1 УХВАЛА ІМЕНЕМ УКРАЇНИСправа № 335/565/24 1-кп/335/495/2024
31 січня 2024 року м. Запоріжжя
У підготовчому судовому прокурор зазначив, що місцем скоєння злочинів є Дніпровський район м. Запоріжжя, а тому вважає, що дане кримінальне провадження не підсудне Орджонікідзевському районному суду м. Запоріжжя і заявив клопотання про направлення кримінального провадження до Запорізького апеляційного суду для передання за підсудністю до Ленінського районного суду м. Запоріжжя.
Захисник обвинуваченого та обвинувачений підтримав клопотання прокурора.
Заслухавши думки учасників судового провадження щодо можливості призначення судового розгляду на підставі обвинувального акту, суд приходить до наступного висновку.
У відповідності до ч.1 ст.32 КПК України кримінальне провадження здійснює суд, у межах територіальної юрисдикції якого вчинено кримінальне правопорушення. У разі якщо було вчинено кілька кримінальних правопорушень, кримінальне провадження здійснює суд, у межах територіальної юрисдикції якого вчинено більш тяжке правопорушення, а якщо вони були однаковими за тяжкістю, - суд, у межах територіальної юрисдикції якого вчинено останнє за часом кримінальне правопорушення. Якщо місце вчинення кримінального правопорушення встановити неможливо, кримінальне провадження здійснюється судом, у межах територіальної юрисдикції якого закінчено досудове розслідування.
Згідно до вимог ч.9 ст.615 КПК, під час дії воєнного стану обвинувальні акти, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру, клопотання про звільнення особи від кримінальної відповідальності скеровуються та розглядаються судами, у межах територіальної юрисдикції яких вчинено кримінальне правопорушення, а в разі неможливості з об`єктивних причин здійснювати відповідним судом правосуддя - судом, у межах територіальної юрисдикції якого знаходиться орган досудового розслідування, що закінчив досудове розслідування, або іншим судом, визначеним у порядку, передбаченому законодавством (в редакції Закону № 2462-IX від 27.07.2022).
Із обвинувального акта вбачається, що обвинуваченому ОСОБА_4 інкримінується вчинення злочину, передбаченого ч.2 ст. 309 КК України (нетяжкий злочин), та вчинення злочину, передбаченого ч.1 ст. 263 КК України (тяжкий злочин), отже, при вирішенні питання щодо підсудності даного провадження, суд виходить із місця скоєння більш тяжкого правопорушення (ч.1 ст.263 КК України).
ОСОБА_4 обвинувачується у незаконному придбанні, носінні, зберіганні бойових припасів без передбаченого законом дозволу, відповідальність за що передбачена ч.1 ст.263 КК України.
Частина 1 статті 263 КК України передбачає кримінальну відповідальність за вчинення альтернативних суспільно-небезпечних діянь щодо незаконного поводження зі зброєю, бойовими припасами або вибуховими речовинами, а саме за: носіння, зберігання, придбання, виготовлення, ремонт, передачу чи збут вогнепальної зброї (крім гладкоствольної мисливської), бойових припасів, вибухових речовин або вибухових пристроїв без передбаченого законом дозволу.
Тобто, диспозиція цієї норми закону про кримінальну відповідальність перелічує (називає) в альтернативі декілька діянь, кожне з яких як самостійно, а так само і в їх сукупності, причому у будь-якій кількості і будь-якому поєднанні, становлять один (єдиний) одиничний злочин. Якщо у даної особи був єдиний умисел щодо придбання, носіння, зберігання та збуту бойових припасів чи вибухових речовин, вчинені нею діяння щодо одного й того ж предмета злочину, без значного розриву у часі, належить розглядати як єдиний (одиничний) злочин; при цьому незавершеність останнього діяння на визнання злочину закінченим не впливає, і він має кваліфікуватися за ч. 1 ст.263 КК України.
Згідно обвинувального акту органом досудового розслідування встановлено, що ОСОБА_4 , маючи умисел на незаконне носіння, зберігання, придбання бойових припасів без передбаченого законом дозволу, придбав та переніс придбаний бойовий припас до місця мешкання за адресою: АДРЕСА_1 де став її незаконно зберігати до 30.07.2023 року коли в ході санкціонованого обшуку за місцем мешкання ОСОБА_4 за адресою: АДРЕСА_1 вказаний бойовий припас було виявлено та вилучено.
Як видно із даного обвинувального акту місце вчинення найтяжчого злочину, передбаченого ч.1 ст.263 КК України, є встановленим за адресою: АДРЕСА_1 , тобто на території Дніпровського району м. Запоріжжя, тому дане кримінальне провадження територіально не підсудне Орджонікідзевському районному суду м. Запоріжжя.
В свою чергу, згідно зі ст.34 КПК України, кримінальне провадження передається на розгляд іншого суду, в т.ч. якщо до початку судового розгляду виявилося, що кримінальне провадження надійшло до суду з порушенням правил територіальної підсудності. Питання про направлення кримінального провадження з одного суду до іншого в межах юрисдикції одного суду апеляційної інстанції вирішується колегією суддів відповідного суду апеляційної інстанції за поданням місцевого суду за клопотанням сторін чи потерпілого не пізніше п`яти днів з дня внесення такого подання чи клопотання, про що постановляється вмотивована ухвала.
Згідно до п.3 ч.3 ст.314 КПК України у підготовчому судовому засіданні суд має право прийняти таке рішення: направити обвинувальний акт, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру до відповідного суду для визначення підсудності у випадку встановлення непідсудності кримінального провадження.
Враховуючи, що судовий розгляд у кримінальному провадженні відносно ОСОБА_4 Орджонікідзевським районним судом м. Запоріжжя не розпочатий, а найтяжче кримінальне правопорушення за ч.1 ст.263 КК України, вчинення якого інкримінується ОСОБА_4 , вчинено згідно обвинувального акту на території Дніпровського району м.Запоріжжя, суд вважає за необхідне направити обвинувальний акт до Запорізького апеляційного суду для вирішення питання про направлення його до Ленінського районного суду м. Запоріжжя.
Керуючись ст.ст. 32, 34, 372 КПК України, суд,
Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя : ОСОБА_1