У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16 жовтня 2023 року місто Київ

Слідчий суддя Шевченківського районного суду міста Києва ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участю заявників ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Києві матеріали скарги ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 на бездіяльність уповноваженої особи Служби безпеки України, яка полягає у невнесенні відомостей про вчинення кримінального правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань за заявою від 19 вересня 2023 року № 963

У С Т А Н О В И В:

До Шевченківського районного суду міста Києва надійшла скарга ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 на бездіяльність уповноваженої особи Служби безпеки України, яка полягає у невнесенні відомостей про вчинення кримінального правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань за заявою від 19 вересня 2023 року № 963.

На обґрунтування вимог скарги заявники посилаються на те, що 19 вересня 2023 року він подав до СБУ заяву № 963 щодо можливих неправомірних дій службових осіб Державного бюро розслідувань. Оскільки відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань не внесені та досудове розслідування не розпочато, заявники просять зобов`язати уповноважену особу СБУ внести відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань за заявою датованою 19 серпня 2023 року № 963.

Заявники у судовому засіданні підтримали вимоги скарги та просили її задовольнити.

Уповноважена особа СБУ у судове засідання не з`явилась.

Дослідивши матеріали справи, слідчий суддя зазначає наступне.

Відповідно до ч. 1 ст. 24 КПК України кожному гарантується право на оскарження процесуальних рішень, дій чи бездіяльності слідчого (детектива) в порядку, передбаченому цим Кодексом.

На досудовому провадженні може бути оскаржена, зокрема, бездіяльність слідчого (детектива), яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення (п. 1 ч. 1 ст. 303 КПК України).

За змістом ст. 214 КПК України слідчий, прокурор, інша службова особа, уповноважена на прийняття та реєстрацію заяв і повідомлень про кримінальне правопорушення, зобов`язані прийняти та зареєструвати таку заяву чи повідомлення. Відмова у прийнятті та реєстрації заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення не допускається.

Виходячи з аналізу кримінального процесуального законодавства, слідчий суддя доходить висновку, що слідчий, прокурор після прийняття та реєстрації заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення, виходячи з їх змісту, має перевірити достатність даних, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, за наслідками чого ним приймається рішення про початок досудового розслідування шляхом внесення відповідних відомостей до ЄРДР.

Тобто, стадія ініціювання кримінального провадження є важливою для виконання його завдань, зазначених в ст. 2 КПК України, і покликана, з одного боку, забезпечити оперативне реагування на кожне повідомлення про злочин, що є гарантією швидкого та повного його розкриття, притягнення винних до відповідальності, а з іншого - виключити незаконне і необґрунтоване залучення осіб в сферу впливу кримінального процесу, а також марне витрачання сил і засобів правоохоронних органів. Правове регулювання механізму кримінально-процесуальної діяльності не повинно давати можливість окремим особам зловживати своїми правами та використовувати її з метою, що суперечить суспільним потребам, зокрема, задля досягнення власних інтересів. Запобіжниками цьому є, зокрема встановлення кримінальної відповідальності за завідомо неправдиве повідомлення про вчинення кримінального правопорушення (ст. 383 КК України) та фільтр повідомлень про кримінальні правопорушення, що підлягають внесенню до ЄРДР, встановлений нормами самого КПК України.

Із зазначеного вище слідує, що реєстрації в ЄРДР підлягають не будь-які заяви чи повідомлення, а лише ті з них, які містять відомості про вчинення кримінального правопорушення. Підставами вважати заяву чи повідомлення саме про злочин є існування об`єктивних даних, які дійсно свідчать про наявність ознак відповідного злочину. Якщо таких даних немає, то відповідні відомості не можуть вважатися такими, що мають бути обов`язково внесені до ЄРДР.

Так, зі змісту скарги, поданої до слідчого судді вбачається, що у заяві про вчинення кримінального правопорушення від 19 вересня 2023 року №963 викладені обставини про ймовірне вчинення кримінального правопорушення службовими особами ДБР.

На думку слідчого судді, викладені у скарзі обставини не є такими, що зумовлюють початок досудового розслідування, який, в свою чергу, розпочинається саме на підставі фактів, які свідчать про вчинення кримінального правопорушення, а як вбачається із тексту скарги (інших документів суду не надано), у ній не наведено конкретних відомих заявнику відомостей, що можуть свідчити про вчинення службовими особами ДБР кримінальних правопорушень. При цьому, заявники не наводять у скарзі будь-яких об`єктивних даних, які б підтверджували зазначене, а їх твердження про можливе вчинення службовими особами ДБР кримінального правопорушення ґрунтується виключно на суб`єктивному уявленні щодо правомірності їх дій під час здійснення професійної діяльності та власному аналізі і баченні норм законодавства про кримінальну відповідальність.

Окрім того, слідчим суддею встановлено, що заявники долучили до матеріалів скарги доказ відправлення Службі безпеки України заяви № 963 від 19 вересня 2023 року (сріншот екрану).

Водночас, слідчий суддя відмічає, що наданий до скарги скріншот екрану від 19 вересня 2023 року щодо направлення заяви № 963 містить виправлення (дописи), виконані синьою кульковою ручкою, а саме: у номері заяви по всьому видимому тексту та замість номеру № 967 самостійно виправлено на № 963.

Вказане, на думку слідчого судді, позбавляє орган досудового розслідування можливості провести перевірку конкретних фактів на предмет наявності/відсутності у діях/бездіяльності особи складу злочину, в той час, як така перевірка на стадії внесення відомостей покликана в тому числі для недопущення перевантаження правоохоронної системи безпідставними та абстрактними повідомленнями про кримінальні правопорушення, що в свою чергу не дозволило б концентрувати зусилля на розслідуванні дійсно суспільно-небезпечних діянь.

Ініціювати процедуру кримінального переслідування та застосувати державний механізм для здійснення досудового розслідування доцільно лише у випадку, коли наявні підстави вважати, що було вчинено кримінальне правопорушення. Безпідставне відкриття кримінального провадження є недопустимим і може порушувати права конкретних осіб, відносно яких таке провадження ініційоване, та є неефективним з точки зору використання державних ресурсів.

Згідно із правовою позицією, викладеною у рішенні Європейського суду з прав людини (Рішення Суду «Артіко проти Італії» від 13 травня 1980 року), не гарантується захист теоретичних і ілюзорних прав, а гарантується захист прав конкретних та ефективних.

За наведених обставин, слідчий суддя дійшов до висновку, що підстави для зобов`язання уповноважених осіб СБУ виконати вимоги ст. 214 КПК України та внести до ЄРДР відомості про можливе вчинення кримінального правопорушення за заявою ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 від 19 вересня 2023 року № 963, відсутні, а тому в задоволенні вимог скарги слід відмовити.

Також, слідчий суддя вважає за необхідне додатково зазначити, що кожне висловлене твердження у заяві по злочин («театралізована роль нібито «слідчих»; викрадення документів; геноцид до категорії громадян, які є потерпілими від систематичних групових службових злочинів, направлених на знищення такої категорії громадян; психологічне катування потерпілих дуже багато років; підробки витягів як офіційних документів на офіційних бланках виконавця та ін.) повинно бути підтверджено будь-якими розумними поясненнями, які можливо перевірити та/або доданими матеріалами, у тому числі в частині підслідності СБУ.

Лише самих відомостей, викладених у заяві та не підтверджених конкретними фактами та доказами, на переконання слідчого судді, не достатньо на підтвердження наявності ознак скоєння злочинів, які підслідні СБУ, інакше будь-які дії, за такою логікою, можливо піддати сумніву та неправомірній перевірці.

Крім того, слідчий суддя зазначає, що оформлення заявниками заяви про вчинення кримінального правопорушення з зазначенням кількох адресатів, не надання доказів про отримання особою, бездіяльність якої оскаржується, заяви (повідомлення) про злочини, свідчить про її формальність та переслідування заявниками ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 та ОСОБА_7 іншої мети, ніж та яка декларується.

Керуючись ст. ст. 303-307, 372, 376 КПК України, слідчий суддя

У Х В А Л И В:

Відмовити у задоволенні скарги ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 на бездіяльність уповноваженої особи Служби безпеки України, яка полягає у невнесенні відомостей про вчинення кримінального правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань за заявою від 19 вересня 2023 року № 963.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Київського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1