Провадження №: 1-кп/752/2199/23
В И Р О К

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19.12.2023 м. Київ

Голосіївський районний суд міста Києва в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

провівши в приміщенні суду у місті Києві відкрите підготовче судове засідання у кримінальному провадженні № 0001299, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 15.05.2023 за обвинуваченням ОСОБА_4 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 у м. Києві, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , проживає на дачі за адресою: АДРЕСА_2 , освіта середня спеціальна, неодружений, у силу ст. 89 КК України раніше не судимий,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України,

ВСТАНОВИВ:

Судом визнано доведеним, що 15.05.2023 о 19:14, тобто у період дії воєнного стан, що був введений в Україні 24.02.2022 відповідно до Указу Президента України "Про введення воєнного стану в Україні" від 24.02.2022 № 64/2022, що був затверджений Законом України "Про затвердження Указу Президента України "Про введення воєнного стану в Україні" від 24.02.2022 № 2102-ІХ з подальшим продовження його строку, ОСОБА_4 , зайшов до аптеки "Доброго дня", що розташована у Голосіївському районі міста Києві по вулиці Великій Васильківській, 66/68 з метою придбання медичних препаратів та помітив на прилавку біля каси мобільний телефон марки "Huawei P30 Pro" IMEI НОМЕР_1 , в якому використовувалася sim-картка оператора стільникового зв`язку "Лайфселл" з номером телефону НОМЕР_2 . У цей час у ОСОБА_5 виник раптовий злочинний умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна в умовах воєнного стану.

Реалізуючи цей умисел, керуючись корисливим мотивом, з метою особистого незаконного збагачення, усвідомлюючи суспільну небезпеку своїх дій, передбачаючи незаконні наслідки та допускаючи їх настання, ОСОБА_4 , знаходячись біля прилавку каси аптеки "Доброго дня" за вищевказаною адресою, скориставшись тим, що за його діями ніхто зі сторонніх осіб та працівників аптеки не спостерігає та переконавшись, що ніхто не зможе йому завадити, узяв з прилавку описаний мобільний телефон, вартістю 6 675,00 грн, який належав потерпілій ОСОБА_6 , 1994 року народження та помістив до кишені своєї куртки, в яку був одягнутий.

Продовжуючи свої злочинні дії, направлені до доведення наявного кримінально-протиправного умислу до кінця, ОСОБА_4 , зберігаючи телефон марки "Huawei P30 Pro" IMEI НОМЕР_1 , з sim-карткою оператора стільникового зв`язку "Лайфселл" і номером телефону НОМЕР_2 у кишені свої куртки, вийшов з зазначеної аптеки та направився у невідомому напрямку, та у подальшому розпорядився цим мобільним телефоном на власний розсуд.

Вказаних висновків суд дійшов також і з огляду на те, що обвинувачений не оспорював фактичні обставини, які викладені в обвинувальному акті та повністю визнав свою вину, отримавши згоду сторін,суд, у порядку ч. 3 ст. 349 КПК України, визнав недоцільним дослідження доказів щодо обставин, які ніким не оспорюються, обмежившись допитом обвинуваченого, дослідженням документів, що характеризують його особу і стосуються вирішення питання про долю речових доказів, а також інших, які дозволяють встановити наявність фактів та обставин, що мають значення для цього кримінального провадження.

У ході допиту ОСОБА_4 свою вину у таємному викраденні чужого майна (крадіжці), вчиненому в умовах воєнного стану, визнав повністю, надав покази у яких підтвердив обставини вчинення кримінального правопорушення, викладені у установчій частині вироку, зокрема у частині способу, дати, часу і місця вчинення злочину, опису майна, його вартості. Зокрема обвинувачений повідомив, що 15.05.2023 зайшов до аптеки по вул. Великій Васильківській щоб придбати пугілки від головного болю, помітив, що на прилавку лежить мобільний телефон Huawei. Запитав у провізора чи не їй належить цей телефон. Жінка відповіла, що не їй та пішла у справах. Тоді він забрав телефон собі додому, витягнув sim-картку. Через декілька місяців пішов на радоіринок, де його допомогли телефон розблокувати. Став використовувати його сам. Проте до нього завітали правоохоронці та у подальшому вилучили цей телефон.

Під час розгляду справи та в ході допиту обвинувачений свідомо і добровільно підтвердив, що всі обставини, відображені в обвинувальному акті, відповідають дійсності, вартість викраденого майна не оспорює, до свого вчинку ставиться негативно, засуджує власну поведінку.

При цьому ОСОБА_4 щиро розкаявся та виразив готовність понести покарання за вчинене у межах своєї вини, пояснив, що довго думав над вчиненим, усвідомив, що дійсно вчинив крадіжку, що призвело до того, що він перегляну ставлення до життя і суспільних цінностей, більше кримінально-караних діянь не вчинятиме.

Скарг на правоохоронців від обвинуваченого не надходило.

Покази обвинуваченого в судовому засіданні чіткі, послідовні, не викликають сумнівів суду у правильності розуміння ним змісту обставин, добровільності та істинності його позиції.

Отже, за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, у межах ч. 3 ст. 349 КПК України, керуючись законом, оцінюючи кожний доказ, що наявний у провадженні, з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку, суд доходить висновку про повну доведеність вини обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України за вище встановлених обставин.

Підстав для виходу за межі висунутого обвинувачення, чи його зміни, суд не вбачає.

Вирішуючи питання про обрання міри покарання обвинуваченому суд враховує позицію сторони обвинувачення про можливість виправлення ОСОБА_4 без ізоляції від суспільства через застосування приписів ст. 75 КК України і наявність пом`якшуючої обставину - щирого каяття, ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного, який в силу ст. 89 КК України є раніше не судимий, має постійне місце реєстрації та проживання, середню спеціальну освіту, має підробітки за наймом на складі сервісу доставки і логістики "Нова пошта", опікується батьками похилого віку, на обліку лікаря нарколога і лікаря психіатра не перебуває, проте за відомостями самого обвинуваченого - отримує замісну терапію.

Відповідно до ст. 66 КК України обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченого, є його щире каяття, яке полягає у жалю з приводу учиненого, осуді своєї поведінки, визнанні обставин регламентованих п. 1 ч. 2 ст. 91 КПК України щодо події кримінального правопорушення, у тому числі, часу, місця, способу учинення.

Обставин, які обтяжують покарання за ст. 67 КК України в обвинувальному акті не вказані, судом не встановлено.

З огляду на викладене, відповідно до вимог ст. 65 КК України щодо законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання, суд вважає за необхідне призначити обвинуваченому покарання у межах санкції ч. 4 ст. 185 КК України у виді позбавлення волі на строк 5 років. При цьому суд знаходить можливість звільнити ОСОБА_4 від відбування покарання з випробуванням у порядку ст. 75 КК України та з покладенням на нього обов`язків за п. 1, 2 ч. 1 ст. 76 КК України. На думку суду виправлення обвинуваченого можливе без ізоляції його від суспільства з огляду на щире каяття і щире прагнення до самовдосконалення і виправлення, наведені вище дані про його особу.

Призначаючи покарання, суд не вбачає підстав для застосування до обвинуваченого положень ст. 69 КК України та враховує при цьому, що метою покарання має стати перевиховання та виправлення, попередження вчинення нових кримінальних правопорушень.

Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлено.

Розгляд кримінального провадження проведено за відсутності потерпілої особи, яка завчасно і належним чином повідомлялася про дату, час і місце розгляду справи та за відсутності від неї заперечень щодо можливості проведення судового розгляду за її неявки.

Майно, що стало предметом злочинного посягання вартістю 6 675,00 грн, повернуто потерпілій, про що свідчить оригінал розписки.

Доля речових доказів вирішується відповідно до правил, передбачених ст. 100 КПК України.

Процесуальні витрати для здійснення їх розподілу судом у кримінальному провадженні не заявлені.

На підставі викладеного, керуючись ст. 349, 368-371, 373-374, 394, 395 КПК України, суд

УХВАЛИВ:

ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, і призначити йому покарання у виді позбавлення волі на строк 5 (п`ять) років.

Відповідно до ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбуття покарання з випробуванням, встановивши іспитовий строк, тривалістю 2 (два) роки.

Згідно з приписами ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_4 обов`язки періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, місця роботи.

Речові докази, а саме:

- оптичні носії інформації, тобто компакт диски формату DVD-R зберігати при матеріалах кримінального провадження в органі досудового розслідування;

- мобільний телефон марки "Huawei P30 Pro" залишити власнику ОСОБА_6 .

Вирок може бути оскаржено в апеляційному порядку до Київського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги через Голосіївський районний суд міста Києва протягом тридцяти днів з дня його проголошення за винятком підстав, передбачених ч. 2 ст. 394 КПК України (щодо обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним).

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційноїскарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя ОСОБА_1