ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
Провадження № 11-кп/818/1884/23 Суддя доповідач ОСОБА_2
Категорія: Порушення правил безпеки дорожнього руху або експлуатації транспорту особами, які керують транспортними засобами
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 грудня 2023 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Харківського апеляційного суду у складі:

- головуючого ОСОБА_2 ,

- суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4

- при секретарі ОСОБА_5 ,

- захисника ОСОБА_6

-прокурора ОСОБА_7

-обвинуваченого ОСОБА_8

-перекладача ОСОБА_9

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Харкові в режимі відеоконференціїї кримінальне провадження за апеляційними скаргами обвинуваченого ОСОБА_8 та його захисника ОСОБА_6 на вирок Дзержинського районного суду м. Харкова від -7 липня 2022 року у відношенні ОСОБА_8 ,-

УСТАНОВИЛА:

Цим вироком

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Мальмії Кувейт, громадянина Арабської Республіки Єгипет, з вищою освітою, непрацюючого, одруженого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого,-

засуджено за:

- ч.2 ст.286 КК України на 5 років позбавлення волі, з позбавлення права керувати транспортними засобами на строк 3 роки;

- ч.4 ст.296 КК України на 3 роки 6 місяців позбавлення волі.

Відповідно до ч.1 ст.70 КК України, за сукупністю кримінальних правопорушень, шляхом часткового складання покарань, призначено ОСОБА_8 остаточне покарання у виді 6 років позбавлення волі, з позбавлення права керувати транспортними засобами на строк 3 роки.

Цим же вироком засуджено ОСОБА_10 за ч.2 ст.286 КК України, апеляційні скарги щодо якого не надходили.

Як установив суд, ОСОБА_8 03 травня 2020 року, близько 20 години 30 хвилин, сумісно з невстановленою в ході досудового розслідування та судового провадження особою та особою, судове провадження щодо якої зупинено до її розшуку, перебуваючи в громадському місці, на ділянці місцевості, розташованої біля будинку № 258 по вул. Клочківська в Шевченківському районі м. Харкова, де між ними і потерпілими ОСОБА_11 та ОСОБА_12 відбувся словесний конфлікт, під час якого у ОСОБА_8 і невстановленої в ході досудового розслідування та судового провадження особою та особи, судове провадження щодо якої зупинено до її розшуку, раптово виник злочинний умисел, направлений на скоєння групою осіб хуліганських дій, які грубо порушували громадський порядок з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжувались особливою зухвалістю.

Після чого, ОСОБА_8 разом з невстановленою в ході досудового розслідування та судового провадження особою та особою, судове провадження щодо якої зупинено до її розшуку, реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на скоєння хуліганських дій, з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжується особливою зухвалістю, що у подальшому виразилось у заподіянні тілесних ушкоджень потерпілому ОСОБА_11 , перебуваючи у зазначеному громадському місці та зневажаючи елементарними нормами моралі та загальноприйнятими правилами поведінки людини у суспільстві, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, розуміючи протиправність своїх злочинних дій, діючи узгоджено, групою осіб, озброївшись кожен наявними у них ножами, які вони заздалегідь заготовили для нанесення тілесних ушкоджень, порушуючи громадський порядок та спокій громадян, діючи групою осіб, вчинили напад та бійку з потерпілим ОСОБА_11 , під час якої, з метою заподіяння тілесних ушкоджень, застосували щодо потерпілого наявні у них ножі, а саме: ОСОБА_8 наніс потерпілому ОСОБА_11 один удар ножем в область лівої сідниці, спричинивши тим самим останньому легке тілесне ушкодження, у вигляді колото різаного поранення лівої сідниці; особа, судове провадження щодо якої зупинено до її розшуку, нанесла потерпілому ОСОБА_11 один удар ножем в область спини зліва в поперечної області, спричинивши тим самим останньому легке тілесне ушкодження, у вигляді непроникаючого колото різаного поранення грудної клітини в проекції 10-11 ребер зліва; невстановлена в ході досудового розслідування та судового провадження особа, нанесла потерпілому ОСОБА_11 один удар ножем в область спини справа в поперечної області, спричинивши тим самим останньому легке тілесне ушкодження, у вигляді непроникаючого колото різаного поранення грудної клітини в проекції 10-го ребра справа.

Крім того, 07 листопада 2020 року, близько 15 години 57 хвилин ОСОБА_8 керував технічно справним автомобілем марки «Volkswagen Passat», реєстраційний номер НОМЕР_1 , на якому рухався по пр-ту Науки зі сторони вул. Новгородської в бік вул. Бакуліна в Шевченківському районі м. Харкова зі швидкістю руху близько 110,4 кілометрів на годину.

Рухаючись у четвертій смузі для руху, яка дозволяє рух транспортних засобів лише ліворуч, ОСОБА_8 , діючи необережно, перетинаючи перехрестя проспекту Науки та вулиці Космічної в м. Харкові, продовжив рух свого автомобіля прямо в бік вулиці Бакуліна з четвертої смуги руху, яка дозволяє рух транспортних засобів лише ліворуч та не вжив своєчасних заходів для зменшення швидкості аж до зупинки транспортного засобу при виникненні небезпеки для його руху у вигляді автомобіля марки «Volkswagen Jetta», реєстраційний номер НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_10 , який рухався в попутному з ним напрямку по проспекту Науки зі сторони вулиці Новгородської в бік вулиці Бакуліна в третій смузі для руху та на перехресті почав змінювати напрямок свого руху в четверту смугу, якого ОСОБА_8 об`єктивно спроможній був виявити, чим грубо порушив вимоги дорожнього знаку 5.18 Правил дорожнього руху України, вимоги дорожньої розмітки 1.18 Правил дорожнього руху України та вимоги п. п. 8.1, 12.3, 12.4, 12.9 «б» Правил дорожнього руху України, згідно з якими :

- дорожній знак 5.18 ПДРУ «Напрямок руху по смузі», показує дозволений напрямок руху по смузі;

- дорожня розмітка 1.18 ПДРУ, показує дозволені на перехресті напрямки руху по смугах. Застосовується самостійно або в поєднанні із знаками 5.16, 5.18; розмітка із зображенням тупика наноситься для зазначення того, що поворот на найближчу проїзну частину заборонено; розмітка, яка дозволяє поворот ліворуч з крайньої лівої смуги, дозволяє також розворот;

- п. 8.1 ПДРУ «Регулювання дорожнього руху здійснюється за допомогою дорожніх знаків, дорожньої розмітки, дорожнього обладнання, світлофорів, а також регулювальниками»;

- п. 12.3 ПДРУ «Уразі виникнення небезпеки для руху або перешкоди, яку водій об`єктивно спроможний виявити, він повинен негайно вжити заходів для зменшення швидкості аж до зупинки транспортного засобу або безпечного для інших учасників руху об`їзду перешкоди»;

- п. 12.4 ПДРУ «У населених пунктах рух транспортних засобів дозволяється із швидкістю не більше 50 км/год.»;

- п. 12.9 «б» ПДРУ «Водієві забороняється перевищувати максимальну швидкість, зазначену в пунктах 12.4-12.7, на ділянці дороги, де встановлено дорожні знаки 3.29, 3.31, або на транспортному засобі, на якому встановлено розпізнавальний знак відповідно до підпункту «и» пункту 30.3 цих Правил»;

що привело до перетину на перехресті траєкторії руху автомобіля марки «Volkswagen Passat», реєстраційний номер НОМЕР_1 під керуванням ОСОБА_8 з автомобілем марки «Volkswagen Jetta», реєстраційний номер НОМЕР_2 під керуванням ОСОБА_10 , внаслідок чого автомобіль під керуванням ОСОБА_8 виїхав за межі проїжджої частини вліво та допустив наїзд на пішоходів ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 та ОСОБА_16 , які знаходились на острівку безпеки на перехресті вулиці Космічної та проспекту Науки в м. Харкові.

В цей же час, 07 листопада 2020 року, близько 15 години 57 хвилин ОСОБА_10 керував технічно справним автомобілем марки «Volkswagen Jetta», реєстраційний номер НОМЕР_2 , на якому рухався по пр-ту Науки зі сторони вул. Новгородської в бік вул. Бакуліна в Шевченківському районі м. Харкова, у третій смузі для руху, яка дозволяє рух транспортних засобів лише прямо, перетинаючи перехрестя вулиці Космічної та проспекту Перемоги в м. Харкові, ОСОБА_10 , діючи необережно, не переконавшись перед зміною напрямку руху, що це буде безпечним і не створить перешкод та небезпеки іншим учасникам руху, почав здійснювати маневр перестроювання ліворуч в крайню ліву смугу для руху, яка не призначена для руху прямо, та не надав дорогу автомобілю марки « Volkswagen Passat », реєстраційний номер НОМЕР_1 під керуванням ОСОБА_8 , який рухався прямо по проспекту Науки зі сторони вулиці Новгородської в бік вулиці Бакуліна в м. Харкові у четвертій смузі для руху, чим створив небезпеку у вигляді перетину на перехресті траєкторії руху автомобіля марки «Volkswagen Jetta», реєстраційний номер НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_10 з автомобілем марки « Volkswagen Passat », реєстраційний номер НОМЕР_1 під керуванням ОСОБА_8 , який рухався в попутному з ним напрямку по проспекту Науки зі сторони вулиці Новгородської в бік вулиці Бакуліна в м. Харкові у четвертій смузі для руху, чим грубо порушив вимоги дорожнього знаку 5.18 Правил дорожнього руху України, дорожньої розмітки 1.18 Правил дорожнього руху України та вимоги п.п. 8.1, 10.1, 10.3 Правил дорожнього руху України згідно з якими :

- дорожній знак 5.18 ПДРУ «Напрямок руху по смузі», показує дозволений напрямок руху по смузі;

- дорожня розмітка 1.18 ПДРУ, показує дозволені на перехресті напрямки руху по смугах. Застосовується самостійно або в поєднанні із знаками 5.16, 5.18; розмітка із зображенням тупика наноситься для зазначення того, що поворот на найближчу проїзну частину заборонено; розмітка, яка дозволяє поворот ліворуч з крайньої лівої смуги, дозволяє також розворот;

- п. 8.1 ПДРУ «Регулювання дорожнього руху здійснюється за допомогою дорожніх знаків, дорожньої розмітки, дорожнього обладнання, світлофорів, а також регулювальниками»;

- п. 10.1 ПДРУ «Перед початком руху, перестроюванням та будь якою зміною напрямку руху водій повинен переконатися, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху»;

- п. 10.3 ПДРУ « У разі перестроювання водій повинен дати дорогу транспортним засобам, що рухаються в попутному напрямку по тій смузі, на яку він має намір перестроїтися»;

що привело до перетину на перехресті траєкторії руху автомобіля марки «Volkswagen Passat», реєстраційний номер НОМЕР_1 під керуванням ОСОБА_8 з автомобілем марки «Volkswagen Jetta», реєстраційний номер НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_10 внаслідок чого автомобіль під керуванням ОСОБА_8 виїхав за межі проїжджої частини вліво та допустив наїзд на пішоходів ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 та ОСОБА_16 , які знаходились на острівку безпеки на перехресті вулиці Космічної та проспекту Науки в м. Харкові.

Внаслідок зазначених необережних протиправних дій ОСОБА_8 та ОСОБА_10 , в результаті дорожньо-транспортної пригоди, внаслідок скоєного наїзду транспортного засобу під керуванням ОСОБА_8 , пішоходу ОСОБА_14 заподіяно середньої тяжкості тілесні ушкодження, а саме : закритий перелом обох кісток правого передпліччя (променевої і ліктьової) в середній третині із зсувом, закритий перелом лівої стегнової кістки в середній третині із зсувом, закритий перелом правої стегнової кістки в середній третині із зсувом; пішоходу ОСОБА_16 заподіяно тілесні ушкодження, а саме : відкрита вкрай важка черепно-мозкова травма з переломами кісток основи черепа, крововиливом під тверду мозкову оболонку зі стисненням головного мозку, забоєм головного мозку по типу дифузно-аксонального ушкодження речовини головного мозку з вогнищами контузій головного мозку та її ускладнення - набряк-дислокація головного мозку, гострий розлад кровообігу, від яких пішохід ОСОБА_16 померла в лікарняному закладі. Вказані тілесні ушкодження отримані ОСОБА_16 внаслідок зазначеної дорожньо-транспортної пригоди та знаходяться в причинному зв`язку з настанням її смерті.

Порушення правил безпеки дорожнього руху підсудними, а саме: ОСОБА_8 вимог дорожнього знаку 5.18 Правил дорожнього руху України, вимоги дорожньої розмітки 1.18 Правил дорожнього руху України та вимог п. п. 8.1, 12.3, 12.4, 12.9 «б» Правил дорожнього руху України; ОСОБА_10 вимог дорожнього знаку 5.18 Правил дорожнього руху України, дорожньої розмітки 1.18 Правил дорожнього руху України та вимог п.п. 8.1, 10.1, 10.3 Правил дорожнього руху України, перебувають у причинному зв`язку з дорожньо транспортною подією та її наслідками, а саме : у вигляді заподіяння пішоходу ОСОБА_14 середньої тяжкості тілесних ушкоджень; у вигляді заподіяння пішоходу ОСОБА_16 тілесних ушкоджень, що спричинили її смерть.

В апеляційній скарзі обвинувачений ОСОБА_8 , не оспорюючи обґрунтованості засудження та правильності кваліфікації його дій, просить пом`якшити призначене йому покарання, зазначивши, що додаткові доводи апеляційної скарги будуть надані після ознайомлення з матеріалами провадження.

В подальшому додаткових доводів апеляційної скарги обвинуваченим надано не було.

В апеляційній скарзі захисник ОСОБА_6 не оспорюючи обґрунтованості засудження та правильності кваліфікації дій ОСОБА_8 , просить пом`якшити призначене йому покарання та звільнити від відбування покарання з випробуванням на підставі ст.75 КК України.

В обґрунтування своєї апеляційної скарги захисник послався на те, що суд безпідставно призначив ОСОБА_8 покарання за ч.2 ст.286 КК України у виді 5 років позбавлення волі, оскільки останній щиро розкаявся та добровільно відшкодував завдану шкоду в повному обсязі.

На думку захисника суду при призначенні покарання ОСОБА_8 суду належало врахувати і оцінити як обстави, що істотно знижують ступінь його суспільної небезпечності відсутність судимостей, відношення до скоєного, відсутність претензій з боку кожного із потерпілих у зв`язку із добровільним відшкодуванням шкоди.

До того ж, на думку захисника, суд безпідставно дійшов до висновку про необхідність призначення ОСОБА_8 остаточно покарання саме шляхом часткового складання покарань, але при цьому взагалі не навів мотивів застосування саме такого принципу призначення покарань, чим порушив вимоги ч.4 ст. 370 КПК України щодо вмотивованості судового рішення.

Крім того, автор апеляційної скарги (захисник) зазначає, що судом не наведено мотивів призначення ОСОБА_8 покарання за ч.2 ст. 286 КК України у виді 5 років позбавлення волі, тобто чому саме такий розмір покарання є достатнім, за умови що іншому водієві - ОСОБА_17 , враховуючи їх однакову із ОСОБА_8 ступінь провини призначено менш суворе як основне так і додаткове покарання.

Але при цьому судом не встановлено та не досліджено черговість порушень, які вчинив кожен із водіїв, хто з низ створив небезпечну дорожню обстановку (аварійну ситуацію), тобто не з`ясовано ступінь участі кожного водія у спричиненні злочинного наслідку, що в свою чергу вплинуло на прийняте судом рішення в частині того, яке покарання належить призначити кожному з водіїв.

Наголосив, що виправлення ОСОБА_8 можливо без позбавлення волі та до нього можливо застосувати ст.75 КК України та звільнити його від відбування покарання з випробуванням.

На думку захисника, суд за аналогічної характеристики та ступеню винуватості ОСОБА_10 , суд призначив йому більш м`яке покарання та дійшов до висновку про можливість звільнення його від відбування покарання з випробуванням.

Заслухавши доповідь судді, думку обвинуваченого та захисника, які просили задовольнити їх апеляційні скарги, прокурора, який вважав вирок суду законним та обґрунтованим, дослідивши матеріали провадження, колегія суддів вважає, що апеляційні скарги не підлягають задоволенню, виходячи з наступного.

Фактичні обставини кримінального правопорушення і кваліфікація дій ОСОБА_18 за ч.2 ст.286, ч.4 ст.296 КК України в апеляційній скарзі не оспорюється, тому згідно положень ч.1 ст.404 КПК України висновки суду першої інстанції щодо цих обставин в апеляційному порядку не перевірялися.

Таким чином, посилання в апеляційній скарзі на той факт, що судом першої інстанції не встановлено та не досліджено черговість порушень, які вчинив кожен із водіїв, хто з низ створив небезпечну дорожню обстановку (аварійну ситуацію), а отже не з`ясовано ступінь участі кожного водія у спричиненні злочинного наслідку, що в свою чергу вплинуло на прийняте судом рішення в частині того, яке покарання належить призначити кожному з водіїв є безпідставним та не ґрунтуються на законі в контексті вимог апеляційних скарг, які зводяться лише до призначення ОСОБА_8 менш суворого покарання та звільнення від його відбування.

Натомість вимог про повторне дослідження доказів в апеляційній сказі не висунуто, що в свою чергу позбавляє суд апеляційної інстанції повторно досліджувати докази на підставі яких судом першої інстанції встановлені фактичні обставини справи, які в свою чергу авторами апеляційних скарг в контексті ступеня вини ОСОБА_8 , як вже зазначалось вище не оспорюються.

Відповідно до вимог ст.65 КК України, суд призначає покарання в межах, установлених у санкції статті Особливої частини цього Кодексу, що передбачає відповідальність за вчинений злочин, враховуючи його ступінь тяжкості, особу винного та обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання. При цьому особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження злочинів.

Згідно до положень ст.75 КК України, у разі, якщо суд при призначенні покарання у виді позбавлення волі на строк не більше п`яти років, враховуючи тяжкість злочину, особу винного та інші обставини справи, дійде висновку про можливість виправлення засудженого без відбування покарання, він може прийняти рішення про звільнення від відбування покарання з випробуванням.

Покарання обвинуваченому ОСОБА_8 призначено необхідне і достатнє для його виправлення та попередження нових злочинів, згідно з вимогами ст.65 КК України.

При цьому судом враховано характер і ступінь тяжкості вчинених кримінальних правопорушень, дані про особу обвинуваченого, який він раніше не судимий на диспансерному обліку в ОНД та МПНД не перебуває, має водійське посвідчення на право керування транспортними засобами, в період 2017-2020 років неодноразово притягувався до адміністративної відповідальності у зв`язку з вчиненням адміністративних правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, на момент вчинення інкримінованих злочинів не працював, під час керування транспортним засобом перебував у тверезому стані, що підтверджується висновком КНП ХОР ОДН від 09.11.2020, за останнім місцем навчання характеризується задовільно.

Також судом враховано відсутність обставин, що обтяжують покарання, а також обставини, які пом`якшують покарання - щире каяття та добровільне відшкодування в повному обсязі завданого збитку.

Таким чином, судом були враховані всі обставини, на які посилається у своїй скарзі захисник, а нових обставин на підтвердження тез апеляційних скарг сторони захист щодо наявності обставин які істотно знижують суспільну небезпеку обвинуваченого під час апеляційного розгляду не наведено.

Доводи захисника про безпідставність призначення ОСОБА_8 більш суворого покарання ніж ОСОБА_10 , а також призначення остаточного покарання шляхом часткового складання, є необгрунтованими.

Так, судом проаналізовано особи обвинувачених окремо від одного, ступінь їх винуватості у вчиненому кримінальному правопорушення за ч.2 ст.286 КК України, та призначив покарання ОСОБА_8 за це кримінальне правопорушення та за сукупністю кримінальних правопорушень у виді та розмірі, який колегія суддів вважає необхідним і достатнім, оскільки ОСОБА_8 в період 2017-2020 років неодноразово притягувався до адміністративної відповідальності у зв`язку з вчиненням адміністративних правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, не має міцних соціальних зв`язків, а також вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч.4 ст.296 КК України.

Колегія суддів звертає увагу що кількість таких притягнень до адміністративної відповідальності становить 25, при цьому 16 з них за ст.126 КУпАП, яка передбачає відповідальність за керування транспортним засобом особою, яка не має відповідних документів на право керування таким транспортним засобом або не пред`явила їх для перевірки, або стосовно якої встановлено тимчасове обмеження у праві керування транспортними засобами, а також за ч.1 ст. 130 КУПАП, тобто за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Таким чином, колегія суддів вважає, що призначення ОСОБА_8 більш суворого покарання ніж ОСОБА_10 з урахуванням наведених вище обставин є виправданим та справедливим.

До того ж, зі змісту апеляційних скарг слідує, що апелянти фактично порушують питання про недотримання судом визначених законом вимог, що стосується призначення покарання і пов`язані із суддівським розсудом (дискреційними повноваженнями) в частині, що стосується принципу, яким належить керуватись при призначенні покарання за сукупністю кримінальних правопорушень, вчинених ОСОБА_8 .

Між тим, дискреційні повноваження суду визнаються і Європейським судом з прав людини (зокрема справа «Довженко проти України»), який у своїх рішеннях зазначає лише про необхідність визначення законності, обсягу, способів і меж застосування свободи оцінювання представниками судових органів, виходячи із відповідності таких повноважень суду принципу верховенства права. Це забезпечується, зокрема, відповідним обґрунтуванням обраного рішення в процесуальному документі суду тощо.

Враховуючи вищевикладене, суд дійшов обґрунтованого висновку про можливість виправлення обвинуваченого лише в умовах ізоляції від суспільства з призначенням покарання у виді позбавлення волі у розмірі, який колегія суддів вважає необхідним та достатнім для виправлення обвинуваченого і попередження нових злочинів, без застосування ст.75 КК України.

З огляду на наведене, підстави для зміни вироку - відсутні.

Керуючись ст.ст. 405, 407, 409, 419 КПК України, колегія суддів, -

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційні скарги обвинуваченого ОСОБА_8 та його захисника ОСОБА_6 залишити без задоволення.

Вирок Дзержинського районного суду м. Харкова від 07 липня 2022 року у відношенні ОСОБА_8 - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку до Касаційного кримінального суду у складі Верховного Суду протягом трьох місяців з моменту її проголошення, а особою, яка тримається під вартою в той же строк з для отримання копії судового рішення.

Головуючий Судді