ХМЕЛЬНИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 лютого 2024 року

м. Хмельницький

Справа № 686/3252/24

Провадження № 11-сс/4820/90/24

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Хмельницького апеляційного суду в складі:

судді - доповідача ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

за участю секретаря

судового засідання ОСОБА_4 ,

прокурора ОСОБА_5 ,

перекладача ОСОБА_6 ,

захисника ОСОБА_7 ,

особи, відносно якої

заявлено клопотання ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Хмельницькому та в режимі відеоконференції матеріали клопотання заступника керівника Хмельницької обласної прокуратури ОСОБА_9 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою для забезпечення видачі особи (екстрадиційний арешт) відносно громадянина Ісламської Республіки Пакистан ОСОБА_8 , за апеляційною скаргою захисника ОСОБА_7 на ухвалу слідчого судді Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 02 лютого 2024 року,

в с т а н о в и л а :

Ухвалою слідчого судді Хмельницького міськрайонного суду від 02 лютого 2024 року задоволено клопотання заступника керівника Хмельницької обласної прокуратури ОСОБА_9 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою для забезпечення видачі особи (екстрадиційний арешт) відносно громадянина Ісламської Республіки Пакистан

ОСОБА_10 ( ОСОБА_11 ),

ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_1 , одружений, має на утриманні двох малолітніх дітей, не має судимостей,

та застосовано відносно нього запобіжний захід у вигляді тримання під вартою (екстрадицій ний арешт) до вирішення офісом Генерального прокурора питання про видачу та фактичну передачу до Республіки Польща на строк до 02 квітня 2024 року включно з відбуванням у ДУ «Хмельницький слідчий ізолятор».

Контроль за виконанням ухвали постановлено покласти на прокурора Хмельницької обласної прокуратури ОСОБА_5 .

Захисник ОСОБА_7 в апеляційній скарзі просив скасувати ухвалу слідчого судді Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 02 лютого 2024 року як незаконну і необґрунтовану та постановити нову ухвалу, якою в задоволенні клопотання прокурора відмовити та обрати ОСОБА_10 запобіжний захід, не пов`язаний із триманням під вартою (екстрадиційним арештом).

Зокрема, посилався на те, що слідчий суддя місцевого суду в оскаржуваній ухвалі безпідставно вказав, що обставин, які б давали можливість обрати альтернативний запобіжний захід, не пов`язаний з триманням під вартою, не встановлено.

При цьому слідчий суддя не врахував відомості про особу затриманого, його міцні соціальні зв`язки, наявність у нього сім`ї, дружини та на утриманні двох малолітніх дітей. Усі вони уже тривалий час проживають в місті Хмельницькому за місцем реєстрації.

Окрім того, основним аргументом слідчого судді при обранні запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою був ризик втечі, який, на думку слідчого судді, неможливо уникнути, застосувавши інший запобіжний захід, не пов`язаний з триманням під вартою.

Посилався на те, що Європейський суд у своїх рішеннях неодноразово зазначав, що ризик втечі має оцінюватися у світлі факторів, пов`язаних з характером особи, її моральністю, місцем проживання, родом занять, майновим станом, сімейними зв`язками та усіма видами зв`язку з країною, в якій така особа піддається кримінальному переслідуванню.

Водночас, прийшовши до хибного переконання про те, що запропонований прокурором запобіжний захід з огляду на тяжкість інкримінованого кримінального правопорушення компетентним органом Республіки Польща, є співрозмірним запобіжним заходом і дає підстави для тримання ОСОБА_10 під вартою і це є єдиним достатнім запобіжним заходом, слідчий суддя не надав належної оцінки доводам сторони захисту про можливість убезпечення ризику переховування ОСОБА_10 від органів прокуратури та уникнення екстрадиції застосуванням іншого запобіжного заходу.

Заслухавши доповідь судді апеляційного суду з викладом змісту судового рішення та доводів апеляційної скарги; прокурора ОСОБА_5 , який підтримав апеляційну скаргу з викладених у ній мотивів; в режимі відеоконференції особу, відносно якої заявлено клопотання ОСОБА_10 , його захисника ОСОБА_7 , які заперечили проти задоволення апеляційної скарги; перевіривши матеріали провадження та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку про таке.

З наданих матеріалів вбачається, що 31 січня 2024 року заступник керівника Хмельницької обласної прокурори ОСОБА_9 звернувся до слідчого судді Хмельницького міськрайонного суду з клопотанням про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою для забезпечення видачі особи (екстрадиційний арешт) відносно громадянина Ісламської Республіки Пакистан ОСОБА_10 до вирішення Офісом Генерального прокурора питання про його видачу та фактичної передачі компетентним органам Республіки Польща для притягнення до кримінальної відповідальності. Просив упродовж екстрадиційного арешту утримувати ОСОБА_10 у ДУ «Хмельницький слідчий ізолятор».

В обґрунтування клопотання прокурор вказував, що у провадженні Окружної прокуратури в міста Білосток Республіки Польща перебуває кримінальна справа № 3001-1.Ds.72.2023 стосовно громадянина Ісламської Республіки Пакистан ОСОБА_10 ( ОСОБА_11 ), ІНФОРМАЦІЯ_1 , за вчинення злочинів, передбачених статтею 258 параграф 3, статтею 264 параграфом 3 у зв`язку із статтею 65 параграф 1, статтею 264 параграф 3 у зв`язку із статтею 12 параграф 1 у зв`язку зі статтею 65 параграф 1 Кримінального кодексу Республіки Польща (участь у злочинній організації, організація незаконного переправлення осіб через державний кордон).

Постановою районного суду в міста Білосток Республіки Польща від 12 грудня 2023 року підозрюваному у кримінальній справі №3001- 1. Ds.72.2023 ОСОБА_10 обрано запобіжний захід у виді тримання під вартою.

13 грудня 2023 року прокурор Окружної прокуратури в місті Білосток оголосив вказану особу в розшук.

27 грудня 2023 року о 17 годин 05 хвилин співробітниками Управління контррозвідувальних заходів по боротьбі з тероризмом Департаменту захисту національної державності СБ України затримано в місті Хмельницькому громадянина Ісламської Республіки Пакистан ОСОБА_10 ( ОСОБА_11 ), ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Ухвалою слідчого судді Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 28 грудня 2023 року громадянину Ісламської Республіки Пакистан ОСОБА_10 застосовано в порядку ст.583 КПК України тимчасовий арешт на строк 38 діб.

Офісом Генерального прокурора отримано запит Міністерства юстиції Республіки Польща від 12 січня 2024 року про екстрадицію з України до Республіки Польща громадянина Ісламської Республіки Пакистан ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , для притягнення до кримінальної відповідальності за вищевказані злочини.

Офіс Генерального прокурора 30 січня 2024 року доручив Хмельницькій обласній прокуратурі проведення екстрадиційної перевірки стосовно громадянина Ісламської Республіки Пакистан ОСОБА_10 , а також доручив звернутись до суду із клопотанням про застосування екстрадиційного арешту.

Інкриміновані ОСОБА_10 злочини (стаття 258 параграф 3, стаття 264 параграф 3 у зв`язку із статтею 65 параграф 1, стаття 264 параграф 3 у зв`язку із статтею 12 параграф 1 у зв`язку зі статтею 65 параграф 1 Кримінального кодексу Республіки Польща) за законодавством України відповідають частині 1 статті 255 КК України (створення злочинної організації, керівництво такою організацією або її структурними частинами), а також частині 3 статті 332 КК України (незаконне переправлення осіб через державний кордон України, вчинені організованою групою або з корисливих мотивів), санкції яких передбачають покарання у виді позбавлення волі на строк від 7 до 12 років.

Строки давності притягнення ОСОБА_10 до відповідальності за вчинені упродовж 2022-2023 років злочини відповідно до п.5 ч.1 ст.49 КК України не закінчилися.

Особу громадянина Ісламської Республіки Пакистан ОСОБА_10 ( ОСОБА_11 ), ІНФОРМАЦІЯ_1 , встановлено на підставі паспорта громадянина Ісламської Республіки Пакистан № НОМЕР_1 , виданого 29 серпня 2023 року уповноваженим органом Ісламської Республіки Пакистан, посвідки на постійне проживання в Україні серія НОМЕР_2 , виданої УДМС в Хмельницькій області.

Порядок розгляду слідчим суддею клопотання про застосування до особи запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою до вирішення питання про її видачу (екстрадиційного арешту) та порядок застосування такого запобіжного заходу регламентований ст.584 КПК України.

Відповідно до змісту ст.584 КПК України, при вирішенні питання про застосування екстрадиційного арешту, слідчий суддя керується положеннями КПК України та міжнародного договору, згода на обов`язковість якого надана Верховною Радою України.

Ухвалою слідчого судді Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 04 січня 2024 року громадянину Ісламської Республіки Пакистан ОСОБА_10 застосовано в порядку ст.583 КПК України тимчасовий арешт на строк 38 діб.

Постановою районного суду в місті Білосток Республіки Польща від 12 грудня 2023 року підозрюваному у кримінальній справі №3001-1. Ds.72.2023 ОСОБА_10 застосовано запобіжний захід у виді тримання під вартою.

13 грудня 2023 року прокурором Окружної прокуратури в місті Білосток видано ордер на арешт ОСОБА_10 .

Окружною прокуратурою в місті Білосток 05 січня 2024 року направлено Запит про тимчасове досудове тримання під вартою та екстрадицію ОСОБА_10 з метою проведення проти нього кримінального провадження у справі №3001-1. Ds.72.2023.

У подальшому, зазначений запит отримано Офісом Генерального прокурора та 30 січня 2024 року заступником начальника Департаменту міжнародно-правового співробітництва ОСОБА_12 доручено Хмельницькій обласній прокуратурі проведення екстрадиційної перевірки стосовно громадянина Ісламської Республіки Пакистан ОСОБА_10 .

Частинами 1, 2 ст.587 КПК України передбачено, що екстрадиційна перевірка обставин, що можуть перешкоджати видачі особи, проводиться центральним органом України або за його дорученням чи зверненням відповідною обласною прокуратурою. Екстрадиційна перевірка здійснюється протягом шістдесяти днів. Цей строк може бути продовжено відповідним центральним органом України.

Згідно із ч.1 ст.590 КПК України після вивчення матеріалів екстрадиційної перевірки центральний орган України приймає рішення про видачу особи (екстрадицію) або відмову у видачі (екстрадиції) іноземній державі. Рішення виноситься керівником центрального органу України або уповноваженою ним особою.

Станом на 02 лютого 2024 року екстрадиційна перевірка фактично тривала два дні та не є завершеною і на час апеляційного перегляду.

Перевіривши наявність підстав для застосування запобіжного заходу, слідчим суддею місцевого суду обґрунтовано враховано, що ОСОБА_10 станом на момент розгляду клопотання не є громадянином України, а також не визнаний біженцем або особою, яка потребує додаткового захисту або ж якій надано тимчасовий захист в Україні.

Не досліджуючи питання про винуватість та не перевіряючи законність процесуальних рішень, прийнятих компетентними органами іноземної держави у справі стосовно особи, щодо якої надійшов запит про видачу, пред`явлена підозра ОСОБА_8 у кримінальній справі № 3001-1. Ds.72.2023 пов`язана з організацією та сприянням у незаконному перетині особами державного кордону Республіки Польща з території Республіки Білорусь шляхом створення схеми нелегальної міграції, координації руху та транспортування мігрантів, надання підказок та консультації, що створює обґрунтовані підстави вважати, що перебуваючи на волі, ОСОБА_8 може переховуватися від органів досудового розслідування.

Ураховуючи викладене, характер підозри, пред`явленої ОСОБА_10 компетентними слідчими органами Республіки Польща, обґрунтованість якого не є предметом перевірки слідчого судді місцевого суду, тяжкість можливого покарання, що загрожує останньому в разі засудження, міцність соціальних зв`язків, а саме перебування у шлюбі та наявність двох малолітніх дітей на утриманні, вік ОСОБА_10 , на даний час існують достатні підстави для утримання ОСОБА_10 під вартою, оскільки застосування до нього екстрадиційного арешту до його видачі для притягнення до кримінальної відповідальності і здійснення фактичної передачі компетентним органам Республіки Польща є єдиним достатнім запобіжним заходом для запобігання можливим спробам ОСОБА_10 переховуватись з метою уникнення передачі його компетентним органам Республіки Польща.

З такими висновками слідчого судді місцевого суду погоджується й колегія суддів суду апеляційної інстанції.

Ризиком у контексті кримінального провадження є певна ступінь ймовірності того, що особа, вдасться до вчинків, які будуть перешкоджати судовому розгляду або ж створять загрозу суспільству.

Зокрема, ризик втечі має оцінюватись у контексті чинників, пов`язаних з характером особи, її моральністю, місцем проживання, родом занять, майновим станом, сімейними зв`язками та усіма видами зв`язку з країною, в якій така особа піддається кримінальному переслідування («Бекчиєв проти Молдови»). Серйозність покарання є ревалентною обставиною в оцінці ризику того, що обвинувачений може втекти («Ідалов проти Росії», «Гарицьки проти Польщі», «Храїді проти Німеччини», «Ілійков проти Болгарії»), а наявність судимості може стати підставою для обґрунтування того, що обвинувачений може вчинити новий злочин («Сельчук проти Туреччини», «Мацнеттер проти Австрії»).

У розумінні практики Європейського суду з прав людини, тяжкість обвинувачення не є самостійною підставою для утримання особи під вартою, проте таке обвинувачення у сукупності з іншими обставинами збільшує ризик втечі настільки, що його неможливо відвернути, не взявши особу під варту.

Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою має оцінюватись в кожному провадженні з урахуванням його конкретних обставин.

Згідно усталеної практики Європейського суду з прав людини, тримання особи під вартою може бути виправдане, якщо існують реальні ознаки наявності справжнього суспільного інтересу, який незважаючи на презумпцію невинуватості, переважає принцип поваги до особистої свободи.

Застосовуючи запобіжний захід у виді тримання під вартою, необхідно виходити з того, що судове рішення повинно забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони прав і інтересів як суспільства, так і потерпілого.

Визначення таких прав, як підкреслює Європейський суд з прав людини, вимагає від суспільства більшої суворості в оцінці цінностей суспільства («Летельє проти Франції»).

Крім того, Європейський суд з прав людини зазначав, що право людини на свободу є основоположним, але не абсолютним та може бути обмежено з огляду на суспільний інтерес.

Колегія суддів уважає, що мотиви прийнятого слідчим суддею місцевого суду рішення належним чином є обґрунтованими.

У даному випадку ініціатором клопотання доведено, що встановлені під час розгляду клопотання обставини, є достатніми для переконання, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів, не може запобігти доведеним під час розгляду ризикам.

Стосовно посилань захисника та самого ОСОБА_10 на те, що останній має міцні соціальні зв`язки, місце проживання в місті Хмельницькому, то дані обставини не можуть бути самостійною підставою для застосування відносно нього запобіжного заходу, не пов`язаного з триманням під вартою, оскільки не спростовують ризиків запобігання втечі особи з метою уникнення передачі його компетентним органам Республіки Польща.

Доводи апеляційної скарги захисника ОСОБА_7 не спростовують висновку слідчого судді місцевого суду про застосування до підозрюваного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою (екстрадицій ний арешт).

Колегія суддів уважає, що рішення слідчого судді суду першої інстанції є обґрунтованим та постановлене з дотриманням зазначених вимог чинного законодавства.

Слідчий суддя місцевого суду належним чином урахував усі обставини провадження, об`єктивно оцінив особу підозрюваного, соціальні зв`язки, тяжкість інкримінованих йому кримінальних правопорушень.

Під час апеляційного розгляду не спростовано фактів того, що більш м`який запобіжний захід, не пов`язаний із ізоляцією від суспільства, зможе запобігти доведеним під час судового розгляду ризикам.

Указані обставини в поданій апеляційній скарзі перевірені та враховані колегією суддів апеляційного суду, однак не є визначальними та достатніми для задоволення вимог скарги.

Слідчий суддя місцевого суду перевірив відповідність змісту клопотання вимогам закону та з`ясував питання про те, чи підтверджується наявність зазначених у клопотанні підстав для застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Відповідно до усталеної практики Європейського суду з прав людини, висновки про ступінь ризиків та неможливості запобігання їм більш м`яких запобіжних заходів, мають бути зроблені за результатами сукупного аналізу обставин злочину та особистості підозрюваного (його характеру, моральних якостей, способу життя, сімейних зв`язків, постійного місця роботи, утриманців), поведінки підозрюваного під час розслідування кримінального правопорушення (наявність або відсутність спроб ухилятися від органів влади) поведінки підозрюваного під час попередніх розслідувань (способу життя взагалі, способу самозабезпечення, системності злочинної діяльності, наявності злочинних зв`язків).

Більш м`які, альтернативні запобіжні заходи з огляду на високу суспільну небезпечність вчинених кримінальних правопорушень на цій стадії провадження не становитимуть достатнього стримуючого припису.

На переконання апеляційного суду, вирішуючи питання про застосування екстрадиційного арешту слідчий суддя правильно врахував вимоги пунктів 3 і 4 статті 5 Конвенції про захист прав людини та практику Європейського суду з прав людини, згідно з якими обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою.

При цьому, ризики не можуть оцінюватися виключно на підставі суворості можливого судового рішення, а це слід робити з урахуванням низки відповідних фактів, які можуть підтверджувати існування такого ризику, або свідчити про такий його незначний ступінь, який не може служити підставою для запобіжного ув`язнення. Сама лише тяжкість інкримінованого обвинувачення, хоча і є одним з факторів при оцінці ризику ухилення від правосуддя, однак не може бути достатньою підставою для законності тримання особи під вартою і не має пріоритетної сили перед позитивними даними про особу підозрюваного.

З огляду на викладене, апеляційний суд констатує, що самі по собі відомості про ухилення особи від правосуддя у запитуючій стороні, на що посилається прокурор, наразі є безумовною та достатньою підставою для застосування щодо ОСОБА_10 найсуворішого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою (екстрадиційного арешту), оскільки, як вже було зазначено, ці обставини підлягають сукупній оцінці з іншими відомостями, зазначеними у ч.2 ст.585 КПК Україні.

Істотних порушень норм КПК України, які могли б стати підставою для скасування судового рішення, немає.

Колегія суддів зазначає, що висновок слідчого судді місцевого суду повною мірою відповідає фактичним обставинам провадження, відтак, не вбачає підстав для скасування ухвали слідчого судді місцевого суду.

Керуючись ст.ст.405, 407, 419, 422 КПК України, колегія суддів,

п о с т а н о в и л а :

Ухвалу слідчого судді Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 02 лютого 2024 року, якою застосовано відносно громадянина Ісламської Республіки Пакистан ОСОБА_10 ( ОСОБА_11 ), ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою (екстрадиційний арешт) до вирішення офісом Генерального прокурора питання про видачу та фактичну передачу до Республіки Польща, на строк до 02 квітня 2024 року включно з відбуванням у ДУ «Хмельницький слідчий ізолятор», залишити без змін, а апеляційну скаргу захисника ОСОБА_7 без задоволення.

Ухвала набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3