УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 жовтня 2023 року слідчий суддя Шевченківського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , захисника ОСОБА_4 , розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання слідчого про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою у кримінальному провадженні № 220 230 000 000 009 88 від 02.10.2023, у якому

гр. ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець Автономної Республіки Крим, громадянин України, зареєстрований за адресою - АДРЕСА_1 ,

підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 7 ст. 1111 КК України,

у с т а н о в и в :

До Шевченківського районного суду м. Києва надійшло погоджене прокурором відділу Офісу Генерального прокурора ОСОБА_3 клопотання слідчого ГСУ СБ України ОСОБА_6 про обрання до ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

На обґрунтування клопотання зазначено, що 22.09.2023 ОСОБА_5 повідомлено про підозру за ч. 7 ст. 1111 КК України, відповідно до якої останній, займаючи посаду голови Сімферопольського районного суду, маючи достатній рівень спеціальних знань і професійного досвіду розпочав здійснювати «правосуддя» на окупованій частині України - АР Крим від імені іноземної держави - Російської Федерації. Керуючись матеріальним та процесуальним правом держави-агресора, перебуваючи на тимчасово окупованій території АР Крим за адресою Сімферопольського районного суду - м. Сімферополь, вул. К. Маркса, буд. 17, у період після призначення на посаду та по теперішній час виніс понад 900 судових рішень, чим забезпечив становлення та зміцнення окупаційної влади РФ шляхом утворення і функціонування незаконно створених окупаційних органів судової влади РФ на окупованій території України.

Таким чином, громадянин України ОСОБА_5 добровільно зайняв посаду голови суду у незаконних судових органах, створених на тимчасово окупованій території України, а саме на тимчасово окупованій РФ території АР Крим.

Відповідно до інформації відділу ДЗНД СБ України від 28.09.2023 ОСОБА_5 перебуває на тимчасово окупованій території АР Крим.

Постановою слідчого від 02.10.2023 підозрюваного ОСОБА_5 оголошено у державний та міжнародний розшук.

У зв`язку з тим, що ОСОБА_5 переховується від органів досудового розслідування, з метою запобігання його спробам знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, незаконно впливати на свідків у цьому кримінальному провадженні, іншим чином перешкодити кримінальному провадженню, вчинити інше кримінальне правопорушення, слідчий просив обрати щодо ОСОБА_5 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

У судовому засіданні прокурор наполягав на задоволенні клопотання з підстав, які у ньому наведені.

Захисник заперечував проти задоволення клопотання, аргументуючи тим, що у матеріалах клопотання відсутнє підтвердження належного повідомлення ОСОБА_5 про підозру, вважав підозру необґрунтованою, а оголошення підозрюваного у розшук незаконним.

Заслухавши думку прокурора, заперечення захисника, вивчивши клопотання, надані сторонами документи, слідчий суддя дійшов висновку про таке.

Відповідно до ч. 6 ст. 193 КПК України слідчий суддя розглядає клопотання про обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою без участі підозрюваного за наявністю достатніх підстав вважати, що підозрюваний перебуває на тимчасово окупованій території України.

Згідно з ч. 1 ст. 194 КПК під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя зобов`язаний встановити, чи підтверджені доказами обставини, які свідчать про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 КПК, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризикам, зазначеним у клопотанні.

Частиною 1 статті 177 КПК визначено, що метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам переховуватися від органів досудового розслідування, суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому особа підозрюється.

Відповідно до ч. 1 ст. 183 КПК тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден з більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 КПК.

Тлумачення даних норм у їх зв`язку з положеннями Глави 4 КПК приводить слідчого суддю до висновку, що під час вирішення питання щодо застосування запобіжних заходів оцінка зібраних доказів має спрямовуватися не на досягнення остаточного переконання у винуватості особи у вчиненні інкримінованого правопорушення, а має на меті встановити, чи є підозра обґрунтованою.

Враховуючи, що відповідно до ч. 5 ст. 9 КПК кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини, слідчий суддя бере до уваги, що у рішенні ЄСПЛ у справі «Соловей і Зозуля проти України» Європейський Суд наголосив, що суд має перевірити не лише дотримання процесуальних норм національного законодавства, а й обґрунтованість підозри, яка виходячи з практики Європейського Суду з прав людини, передбачає наявність фактів або інформації, які б могли переконати об`єктивного спостерігача у тому, що відповідна особа могла вчинити злочин.

Таким чином, для вирішення питання наявності підстав для обрання запобіжного заходу необхідним є встановлення, чи містять вказані докази дані, які б могли свідчити, що ця особа вчинила злочин.

З огляду на зазначене, слідчий суддя вважає, що наданими органом досудового розслідування матеріалами достатньою мірою підтверджується наявність в діях ОСОБА_5 ознак кримінального правопорушення, передбаченого ч. 7 ст. 1111 КК.

Вирішуючи питання про існування передбачених кримінальним процесуальним законом ризиків неправомірної процесуальної поведінки підозрюваного, слідчий суддя відмічає, що ризиком у даному випадку є дія, яка може вчинитися з високим ступенем ймовірності.

Надаючи оцінку вірогідності того, що ОСОБА_5 свідомо переховується від органу досудового розслідування, слідчий суддя бере до уваги відповідь відділу ДЗНД СБ України від 28.09.2023, відповідно до якої ОСОБА_5 перебуває на тимчасово окупованій території АР Крим.

Крім того, слідчим неодноразово викликався підозрюваний ОСОБА_5 , також вжито низку заходів, спрямованих на встановлення місцезнаходження підозрюваного.

Вирішуючи питання про наявність ризику знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, незаконно впливати на свідків у цьому кримінальному провадженні, слідчий суддя бере до уваги обставини вчинення кримінального правопорушення, які свідчать про високу ступінь ймовірності застосування підозрюваним певних заходів з метою перешкодити кримінальному провадженню.

Крім того, з огляду на обставини вчинення інкримінованого злочину, репутацію підозрюваного, існує ризик, що останній може вчинити інше кримінальне правопорушення, спрямоване на підтримку держави-агресора.

Аргументація сторони захисту про неналежне повідомлення ОСОБА_5 про підозру спростована долученими до клопотання матеріалами.

За результатами встановлених у судовому засіданні обставин та з урахуванням доводів, викладених стороною обвинувачення та стороною захисту, слідчий суддя вважає, що прокурором доведено наявність обставин, передбачених ч. 1 ст. 194 КПК.

Відповідно до ч. 2 ст. 183 КПК запобіжний захід у вигляді тримання під вартою до раніше не судимої особи може бути застосований лише у разі, якщо вона підозрюється у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.

За вчинення інкримінованого підозрюваному злочину за ч. 7 ст. 1111 КК встановлене максимальне покарання у виді позбавлення волі на строк до п`ятнадцяти років.

У зв`язку з переховуванням підозрюваного ОСОБА_5 від органів досудового розслідування 02.10.2023 останнього оголошено у державний та міжнародний розшук.

Тяжкість покарання, що загрожує підозрюваному у разі визнання його винуватим, існуючі ризики, у тому числі переховування підозрюваного, пов`язані з перешкоджанням кримінальному провадженню, приводять слідчого суддю до переконання, що обрання інших, більш м`яких запобіжних заходів, не зможе забезпечити належної процесуальної поведінки підозрюваного.

Таким чином, слідчий суддя дійшов висновку, що встановлені вище обставини є достатніми для обрання відносно підозрюваного ОСОБА_5 запобіжного заходу у виді тримання під вартою.

Приймаючи до уваги наведене, керуючись ст. 177, 183, 193 КПК України, слідчий суддя

у х в а л и в :

Клопотання слідчого ГСУ СБ України ОСОБА_6 задовольнити.

Обрати до підозрюваного ОСОБА_5 запобіжний захід у виді тримання під вартою.

Після затримання підозрюваного і не пізніш як через сорок вісім годин з часу його доставки до місця кримінального провадження ОСОБА_5 має бути доставлений до слідчого судді для розгляду за його участі питання про застосування обраного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою або його зміни на більш м`який запобіжний захід.

На ухвалу слідчого судді до Київського апеляційного суду прокурором, підозрюваним, його захисником протягом п`яти днів з дня її оголошення може бути подана апеляційна скарга.

Слідчий суддя ОСОБА_1