ПЕТРИКІВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 202/328/21
УХВАЛА

"23" листопада 2023 р. смт. Петриківка

Петриківський районний суд Дніпропетровської області у складі головуючої судді ОСОБА_1 за участю: секретаря ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , обвинувачених ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , захисників ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , яка приймає участь в судовому засіданні в режимі відеоконференції, розглянувши у судовому засіданні клопотання прокурора про продовження строку тримання під вартою у кримінальному провадженні № 0001023 за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні злочинів по ст. 257, ч. 4 ст. 187, ч. 3 ст. 289, ч. 1 ст. 263 КК України

ВСТАНОВИВ

У провадженні Петриківського районного суду Дніпропетровської області знаходиться кримінальне провадження № 0001023 за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні злочинів по ст. 257, ч. 4 ст. 187, ч. З ст. 289, ч. 1 ст. 263 КК України та ОСОБА_5 у вчиненні злочинів по ст. 257, ч. 4 ст. 187, ч. З ст. 289, ч. 1 ст. 263, ч. 4 ст. 358 КК України.

У судовому засіданні надійшло клопотання прокурора відділу Дніпропетровської обласної прокуратури про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів обвинуваченому ОСОБА_4 з посиланням на те, що існують ризики передбачені п. п. 1,3, 4, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, перебуваючи на свободі обвинувачений може: переховуватися від суду, оскільки, обвинувачується у вчиненні особливо тяжкого злочину та усвідомлює, що у разі визнання винним йому може бути призначене покарання у вигляді позбавлення волі на строк до п`ятнадцяти років; незаконно впливати на потерпілих у даному кримінальному провадженні, з метою зміни ними своїх показів або відмови від них, оскільки йому достовірно відомо місце їх мешкання, в якому й було вчинено розбійні напади, а також, з цією ж метою незаконно впливати на свідків у цьому кримінальному провадженні; не маючи місця роботи, постійного джерела доходів знов вчинити з корисливих мотивів інше кримінальне правопорушення, оскільки дав згоду на свою участь у спільному вчинені у складі організованої групи - озброєної банди тяжких та особливо тяжких злочинів - розбійних нападів та незаконного заволодіння транспортними засобами саме з корисних мотивів - за матеріальну винагороду, яку отримував від ОСОБА_5 ; перешкоджати кримінальному (судовому) провадженню, іншим чином, зокрема шляхом навмисного затягування судового розгляду. ОСОБА_4 не має законного джерела доходів, може переховуватись від суду, так після скоєнні злочинів переховувався в АДРЕСА_1 в орендованій квартирі, де його було затримано 16.05.2020 року.

Прокурор просить продовжити обвинуваченому ОСОБА_4 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів без визначення розміру застави, з урахуванням вчинення ним злочинів із застосуванням зброї та насильства проти громадян та введенням воєнного стану в України. Стан здоров`я обвинуваченого ОСОБА_4 не перешкоджає його перебуванню у місцях попереднього ув`язнення. Будь-які відомості щодо неможливості такого перебування, під час досудового розслідування слідством отримано не було й стороною захисту, а ні слідчому, а ні суду не надавалось.

Прокурор ОСОБА_3 підтримав клопотання про продовження запобіжного заходу обвинуваченому ОСОБА_4 пославшись на те, що ризики не зменшились, обвинувачений не працює, обвинувачується в скоєнні тяжких злочинів, може переховуватись від суду, не має постійного місця мешкання. Заперечував проти обрання домашнього арешту ОСОБА_4 , так як останній був в розшуку, не має постійного місця мешкання, не визнає своєї винуватості у скоєних злочинах.

Захисник обвинуваченого ОСОБА_7 заперечувала проти продовження запобіжного заходу ОСОБА_4 у вигляді тримання під вартою, підтримала клопотання про застосування обвинуваченому запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту за місцем проживання його сестри ОСОБА_8 по АДРЕСА_2 , посилаючись на те, що прокурором не доведена винуватість ОСОБА_4 у скоєних злочинах і її підзахисний тримається довгий час під вартою, просить застосувати заставу до нього.

Захисник ОСОБА_6 підтримав думку захисника ОСОБА_7 .

Обвинувачені ОСОБА_4 та ОСОБА_5 заперечували проти клопотання прокурора, висловлювався на адресу головуючого судді, прокурора, працівників поліції в залі суду грубою нецензурною лайкою , не реагували на усне попередження головуючого судді щодо неповаги до суду, відмовились від надання пояснень по суті клопотання, обвинувачені заявили про відмову від подальшої участі в судовому засіданні в приміщенні Петриківського райсуду Дніпропетровської області і бажають в подальшому судові засідання проводити в режимі відео конференції в умовах СІЗО Дніпропетровської області.

Вислухавши клопотання прокурора та думку захисників, суд приходить до наступного висновку.

18.05.2020 року на підставі ухвали слідчого судді Індустріального районного суду м. Дніпропетровська ОСОБА_4 обрано міру запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Ухвалою Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 22.01.2021 року ОСОБА_4 обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, який продовжено ухвалами Петриківського районного суду Дніпропетровської області до 25 листопада 2023 року.

Відповідно до ч. 1 ст. 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду, незаконно впливати на потерпілого, свідка у цьому ж кримінальному провадженні, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, вчинити інше кримінальне правопорушення.

Відповідно до ч. 3 ст. 331 КПК України, незалежно від наявності клопотань суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу двомісячного строку з дня надходження до суду обвинувального акту.

Згідно з ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу.

Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 183 КПК України, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою може бути застосований до раніше судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 не визнав винуватості в скоєних злочинах, в яких він обвинувачується органом досудового слідства, потерпілі допитані в попередніх судових засіданнях заперечувати проти зміни ОСОБА_4 запобіжного заходу на більш м`який, так як вони перенесли фізичне насильство з його боку та боку інших обвинувачених при розбійних нападах, майнова шкода їм не повернута, цивільні позови не відшкодовані.

Суд вважає доведеними ризики, зазначені прокурором, оскільки ОСОБА_4 , перебуваючи на свободі може незаконно впливати на свідків у кримінальному провадженні, які на теперішній час ще не допитані, шляхом їх залякування, оскільки йому відоме місце проживання останніх. Крім того, ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні особливих тяжких насильницьких злочинів, пов`язаних із спричиненням тілесних ушкоджень потерпілим, із застосуванням зброї, не працює, не має постійного місця проживання та достатніх соціальних зав`язків.

Ухвалою Дніпровського апеляційного суду від 12.06.2023 року було залишено без змін ухвалу Петриківського районного суду Дніпропетровської області від 10.05.2023 року про продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_4 , з посиланням на те, що наявність ризиків перебування обвинуваченого на свободі не зменшились, він може переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду, або незаконно впливати на свідків, з метою схилити їх до зміни показів на свою користь, та вчинити інші злочини.

При цьому, апеляційний суд, як і суд першої інстанції, враховував тяжкість кримінальних правопорушень, в яких обвинувачується ОСОБА_4 , які є тяжкими та особливо тяжкими злочинами, та за які передбачено покарання у виді позбавлення волі до п`ятнадцяти років, з конфіскацією майна.

Судом враховані обставини відповідно до ст. 178 КПК України при продовженні запобіжного заходу обвинуваченими в своїй сукупності.

Посилання захисника ОСОБА_7 про те, що обвинувачений ОСОБА_4 тривалий час перебуває під вартою, що порушує його право на винесення рішення судом в розумні строк судом враховується, однак доводиться до уваги те, що кримінальне провадження розглядається як відносно ОСОБА_4 так і відносно ОСОБА_5 , який обвинувачується по ст. 257, ч. 4 ст. 187, ч. 3 ст. 289, ч. 1 ст. 263, 358 КК України, захисник якого адвокат ОСОБА_9 не явилась в судові засідання 15 разів, а саме: 22.09.21, 08.02.22, 02.03.22, 27.04.22, 16.08.22, 31.08.22, 05.10.22, 18.10.22, 13.12.22,

26.01.22,18.04.23, 10.05.23, 14.06.23, 28.06.23, 04.07.2023 року, посилаючись на різні обставини, що підтверджується протоколами судових засідань і приводить до повторних відкладень судових засідань за участі ОСОБА_4 .

Обвинуваченого ОСОБА_5 не було доставлено із СІЗО до Петриківського райсуду Дніпропетровської області, так як із Ленінського райсуду міста Дніпропетровська не було дозволу на його доставку 30.03.2021, 12.05.2022, 05.10.2022, 20.12.2022 року, 22.08.2023, 05.09.2023 та 21.09.2023 року, в результаті чого судом відкладались справи на інші дати.

Крім того, після вивчення матеріалів справи і початку допиту свідків, обвинуваченим ОСОБА_10 заявлено клопотання про відмову від послуг захисника ОСОБА_9 , яка захищала як на досудовому слідстві так і в суді із 2020 року по серпень 2023 року і захисником також підтримано таке клопотання та вона відмовилась від участі по захисту обвинуваченого в суді, пославшись на неможливість особистої участі в судових засіданнях, через брак коштів самостійно добиратись до Петриківського райсуду із міста Дніпро.

Обвинувачений ОСОБА_10 в подальшому відмовився по надуманим причинам від державного захисника ОСОБА_6 , пославшись що укладена угода з іншим адвокатом, але в суд інший захисник не явився і його інтереси продовжує захищати адвокат по призначенню ОСОБА_6 .

Таким чином, тривала неявка сторони захисту обвинуваченого ОСОБА_10 в судове засідання, умисне затягування розгляду судових засідань з боку обвинуваченого приводить до тривалого розгляду кримінального провадження відносно ОСОБА_4 , який звертається із скаргами на тривалий розгляд справи до Європейського суду з прав людини.

Суд приймає до уваги соціальний інтерес до злочинів, кількість обвинувачених, наслідки насильницьких злочинів, пов`язаних із спричиненням тілесних ушкоджень потерпілим, із застосуванням зброї, поведінку учасників кримінального провадження, невизнання обвинуваченими своєї винуватості взагалі, що унеможливлює вирішення питання про застосування застави ОСОБА_4 про продовження запобіжного заходу.

При вирішенні питання про продовження строку тримання під вартою суду необхідно враховувати вимоги дотримання розумного строку як для застосування такого запобіжного заходу, так і продовження строку тримання під вартою. Продовження тримання під вартою може бути виправдано тільки за наявності конкретного суспільного інтересу, який, незважаючи на презумпцію невинуватості, превалює над принципом поваги до свободи особистості (п. 79 рішення ЄСПЛ у справі «Харченко проти України»).

Відповідно до положень ст. 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, законне, тобто передбачене внутрішнім законодавством тримання особи під вартою з метою допровадження її до компетентного судового органу за наявності обґрунтованої підозри у вчиненні нею правопорушення або якщо обґрунтовано вважається необхідним запобігти вчиненню нею правопорушення чи її втечі після його вчинення, не є порушенням права особи на свободу та особисту недоторканість. Крім цього, відповідно до зазначеної норми Конвенції, звільнення особи повинно обумовлюватися гарантіями явки в судове засідання.

Тяжкість покарання, що загрожує обвинуваченому у разі визнання його винуватим у вчиненні злочинів, не є самостійною підставою для особи під вартою, проте є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування (справа «Ілійков проти Болгарії» № 33977/96 від 26 липня 2001 року).

Суд враховує, що із 24.02.2022 року в України введено воєнний стан відповідно до Указу Президента № 64/2022, який продовжено до 14.02.2024 року, та запроваджено заходи правового режиму воєнного стану, а тому суд додержується суворих заходів для збереження правопорядку у країні для недопущення нових кримінальних насильницьких злочинів проти громадян.

Отже, приймаючи рішення про продовження обвинуваченому ОСОБА_4 строку під вартою суд врахував ступінь тяжкості інкримінованих обвинуваченому кримінальних правопорушень, наявність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, дані про особу обвинуваченого та ступінь тяжкість пред`явленого обвинувачення органами досудового слідства.

На підставі викладеного, суд приходить до висновку про обґрунтованість та доведеність зазначених прокурором ризиків, а саме незаконного впливу обвинуваченим на свідків та потерпілих у кримінальному провадженні, можливістю останнього переховуватися від суду та вчинення ним інших злочинів та враховує думку потерпілих, які просили призначити ОСОБА_4 покарання пов`язане із позбавленням волі.

Крім того, в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 разом із ОСОБА_5 проявили явну неповагу до суду, висловлювались грубою нецензурною лексикою на адресу головуючого судді , прокурора, відмовились давати пояснення по суті клопотання.

По справі суду слід допитати свідків по справі, ознайомитись із матеріалами кримінального провадження в повному обсязі.

Суд вважає, що обставини, які враховувалися судом при обранні раніше запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою не змінилися, підстави для застосування стосовно обвинуваченого ОСОБА_4 більш м`якого запобіжного заходу, ніж тримання під вартою відсутні.

Відповідно до ст. 183 п. 4 КПК України суд має право не визначати розмір застави у кримінальному провадженні щодо злочину вчиненого із застосуванням насильства або погрозою його застосування, а приймаючи до уваги, що обвинувачений ОСОБА_4 органами досудового слідства обвинувачується за ст. 257, 187 ч. 4, 289 ч. 3, 263 ч. 1 КПК України із застосуванням насильства проти здоров`я та життя людей, за які передбачена кримінальна відповідальність у вигляді позбавлення волі до 15 років, суд вважає продовжити обвинуваченому запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, строком на 60 днів, без визначення розміру застави.

Керуючись ст. ст. 110, 331, 369, 371, 372, 376 КПК України, суд

ПОСТАНОВИВ

Клопотання прокурора відділу Дніпропетровської обласної прокуратури про продовження ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів без визначення застави задовільнити.

ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ст. 257, ч. 4 ст. 187, ч. 3 ст. 289, ч. 1 ст. 263 КК України продовжити запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 (шістдесят) днів, тобто з 23 листопада 2023 року до 21 січня 2024 року, без внесення застави.

Для утримання під вартою, обвинувачений ОСОБА_4 підлягає направленню до слідчого ізолятора ДУ «Дніпровська установа виконання покарань (№ 4)» МЮ України.

Ухвала може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду протягом 5 днів з дня отримання повного тексту судового рішення.

Суддя ОСОБА_1