповідає фактичним обставинам кримінального провадження, якщо висновки суду не підтверджуються доказами, дослідженими під час судового розгляду.

Отже, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, а ухвала слідчого судді скасуванню із постановленням нової ухвали.

Керуючись ст.ст. 170, 174, 370, 376, 395, 404, 405, 407, 409, 411, 419, 422, 532 КПК України, апеляційний суд

постановив:

Апеляційну скаргу представника користувача майна ОСОБА_6 , яка діє в інтересах ОСОБА_7 , - задовольнити частково.

Ухвалу слідчого судді Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 21 вересня 2023 року в рамках кримінального провадження №0001075, внесеного до ЄРДР 10.09.2023 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст. 187 КК України,- скасувати.

Постановити нову ухвалу, якою клопотання слідчого СВ Білгород-Дністровського РВП ГУНП в Одеській області ОСОБА_8 про накладення арешту на майно, яке було надано в рамках кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0001075 від 10.09.2023 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст. 187 КК України, задовольнити частково.

Накласти арешт на банківську картку «ОщадБанк» № НОМЕР_9 на ім`я ОСОБА_9 , яку з місця обшуку вилучено та поміщено в полімерний сейф-пакет PSP 1358230.

В іншій частині клопотання відмовити.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення і оскарженню не підлягає.

Судді Одеського апеляційного суду

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4