Справа №175/6180/23
провадження №1-кс/175/1389/23
У Х В А Л А

Іменем України

03 жовтня 2023 року смт. Слобожанське

Дніпропетровський районний суд Дніпропетровської області у складі:

слідчого судді ОСОБА_1

при секретареві ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3

розглянувши клопотання слідчого СВ ВП №8 ДРУП ГУНП в Дніпропетровській області ст. лейтенанта поліції ОСОБА_4 від 02.10.2023, погодженого прокурором Слобожанської окружної прокуратури Дніпропетровської області ОСОБА_3 за матеріалами досудового розслідування в рамках кримінального провадження №0000662 від 01 жовтня 2023 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.187, ч.1 ст.162, ч.4 ст. 296 КК України, -

В С Т А Н О В И В :

До Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області надійшло, погоджене з прокурором Слобожанської окружної прокуратури Дніпропетровської області, клопотання слідчого СВ ВП №8 ДРУП ГУНП в Дніпропетровській області ст. лейтенанта поліції ОСОБА_4 від 02.10.2023, за матеріалами досудового розслідування в рамках кримінального провадження №0000662 від 01 жовтня 2023 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.187, ч.1 ст.162, ч.4 ст. 296 КК України. Клопотання було надіслано до суду поштою 02.10.2023 року.

В обґрунтування свого клопотання слідчий зазначає, що в провадженні СВ ВП №8 ДРУП ГУНП в Дніпропетровській області перебувають матеріали досудового розслідування кримінального провадження №0000662 від 01 жовтня 2023 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.187, ч.1 ст.162, ч.4 ст. 296 КК України.

У зв`язку з чим, у клопотанні ставиться перед судом прохання у необхідності узаконення арешту проведеного 01.10.2023 року.

Слідчий надав суду заяву в якій просив справу розглянути без його участі.

Суд дослідивши матеріали клопотання, дійшов наступного висновку.

Слідчим відділом ВП №8 ДРУП ГУНП в Дніпропетровській області здійснюється досудове розслідування кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000662 від 01 жовтня 2023 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.187, ч.1 ст.162, ч.4 ст. 296 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що 01.10.2023 року об 19:00 годині, ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , знаходячись за адресою: АДРЕСА_1 , порушуючи громадський порядок з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжувалось особливою зухвалістю, із застосуванням холодної зброї у вигляді ножа, погрожував його застосуванням ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . (ЄО 11104 від 02.10.2023).

В ході проведення досудового розслідування встановлено, що 02.10.2023 під час огляду місця події за адресою: АДРЕСА_2 , на території приватного будинку, на підлозі виявлено складний ніж з руків`ям чорного кольору, загальною довжиною 20 см з маркуванням на лезі «GANZO», який було запаковано до паперового конверту.

Відповідно до інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно відомості, відомості щодо власника домоволодіння за адресою:

АДРЕСА_2 , відсутні.

Під час досудового розслідування було допитано гр. ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , який вказав, що раніше невідома йому особа, 01.10.2023 року об 20:00 годині з ножем в руках кидалась на місцевих мешканцім смт. Обухівка, Дніпровського району, Дніпропетровської області, після чого була затримана працівниками поліції.

Відповідно до ч.1 ст.167 КПК України тимчасовим вилученням майна є фактичне позбавлення підозрюваного можливості володіти, користуватися та розпоряджатися певним його майном до вирішення питання про арешт майна або його повернення.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні.

Арешт майна допускається з метою забезпечення, зокрема, для збереження речових доказів.

У випадку, передбаченому п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 КПК України.

Згідно ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно ч. 1 ст. 2 КПК завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Згідно ч. 2 ст. 9 КПК України прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий зобов`язані всебічно, повно і неупереджено дослідити обставини кримінального провадження, виявити як ті обставини, що викривають, так і ті, що виправдовують підозрюваного, обвинуваченого, а також обставини, що пом`якшують чи обтяжують його покарання, надати їм належну правову оцінку та забезпечити прийняття законних і неупереджених процесуальних рішень.

Згідно ч. 3 ст. 170 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 1 ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Як убачається із п. 7 ч. 2 ст. 131 КПК України, що заходом забезпечення кримінального провадження для досягнення його дієвості є арешт майна.

Враховуючи те, що вищевказані речі є речовими доказом в кримінальному провадженні на підставі постанови слідчого від 02.10.2023 року, мають суттєве значення для кримінального провадження, та з метою їх збереження а також для встановлення об`єктивної істини у кримінальному провадженні та необхідні для проведення експертних досліджень, за допомогою вище вказаного майна можливо встановити особу (осіб), яка причетна до вчинення кримінального правопорушення, оскільки у разі зволікання з його вилученням виникали ризики знищення речового доказу у вказаному кримінальному провадженні та порушення завдань кримінального провадження.

Слідчий суддя, вивчивши клопотання та дослідивши додані до нього документи, витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань щодо кримінального провадження №0000662 від 01 жовтня 2023 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.187, ч.1 ст.162, ч.4 ст. 296 КК України, приходить до наступного висновку.

Відповідно до ч.1 ст.170 КПК України слідчий суддя або суд під час судового провадження накладає арешт на майно у вигляді речей, якщо є достатні підстави вважати, що вони відповідають критеріям, зазначеним у частині другій статті 167 КПК України.

Відповідно до ч.1 ст.170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.

Відповідно до ч. 10 ст. 170 КПК України арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, цінні папери, майнові, корпоративні права, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна.

Відповідно до ч.5 ст. 171 КПК України, клопотання слідчого, прокурора про арешт тимчасово вилученого майна повинно бути подано не пізніше наступного робочого дня після вилучення майна, інакше майно має бути негайно повернуто особі, у якої його було вилучено.

Майно було вилучене 01.10.2023 року, в неділю, до суду клопотання слідчим було надіслано 02.10.2023 року, в понеділок, тобто без порушення строків на узаконення арешту вилученого майна.

Статтею 84 КПК України передбачено, що доказами у кримінальному провадженні є фактичні дані, отримані у передбаченому Кодексом порядку, на підставі яких слідчий, прокурор, слідчий суддя і суд встановлюють наявність чи відсутність фактів та обставин, що мають значення для кримінального провадження та підлягають доказуванню. Процесуальними джерелами доказів є показання, речові докази, документи, висновки експертів.

При вирішенні питання про арешт майна суд враховує правову підставу для арешту майна, а також наслідки арешту майна, якими є фактичне позбавлення осіб можливості володіти, користуватися та розпоряджатися певним майном до вирішення питання про арешт майна або його повернення.

Враховуючи викладене, з метою забезпечення виконання завдань кримінального провадження щодо швидкого, повного та неупередженого розслідування, суд вважає необхідним клопотання задовольнити та накласти арешт на вищевказані речі та майно.

Керуючись ст.ст. 167, 170-173 КПК України, слідчий суддя

У Х В А Л И В:

Клопотання слідчого СВ ВП №8 ДРУП ГУНП в Дніпропетровській області ст. лейтенанта поліції ОСОБА_4 від 02.10.2023, погодженого прокурором Слобожанської окружної прокуратури Дніпропетровської області ОСОБА_3 за матеріалами досудового розслідування в рамках кримінального провадження №0000662 від 01 жовтня 2023 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.187, ч.1 ст.162, ч.4 ст. 296 КК України задовольнити.

Накласти арешт на тимчасово вилучене майно, із забороною права на відчуження, користування та розпорядження а саме: ніж з руків`ям чорного кольору, загальною довжиною 20 см з маркуванням на лезі «GANZO», який було запаковано до паперового конверту.

Роз`яснити, що згідно ст.174 КПК України, підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково.

Апеляційна скарга подається протягом п`яти днів з дня одержання копії цієї ухвали шляхом подання апеляційної скарги через Дніпропетровський районний суд до Дніпровського апеляційного суду.

Слідчий суддя ОСОБА_1