Справа № 699/1155/23
Номер провадження 1-кп/699/167/23
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

щодо застосування примусових заходів медичного характеру

20.10.2023 м. Корсунь-Шевченківський

Корсунь-Шевченківський районний суд Черкаської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

за участю:

прокурора ОСОБА_3 ,

особи, щодо якої розглядається

клопотання ОСОБА_4 ,

законного представника ОСОБА_5 ,

захисника ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду з повною технічною фіксацією в межах кримінального провадження № 0000096 клопотання про застосування примусових заходів медичного характеру відносно

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця с. Чульман Нерюнгирського району республіки Якутія РФ, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , непрацюючого,

за підозрою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України,

УСТАНОВИВ:

До провадження Корсунь-Шевченківського районного суду Черкаської області надійшло клопотання про застосування примусових заходів медичного характеру у вигляді госпіталізації до закладу з наданням психіатричної допомоги зі звичайним типом нагляду стосовно ОСОБА_4 , як щодо особи, яка підозрюється у вчиненні суспільно-небезпечного діяння, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України.

Досудове розслідування у цьому кримінальному провадженні № 0000096 від 27.06.2023 здійснював Сектор дізнання Відділення поліції № 1 Черкаського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Черкаській області за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України.

У клопотанні вказано, що в ході досудового розслідування встановлено, що ОСОБА_4 діючи умисно, незаконно, посягаючи на встановлені законодавством України суспільні відносини у сфері обігу наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів і прекурсорів, що охороняють здоров`я населення України, незаконно, в порушення вимог Закону України «Про наркотичні засоби, психотропні речовини і прекурсори» та Закону України «Про заходи протидії незаконному обігу наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів та зловживанню ними», усвідомлюючи протиправність своїх дій та бажаючи настання 26.06.2023 у вечірній час, під час прогулянки в районі «дитячого пляжу» в м. Корсуні-Шевченківському Черкаського району, знайшов паперовий згорток. При відкритті паперового згортка виявив суху подрібнену, спресовану речовину зеленого кольору, яка є особливо небезпечним наркотичним засобом - канабісом. Після чого вирішив вказаний згорток залишити собі для особистого вживання шляхом куріння зеленої речовини та який поклав до своєї кишені куртки, чим здійснив незаконне придбання наркотичного засобу, обіг якого заборонено. Усвідомлюючи, що придбана ним речовина є наркотичним засобом умисно зберігав для власних потреб без мети збуту.

27.06.2023 о 21 годині 20 хвилин, по вул. Мічуріна, 84, м. Корсунь- Шевченківський Черкаського району Черкаської області працівниками поліції в порядку ст. 298-2 КПК України було затримано ОСОБА_8 та за результатами особистого обшуку затриманого було виявлено та вилучено паперовий згорток з вмістом сухої подрібненої речовини зеленого кольору, яка відповідно до висновку експерта № СЕ-19/124-23/7618-НЗПРАП від 11.07.2023 є особливо небезпечним наркотичним засобом, обіг якого заборонено - канабісом, загальною масою в перерахунку на суху речовину 5,52 г.

ОСОБА_4 29.08.2023 була вручена підозра у вчиненні суспільно небезпечного діяння, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України, а саме вчиненні незаконного придбання та зберігання наркотичних засобів без мети збуту.

Після отримання висновку судово-психіатричного експерта, а саме 26.09.2023 винесено постанову про зміну порядку досудового розслідування. Для захисту ОСОБА_8 орган досудового розслідування залучив його законного представника та захисника за призначенням.

Під час судового розгляду прокурор підтримала оголошену ОСОБА_4 підозру та підтвердила причетність ОСОБА_4 до вчинення інкримінованого діяння такими доказами:

- витягом з ЄДРД по кримінальному провадженні № 0000096 від 27.06.2023;

- висновком судово-психіатричного експерта № 433 від 30.08.2023, з якого вбачається, що у підозрюваного ОСОБА_4 на період часу, до якого відноситься скоєння інкримінованого йому правопорушення, відмічалися прояви хронічного психічного захворювання у формі параноїдної шизофренії з епізодичним перебігом, з психотичними проявами і наростаючим дефектом (F-20.01 за міжнародною класифікацією хвороб 10-го перегляду) через що він не міг усвідомлювати свої дії і керувати ними. На теперішній час у ОСОБА_4 виявляються прояви хронічного психічного захворювання у формі параноїдної шизофренії з епізодичним перебігом, з психотичними проявами і наростаючим дефектом - через що він не міг усвідомлювати свої дії і керувати ними, не може правильно сприймати обставини, що мають значення по справі, не може самостійно брати участь при проведенні слідчих дій і при розгляді справи в суді, і за своїм психічним станом через відмічені в клінічній картині прояви психотичного галюцинаторно-маячного синдрому, наростаючого дефекту, некритичності він потребує поміщення у спеціальний лікувальний заклад з надання психіатричної допомоги з метою обов`язкового лікування та запобігання вчиненню суспільно-небезпечних діянь;

- висновком КНП «Корсунь-Шевченківська БЛ» від 28.06.2023 щодо результатів медичного огляду на стан сп`яніння, з якого вбачається, що ОСОБА_4 28.06.2023 не перебуває у стані сп`яніння, однак встановлено факт вживання канобіноїдів;

- висновком експерта від 11.07.2023 №СЕ-19/124-23/7618-НЗПРАП, з якого вбачається, що надана на дослідження в паперовому згортку речовина рослинного походження зеленого кольору є особливо небезпечним наркотичним засобом, обіг якого заборонено канабісом, масою в перерахунку на суху речовину 5,52 г.;

- постановою від 13.07.2023 про визнання вилученої речовини рослинного походження зеленого кольору речовим доказом та квитанцією про поміщення цього речового доказу на зберігання.

На підтвердження суспільної небезпечності ОСОБА_4 прокурор надала характеризуючи документи, з яких вбачається, що підозрюваний перебував на стаціонарному лікуванні в КНП «ЧОПЛ ЧОР» з 30.04.2020 до 02.06.2020 з діагнозом «гострий шизофреноподібний психотичний розлад, тривожно-депресивний синдром з галюцинаторними включеннями».

З довідок КНП «Корсунь-Шевченківська БЛ» від 12.07.2023 №224 та № 220 вбачається, що ОСОБА_4 за наркологічною допомогою не звертався, однак перебуває на обліку у лікаря-психіатра з діагнозом «F-20.0».

З Вимоги УІАП ГУНП в Черкаській області станом на 10.07.2023 вбачається, що за ухвалою суду від 11.09.2019 до ОСОБА_4 застосовувалося примусове лікування у межах кримінального провадження, зареєстрованого 15.09.2018 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України.

Відповідно до ч. 3 ст. 503 КПК України кримінально-правова оцінка суспільно небезпечного діяння, вчиненого у стані неосудності, повинна ґрунтуватися лише на відомостях, які характеризують суспільну небезпеку вчинених дій. При цьому не враховуються попередня судимість, факт вчинення раніше кримінального правопорушення, за який особу звільнено від відповідальності або покарання, факт застосування до неї примусових заходів медичного характеру.

З огляду на викладене суд не враховує відомості, зазначені у наданій прокурором Вимозі.

При цьому суд звертає увагу, що про перебування ОСОБА_4 на обліку у лікаря психіатра з діагнозом «F-20.0» орган досудового розслідування достеменно дізнався 12.07.2023, отримавши вищевказану довідку з КНП «Корсунь-Шевченківська БЛ». Крім того, з вищезазначеної Вимоги про судимість, сформованої 10.07.2023, також вбачається, що у 2019 році ухвалою суду до підозрюваного ОСОБА_4 були застосовані ПЗМХ.

Однак, орган досудового розслідування, всупереч установленому КПК України порядку, продовжував ще протягом двох місяців здійснювати досудове розслідування у загальному порядку, без залучення захисника і законного представника, та у цей період 29.08.2023 вручив ОСОБА_4 підозру. Лише після вручення підозри стосовно ОСОБА_4 була призначена судова психіатрична експертиза.

Що стосується призначення експертизи суд звертає увагу, що у клопотанні та реєстрі матеріалів вказано, що така експертиза призначена постановою від 30.08.2023, Також у клопотанні вказано, що строк досудового розслідування продовжено до тридцяти днів у зв`язку з необхідністю призначення і проведення судово-психіатричної експертизи.

Однак, з висновку судово-психіатричного експерта № 433 від 30.08.2023 вбачається. що експертиза проводилася на підставі постанови дізнавача від 29.08.2023, а сама експертиза проведена 30.08.2023.

Підозрюваний ОСОБА_4 у судовому засіданні виявив бажання надавати покази. Так, він пояснив, що добре розуміє те, що відбувається в суді, і пам`ятає всі події, викладені в клопотанні про застосування до нього ПЗМХ. ОСОБА_4 повністю підтвердив обставини події щодо знаходження (придбання) ним 27.06.2023 паперового згортку з канабісом, подальшого вживання цього наркотичного засобу, а також подія подальшого його затримання працівниками поліції. Зазначив, що щиро кається у вчиненому та просив надати дозвіл на його добровільне лікування у психіатричній лікарні, оскільки він вже тривалий час не може отримати відповідного направлення від лікаря психіатра у зв`язку з розслідуванням і судовим розглядом цього кримінального провадження.

Законний представник підозрюваного його мати ОСОБА_5 пояснила, що вона і підозрюваний проживають удвох у приватному будинку. У побуті підозрюваний дуже спокійна людина, допомагає по господарству не тільки матері, а й всім сусідам. Підозрюваний агресію ніколи не проявляє, у побуті і спілкуванні з оточуючими спокійний і тихий. Хворіє з 2018 року, а з 2019 року підозрюваний регулярно стаціонарно лікується у психіатричній лікарні. Лікування проходить добровільно, сам виказує матері бажання пройти лікування. Так, підозрюваний перебував на стаціонарному лікуванні у періоди: з 02.02.2019 до 27.03.2019; з 27.12.2019 до 04.02.2020; з 30.04.2020 до 02.06.2020; з 18.02.2021 до 12.03.2021; з 15.04.2021 до 07.05.2021; з 25.05.2021 до 29.06.2021; з 06.10.2022 до 31.10.2022.

Також законний представник повідомила, що два роки тому ОСОБА_4 переніс інфаркт, тому йому потрібне специфічне лікування. Наразі йому підібране лікування, яке має позитивний вплив на стан здоров`я. Підозрюваний постійно консультується зі своїм лікарем- психіатром з м. Черкаси та постійно проходить підтримуюче медикаментозне лікування (вживає ліки). Законний представник указала, що її син завжди сам просить влаштувати його на лікування у психіатричну лікарню, коли відчуває, що його стан здоров`я погіршується. Так, підозрюваний вже місяць проситься влаштувати його в лікарню, однак лікар-психіатр Корсунь-Шевченківської лікарні відмовляється надавати відповідне направлення раніше, ніж закінчиться розгляд цього кримінального провадження. Законний представник повідомила, що відсутня потреба у застосуванні примусового лікування, оскільки її син бажає проходити таке лікування добровільно, однак не може через розгляд цього провадження. Зазначила, що лікар-психіатр з м. Черкаси вже підібрав лікування її сину, яке має позитивний ефект, а примусове лікування може погіршити стан здоров`я ОСОБА_4 .

Захисник ОСОБА_6 підтримав позицію законного представника ОСОБА_5 та просив відмовити у задоволенні клопотання прокурора, оскільки підозрюваний ОСОБА_4 не є суспільно-небезпечним та бажає проходити необхідне лікування у добровільному порядку.

Згідно з ч. 1 ст. 19 Закону України «Про психіатричну допомогу», примусові заходи медичного характеру застосовуються за рішенням суду у випадках та в порядку, встановлених Кримінальним, Кримінальним процесуальним кодексами України, цим Законом та іншими законами.

Статтею 513 КПК України імперативно передбачено, що під час постановлення ухвали щодо застосування примусових заходів медичного характеру суд з`ясовує, чи мало місце суспільно небезпечне діяння, кримінальне правопорушення; чи вчинено це суспільно небезпечне діяння, кримінальне правопорушення особою; чи вчинила ця особа суспільно небезпечне діяння, кримінальне правопорушення у стані неосудності; чи не захворіла ця особа після вчинення кримінального правопорушення на психічну хворобу, яка виключає застосування покарання; чи слід застосовувати до цієї особи примусові заходи медичного характеру і якщо слід, то які.

Кримінальним процесуальним кодексом України встановлено, що суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінює кожен доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення.

Дослідивши під час судового розгляду надані учасниками кримінального провадження докази на предмет їх належності, достовірності, допустимості і достатності відповідно до ст. 94 КПК України, виходячи з критерію «поза розумним сумнівом», суд під час судового розгляду встановив, що підозрюваний ОСОБА_4 вчинив суспільно-небезпечне діяння, диспозиція якого наведена у ч. 1 ст. 309 КК України, а саме вчинив незаконне придбання та зберігання наркотичних засобів без мети збуту. Таке діяння ОСОБА_4 вчинив у стані неосудності.

При цьому, ураховуючи висновок судово-психіатричного експерта № 433 від 30.08.2023, суд вважає помилковим кваліфікацію дій підозрюваного ОСОБА_4 як таких, що вчинені умисно, з усвідомленням їх протиправності та бажанням настання негативних наслідків.

Щодо необхідності застосування до підозрюваного ОСОБА_4 примусових заходів медичного характеру суд зазначає таке.

Відповідно до ч. 4 ст. 503 КПК України примусові заходи медичного характеру застосовуються лише до осіб, які є суспільно небезпечними.

Дослідивши матеріали справи та заслухавши позиції сторін, суд дійшов висновку, що матеріалами справи не доведено, що підозрюваний ОСОБА_4 є суспільно небезпечним.

Ураховуючи регулярне періодичне добровільне лікування підозрюваного в психіатричній лікарні, а також його бажання знову добровільно отримати таке лікування негайно після розгляду справи у суді, суд не вбачає підстав для застосування примусових заходів медичного характеру.

Речові докази слід знищити відповідно до ст. 100 КПК України.

Відповідно до ст. 124 КПК України процесуальні витрати стягуються з обвинуваченого в разі ухвалення обвинувального вироку, тому в даному випадку процесуальні витрати у розмірі 956,00 грн мають бути віднесені на рахунок держави.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 100, 124, 369-372, 503, 512, 513 КПК України, суд

УХВАЛИВ:

У задоволенні клопотання про застосування у кримінальному провадженні № 0000096 примусових заходів медичного характеру у вигляді примусової госпіталізації до психіатричної лікарні із звичайним типом нагляду стосовно ОСОБА_4 відмовити.

Процесуальні витрати у кримінальному провадженні - віднести на рахунок держави.

Речові докази речовину рослинного походження зеленого кольору, яка є особливо небезпечним наркотичним засобом, обіг якого заборонено канабіс, масою 5,52 г, яка знаходяться в кімнаті зберігання речових доказів ВП № 1 Черкаського районного управління поліції ГУНП в Черкаській області знищити.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку протягом 30 днів з дня її проголошення до Черкаського апеляційного суду через Корсунь-Шевченківський районний суд Черкаської області.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо вона не скасована, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Повний текст ухвали складено 23.10.2023.

СуддяОСОБА_1