Справа № 152/1471/23
УХВАЛА

іменем України

08 листопада 2023 року м. Шаргород

Справа №152/1471/23

Провадження №1-кп/152/144/23

Шаргородський районний суд

Вінницької області

в складі:

головуючого судді - ОСОБА_1 ,

з участю:

секретаря судового

засідання - ОСОБА_2 ,

розглянувши в залі суду у відкритому підготовчому судовому засіданні кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000375 27.09.2023 року, за обвинуваченням ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Велика Кісниця Ямпільського району Вінницької області, жителя АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, з вищою освітою, одруженого, є фізичною особою-підприємцем, військовозобов`язаного, не є особою з інвалідністю, не є пенсіонером, не судимого,

- у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.286 КК України,

з участю сторін кримінального

провадження -

зі сторони обвинувачення:

прокурора Тульчинської

окружної прокуратури - ОСОБА_4 ,

зі сторони захисту:

обвинуваченого - ОСОБА_3 ,

учасника судового провадження:

потерпілого - ОСОБА_5 ,

встановив:

Обвинувальний акт за обвинуваченням ОСОБА_3 за ч.1 ст.286 КК України надійшов до Шаргородського районного суду 20.10.2023 року.

Згідно з протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 20.10.2023 року, кримінальне провадження передано головуючому судді ОСОБА_1 , яка прийняла кримінальну справу до провадження (а.п.9, 10).

Відповідно до ухвали від 20.10.2023 року, кримінальне провадження призначено до розгляду в підготовчому судовому засіданні на 08.11.2023 року (а.п.10).

Згідно з обвинувальним актом від 16.10.2023 року, обвинувачений ОСОБА_3 , 27.09.2023 року приблизно о 14 годині, керуючи, згідно з висновком судової експертизи технічного стану транспортного засобу №СЕ-19/102-23/17291-ІТ від 11.10.2023 року, технічно справним транспортним засобом - автопоїздом в складі автомобіля «DAF ХF 105 450» з державним номерним знаком НОМЕР_1 із напівпричепом «Koegel SNCO 24» з номерним знаком НОМЕР_2 , що на підставі реєстраційних свідоцтв НОМЕР_3 та НОМЕР_4 належать йому, рухаючись на ділянці дороги в межах населеного пункту с. Рахни-Лісові Тульчинського району Вінницької області не врахував дорожню обстановку, не вжив заходів до зменшення швидкості, аж до зупинки керованого ним транспортного засобу, здійснив зіткнення із транспортним засобом «Suzuki Let 2» без державного номерного знаку під керуванням ОСОБА_5 , котрий рухався в попутному напрямку, хоча мав технічну можливість його попередити.

В результаті дорожньо-транспортної пригоди водій транспортного засобу «Suzuki Let 2» ОСОБА_5 , відповідно до висновку експерта за №55 від 13.10.2023 року, отримав тілесні ушкодження у виді закритих переломів 3, 4, 5 ребер зліва, обширної скальпованої рани лівого плеча, забійно-рваної рани в ділянці ліктьового суглобу, скальпованої рани волосяного покриву голови, множинних саден лівого передпліччя, які відносяться до тілесних ушкоджень середнього ступеня важкості, оскільки спричиняють за собою тривалий розлад здоров`я терміном понад 21 день. Дані тілесні ушкодження утворилися від дії твердого тупого предмету, можливо, в термін за обставин дорожньо-транспортної пригоди при обставинах, вказаних у постанові про призначення експертизи.

Відповідно до висновку експерта за №СЕ-19/102-23/17362-ІТ від 04.10.2023 року, в дорожній обстановці, що склалася, водій автопоїзда в складі автомобіля марки «DAF ХF 105 450» з державним номерним знаком НОМЕР_1 із напівпричепом «Koegel SNCO 24» з номерним знаком НОМЕР_2 ОСОБА_3 повинен був керуватися технічними нормами вимог п.13.1 ПДР України. В заданій дорожній ситуації з технічної точки зору невідповідність дій водія автопоїзда в складі автомобіля «DAF ХF 105 450» з державним номерним знаком НОМЕР_1 із напівпричепом «Koegel SNCO 24» з номерним знаком НОМЕР_2 ОСОБА_3 технічним нормам вимог п.13.1 ПДР України призвела до виникнення дорожньо-транспортної пригоди і знаходиться в причинному зв`язку з наслідками дорожньо-транспортної пригоди.

Під час руху ОСОБА_3 допустив порушення вимог пункту 13.1 Правил дорожнього руху України, згідно з яким водій залежно від швидкості руху, дорожньої обстановки, особливостей вантажу, що перевозиться, і стану транспортного засобу повинен дотримувати безпечної дистанції та безпечного інтервалу.

При цьому, на момент експертного огляду, відповідно до висновку експерта №СЕ-19/102-23/17291-ІТ від 11.10.2023 року, гальмівна система та рульове керування автопоїзда в складі автомобіля «DAF ХF 105 450» з державним номерним знаком НОМЕР_1 із напівпричепом «Koegel SNCO 24» з номерним знаком НОМЕР_2 знаходяться у працездатному стані. У деталях та вузлах гальмівної системи та рульового керування автопоїзда в складі автомобіля автомобіля «DAF ХF 105 450» з державним номерним знаком НОМЕР_1 із напівпричепом «Koegel SNCO 24» з номерним знаком НОМЕР_2 на момент експертного огляду експлуатаційних несправностей, які б виникнули до ДТП та могли впливати на можливий некерований рух чи керованість даного транспортного засобу до початку розвитку події ДТП не виявлено.

Відповідно до висновку експерта №СЕ-19/102-23/17291-ІТ від 11.10.2023 року, гальмівна система та рульове керування транспортного засобу «Suzuki Let 2» без державного номерного знаку знаходяться у працездатному стані. У деталях та вузлах гальмівної системи та рульового керування транспортного засобу «Suzuki Let 2» без державного номерного знаку на момент експертного огляду експлуатаційних несправностей, які б виникнули до ДТП та могли впливати на можливий некерований рух чи керованість даного транспортного засобу до початку розвитку події ДТП не виявлено.

Отже, між тим, що внаслідок ДТП потерпілий ОСОБА_5 отримав середньої тяжкості тілесні ушкодження та порушенням обвинуваченим ОСОБА_3 вимог п.13.1 Правил дорожнього руху України, є прямий причинний зв`язок.

Таким чином, обвинувачений ОСОБА_3 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч.1 ст.286 КК України, тобто порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило потерпілому середньої тяжкості тілесне ушкодження.

08.11.2023 року на адресу Шаргородського районного суду надійшла заява потерпілого ОСОБА_5 про закриття кримінального провадження по обвинуваченню ОСОБА_3 за ч.1 ст.286 КК України у зв`язку із його примиренням з ОСОБА_3 та звільнення останнього від кримінальної відповідальності, зсилаючись на те, що він примирився з обвинуваченим, не має до нього жодних матеріальних та моральних претензій, наслідки примирення та закриття кримінального провадження йому відомі та зрозумілі (а.с.14-15, 7).

Також, під час підготовчого судового засідання 08.11.2023 року потерпілий ОСОБА_5 підтримав подану ним заяву, повідомив суду, що заподіяні кримінальним правопорушенням збитки його здоров`ю та у зв`язку із пошкодженням транспортного засобу обвинувачений ОСОБА_3 відшкодував у повному обсязі, у зв`язку із чим вони примирилися, до обвинуваченого ОСОБА_3 він на теперішній час не має жодних претензій матеріального чи морального характеру.

08.11.2023 року обвинувачений ОСОБА_3 подав до суду клопотання про закриття кримінального провадження і звільнення його від кримінальної відповідальності на підставі ст.46 КК України, зсилаючись на те, що примирився із потерпілим ОСОБА_5 (а.с.16-17).

В підготовчому судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 заяву від 08.11.2023 року підтримав, просив закрити кримінальне провадження і звільнити його від кримінальної відповідальності на підставі ст.46 КК України, зсилаючись на те, що примирився із потерпілим ОСОБА_5 , відшкодував завдані збитки і потерпілий не має до нього матеріальних та моральних претензій, кримінальне правопорушення вчинив вперше, щиро розкаюється у вчиненому.

Обвинувачений ОСОБА_3 в підготовчому судовому засіданні визнав себе винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.286 КК України, а саме - порушенні правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило потерпілому середньої тяжкості тілесне ушкодження, при обставинах, що викладені в обвинувальному акті від 16.10.2023 року, розкаявся у скоєному. Суду показав, що має посвідчення водія та у власності автопоїзд у складі автомобіля та напівпричепа. 27.09.2023 року приблизно о 14 годині він вчинив ДТП у с. Рахни-Лісові Тульчинського району, зокрема, не врахував дорожню обстановку, коли здійснював обгін транспортного засобу «Suzuki Let 2» без державного номерного знаку під керуванням ОСОБА_5 , оскільки відволікся на дзеркало заднього виду, внаслідок чого сталося зіткнення. Він відшкодував потерпілому витрати на лікування, заподіяну шкоду пошкодженням транспортного засобу.

Прокурор Тульчинської окружної прокуратури ОСОБА_4 у підготовчому судовому засіданні зазначив, що факт вчинення ОСОБА_3 кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.286 КК України, в ході досудового розслідування підтверджено зібраними стороною обвинувачення доказами. Вважає за можливе звільнити обвинуваченого від кримінальної відповідальності та закрити кримінальне провадження відносно ОСОБА_3 за ч.1 ст.286 КК України на підставі п.1 ч.2 ст.284 КПК України та ст.46 КК України, так як обвинувачений примирився із потерпілим, що підтверджено останнім в судовому засіданні, відшкодував збитки.

Суд роз`яснив обвинуваченому ОСОБА_3 та потерпілому ОСОБА_5 наслідки закриття означеного кримінального провадження.

Потерпілий ОСОБА_5 зазначив, що йому зрозуміло, що наслідком його примирення з обвинуваченим ОСОБА_3 є звільнення останнього від кримінальної відповідальності та закриття кримінального провадження. Просить звільнити ОСОБА_3 від кримінальної відповідальності та закрити кримінальне провадження.

Обвинувачений ОСОБА_3 зазначив, що йому зрозуміло, що наслідком примирення з потерпілим є звільнення його від кримінальної відповідальності та закриття кримінального провадження. Щодо звільнення його від кримінальної відповідальності з цієї підстави та закриття кримінального провадження не заперечує, підтримує свою та потерпілого заяву і клопотання.

Розглянувши заяву та клопотання, з`ясувавши думки учасників судового розгляду, суд вважає, що заява потерпілого ОСОБА_5 від 08.11.2023 року та клопотання обвинуваченого ОСОБА_3 від 08.11.2023 року підлягають задоволенню, обвинувачений ОСОБА_3 підлягає звільненню від кримінальної відповідальності, передбаченої ч.1 ст.286 КК України, згідно із ст.46 КК України, а кримінальне провадження №0000375 щодо ОСОБА_3 підлягає закриттю на підставі п.2 ч.1 ст.284 КПК України, виходячи з наступного.

Судом встановлено, що на досудовому розслідуванні 13.10.2023 року ОСОБА_3 повідомлено про підозру і його дії кваліфіковані за ч.1 ст.286 КК України.

Обвинувальний акт щодо ОСОБА_3 направлено до суду за обвинуваченням за ч.1 ст.286 КК України.

Кримінальне правопорушення, у вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_3 , відповідно до ст.12 КК України, є нетяжким злочином.

Статтею 8 КПК України передбачено, що кримінальне провадження здійснюється з додержанням принципу верховенства права, відповідно до якого людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави.

Згідно зі ст.44 КК України, особа, яка вчинила кримінальне правопорушення, звільняється від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених цим Кодексом. Звільнення від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених цим Кодексом, здійснюються виключно судом. Порядок звільнення від кримінальної відповідальності встановлюється законом.

Статтею 46 КК України встановлено, що особа, яка вперше вчинила кримінальний проступок або необережний нетяжкий злочин, крім корупційних кримінальних правопорушень, кримінальних правопорушень, пов`язаних з корупцією, порушень правил безпеки дорожнього руху або експлуатації транспорту особами, які керували транспортними засобами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебували під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, звільняється від кримінальної відповідальності, якщо вона примирилася з потерпілим та відшкодувала завдані нею збитки або усунула заподіяну шкоду.

Згідно з роз`ясненнями, що містяться в п.п.1, 2, 4 постанови Пленуму Верховного Суду України №12 від 23.12.2005 року «Про практику застосування судами України законодавства про звільнення особи від кримінальної відповідальності», звільнення від кримінальної відповідальності - це відмова держави від застосування щодо особи, котра вчинила злочин, установлених законом обмежень певних прав і свобод шляхом закриття кримінальної справи, яке здійснює суд у випадках, передбачених Кримінальним кодексом України, у порядку, встановленому Кримінальним процесуальним кодексом України… Закриття кримінальної справи зі звільненням від кримінальної відповідальності можливе лише в разі вчинення особою суспільно небезпечного діяння, яке містить склад злочину, передбаченого КК, та за наявності визначених у законі правових підстав, вичерпний перелік яких наведено у ч.1 ст.44 КК… Умовою звільнення особи від кримінальної відповідальності є вчинення нею певного умисного злочину, незалежно від того, закінчено його чи ні, вчинений він одноособово чи у співучасті. Підставою такого звільнення може бути або певна поведінка особи після вчинення злочину, яку держава заохочує (дійове каяття, примирення винного з потерпілим, припинення злочинної діяльності та добровільне повідомлення про вчинене тощо), або настання певної події (наприклад, зміна обстановки, закінчення строків давності)… Умовою звільнення особи (обвинуваченого, підсудного) від кримінальної відповідальності у зв`язку з примиренням із потерпілим (ст.46 КК) є вчинення нею вперше злочину невеликої тяжкості… Примирення винної особи з потерпілим належить розуміти як акт прощення її ним в результаті вільного волевиявлення, що виключає будь-який неправомірний вплив, незалежно від того, яка із сторін була ініціатором, та з яких мотивів. Звільнення винної особи від кримінальної відповідальності та закриття справи у зв`язку з примиренням із потерпілим можливе тільки в разі відшкодування завданих збитків або усунення заподіяної шкоди. За наявності передбачених у ст.46 КК підстав звільнення особи від кримінальної відповідальності є обов`язковим.

Особа звільняється від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених законом України про кримінальну відповідальність (ч.1 ст.285 КПК України).

Звільнення від кримінальної відповідальності за вчинення кримінального правопорушення здійснюється судом… Якщо під час здійснення судового провадження щодо провадження, яке надійшло до суду з обвинувальним актом, сторона кримінального провадження звернеться до суду з клопотанням про звільнення від кримінальної відповідальності обвинуваченого, суд має невідкладно розглянути таке клопотання (ч.ч.1, 4 ст.286 КПК України).

За правилами ч.3 ст.288 КПК України суд своєю ухвалою закриває кримінальне провадження та звільняє підозрюваного, обвинуваченого від кримінальної відповідальності у випадку встановлення підстав, передбачених законом України про кримінальну відповідальність.

Згідно з п.1 ч.2 ст.284 КПК України, кримінальне провадження закривається судом у зв`язку зі звільненням особи від кримінальної відповідальності.

Пунктом 2 частини 3 статті 314 КПК України встановлено, що у підготовчому судовому засіданні суд має право прийняти таке рішення, як закрити провадження у випадку встановлення підстав, передбачених пунктами 5-8, 10 частини першої або частиною другою статті 284 цього Кодексу.

Виходячи з аналізу кримінального та кримінального процесуального законодавства, підставою для застосування ст.46 КК України є дотримання сукупності передбачених нею умов: особа вчинила кримінальне правопорушення вперше; це є кримінальний проступок або необережний нетяжкий злочин, крім корупційних правопорушень та порушень правил безпеки дорожнього руху або експлуатації транспорту особами, які керували транспортними засобами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебували під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції; винний примирився з потерпілим; винний відшкодував завдані ним збитки або усунув заподіяну шкоду.

Судом встановлено, що заподіяна у цій справі шкода фізичному здоров`ю потерпілого ОСОБА_5 у вигляді тілесних ушкоджень середньої тяжкості є такою, що піддається відшкодуванню (усуненню) шляхом відшкодування збитків на лікування та усунення моральної шкоди.

Обвинувачений ОСОБА_3 не заперечував правову кваліфікацію його дій за ч.1 ст.286 КК України.

Суд вважає, що обвинувачений ОСОБА_3 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч.1 ст.286 КК України, а саме: порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило потерпілому середньої тяжкості тілесне ушкодження, при обставинах, наведених у обвинувальному акті від 16.10.2023 року.

Вчинене ОСОБА_3 кримінальне правопорушення є необережним нетяжким злочином, який не відноситься до корупційних кримінальних правопорушень і порушень правил безпеки дорожнього руху або експлуатації транспорту особами, які керували транспортними засобами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебували під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Обвинувачений ОСОБА_3 до кримінальної відповідальності притягається вперше (а.с.53).

Також, обвинувачений ОСОБА_3 примирився з потерпілим ОСОБА_5 та відшкодував завдані ним збитки у виді витрат на лікування, що не заперечується потерпілим.

Крім того, обвинувачений ОСОБА_3 під час вчинення кримінального правопорушення не керував транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння та не перебував під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, що підтверджується висновком експерта №2563 від 04.10.2023 року (а.с.37-38).

З урахуванням цих обставин, з огляду на заяви потерпілого і обвинуваченого, які підтримані останніми у підготовчому судовому засіданні, а також прокурором, враховуючи, що обвинувачений ОСОБА_3 , якому роз`яснено суть обвинувачення, підставу звільнення від кримінальної відповідальності і право заперечувати щодо закриття кримінального провадження з цієї підстави, не заперечує щодо звільнення його від кримінальної відповідальності з підстави примирення з потерпілим і щодо закриття кримінальної справи, вислухавши думку прокурора ОСОБА_4 , а також, виходячи із сукупності всіх обставин справи: ступеню тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, який є необережним нетяжким злочином, особи винного, який вперше притягається до кримінальної відповідальності, щиро розкаявся у скоєному, примирився з потерпілим та відшкодував заподіяні останньому кримінальним правопорушенням збитки, суд вбачає підстави, зазначені в ст.46 КК України, для звільнення від кримінальної відповідальності ОСОБА_3 у зв`язку примиренням винного з потерпілим.

Таким чином, суд приходить до висновку, що заява потерпілого ОСОБА_5 про звільнення ОСОБА_3 від кримінальної відповідальності та заява обвинуваченого про закриття кримінального провадження підлягають задоволенню.

Необхідності в застосуванні заходів забезпечення кримінального провадження - немає.

Відповідно до ч.4 ст.174 КПК України, суд одночасно з ухваленням судового рішення, яким закінчується судовий розгляд, вирішує питання про скасування арешту майна. Суд скасовує арешт майна, зокрема, у випадку виправдання обвинуваченого, закриття кримінального провадження судом, якщо майно не підлягає спеціальній конфіскації, непризначення судом покарання у виді конфіскації майна та/або незастосування спеціальної конфіскації, залишення цивільного позову без розгляду або відмови в цивільному позові.

Так, ухвалою слідчого судді Тульчинського районного суду від 03.10.2023 року застосовано захід забезпечення кримінального провадження у виді арешту майна у виді заборони відчуження на автомобіль «DAF ХF 105 450» з державним номерним знаком НОМЕР_1 із напівпричепом «Koegel SNCO 24» з номерним знаком НОМЕР_2 , що належать ОСОБА_3 та на транспортний засіб (скутер) «Suzuki Let 2» без державного номерного знаку, що належить ОСОБА_5 (а.с.29-30).

Отже, оскільки кримінальне провадження щодо ОСОБА_3 підлягає закриттю, то арешт на майно: автомобіль «DAF ХF 105 450» з державним номерним знаком НОМЕР_1 із напівпричепом «Koegel SNCO 24» з номерним знаком НОМЕР_2 , що належать ОСОБА_3 та на транспортний засіб (скутер) «Suzuki Let 2» без державного номерного знаку , що належить ОСОБА_5 - слід скасувати.

Відповідно до ч.9 ст.100 КПК України, суд під час ухвалення судового рішення, яким закінчується кримінальне провадження, вирішує питання про долю речових доказів.

Автопоїзд в складі автомобіля «DAF ХF 105 450» з державним номерним знаком НОМЕР_1 із напівпричепом «Koegel SNCO 24» з номерним знаком НОМЕР_2 , який належить ОСОБА_3 , та транспортний засіб (скутер) «Suzuki Let 2» без державного номерного знаку, що належить ОСОБА_5 , визнані речовими доказами на підставі постанови слідчого від 27.09.2023 року (а.с.28), які були поміщені на зберігання на територію ПрАТ «Зернопродукт МХП Елеваторний комплекс», повернуті власникам (а.с.31), що не заперечується ні обвинуваченим, ні потерпілим, у зв`язку із чим їх слід залишити у власності обвинуваченого та потерпілого, відповідно.

Відповідно до п.3 ч.1 ст.118 КПК України, до процесуальних витрат належать, в тому числі, витрати, пов`язані із залученням експертів.

Витрати сторони обвинувачення на проведення автотехнічної експертизи №СЕ-19/102-23/17362-ІТ від 04.10.2023 року та експертизи технічного стану транспортних засобів №СЕ-19/102-23/17291-ІТ від 11.10.2023 року в цьому кримінальному провадженні становлять по 1195 грн. та 1673 грн., відповідно (а.с.32, 41).

Суд вирішує питання щодо процесуальних витрат у вироку суду або ухвалою (ч.1 ст.126 КПК України).

Понесені процесуальні витрати на проведення автотехнічної експертизи та експертизи технічного стану транспортних засобів в цьому кримінальному провадженні в сумі 1195 грн. та 1673 грн., підлягають стягненню з обвинуваченого ОСОБА_3 .

Керуючись ст.ст.100, 126, 314, п.1 ч.2 ст.284, ст.ст.285, 286, 288, 369, 372 КПК України, на підставі ст.46 КК України, суд

ухвалив:

Заяву потерпілого ОСОБА_5 від 08.11.2023 року про звільнення ОСОБА_3 від кримінальної відповідальності та клопотання обвинуваченого ОСОБА_3 про закриття кримінального провадження в порядку ст.46 КК України у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000375 27.09.2023 року, - задовольнити.

ОСОБА_3 від кримінальної відповідальності за ч.1 ст.286 КК України - звільнити на підставі ст.46 КК України, у зв`язку з примиренням винного з потерпілим.

Кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000375 27.09.2023 року щодо ОСОБА_3 по обвинуваченню за ч.1 ст.286 КК України, - закрити.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь держави на відшкодування процесуальних витрат за проведення експертизи залученими стороною обвинувачення експертами спеціалізованої державної установи - Вінницького науково-дослідного експертно-криміналістичного центру МВС України: 1195 (одну тисячу сто дев`яносто п`ять) гривень за проведення експертизи від 04.10.2023 року за №СЕ-19/102-23/17362-ІТ; 1673 (одну тисячу шістсот сімдесят три) гривні за проведення експертизи від 11.10.2023 року за №СЕ-19/102-23/17291-ІТ.

Арешт, накладений ухвалою слідчого судді Тульчинського районного суду від 03.10.2023 року на автомобіль «DAF ХF 105 450» з державним номерним знаком НОМЕР_1 із напівпричепом «Koegel SNCO 24» з номерним знаком НОМЕР_2 ; на транспортний засіб (скутер) «Suzuki Let 2» без державного номерного знаку - скасувати.

Речові докази: автомобіль «DAF ХF 105 450» з державним номерним знаком НОМЕР_1 із напівпричепом «Koegel SNCO 24» з номерним знаком НОМЕР_2 - повернути власнику ОСОБА_3 ; транспортний засіб (скутер) «Suzuki Let 2» без державного номерного знаку - повернути власнику ОСОБА_5 .

На ухвалу може бути подана апеляційна скарга до Вінницького апеляційного суду через Шаргородський районний суд протягом семи днів з дня її оголошення.

Якщо ухвалу постановлено без виклику особи, яка її оскаржує, то строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого КПК України, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала суду, якщо її не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Головуючий - суддя: ОСОБА_1