Провадження №: 1-кп/755/599/23
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"13" жовтня 2023 р. м.Київ

Дніпровський районний суд м.Києва у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі Дніпровського районного суду м.Києва, кримінальне провадження №0000648 відносно

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Києва громадянина України, з вищою освітою, розлученого, пенсіонера, не працюючого, невійськовозобов`язаного, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

за обвинуваченням в скоєнні злочину, передбаченого ч.1 ст.286 КК України, -

за участю сторін кримінального провадження:

прокурора ОСОБА_4 ,

представника цивільного позивача ОСОБА_5 ,

захисника адвоката ОСОБА_6 ,

обвинуваченого ОСОБА_3 ,

В С Т А Н О В И В:

Згідно обвинувального акту досудовим розслідуванням встановлено, що ОСОБА_7 , 27.01.2020 року, приблизно о 18 годині 06 хвилин, керуючи автомобілем «Dodge Ram Van», д.н.з. НОМЕР_1 , рухався зі швидкістю приблизно 60 км/год по проїзній частини мосту ім.Патона з боку Наддніпрянського шосе в напрямку пр-ту.Соборності в м.Києві в третій смузі руху з лівим боковим інтервалом до реверсивної смуги руху приблизно 0,5 м.

Проїзна частина мосту ім.Патона має три смуги руху в бік вул.Наддніпрянського шосе, та три смуги руху в бік пр-ту.Соборності в м.Кисві, по середині мається реверсивна смуга руху, по якій був заборонений рух в обох напрямках, мається дорожня розмітка 1,5 та 1,9 ПДР України.

Під час руху водій ОСОБА_3 допустив порушення вимог п.п.:10.1, 11.4, 12.9 б) Правил дорожнього руху України:

- п.10.1 ПДР України - перед початком руху, перестроюванням та будь-якою зміною напрямку руху водій повинен переконатися, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху;

- п.11.4 ПДР України - на дорогах з двостороннім рухом, які мають щонайменше дві смуги для руху в одному напрямку, забороняється виїжджати на призначений для зустрічного руху бік дороги;

- п.12.9 ПДР України - водієві забороняється: б) перевищувати максимальну швидкість, зазначену в пунктах 12.4-12.7, на ділянці дороги, де встановлено дорожні знаки 3.29, 3.31, або на транспортному засобі, на якому встановлено розпізнавальний знак відповідно до підпункту «и» пункту 30.3 ПДР України.

Порушення вище вказаних вимог з боку водія ОСОБА_3 виразилось в тому, що він, керуючи автомобілем «Dodge Ram Van», д.н.з. НОМЕР_1 , під?їжджаючи до електроопори №14 по мосту ім.Патона, не врахував дорожню обстановку, та почав змінювати напрям свого руху ліворуч, при цьому перетнув дорожню розмітку 1.9 ПДР України, та виїхав на реверсивну смугу руху, по якій в той момент був заборонений рух, після чого ОСОБА_3 продовжив рух далі та виїхав на смугу зустрічного руху, де в той час в лівій смузі руху рухався автомобіль «Audi A6», д.н.з. НОМЕР_2 , під керуванням водія ОСОБА_8 по проїзній частині мосту ім.Патона в напрямку від пр-ту.Соборності в бік Наддніпрянського шосе в м.Києві, в результаті чого ОСОБА_3 здійснив зіткнення передньою лівою частиною свого автомобіля «Dodge Ram Van » в ліву бокову частину автомобіля «Audi 46», від даного зіткнення автомобіль «Dodge Ram Van» продовжив некерований рух далі, та перетнувши всі смуги руху зустрічного напрямку здійснив наїзд передньою частиною на металевий відбійник, від чого дого відкинуло в праву сторону, де він в другій смузі руху допустив зіткнения з автомобілем «Mercedes Benz S 450», д.н.з. НОМЕР_3 , під керуванням водія ОСОБА_9 , після чого дані автомобілі зупинилися.

Від зіткнення автомобіль «Audi А6», д.н.з. НОМЕР_2 , розвернуло через реверсивну смугу в ліву смугу зустрічного руху, де він зупинився, та одразу ж відбулось зіткнення передньою частиною автомобіля «Daewoo Nexia», д.н.з. НОМЕР_4 , під керуванням водія ОСОБА_10 , який в той час рухався по мосту ім.Патона з боку Наддніпрянського шосе в напрямку пр-ту.Соборності в м.Києві, в задню частину стоячого автомобіля «Audi A6».

В результаті зіткнення в салоні автомобіля «Daewoo Nexia», д.н.з. НОМЕР_5 , на задньому пасажирському сидінні з правої сторони перебувала пасажирка ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , яка отримала тілесні ушкодження середнього ступеню тяжкості.

Згідно висновку судової авто-технічної експертизи №12-1/1261 від 13.05.2020 року:

1. В ситуації, що склалася на дорозі безпосередньо перед дорожньо-транспортною пригодою, водій автомобіля «Audi А6», д.н.з. НОМЕР_2 , ОСОБА_8 повинен був керуватися вимогами пунктів: 12.2; 12.3; 12.9.(б) ПДР України.

2. В даній дорожній ситуації в діях водія автомобіля «Audi A6», д.н.з. НОМЕР_2 , ОСОБА_8 експертом, з технічної точки зору, невідповідностей вимогам пунктів: 12.2; 12.3 Правил дорожнього руху України не вбачається, та вбачаються невідповідності вимогам пункту 12.9.(б) ПДР України, які не знаходяться в причинному зв?язку з виникненням даної дорожньо-транспортної події.

3. В даній дорожній ситуації водій автомобіля «Audi А6», д.н.з. НОМЕР_2 , ОСОБА_8 при заданих параметрах зближення не мав технічної можливості уникнути зіткнення з автомобілем «Dodge Ram Van», д.н.з. НОМЕР_6 , шляхом застосування екстреного гальмування.

4. В ситуації, що склалася на дорозі безпосередньо перед дорожньо-транспортною пригодою, водій автомобіля «Dodge Ram Van», д.н.з. НОМЕР_6 , ОСОБА_3 повинен був керуватися вимогами пунктів: 12.2; 12.9.(б); 10.1; 11.4 ПДР України.

5. В даній дорожній ситуації в діях водія автомобіля «Dodge Ram Van, д.н.з. НОМЕР_1 , ОСОБА_3 експертом, з технічної точки зору, невідповідностей вимогам пункту 12.2 ПДР України не вбачається, а вбачаються невідповідності вимогам пунктів: 10.1; 11.4; 12.9.(6) Правил дорожнього руху України.

6. Причиною виникнення даної дорожньо-транспортної пригоди, з технічної точки зору, є невідповідність дій водія автомобіля «Dodge Ram Van», д.н.з. НОМЕР_6 , ОСОБА_3 вимогам пунктів: 10.1; 11.4 Правил дорожнього руху України.

Згідно висновку судово-медичної експертизи №042-351-2020 від 12.03.2020, пасажир автомобіля «Daewoo Nexia», д.н.з. НОМЕР_4 , ОСОБА_11 отримала наступні тілесні ушкодження: закрита травма правого плечового суглобу: повний вивих голівки плечової кістки.

Відповідно до п.п.4.6 та 2.2.1./в «Правил», вказане тілесне ушкодження відноситься до тілесного ушкодження середнього ступеню тяжкості, що спричинило тривалий розлад здоров`я на строк понад 21 добу.

В судовому засіданні захисником обвинуваченого ОСОБА_3 - адвокатом ОСОБА_6 заявлено клопотання про закриття кримінального провадження та звільнення обвинуваченого від кримінальної відповідальності у зв`язку з закінченням строків давності притягнення до кримінальної відповідальності, яке обвинувачений ОСОБА_3 підтримав та просив задовольнити.

Вимоги клопотання обґрунтовані тим, що відповідно до обвинувального акту, вчинення кримінального правопорушення, в якому обвинувачується ОСОБА_3 , вчинено 27.01.2020 року. Санкція ч.1 ст.286 КК України (в редакції, що діяла 27.01.2020 року) передбачає покарання у вигляді штрафу від двохсот до п`ятисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або виправні роботи на строк до двох років, або арешт на строк до шести місяців, або обмеження волі на строк до трьох років, з позбавленням права керувати транспортними засобами на строк до трьох років або без такого.

Відповідно до ч.2 ст.12 КК України (в редакції, що діяла 27.01.2020 року) злочином невеликої тяжкості є злочин, за який передбачене покарання у виді позбавлення волі на строк не більше двох років, або інше, більш м`яке покарання за винятком основного покарання у виді штрафу в розмірі понад три тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Станом на день розгляду клопотання нормами ч.4 ст.12 КК України визначено, що нетяжким злочином є передбачене цим Кодексом діяння (дія чи бездіяльність), за вчинення якого передбачене основне покарання у виді штрафу в розмірі не більше десяти тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або позбавлення волі на строк не більше п`яти років.

Відповідно до п.2 ч.1 ст.49 КК України (в редакції, що діяла 27.01.2020 року) особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з дня вчинення нею злочину невеликої тяжкості до дня набрання вироком законної сили минуло три роки.

Чинна норма п.2 ч.1 ст.49 КК України визначає, що особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з дня вчинення нею кримінального правопорушення і до дня набрання вироком законної сили минуло три роки - у разі вчинення злочину невеликої тяжкості, за який передбачене покарання у виді обмеження або позбавлення волі.

Як вбачається з обвинувального акту, з дня вчинення інкримінованого обвинуваченому ОСОБА_3 кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.286 КК України, минуло три роки. При цьому, вказаний строк не зупинявся та не переривався. ОСОБА_3 не заперечує проти звільнення його від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності. Разом з тим, категорично наголошує, що він не визнає своєї вини у вчиненні інкримінованого йому злочину, однак, це не може бути підставою для відмови суду у звільненні його від кримінальної відповідальності.

Враховуючи вищевикладене, захисник вважає, що наявні всі передбачені законом підстави для звільнення обвинуваченого ОСОБА_3 від кримінальної відповідальності і закриття кримінального провадження.

Прокурор у судовому засіданні проти задоволення клопотання про закриття кримінального провадження та звільнення обвинуваченого від кримінальної відповідальності на підставі ст.49 КК України не заперечував.

Представник цивільного позивача щодо даного клопотання покладалась на розсуд суду.

Потерпіла ОСОБА_11 будучи неодноразово належним чином повідомлена про дату, час та місце судового розгляду в судове засідання вчергове не з`явилась. Разом з тим, на адресу суду надійшла заява від потерпілої ОСОБА_11 , в якій остання не заперечувала щодо задоволення клопотання захисника обвинуваченого ОСОБА_3 та звільнення останнього від кримінальної відповідальності на підставі ст.49 КК України. Наслідки такого звільнення їй зрозумілі, будь-яких претензій до обвинуваченого вона не має, просить суд розглядати дане клопотання за її відсутності.

На виконання вимог ч.3 ст.285 КПК України обвинуваченому судом роз`яснено суть обвинувачення, підставу звільнення від кримінальної відповідальності і право заперечувати проти закриття кримінального провадження з цієї підстави.

Після вчинення зазначених процесуальних дій обвинувачений ОСОБА_3 клопотання захисника підтримав, просив суд його задовольнити.

Вислухавши думки учасників судового провадження, розглянувши матеріали кримінального провадження та подані стороною обвинувачення докази, суд прийшов до висновку, що клопотання про закриття кримінального провадження та звільнення від кримінальної відповідальності у зв`язку з закінченням строків давності притягнення до кримінальної відповідальності підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ч.1 ст.286 КПК України звільнення від кримінальної відповідальності за вчинення кримінального правопорушення здійснюється судом.

На підставі ст.44 КК України встановлено, що особа, яка вчинила кримінальне правопорушення звільняється від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених Кримінальним кодексом України. Звільнення від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених Кримінальним кодексом України, здійснюються виключно судом. Порядок звільнення від кримінальної відповідальності встановлюється законом.

Відповідно до ст.49 КК України (в редакції закону, який діяв на момент вчинення кримінального правопорушення) особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з дня вчинення нею кримінального правопорушення і до дня набрання вироком законної сили минуло три роки - у разі вчинення злочину невеликої тяжкості, за який передбачене покарання у виді обмеження або позбавлення волі.

Відповідно до п.8 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами України законодавства про звільнення особи від кримінальної відповідальності» №12 від 23.12.2005 року за наявності передбачених у ст.49 КК України підстав звільнення особи від кримінальної відповідальності є обов`язковим, за винятком випадку застосування давності, передбаченого ч.4 ст.49 КК України.

Судом встановлено, що ОСОБА_3 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, яке згідно ст.12 КК України (в редакції закону, який діяв на момент вчинення кримінального правопорушення) є злочином невеликої тяжкості. Відповідно до обвинувального акту, вчинення кримінального правопорушення, у вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_3 було вчинено 27.01.2020 року, а отже з дня його вчинення минуло більше трьох років.

Враховуючи викладене, а також думку учасників судового провадження, суд вважає за необхідне звільнити обвинуваченого ОСОБА_3 від кримінальної відповідальності у зв`язку з закінченням строків давності притягнення до кримінальної відповідальності, а кримінальне провадження відносно нього за ч.1 ст.286 КК України відповідно до положень п.1 ч.2 ст.284, ч.3 ст.288 КПК України закрити.

Стосовно заявленого цивільним позивачем цивільного позову суд зазначає наступне.

Порядок вирішення цивільного позову в кримінальному провадженні регламентований главою 9 КПК України.

Нормами кримінального процесуального закону, зокрема ст.129 КПК України, встановлено, що рішення про повне або часткове задоволення цивільного позову може бути винесене лише у разі визнання обвинуваченого винним у вчиненні кримінального правопорушення і ухвалення обвинувального вироку чи винесення постанови про застосування до особи примусових заходів виховного або медичного характеру.

Вирішення цивільного позову при звільненні особи від кримінальної відповідальності із закриттям провадження по справі суперечить вказаним вище нормам закону.

Враховуючи системний аналіз зазначених норм КПК України, суд приходить до висновку, що цивільний позов не підлягає розгляду у випадках закриття кримінального провадження як на досудовому розслідуванні, так і в суді.

В той же час, у випадку закриття кримінального провадження на встановлених КПК підставах, суд роз`яснює цивільному позивачеві його право пред`явити аналогічний позов у порядку цивільного судочинства.

Враховуючи викладене, у зв`язку зі звільненням обвинуваченого ОСОБА_3 від кримінальної відповідальності у зв`язку з закінченням строків давності притягнення до кримінальної відповідальності, заявлений представником цивільного позивача цивільний позов про стягнення з ОСОБА_3 завданої шкоди слід залишити без розгляду, що за змістом ч.7 ст.128 КПК України не перешкоджає можливості пред`явити позов в порядку цивільного судочинства.

Процесуальні витрати згідно матеріалів кримінального провадження складають 555 гривень 80 копійок за проведення судово-медичної експертизи, 1570 гривень 10 копійок за проведення судової автотехнічної експертизи, 1884 гривні 12 копійок за проведення судової автотехнічної експертизи, 1797 гривні 95 копійок за проведення судової автотехнічної експертизи, 653 гривні 80 копійок за проведення судової фототехнічної експертизи, 3269 гривні 00 копійок за проведення судової транспортно-трасологічної експертизи. Відповідно до ч.2 ст.124 КПК України у разі ухвалення обвинувального вироку суд стягує з обвинуваченого на користь держави документально підтверджені витрати на залучення експерта.

Враховуючи, що наявні правові підстави звільнення обвинуваченого від кримінальної відповідальності та закриття кримінального провадження, на думку суду, не підлягають відшкодуванню у якості процесуальних витрат зазначені у обвинувальному акті витрати за проведення судової експертизи. Вказані процесуальні витрати необхідно віднести за рахунок держави.

Питання про долю речових доказів суд вирішує відповідно до ст.100 КПК України.

Враховуючи вищевикладене, керуючись ст.ст.44, 49 КК України, ст.ст.284, 286, 288, 369-372 КПК України, суд -

П О С Т А Н О В И В :

Клопотання сторони захисту про звільнення від кримінальної відповідальності та закриття кримінального провадження - задовольнити.

ОСОБА_3 , обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.286 КК України, - звільнити від кримінальної відповідальності на підставі ст.49 КК України у зв`язку з закінченням строків давності притягнення до кримінальної відповідальності.

Кримінальне провадження №0000648, відомості щодо якого внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань 28.01.2020 року за обвинуваченням ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.286 КК України, у зв`язку зі звільненням останнього від кримінальної відповідальності, - закрити.

Цивільний позов ТОВ «Віталмар Транс» до ОСОБА_3 про відшкодування завданої шкоди кримінальним правопорушенням - залишити без розгляду.

Роз`яснити цивільному позивачеві його право пред`явити аналогічний позов у порядку цивільного судочинства.

Процесуальні витрати за проведення експертиз у сумі 9730 (дев`ять тисяч сімсот тридцять) гривень 77 копійок - віднести на рахунок держави.

Речові докази: автомобіль «Mercedes Benz S 450», д.н.з. НОМЕР_3 , який передано під зберігальну розписку ОСОБА_9 , - повернути власнику; автомобіль «Dodge Ram Van», д.н.з. НОМЕР_1 , який передано під зберігальну розписку ОСОБА_12 , - повернути власнику; автомобіль «Daewoo Nexia», д.н.з. НОМЕР_4 , який передано під зберігальну розписку ОСОБА_13 , - повернути власнику; автомобіль «Audi A6», д.н.з. НОМЕР_2 , який передано під зберігальну розписку ОСОБА_8 , - повернути власнику; DVD-диск, СD-диск, які знаходиться в матеріалах кримінального провадження №0000648, - залишити при матеріалах кримінального провадження.

Копію ухвали негайно після її проголошення вручити присутнім учасникам судового провадження. Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію ухвали суду.

Ухвала може бути оскаржена протягом семи днів з дня її оголошення до Київського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги через Дніпровський районний суд м.Києва.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала суду, якщо її не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя Дніпровського районного суду

м.Києва ОСОБА_1