06.02.2024 Справа № 756/7132/22
ОБОЛОНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД МІСТА КИЄВА
Справа № 756/7132/22
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

06.02.2024 місто Київ

Оболонський районний суд міста Києва в складі:

головуючий ОСОБА_1 ,

секретар судового засідання ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 ,

ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Києві кримінальне провадження №0001145 від 11.07.2022 за обвинуваченням

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця міста Києва, зареєстрованого та жителя цього АДРЕСА_1 , такого, що має середню освіту, офіційно працевлаштованого, такого, що в силу ст. 89 КК України судимості немає,

у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України,

за участю учасників судового провадження:

прокурор ОСОБА_9 , ОСОБА_10 ,

потерпілий ОСОБА_11 ,

представник потерпілого ОСОБА_12 ,

обвинувачений ОСОБА_8 ,

в с т а н о в и в:

Судом установлено, що ОСОБА_8 вчинив злочин за наступних обставин.

10.07.2022 приблизно о 21:30 ОСОБА_8 перебував поблизу другого під`їзду будинку АДРЕСА_2 , де гучно розмовляв по мобільному телефону, вживаючи ненормативну лексику.

Цього ж дня приблизно о 21:50 ОСОБА_14 , перебуваючи на сходовому майданчику між третім та четвертим поверхами другого під`їзду вказаного будинку, через відкрите вікно зробив зауваження ОСОБА_8 , на що останній не відреагував.

Водночас, ОСОБА_11 , перебуваючи за місцем свого проживання у квартирі АДРЕСА_3 у тому ж будинку, також через відкрите вікно зробив зауваження ОСОБА_8 , внаслідок чого між останнім та ОСОБА_11 виник словесний конфлікт, після чого приблизно о 21:55 ОСОБА_11 вийшов з будинку на вулицю, де біля другого під`їзду будинку АДРЕСА_2 між ними продовжився словесний конфлікт, під час якого у ОСОБА_8 на ґрунті раптово виниклих неприязних стосунків виник умисел, спрямований на спричинення тілесних ушкоджень ОСОБА_11 .

Надалі, реалізуючи свій вищевказаний умисел, ОСОБА_8 , не передбачаючи можливості настання суспільно небезпечних наслідків своїх дій, хоча повинен був і міг їх передбачити, завдав один удар кулаком правої руки в обличчя ОСОБА_11 , а саме в лобну частину голови зліва, внаслідок чого ОСОБА_11 впав тілом назад на тротуарну бетонну плиту та вдарився головою.

Своїми діями ОСОБА_8 спричинив потерпілому ОСОБА_11 тяжке тілесне ушкодження, а саме важка закрита черепно-мозкова травма у вигляді забою головного мозку з формуванням численних геморагічних вогнищ в лівій лобній, скроневій частках з формуванням внутрішньомозкової гематоми (до 70,0 щільних згортків крові), одиничних геморагічних вогнищ в правій лобній частці, травматичного субарахноїдального крововиливу справа, геморагічних субдуральних нашарувань в лобно-скроневій області зліва, крововиливу в м`які тканини лівої скронево-тім`яної ділянки.

11.07.2022 о 10:55 потерпілий ОСОБА_11 був доставлений каретою швидкої допомоги до Київської міської клінічної лікарні швидкої медичної допомоги (м. Київ, вул. Братиславська, 3), де він перебував на лікуванні в період часу з 11.07.2022 по 09.08.2022.

Згідно висновку експерта №042-1004-2022 від 19.08.2022 важка закрита черепно-мозкова травма за ступенем тяжкості відноситься до тяжкого тілесного ушкодження, що є небезпечним для життя в момент заподіяння.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_8 зазначив, що дуже жалкує, що так сталося, попросивши вибачення в потерпілого ОСОБА_11 , свою винуватість у завданні удару кулаком в обличчя останнього, від чого той, втративши рівновагу, впав на тротуарну бетонну плиту та, вдарившись головою, втратив свідомість, визнав повністю, щиро покаявся.

Так, обвинувачений показав, що з потерпілим ОСОБА_11 вони давно візульно знайомі, жодних стосунків не підтримували, віталися як сусіди, проживають у різних під`їздах одного будинку.

10.07.2022 приблизно о 21:30 дійсно він, перебуваючи поблизу другого під`їзду будинку АДРЕСА_2 , голосно розмовляв по мобільному телефону, вживаючи ненормативну лексику. ОСОБА_11 з вікна своєї квартири зробив йому зауваження і між ними виникла сварка, на що він ( ОСОБА_8 ) запропонував ОСОБА_11 вийти на вулицю, що той і зробив.

Під час словесної сварки, яка продовжилася між ними на вулиці біля другого під`їзду, ОСОБА_11 , як йому (обвинуваченому) здалося, замахнувся на нього кулаком правої руки, на що ОСОБА_8 кулаком правої руки вдарив ОСОБА_11 в область лівої сторони обличчя, після цього останній, втративши рівновагу, впав на бетонну плиту, якими вимощено вхід до другого під`їзду, і, вдарившись потилицею, втратив свідомість.

Повідомив, що він не мав умислу на завдання сусіду тяжких тілесних ушкоджень, він вдарив ОСОБА_11 в обличчя, не передбачаючи при цьому, що потерпілий може впасти та вдаритися потилецею об бетонну плиту, якими викладено тротуар біля під`їзду, й отримати травму голови, хоча повинен був і міг передбачити. Після того, як потерпілий упав і втратив свідомість, він ( ОСОБА_8 ) відразу підбіг до нього з криками «ОСОБА_15! ОСОБА_15!», самостійно невідкладно викликав йому швидку допомогу. Карета швидкої допомоги прибула хвилин через 10-15, весь цей час сусід ОСОБА_15 був без свідомості. Лікарі привели потерпілого до тями, а його затримали працівники поліції.

Допитаний в судовому засіданні потерпілий ОСОБА_11 , будучи попередженим про кримінальну відповідальність за завідомо неправдиві показання, та приведеним до присяги, надав суду показання про те, що вони з обвинуваченим знайомі, проживають в одному будинку, підстав оговорювати останнього він не має.

Так, потерпілий показав, що 10.07.2022 приблизно о 21:30 між ними з обвинуваченим сталася словесна сварка під час якої він отримав важку травму голови, деталей отримання тілесних ушкоджень він повідомити не зміг, оскільки через травму голови він деякий час знаходився в комі, прийшов до тями у лікарні. Цивільний позов на момент розгляду кримінального провадження він заявляти наміру немає, оскільки обвинувачений поступово сплачує кошти в рахунок відшкодування завданої шкоди, постійно цікавиться його здоров`ям, на сьогодні вони підтримують дружні стосунки, постійно спілкуються, просив суворо його не карати.

Свідок ОСОБА_14 , будучи попередженим про кримінальну відповідальність за відмову від дачі показань, а також за завідомо неправдиві показання, та приведеним до присяги, надав суду показання про те, що з обвинуваченим він особисто незнайомий, водночас підстав оговорювати його він не має. З потерпілим ОСОБА_11 він знайомий, останній раніше працював разом з дружиною свідка.

Так, свідок точної дати пригадати не зміг, але повідомив, що подія трапилася близько 22-23 години в теплу пору року в 2022 році. Він знаходився на сходовому майданчику між третім і четвертим поверхами в другому під`їзді будинку за місцем свого проживання по АДРЕСА_2 , де почув чоловічий голос, який гучно розмовляв на вулиці біля під`їзду, вживаючи ненормативну лексику, він зробив йому зауваження. Потім він почув, як потерпілий ОСОБА_11 також зробив зауваження чоловіку, на що останній викрикнув до потерпілого: «Вийди, поговоримо», через деякий час ОСОБА_11 вийшов з під`їзду на вулицю. Потім він (свідок) бачив, як невідомий чоловік ( ОСОБА_8 ) кулаком руки вдарив ОСОБА_11 в обличчя, останній втратив рівновагу, впав і вдарився. Свідок вибіг на вулицю і побачив, що потерпілий лежить без свідомості, а обвинувачений намагається привести його до тями. Лікарі швидкої допомоги привели потерпілого до тями, того вечора останній відмовився від госпіталізації, але ближче до ранку колишня дружина ОСОБА_11 - свідок ОСОБА_16 прибігла до ОСОБА_14 , щоб він допоміг спустити потерпілого ОСОБА_11 до карети швидкої допомоги.

Свідок ОСОБА_17 , будучи попередженою про кримінальну відповідальність за відмову від дачі показань, а також за завідомо неправдиві показання, та приведеною до присяги, надала суду показання про те, що вона особисто незнайома з обвинуваченим, водночас підстав оговорювати його не має. З потерпілим ОСОБА_11 вона давно знайома, вони сусіди, проживають в одному під`їзді одного будинку.

Так, свідок показала, що подія відбулась влітку 2022 року близько 21 години, вже починало темніти. Вона перебувала в кухні квартири за місцем свого проживання, що знаходиться на першому поверсі будинку, готувала вечерю, чула як на вулиці незнайомий чоловік, як потім з`ясували ОСОБА_8 , гучно розмовляв по мобільному телефону, сусід ОСОБА_11 зробив йому зауваження, на що ОСОБА_8 викрикнув: «Виходь, поговоримо». Через деякий час вона побачила як ОСОБА_11 вийшов на вулицю, де обвинувачений завдав йому прямий удар, скоріше за все кулаком правої руки в область лівої вилиці і ОСОБА_11 впав на бетонні плити, якими вимощено вхід до під`їзду, розмір плит 1м*1м. Побачивши це, свідок вибігла з квартири на вулицю. На перший погляд, потерпілий був без ознак життя, вона прощупала його пульс, крові на асфальті не було. Обвинувачений по мобільному телефону викликав чи швидку чи поліцію. Після приїзду лікарів швидкої допомоги, потерпілий ОСОБА_11 відмовився від госпіталізації, хоча ходити він не міг.

Свідок ОСОБА_18 , будучи попередженим про кримінальну відповідальність за відмову від дачі показань, а також за завідомо неправдиві показання, та приведеним до присяги, надав суду показання про те, що особисто він незнайомий ні з обвинуваченим ні з потерпілим, підстав оговорювати когось із них він не має.

Так, свідок показав, що він проживає у квартирі АДРЕСА_2 , яка знаходиться на шостому поверсі. У той вечір, коли трапилася подія, він перебував за місцем свого проживання, двері балкона і вікна квартири були відчинені. Він чув, що на вулиці біля під`їзду будинку між двома чоловіками відбувається словесний конфлікт, він визирнув у вікно і побачив, як один із чоловіків завдав удару іншому в обличчя, після чого той впав на землю, якою рукою і яким чином був завданий удар свідок повідомити не зміг, зазначив, що скоріше це був прямий удар. Він бачив момент падіння потерпілого на землю, потерпілий впав природньо, на спину, втратив свідомість. Після цього, обвинувачений намагався надати потерпілому допомогу, пробував його підняти, щоб привести до тями, але такі його дії були безрезультатними.

Свідок ОСОБА_19 , будучи попередженою про кримінальну відповідальність за відмову від дачі показань, а також за завідомо неправдиві показання, та приведеною до присяги, надала суду показання про те, що вона особисто з обвинуваченим незнайома, водночас підстав оговорювати його вона не має. З потерпілим ОСОБА_11 вона знайома, він її сусід, жодних стосунків з ним не підтримувала.

Так, свідок показала, що того вечора вона знаходилася за місцем свого проживання, вікна у квартирі були відчинені, з вулиці їй було чути, як невідомий чоловік, як потім з`ясували ОСОБА_8 , гучно розмовляв по мобільному телефону, вживаючи нецензурну лексику, хтось із сусідів, як потім з`ясували ОСОБА_11 , зробив зауваження, на що ОСОБА_8 викрикнув: «Виходь, поговоримо», що потерпілий і зробив. Далі вона відволіклась і не спостерігала за ситуацією, тому не може знати чи були якість розмови між потерпілим і обвинуваченим. Коли вона повернулась до вікна, то побачила, що потерпілий ОСОБА_11 лежить на землі, лежав близько 15 хвилин без рухів, був без свідомості.

Свідок ОСОБА_16 , будучи попередженою про кримінальну відповідальність за відмову від дачі показань, а також за завідомо неправдиві показання, та приведеною до присяги, надала суду показання про те, що потерпілий ОСОБА_11 її колишній чоловік.

Так, свідок показала, що в один із днів літа 2022 року близько десятої години вечора їй подзвонила мати потерпілого і розповіла, що останнього побили. Коли вона разом зі своєю сестрою ( ОСОБА_20 ) прибули до квартири потерпілого, то побачили, що він лежить на дивані, вкритий пледом, при цьому він розмовляв, але свідомість була сплутана, були судоми (тремтіння тіла), його нудило, він жалівся на сильний головний біль, в якій конкретно частині голови вказати не міг, від госпіталізації постійно відмовлявся. При цьому, потерпілий їй розповів, що він впав після удару й вдарився головою.

Вони разом із матір`ю потерпілого та сестрою по черзі всю ніч перебували біля ОСОБА_11 . Вночі стан здоров`я останнього погіршився, вона давала йому знеболювальне, однак це було даремно, його стан не змінювався, а лише погіршувася, з дивана він не вставав. Вранці наступного дня вона побачила, що в потерпілого судоми, конвульсії, піна з рота, відразу викликали швидку допомогу, він був майже непритомний. Сестра свідка ( ОСОБА_20 ) поїхала з потерпілим у кареті швидкої допомоги до лікарні.

Свідок ОСОБА_20 , будучи попередженою про кримінальну відповідальність за відмову від дачі показань, а також за завідомо неправдиві показання, та приведеною до присяги, надала суду показання про те, що з потерпілим вона давно знайома, він є колишнім чоловіком її сестри ОСОБА_16 .

Так, свідок показала, що в один із днів липня 2022 року приблизно о 21:00-22:00 годині зателефонувала мати потерпілого та розповіла, що останнього вдарили і він у поганому стані. Коли вона разом зі своєю сестрою ( ОСОБА_16 ) прибули до квартири потерпілого, то побачили, що він лежить у напівпритомному стані, говорив, що дуже болить голова, була нудота. Тілесних ушкоджень на обличчі та голові потерпілого візульно вона не бачила. Всю ніч потерпілому було погано, він скаржився на сильний біль голови, його нудило, за станом здоров`я йому ставало все гірше, зранку почався приступ епілепсії, з рота потекла кров, вони невідкладно викликали швидку медичну допомогу, лікарями швидкої було прийнято рішення про невідкладну госпіталізацію потерпілого, вона поїхала з ним у кареті швидкої допомоги до лікарні, де лікарі повідомили їй, що потерпілий знаходиться у комі. Пояснила, що лише зранку того дня, коли потерпілого госпіталізували, зі слів сусіда їй стало відомо про те, що останній втратив свідомість від падіння та удару о бетонне покриття, бо сусід це бачив на власні очі.

Допитаний у судовому засіданні судовий експерт ОСОБА_21 , підтвердив висновки, викладені у висновку експерта від 19.08.2022 №042-1004-2022, та, не виключаючи можливість отримання та наявність у потерпілого забою м`яких тканин потилиці внаслідок падіння після удару в обличчя, пояснив, що відсутність у його висновку вказівки про виявлення в потерпілого тілесного ушкодження у вигляді «забою м`яких тканин потилиці», про який згадується в дослідницькій частині висновку експерта обумовлено тим, що «забій м`яких тканин потилиці», про який було зазначено лікарем у медичній карті стаціонарного хворого №8564/868 при поступленні потерпілого ОСОБА_11 11.07.2022 о 10:55 до КМК ЛШМД, він (експерт ОСОБА_21 ) автоматично переніс до дослідницької частини висновку судово-медичної експертизи, водночас такий діагноз як «забій м`яких тканин голови, грудної клітки, живота тощо» може не враховуватися експертом при встановленні ступеню тяжкості тілесних ушкоджень у тому разі, коли такий діагноз встановлюється на підставі суб`єктивних факторів і не підтверджується іншими об`єктивними відомостями. Для того, щоб у висновках експертизи дати оцінку наявності «забою м`яких тканин потилиці», як тілесному ушкодженню, потрібно було викликати лікаря, який при поступленні потерпілого до медичного закладу проводив його огляд на наявність видимих тілесних ушкоджень. При цьому, відсутність у висновках експертизи відомостей про наявність на потилиці потерпілого «садна/рани/крововиливу» не вплинуло на висновок про ступінь тяжкості отриманих потерпілим тілесних ушкоджень. Водночас, у цій справі ним було проведено експертизу на підставі медичної документації, в якій були вказані всі необхідні вихідні дані для встановлення ступеню тяжкості тілесних ушкоджень, отриманих потерпілим, експертизу він проводив після спливу тривалого часу (початок 15.08.2022-закінчення 19.08.2022), тобто близько сорока днів після події.

На запитання прокурора про механізм утворення травм експерт відповів, що геморагічні забої лобних та лівої скроневої часток оболонок геморагічного нашарування ліворуч виникли внаслідок травматичної дії. Дана травма завдана за «ударно-протиударним механізмом», тобто відбувалась дія в ділянку м`яких тканин лівої лобно-скроневої ділянки, в подальшому відбулось падіння, далі співудар ділянки голови об контактуючу поверхню, тобто приземлення з утворенням протиудару на протилежній стороні - це свідчить про те, що в ударний момент мав місце протиудар. Далі експерт ствердив, що тілесні ушкодження, які було виявлено в ОСОБА_11 , про які зазначено в абзаці першому висновків експертизи, є комплексом тілесних ушкоджень, які утворилися внаслідок травми за «ударно-протиударним механізмом», тобто відбулась травмуюча дія (удар) зліва лобно-скронева ділянка, тілу надано прискорення, людина впала, вдарилася потиличною ділянкою голови більше справа об контактуючу поверхню приземлення з утворенням на протилежній стороні черепа в лобній ділянці більше зліва ділянок протиудару у вигляді численних геморагічних забоїв у лобній ділянці більше зліва і утворився субдуральний крововилив. Вказана важка черепно-мозкова травма має єдиний механізм утворення - ударно-протиударний механізм, розмежувати травми не можливо.

Далі експерт пояснив, що при проведенні дослідження він вивчав диски з відеозаписами слідчих експериментів за участю свідків ОСОБА_14 та ОСОБА_17 . Пояснив, що допущена слідчим технічна помилка у протоколах проведення слідчих експериментів…про те, що удар наносився кулаком «знизу вверх»…на противагу поясненням цих свідків, що зафіксовано на відеозаписі, про те, що удар наносився кулаком «зверху вниз» не має значення, оскільки висновок готується на основі об`єктивних даних, у цьому випадку на підставі результатів КТ-знімків, де було виявлено, що має місце крововилив у м`які тканини лівої скронево-тім`яної ділянки голови, чого йому було достатньо, щоб встановити наявність травмуючої дії, а тому яким саме чином був завданий удар «зверху вниз» чи «знизу вверх» у даному випадку значення не має. Значення має те, що є крововилив у м`які тканини і подальше падіння потерпілого з вертикального положення тіла на площину, після надання тілу прискорення. При цьому, підтвердив, що не виключається, що травми в потерпілого утворились за обставин, про які вказали свідки ОСОБА_14 і ОСОБА_17 під час проведення слідчих експериментів за їх участю.

На запитання про те, чи впливає на ступінь тяжкості тілесних ушкоджень той факт, що потерпілий не одразу звернувся за медичною допомогою, натомість перебував ніч вдома без надання медичної допомоги, експерт відповів пославшись на п. 2.1.2. і 2.1.3. Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень, відповідно до пункту 2.1.2.: «Небезпечними для життя є ушкодження, що в момент заподіяння (завдання) чи в клінічному перебігу через різні проміжки часу спричиняють загрозливі для життя явища (див. п.2.1.3.о) і котрі без надання медичної допомоги, за звичайним своїм перебігом, закінчуються чи можуть закінчитися смертю», а тому надання та/або ненадання медичної допомоги не впливає на тяжкість тілесних ушкоджень. Водночас зазначив, що в разі, якщо потерпілого не було госпіталізовано до медичного закладу наступного дня після травми, то могли б статися непоправні наслідки.

На пояснення обвинуваченого, що удар був боковий, кулаком лівої руки в щелепу, то експерт відповів, що у ділянці щелепи у потерпілого ушкоджень не виявлено, натомість було виявлено ушкодження у лівій лобно-скроневій ділянці, потерпілий впав потилицею назад, крім того, результати комп`ютерної томографії свідчать про те, що відбувся крововилив у м`які тканини лівої лобно-скроневої ділянки, тобто була травмуюча дія один удар, в цьому випадку кулаком, у ліву лобно-скроневу ділянку голови, який призвів до падіння тіла потилицею назад, за результатами проведення комп`ютерної томографії було виявлено ушкодження в ділянці, що є протилежною тій ділянці, якою потерпілий впав.

На запитання чи можливо отримати такі ушкодження, які отримав потерпілий, вдарившись головою об покриття, яке було проілюстровано експерту (таблиця - додаток до протоколу огляду місця події), експерт відповів, що, на його думку, звичайно можливо, бо спочатку був удар в ліву лобно-скроневу ділянку голови, внаслідок чого тілу надано прискорення, потім відбулось падіння тіла на праву потиличну ділянку голови на поширену поверхню контакту, якою може бути як бетонна плита, так і асфальт чи взагалі земля.

Під час судового провадження судом також було досліджено та ретельно перевірено докази, зібрані в ході досудового розслідування, а також інші документи, зафіксовані у відповідній процесуальній формі, що слугували підставою для внесення відомостей про вчинення кримінального правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань (далі - ЄРДР) з подальшим проведенням досудового розслідування та здійснення окремих слідчих дій у даному кримінальному провадженні:

- витяг з ЄРДР, зі змісту якого вбачається, що відомості про вчинення кримінального правопорушення за ч. 1 ст. 121 КК України до вказаного реєстру було внесено 11.07.2022 о 15:32:51 (а.к.п. 75, т. 1);

- протокол огляду місця події від 11.07.2022 о 16:00-16:30, з фототаблицею до нього, проведеного слідчим СВ Оболонського УП ГУНП у м. Києві ОСОБА_22 , у присутності понятих, об`єктом якого була загальнодоступна ділянка місцевості, що знаходиться перед житловим багатоповерховим будинком за адресою: АДРЕСА_5 . Під час огляду місця події було встановлено, що перед будинком знаходиться зелена зона між якою наявна тротуарна доріжка, яка є асфальтованою. Вхід до під`їзду викладено бетонними плитами розміром 1м*1м, загальною площею приблизно 8*2м (а.к.п. 170-173, т. 1);

- відповідь КНП «Центр екстреної медичної допомоги та медицини катастроф міста Києва» від 19.08.2022 №1847/ Б на запит слідчого від 16.08.2022 №4458/125/51/04-22 про те, що згідно з реєстрацією викликів в базі даних ПАК «ОДС ЕМД»:

? 10.07.2022 о 22:01 був отриманий виклик з приводу «кримінальна травма» за адресою: АДРЕСА_6 , та о 22:02 до ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , був здійснений виїзд бригади екстреної (швидкої) медичної допомоги №620981;

? 11.07.2022 о 09:46 був отриманий виклик з приводу «травматичні пошкодження» за адресою: АДРЕСА_6 , та о 09:48 до ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , був здійснений виїзд бригади екстреної (швидкої) медичної допомоги №621258 (а.к.п. 174-175, т. 1);

- копія карти виїзду швидкої медичної допомоги (форма №110/о) від 10.07.2022 за №0981-1, відповідно до якої бригадою медичної швидкої допомоги до ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , за адресою: АДРЕСА_6 , о 22:02 було здійснено виїзд у складі фельдшерів з медицини з невідкладних станів ОСОБА_23 та ОСОБА_24 , якими ОСОБА_11 було встановлено попередній діагноз «Забій м`яких тканин потиличної ділянки голови. Підозра на вживання алкоголю. Код МКХ-Х: S00-S09» (п. 26). Також указано, що зі слів пацієнта, цього дня він вживав алкоголь, вийшов на вулицю, де його штовхнули і він отримав травму, від госпіталізації та заяви в поліцію категорично відмовився, свідком відмови став його син (анамнез). Візуально спостерігається забій м`яких тканин потиличної ділянки голови, гематома розміром у діаметрі 2 см (місце ушкодження при травмі) (а.к.п. 176, т. 1);

- копія карти виїзду швидкої медичної допомоги (форма №110/о) від 11.07.2022 за №1258-1, відповідно до якої бригадою медичної швидкої допомоги до ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , за адресою: АДРЕСА_6 , о 09:48 було здійснено виїзд у складі лікаря з медицини з невідкладних станів ОСОБА_25 та фельдшера з медицини з невідкладних станів ОСОБА_26 , якими ОСОБА_11 було встановлено попередній діагноз «ЗЧМТ. Забій головного мозку. Стан після нападу судом. Підозра на вживання алкоголю. Код МКХ-Х: S06.3» (п.26). Також указано, що пацієнт продуктивному контакту не доступний, хрипить, напередодні вживав алкоголь. Зі слів свідків травма голови, на вулиці впав на потилицю, був без свідомості. Потім сам прийшов, відмовився від госпіталізації швидкою, вночі - блювота, судоми, без свідомості (анамнез). На голові ран, саден немає. Зовнішня гематома на потиличній ділянці 3,0*5,0 см (місце ушкодження при травмі) (а.к.п. 177, т. 1);

- протокол проведення слідчого експерименту від 12.07.2022 з додатком (відеозаписом) до нього, складеного за результатами проведеної слідчої дії за участю свідка ОСОБА_14 , спеціаліста, у присутності понятих із застосуванням технічних засобів фіксації відеокамери, відповідно до якого свідок ОСОБА_14 , перебуваючи на місці події, указав місце поблизу під`їзду АДРЕСА_2, де територіально відбулась сварка між чоловіками. Крім того, уточнив, що він перебував на сходовому майданчику між третім та четвертим поверхами під`їзду №2, де через відчинене вікно він побачив біля під`їзду невідомого чоловіка, котрий гучно розмовляв по мобільному телефону, вживаючи нецензурну лексику, на що свідок зробив йому зауваження, невідомий чоловік відповів також йому використовуючи нецензурну лексику. Потім ОСОБА_11 зробив чоловіку зауваження, на що останній викрикнув до ОСОБА_11 : «Якщо ти мужик, то виходь». Після чого свідок бачив, як сусід ОСОБА_15 вийшов із під`їзду та направився до незнайомого чоловіка. Останній, не промовляючи жодного слова, завдав кулаком правої руки один удар у ліву сторону обличчя сусіда ОСОБА_15 , від чого останній впав на землю, зчесавши потилицю до крові (а.к.п. 97-100, т. 1);

- протокол проведення слідчого експерименту від 12.07.2022 з додатком (відеозаписом) до нього, складеного за результатами проведеної слідчої дії за участю свідка ОСОБА_17 , спеціаліста, у присутності понятих із застосуванням технічних засобів фіксації відеокамери, відповідно до якого свідок ОСОБА_17 , перебуваючи на місці події, указала місце поблизу під`їзду АДРЕСА_2, де територіально відбулась сварка між чоловіками. Показала, що вона біля під`їзду бачила невідомого чоловіка, який гучно розмовляв по мобільному телефону. Потім цей чоловік, на зауваження когось із сусідів, покликав поговорити. Після цього свідок бачила, як сусід ОСОБА_11 вийшов із під`їзду та те, що незнайомий чоловік поклав мобільний телефон на лавку та вдарив кулаком правої руки в ліву сторону обличчя сусіда ОСОБА_15 , від чого останній впав і вдарився потилицею, вона відразу вибігла на вулицю, прощупала пульс в потерпілого (а.к.п. 101-104, т. 1);

- протокол пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 11.07.2022, в результаті проведення вказаної слідчої (розшукової) дії свідок ОСОБА_14 у присутності понятих серед представлених на фотознімках осіб за зовнішніми ознаками обличчя впізнав ОСОБА_8 як особу, котра завдала удару кулаком руки в обличчя сусіда ОСОБА_15 , від чого той впав та втратив свідомість (а.к.п. 94-96, т. 1);

- даними, що містяться у висновку експерта від 19.08.2022 №042-1004-2022, з якого вбачається, що експерт, дослідивши матеріали кримінального провадження, медичну документацію на ім`я ОСОБА_11 , а саме довідку від 11.07.2022 №50, видану КМК ЛШМД, рентген-знімок на СD-R-диску, медичну карту стаціонарного хворого №8564/868 з КМК ЛШМД, протокол проведення слідчого експерименту від 12.07.2022 за участю свідка ОСОБА_14 з невід`ємним додатком до нього (СD-R-диск), протокол проведення слідчого експерименту від 12.07.2022 за участю свідка ОСОБА_17 з невід`ємним додатком до нього (СD-R-диск), дійшов висновку про те, що дані наданої медичної документації свідчать про те, що при надходженні до стаціонару 11.07.2022 о 10:55 у ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , мали місце такі ушкодження: - важка закрита черепно-мозкова травма у вигляді забою головного мозку з формуванням численних геморагічних вогнищ в лівій лобній, скроневій частках з формуванням внутрішньомозкової гематоми (до 70,0 щільних згортків крові), одиничних геморагічних вогнищ в правій лобній частці, травматичного субарахноїдального крововиливу справа, геморагічних субдуральних нашарувань в лобно-скроневій області зліва, крововиливу в м`які тканини лівої скронево-тім`яної ділянки.

Вищевказана важка закрита черепно-мозкова травма супроводжувалась порушенням рівня свідомості до коматозного стану, неефективністю самостійного дихання, що потребувало проведення штучної вентиляції легень.

Локалізація, морфологія вищевказаних ушкоджень, враховуючи обставини справи та часові дані, свідчать про те, що спричинені вони травмуючою дією тупого (тупих) предмета (предметів), могли утворитися в термін та за обставин, вказаних в постанові, тобто 10.07.2022, не виключено у спосіб, на який вказує свідок ОСОБА_14 та свідок ОСОБА_17 під час проведення з ними слідчих експериментів.

Важка закрита черепно-мозкова травма за ступенем тяжкості відноситься до тяжкого тілесного ушкодження (за критерієм небезпеки для життя), згідно з пунктом 2.1.3. в), о) Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень, затверджених Наказом МОЗ України від 17.01.1995 №6, погоджених з Міністерством внутрішніх справ України, Генеральною прокуратурою України, Верховним Судом України, Службою безпеки України (а.к.п. 108-113, т. 1).

Згідно з вимогами ч. 1 ст. 94 КПК України суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінює кожен доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення.

Проаналізувавши всі зібрані у кримінальному провадженні докази, тобто всі фактичні дані, що містяться у показаннях обвинуваченого, потерпілого, свідків, а також у письмових доказах кримінального провадження, даючи юридичну оцінку діям обвинуваченого ОСОБА_8 , суд приходить до такого висновку.

З матеріалів кримінального провадження вбачається, що дії ОСОБА_8 стороною обвинувачення кваліфіковано за ч. 1 ст. 121 КК України, як «умисне тяжке тілесне ушкодження, небезпечне для життя в момент заподіяння».

Як зазначено в обвинувальному акті, 10.07.2022 приблизно о 21:30 у ОСОБА_8 , котрий перебував поблизу другого під`їзду №2 будинку АДРЕСА_2 , під час словесного конфлікту з ОСОБА_11 на ґрунті раптово виниклих особистих неприязних стосунків, виник умисел, спрямований на протиправне спричинення ОСОБА_11 тілесних ушкоджень. Реалізуючи свій умисел, ОСОБА_8 , усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки у вигляді тяжких тілесних ушкоджень, і хоча не бажав, але свідомо припускав їх настання, несподівано для ОСОБА_11 , завдав йому один удар кулаком правої руки в обличчя останнього, внаслідок чого ОСОБА_11 впав на тротуарну бетонну плиту та вдарився головою. Своїми діями ОСОБА_8 умисно спричинив потерпілому ОСОБА_11 важку закриту черепно-мозкову травму у вигляді забою головного мозку з формуванням численних геморагічних вогнищ в лівій лобній, скроневій частках з формуванням внутрішньомозкової гематоми (до 70,0 щільних згортків крові), одиничних геморагічних вогнищ в правій лобній частці, травматичного субарахноїдального крововиливу справа, геморагічних субдуральних нашарувань в лобно-скроневій області зліва, крововиливу в м`які тканини лівої скронево-тім`яної ділянки, що є тяжким тілесним ушкодженням, небезпечним для життя в момент заподіяння.

Однак, суд не може погодитися із такою кваліфікацією з огляду на наступне.

Верховний Суд у постанові від 12.02.2019 (справа №1-100/11, провадження №51-131км18) висловив правовий висновок про ознаки розмежування умисного заподіяння тяжких тілесних ушкоджень (ч. 1 ст. 121 КК) і необережного заподіяння тяжких тілесних ушкоджень (ст. 128 КК).

У цьому висновку зазначено, що розмежування вказаних складів злочину здійснюється, як за об`єктивною, так і суб`єктивною стороною цих злочинів.

До того ж, при розмежуванні умисного від необережного заподіяння тяжких тілесних ушкоджень повинен враховуватися зміст і характер інтелектуального та вольового критеріїв вини у зазначених злочинах з матеріальним складом, що обумовлюються усвідомленням особою характеру вчиненого злочинного діяння, передбаченням його негативних наслідків та ставленням до цих наслідків.

Як випливає з системного аналізу кримінального процесуального закону, у випадках, коли особа, яка позбавила потерпілого життя чи заподіяла йому тяжке або середньої тяжкості тілесне ушкодження, передбачала можливість настання шкідливих наслідків своїх дій чи бездіяльності, але легковажно розраховувала на їх відвернення (злочинна самовпевненість), або ж не передбачала можливості настання таких наслідків, хоча повинна була й могла їх передбачити (злочинна недбалість), її дії слід розглядати як убивство через необережність чи заподіяння необережного тяжкого або середньої тяжкості тілесною ушкодження і кваліфікувати відповідно за ст. 119 чи ст. 128 КК.

Як встановлено судом за результатами судового розгляду, обвинувачений ОСОБА_8 підтвердив, що 10.07.2022 у вечірній час доби біля під`їзду №2 будинку АДРЕСА_2 він завдав один удар кулаком правої руки в обличчя потерпілого ОСОБА_11 , від чого той упав на спину на тротуарну бетонну плиту та, вдарившись головою, втратив свідомість.

Обставини отримання тілесних ушкоджень у вигляді травми голови, в час та при обставинах, про які зазначено вище, підтвердив і допитаний судом потерпілий ОСОБА_11 .

Свідки ОСОБА_17 , ОСОБА_14 , ОСОБА_18 , кожен окремо, показали, що вони були свідками того, як під час словесної сварки обвинувачений ОСОБА_8 завдав одного удару кулаком в обличчя потерпілого ОСОБА_11 , від чого той упав на спину, вдарився головою об тротуарну бетонну плиту та втратив свідомість, потім потерпілий деякий час перебував без свідомості. Свідок ОСОБА_19 також ствердила, що бачила, як потерпілий лежав на землі близько 15 хвилин без свідомості.

Відповідно до первинної медичної документації, в кожній із вищевказаних карт виїзду бригади швидкої допомоги від 10.07.2022 та 11.07.2022 міститься посилання на те, що кожного разу лікарі швидкої медичної допомоги за результатами візульного огляду спостерігали у потерпілого ОСОБА_11 забій м`яких тканин потиличної ділянки голови, при цьому 10.07.2022 час прибуття на місце виклику о 22:11 - гематома розміром у діаметрі 2 см, натомість 11.07.2022 час прибуття на місце виклику о 09:57 - розмір зовнішньої гематоми на потиличній ділянці склав 3,0*5,0 см (а.к.п. 176-177, т. 1).

Відповідно до протоколу огляду місця події від 11.07.2022 з фототаблицею до нього, об`єктом якого була загальнодоступна ділянка місцевості, що знаходиться перед житловим багатоповерховим будинком за адресою: АДРЕСА_5 , було встановлено, що вхід до під`їзду викладено бетонними плитами розміром 1м*1м, загальною площею приблизно 8*2м, що є місцем вчинення злочину, саме на яке вказують обвинувачений, потерпілий та свідки у кримінальному провадженні (а.к.п. 170-173, т. 1).

Висновок експерта від 19.08.2022 №042-1004-2022 свідчить про те, що експерт, дослідивши надані на експертизу матеріали кримінального провадження, дійшов висновків про те, що при поступленні до стаціонару 11.07.2022 о 10:55 у ОСОБА_11 мало місце тяжке тілесне ушкодження, що є небезпечним для життя в момент заподіяння, у вигляді важкої закритої черепно-мозкової травми.

Згідно показань судово-медичного експерта ОСОБА_21 , який під час допиту на запитання, чи можливо отримати тілесні ушкодження у вигляді закритої черепно-мозкової травми, які отримав потерпілий, вдарившись головою об покриття згідно невід`ємного додатку до протоколу огляду місця події, який було проілюстровано експерту, - бетонна плита, то останній відповів, що можливо, оскільки після удару в ліву лобно-скроневу ділянку голови, тілу було надано прискорення, відбулось падіння тіла на поверхню бетонної плити правою потиличною ділянкою голови.

Аналізуючи висновок судово-медичної експертизи в сукупності з іншими вищевказаними доказами, дослідженими в судовому засіданні, суд вважає, що тілесні ушкодження у вигляді важкої закритої черепно-мозкової травми потерпілий ОСОБА_11 отримав саме внаслідок падіння та удару потиличною ділянкою голови об тротуарну бетонну плиту, оскільки саме на такий механізм отримання тілесного ушкодження вказують як обвинувачений, так і свідки, які були безпосередніми очевидцями події і їх показання в цій частині повністю узгоджуються з первинною медичною документацією, складеною лікарями бригад швидкої допомоги, та висновком експерта, що свідчить про їх належність.

Водночас, за результатами судового провадження, судом не встановлено доказів, які б свідчили, що обвинувачений ОСОБА_8 , завдаючи одного удару кулаком правої руки в обличчя потерпілого ОСОБА_11 , мав умисел заподіяти йому тяжке тілесне ушкодження, небезпечне для життя в момент заподіяння.

З огляду на викладене, суд приходить до висновку, що тяжкі тілесні ушкодження, небезпечні для життя в момент заподіяння, потерпілий ОСОБА_11 отримав не від удару в обличчя, завданого йому ОСОБА_8 , а внаслідок падіння тіла після отриманого удару в обличчя та удару голови об поверхню бетонної плити, що не перебуває в причинному зв`язку з діями обвинуваченого.

У той же час, завдаючи удару ОСОБА_11 в обличчя, котрий відповідно до показань самого потерпілого перебував в стані сп`яніння, обвинувачений ОСОБА_8 хоча й не передбачав, але повинен був і міг передбачити, що внаслідок удару в обличчя та надання тілу прискорення потерпілий може впасти назад на спину та отримати травму голови внаслідок падіння та удару головою об поверхню бетонної плити.

Таким чином, тяжке тілесне ушкодження у ОСОБА_11 є не безпосереднім наслідком заподіяного обвинуваченим ОСОБА_8 удару в обличчя в ділянку голови потерпілого, а результатом падіння останнього й удару головою об тверду поверхню - бетонну плиту, чого обвинувачений хоч і не передбачав, але повинен був і міг передбачити, що, на переконання суду, конкретно в цьому випадку свідчить, що мало місце не умисне, а необережне заподіяння тяжких тілесних ушкоджень, а тому кваліфікує дії обвинуваченого ОСОБА_8 за ст. 128 КК України як «необережне тяжке тілесне ушкодження».

Вирішуючи питання про призначення виду та розміру покарання обвинуваченому ОСОБА_8 суд приходить до наступного висновку.

Слід зазначити, що згідно зі ч. 2 ст. 50 КК України особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначено покарання, необхідне й достатнє для її виправлення, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень.

Відповідно до вимог ст. 65 зазначеного Кодексу суд призначає покарання, враховуючи ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного, а також обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання. Особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначено покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень.

Призначаючи обвинуваченому ОСОБА_8 покарання суд ураховує ступінь тяжкості вчиненого ним злочину з огляду на положення ст. 12 КК України, який є нетяжким, особу обвинуваченого, котрий має цивільну дружину, з 12.08.2022 офіційно працевлаштований асфальтобетонником третього розряду шляхово-ремонтної дільниці в Комунальному підприємстві «Шляхово-експлуатаційне управління по ремонту та утриманню автомобільних шляхів та споруд на них Подільського району», за місцем роботи характеризується виключно позитивно, в силу ст. 89 КК України несудимий, на спеціальних обліках у лікарів нарколога та психіатра не перебуває, що свідчить про його осудність.

Згідно ст. 66 КК України обставиною, що пом`якшує покарання ОСОБА_8 суд визнає «щире каяття», при цьому суд не встановив обставин, що обтяжують покарання відповідно до ст. 67 цього Кодексу.

Таким чином, враховуючи принципи й загальні засади призначення покарання, а також мотиви, характер, спосіб вчинення ОСОБА_8 злочину, який відноситься до категорії нетяжких, у сукупності зі ставленням обвинуваченого до вчиненого, суд вважає за доцільне призначити обвинуваченому ОСОБА_8 покарання у виді позбавлення волі, що передбачено санкцією ст. 128 КК України.

Водночас, умови, підстави та порядок звільнення особи від покарання та його відбування визначені розділом ХІІ Загальної частини КК України. Одним із таких випадків є звільнення від відбування покарання з випробуванням на підставі ст. 75 КК України.

Відповідно до положень ч. 1 ст. 75 КК України в разі, якщо суд, крім випадків засудження за корупційне кримінальне правопорушення, кримінальне правопорушення, пов`язане з корупцією, порушення правил безпеки дорожнього руху або експлуатації транспорту особами, які керували транспортними засобами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебували під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, при призначенні покарання у виді виправних робіт, службового обмеження для військовослужбовців, обмеження волі, а також позбавлення волі на строк не більше п`яти років, враховуючи тяжкість кримінального правопорушення, особу винного та інші обставини справи, дійде висновку про можливість виправлення засудженого без відбування покарання, він може прийняти рішення про звільнення від відбування покарання з випробуванням.

Згідно з ч. 3 ст. 75 КК України у випадках, передбачених частинами 1, 2 цієї статті, суд ухвалює рішення про звільнення засудженого від відбування призначеного покарання, якщо він протягом визначеного іспитового строку не вчинить нового кримінального правопорушення і виконає покладені на нього обов`язки. Тривалість іспитового строку та обов`язки, які покладаються на особу, звільнену від відбування покарання з випробуванням, визначаються судом. При цьому, статтею 76 цього Кодексу визначено коло обов`язків, які суд покладає на особу в разі звільнення від відбування покарання з випробуванням на підставі ст. 75 КК України.

Враховуючи вищевказані обставини кримінального провадження в сукупності з відомостями про особу обвинуваченого, його негативним ставленням до вчиненого, критичною оцінкою своїх дій, зваживши на долучені до матеріалів справи копії розписок потерпілого ОСОБА_11 , датованих 22.09.2022, 10.10.2022, 07.02.2023 та одна розписка потерпілого без дати, які свідчать про те, що обвинувачений вчиняє дії, направлені на відшкодування заподіяної шкоди внаслідок злочину, а також ураховуючи позиції потерпілого та сторін кримінального провадження в судових дебатах про можливість виправлення обвинуваченого без реального відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком, суд вважає за можливе звільнити обвинуваченого ОСОБА_8 від відбування покарання з випробуванням на підставі ст. 75 КК України, оскільки вважає, що виправлення останнього та попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень можливо без реального відбування покарання, але в умовах здійснення контролю за його поведінкою протягом іспитового строку з покладенням на нього обов`язків, передбачених пунктами 1, 2 ч. 1 ст. 76 КК України.

Речові докази відсутні.

Процесуальні витрати слід вирішити в порядку ст. 124 КПК України.

Залік досудового тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_8 до моменту його звільнення з-під варти в залі суду на підставі ухвали Оболонського районного суду міста Києва від 15.07.2022 (справа №756/5126/22) слід вирішити відповідно до положень ч. 5 ст. 72 КК України.

Інші заходи забезпечення у кримінального провадження не застосовувались.

Цивільний позов не заявлявся.

Керуючись положеннями статей 100, 124, 174, 369-371, 373, 374, 376, 395, 532 КПК України, суд -

у х в а л и в:

ОСОБА_8 визнати винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ст. 128 КК України, та призначити йому покарання у виді позбавлення волі на строк 1 (один) рік.

На підставі ст. 75 КК України ОСОБА_8 звільнити від відбування основного покарання з випробуванням з іспитовим строком тривалістю 1 (один) рік.

На підставі пунктів 1, 2 ч. 1 ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_8 такі обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання.

До набрання вироком законної сили запобіжний захід стосовно обвинуваченого ОСОБА_8 не обирати.

Стягнути з ОСОБА_8 на користь держави у рахунок відшкодування витрат на залучення експерта (Отримувач: ГУК у м. Києві/Оболонський р-н 24060300; Код отримувача ; Банк отримувача: Казначейство України (ел.адм.подат.); Номер рахунку (IBAN): UA0026006; Код класифікації доходів бюджету: 24060300; Найменування коду класифікації доходів бюджету: Інші надходження):

- висновок експерта від 19.08.2022 №042-1004-2022: 2 672 (дві тисячі шістсот сімдесят дві) грн 00 коп.

На підставі ч. 5 ст. 72 КК України в строк основного покарання зарахувати строк досудового тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_8 в період з 11.07.2022 по 15.07.2022.

Вирок може бути оскаржено до Київського апеляційного суду через Оболонський районний суд міста Києва протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

Суддя ОСОБА_1