Провадження № 1-кп/522/1368/23
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21.12.2023 року м. Одеса

Приморський районний суд м. Одеси у складі:

головуючого судді - ОСОБА_1 ,

за участю секретарів судового засідання ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 ,

розглянувши у судовому засіданні в залі суду в м. Одесі обвинувальний акт у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0006416 від 15.09.2018 р. відносно:

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Дальник-2, Овідіопольського району, Одеської області, громадянина України, українця, не одруженого, з неповною середньою освітою, офіційно не працюючого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимого,

обвинуваченого у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 187 КК України,

за участю сторін кримінального провадження:

прокурорів ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 ,

ОСОБА_12 ,

захисника ОСОБА_13 ,

обвинуваченого ОСОБА_7 ,

ВСТАНОВИВ:

Встановлено, що 14.09.2018, приблизно о 17 год. 50 ха., ОСОБА_7 , разом із іншою невстановленою особою, перебуваючи у сквері ім. Томаса в м. Одесі, помітили раніше незнайомих їм ОСОБА_14 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_15 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , при цьому останній мав при собі навісну сумку для дрібних речей. В цей час у ОСОБА_7 та іншої невстановленої особи, раптово виник злочинний умисел на заволодіння чужим майном, та в свою чергу предметом їх спільного злочинного посягання вони визначили майно, яке знаходилось у ОСОБА_15 ..

Реалізуючи свій злочинний умисел, спрямований на заволодіння чужого майна, переслідуючи корисливі мотиви, ОСОБА_7 , вступивши в злочинну змову з іншою невстановленою особою, діючи умисно, з корисливих мотивів, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, запропонував потерпілому ОСОБА_15 пред?явити вміст вказаною сумки, на що останній відмовився.

Далі, ОСОБА_7 , разом з іншою невстановленою особою, як спосіб досягнення своєї злочинної мети вирішили заволодіти майном потерпілого шляхом погрози застосуванням ножа, який ОСОБА_7 мав при собі, тим самим розуміючи, що для забезпечення доступу до сумки та іншого майна, яке може в ній перебувати, необхідно пригрозити застосуванням насильства, яке є небезпечним для здоров?я ОСОБА_15 , з метою уникнення опору від останнього та присікання спробам чинити їм будь-яку протидію.

Після чого, ОСОБА_7 , разом з іншою невстановленою особою, реалізуючи їх спільний злочинний умисел, діючи з вказаною метою, погрожуючи застосуванням ножа щодо ОСОБА_15 , а саме ОСОБА_7 приклав ніж до тулуба потерпілого, та почав вимагати в нього передати йому сумку, при цьому виразив погрози застосуванням ножа, в цей час інша невстановлена особа також почала висказувати словесні погрози щодо ОСОБА_15 .. Вказані погрози потерпілий сприйняв як реальну небезпеку для свого життя та здоров?я, та під дією даної погрози, потерпілий передав нападникам вищевказану сумку, в якій перебували мобільний телефон марки «Samsung J3», в корпусі сірого кольору, вартістю 2400 гривень та гаманець, чорного кольору, в якому перебували грошові кошти з сумі 1960 гривень.

Виконавши всі дії, які ОСОБА_7 , разом з іншою невстановленою особою, зважали за необхідне, з метою доведення свого злочинного наміру до кінця, з місця вчинення кримінального правопорушення зникли, в подальшому розпорядившись майном потерпілого на власний розсуд.

Вказаними діями, ОСОБА_7 вчинив напад з метою заволодіння чужим майном,поєднаний із погрозою застосування такого насильства (розбій) вчинений за попередньою змовою групою осіб

Під час судового розгляду обвинувачений ОСОБА_7 , свою провину визнавав та підтвердив обставини, які викладені в обвинувальному акті. У скоєнному щиро покаявся.

Потерпілий ОСОБА_16 пояснив, що восени 2018 року на дитячій площадці він перебував зі своїм товаришем. До них підійшло декілька людей, які попросили у них запальничку. Після цього у них виник конфлікт, який переріс у бійку. Сумку у нього відібрали незнайомі особи серед яких був ОСОБА_7 . У сумці знаходився його гаменець. Будь-яких претензій він не має до ОСОБА_7 .

Крім того вина ОСОБА_7 підтверджується наступними письмовими доказами, які дослідженні судом:

- протоколом огляду від 14.09.2018 року відповідно до якого було оглянуто місце вчинення злочину, а саме сквер ім. Томаса у м. Одеса. Під час огляду було виявлено дві камери відеоспостереження на буд АДРЕСА_3 направлених на сквер ім. Томаса та вул. Пантелеймонівську;

- протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 15.09.2018 року, відповідно до якого у присутності понятих потерпілий ОСОБА_16 впізнав обвинуваченого ОСОБА_7 , як чоловіка, який 14.09.2018 року вчинив напад на нього із застосуванням ножа з метою заволодіння його майном;

- протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 15.09.2018 року, відповідно до якого у присутності понятих свідок ОСОБА_17 впізнав обвинуваченого ОСОБА_7 , як чоловіка, який 14.09.2018 року вчинив напад на його знайомого із застосуваням ножа з метою заволодіння майном;

- протоколом огляду предметів від 01.10.2018 року в ході якого було оглянуто 2 відеозаписи з камер відеоспостереження, які знаходяться по АДРЕСА_3 . При відтворенні відео на 16:33:26 видно проїжджу частину та тротуар вулиці Пантелемонівскьої, на обочині проїзжої частини припарковані автомобілі, тротуар вкладено плиткою - коричневого кольору, по вулиці проходить ОСОБА_18 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , одягнений в футболку зеленого кольору, штани чорного кольору, обутий в кросівки чорного кольору з білою підошвою, ОСОБА_19 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , одягнена в куртку синього кольору, спідницю сірого кольору, кросівки синього кольору з підошвою білого кольору, в руці тримає сумку чорного кольору, ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 одягнений в чорну футболку та чорні штани та невстановлена в ході досудового розслідування особа чоловічої статі, на вигляд 20-25 років, одягнений в сіру футболку та сірі шорти, обутий в кросівки синього кольору з підошвою білого кольору та прямують у бік парку ім. Томаса. 16:54:29 год. (вул. Пантелеймонівська) на відео видно, проїжджу частину та тротуар вулиці Пантелемонівскьої, на обочині проїзжої частини припарковані автомобілі, тротуар вкладено плиткою коричневого кольору, по вулиці проходить ОСОБА_18 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , одягнений. в футболку зеленого кольору, штани чорного кольору, обутий в кросівки чорного кольору з білою підошвою, невстановлена в ході досудового розслідування особа чоловічої статі, на вигляд 20-25 років, одягнений в сіру футболку та сірі шорти, обутий в кросівки синього кольору з підошвою білого кольору ОСОБА_19 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , одягнена в куртку синього кольору, спідницю сірого кольору, кросівки синього кольору з підошвою білого кольору, в руці тримає сумку чорного кольору, ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 одягнений в чорну футболку та чорні штани несе в руках предмет схожий на гаманець чорного кольору.

Усі дослідженні судом докази дають право дійти однозначного висновку про винуватість особи у вчиненні вказаного злочину.

Таким чином суд вважає, що ОСОБА_7 скоїв злочин передбачений ч.2 ст. 187 КК України та його дії кваліфіковані правильно за ч. 2 ст. 187 КК України оскільки він вчинив: напад з метою заволодіння чужим майном,поєднаний із погрозою застосування такого насильства (розбій) вчинений за попередньою змовою групою осіб.

До обставин, що пом`якшують покарання ОСОБА_7 відповідно до ст. 66 КК України суд відносить - щире каяття, добровільне відшкодування завданого збитку та незадовільний стан здоров`я.

Обставин, що обтяжують покарання ОСОБА_7 відповідно до ст. 67 КК України судом не встановлено.

Призначаючи обвинуваченому ОСОБА_7 покарання слід ураховувати, що покарання, як захід державного реагування на осіб, які вчинили кримінальне правопорушення, є головною і найбільш поширеною формою реалізації кримінальної відповідальності, роль і значення якого багато в чому залежать від обґрунтованості його призначення і реалізації. Застосування покарання є одним із завершальних етапів кримінальної відповідальності, на якому суд вирішує питання, визначені ч. 1 ст. 368 КПК України, та яке виступає правовим критерієм, показником негативної оцінки як самого правопорушення, так і особи, котра його вчинила. Покарання завжди має особистий, індивідуалізований характер, а його призначення і виконання можливе тільки щодо особи, визнаної винуватою у вчиненні кримінального правопорушення.

Згідно з правовими орієнтирами, визначеними у ст.ст. 50,65 КК України метою покарання є як кара, так і виправлення засуджених та запобігання вчинення нових злочинів, іншими особами у тому числі.

Досягнення вказаної мети є однією з форм реалізації визначених у ч.1 ст.1 КК України завдань закону про кримінальну відповідальність - правового забезпечення охорони від злочинних посягань прав і свобод людини і громадянина, власності та інших охоронюваних законом цінностей, а також запобігання злочинам.

Призначене покарання має відповідати характеру протиправного діяння, його небезпечності, даним, що всебічно характеризують особу винного й відображають його пост кримінальну поведінку як прояв ставлення до скоєного. Адже така співмірність є критерієм справедливості кримінальної відповідальності.

Враховуючи наведене, суд приходить до висновку, що покарання обвинуваченому можливо призначити із застосуванням положень ст. 69 КК України, відповідно до якої за наявності кількох обставин, що пом`якшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, з урахуванням особи винного суд, умотивувавши своє рішення, може призначити основне покарання, нижче від найнижчої межі, встановленої в санкції статті Особливої частини цього кодексу, в даному випадку санкції ч. 2 ст. 187 КК України.

Таким чином, враховуючи дані особи обвинуваченого ОСОБА_7 , той факт, що він провину свою визнав та розкаявся, добровільно відшкодував шкоду завдану кримінальним правопорушенням, має назадовільний стан здоров`я (з народження у нього 1 нирка та має інші захворювання), враховуючи позицію прокурора, яка також просила застосувати до ОСОБА_7 ст. 69 КК України, тривале перебування обвинуваченого ОСОБА_7 під вартою, а саме з моменту його затримання 26.11.2018 року, суд вважає за можливим призначити останньому покарання за ч. 2 ст. 187 КК України із застосуванням ст. 69 КК України.

Крім того, судом встановлено, що ОСОБА_7 неоднарозово судимий. Востаннє вироком Суворовського районного суду м. Одеси від 01.07.2019 року за ч. 2 ст. 186 КК України до 4 років 2 місяців позбавлення волі. Це покарання ОСОБА_7 відбув 01.09.2023 року.

Проте, як зазначено у постанові Об?єднаної палати Касаційного кримінального суду Верховного Суду від 15.02.2021 у справі №760/26543/17, для призначення остаточного покарання на підставі ч. 4 ст. 70 КК України мають значення саме призначені попередніми вироками покарання, а не їх відбуття.

Кримінальне правопорушення вчинене ОСОБА_7 14.09.2018 року, тобто до постановлення попереднього вироку Суворовського районного суду м. Одеси від 01.07.2019, зважаючи на що покарання має бути призначено за сукупністю кримінальних правопорушень.

Рішення щодо речових доказів приймається судом на підставі ст. 100 КПК України.

Рішення щодо відшкодування процесуальних витрат приймаєтсья судом на підставі ст. 124 КПК України.

У зв`язку із призначенням покарання в умовах ізоляції від суспільства, строк тримання під вартою ОСОБА_7 продовжити, до набрання вироком законної сили.

Керуючись ст. ст. 72, 100, 349, 367-368, 370-371, 373-376, 395, 532, 615 КПК України, суд

У Х В А Л И В:

ОСОБА_7 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 187 КК України та призначити покарання із застосуванням ст. 69 КК України у виді позбавлення волі строком на 5 (п`ять) років та 5 (п`ять) місяців.

На підставі ч. 4 ст. 70 КК України, при призначенні покарання за сукупністю злочинів шляхом часткового складання покарання, призначеного за вироком Суворовського районного суду м. Одеси від 01.07.2019 року та покаранняпризначеним за цим вироком, остаточно призначити ОСОБА_7 покарання у виді позбавлення волі строком на 5 (п`ять) років 6 (шість) місяців із застосуванням ст. 69 КК України.

На підставі ч. 5 ст. 72 КК України зарахувати в строк відбування покарання ОСОБА_7 строк його попереднього ув`язнення, а саме з 26.11.2018 року по день набрання цього вироку законної сили з розрахунку один день попереднього ув`язнення дорівнює одному дню позбавлення волі.

Міру запобіжного заходу ОСОБА_7 до набрання даним вироком законної сили залишити тримання під вартою.

Строк відбування покарання ОСОБА_7 рахувати з моменту його затримання 26 листопада 2018 року.

Речові докази, відповідно до постанови від 01.10.2018 року про визнання речових доказів, а саме:

DVD диск з відео записами з камер відеоспостереження за адресою: АДРЕСА_3 - після вступу вироку у законну силу зберігати в матеріалах кримінального провадження.

Вирок може бути оскаржений шляхом подачі апеляційної скарги через Приморський районний суд м. Одеси в Одеський апеляційний суд протягом тридцяти днів з моменту його проголошення.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

Cуддя: ОСОБА_1