Справа № 462/76/24
провадження 1-кс/462/125/24
У Х В А Л А

16 січня 2024 року м. Львів

Слідчий суддя Залізничного районного суду м.Львова ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду скаргу ОСОБА_3 на постанову слідчого СВ ВП №1 ЛРУП №2 ГУ НП у Львівській області ОСОБА_4 від 30 грудня 2023 року про закриття кримінального провадження №0001067,

встановив:

ОСОБА_3 подала до суду зазначену скаргу, в якій просить:

-визнати бездіяльність слідчої СВ ВП №1 ЛРУП №2 ГУ НП у Львівській області ОСОБА_4 в порушенні вимог ст. 2, ст. 284 КПК України;

-скасувати постанову слідчої СВ ВП №1 ЛРУП №2 ГУ НП у Львівській області ОСОБА_4 від 30 грудня 2023 року про закриття кримінального провадження №0001067.

15.01.2024 року ОСОБА_3 подала уточнення до скарги, у яких просить:

-поновити термін на оскарження постанови від 30.12.2023 року про закриття кримінального провадження №0001067.

-визнати бездіяльність слідчої СВ ВП №1 ЛРУП №2 ГУ НП у Львівській області ОСОБА_4 в порушенні вимог ст. 2, ст. 284 КПК України;

-скасувати постанову слідчої СВ ВП №1 ЛРУП №2 ГУ НП у Львівській області ОСОБА_4 від 30 грудня 2023 року про закриття кримінального провадження №0001067.

Скаргу обґрунтовує тим, що слідчою не забезпечено проведення органом досудового розслідування повного, об`єктивного та неупередженого розслідування справи, постанова про закриття кримінального провадження винесена без виконання всіх слідчих (розшукових) та інших процесуальних дій, які необхідні для всебічного та повного і неупередженого дослідження всіх обставин кримінального провадження. Зазначає, що їй не вручено витяг з ЄРДР, вона не визнана потерпілою, не отримала відповідей на своє клопотання від 30.11.2023 року, 29.12.2023 року. Також, зазначає, що слідча не витребувала оригінали документів які скаржниця подавала в копіях, не дослідила документи які на думку скаржниці мають ознаки підроблення, не провела жодної слідчої дії, а тому просить скасувати постанову від 30 грудня 2023 року про закриття кримінального провадження №0001067.

У судовому засіданні скаржниця підтримала скаргу з доводів наведених у такій.

Слідча, будучи належним чином повідомленою про дату та час розгляду скарги, у судове засідання не з`явилася. Подала заяву, у якій просила скаргу розглядати без її участі, оскільки перебуває у відрядженні. Відповідно до ст. 306 ч.3 КПК України, це не є перешкодою для розгляду скарги.

Заслухавши пояснення скаржниці, дослідивши матеріали скарги, матеріали кримінального провадження №0001067 від 04 листопада 2023 року, вважаю, що скарга підлягає задоволенню, а постанову слідчого про закриття кримінального провадження слід скасувати з наступних підстав.

Відповідно до ч.1 ст.304 КПК України скарга на рішення, дії чи бездіяльність слідчого чи прокурора, передбачені частиною першою статті 303 цього Кодексу, можуть бути подані особою протягом десяти днів з моменту прийняття рішення, вчинення дії або бездіяльності. Якщо рішення слідчого чи прокурора оформлюється постановою, строк подання скарги починається з дня отримання особою її копії.

Статтею 2 КПК України визначено, що завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Статтею 9 КПК України визначено, що під час кримінального провадження суд, слідчий суддя, прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий, інші службові особи зобов`язані неухильно додержуватися вимог Конституції України, цього кодексу, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, інших актів законодавства. Зобов`язані всебічно, повно і неупереджено дослідити обставини кримінального провадження, надати їм належну правову оцінку та забезпечити прийняття законних і неупереджених процесуальних рішень.

Ст. 22 КПК України передбачає, що кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом. Сторони кримінального провадження мають рівні права на збирання та подання до суду речей, документів, інших доказів, клопотань, скарг, а також на реалізацію інших процесуальних прав, передбачених цим Кодексом.

Статтею 91 КПК України визначені обставини, які підлягають доказуванню у кримінальному провадженні. Доказування полягає у збиранні, перевірці та оцінці доказів з метою встановлення обставин, що мають значення для кримінального провадження, а ст. 92 даного кодексу обов`язок доказування покладається на слідчого, прокурора. На виконання даних вимог сторона обвинувачення в силу ст. 93 КПК України здійснює збирання доказів.

Відповідно до ст.93 КПК України сторона обвинувачення здійснює збирання доказів шляхом проведення слідчих (розшукових) дій та негласних слідчих (розшукових) дій, витребування та отримання від органів державної влади, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ та організацій, службових та фізичних осіб речей, документів, відомостей, висновків експертів, висновків ревізій та актів перевірок, проведення інших процесуальних дій, передбачених цим Кодексом.

Статтями 215, 223 КПК України передбачено, що досудове розслідування злочинів здійснюється у формі досудового слідства, а кримінальних проступків - у формі дізнання в порядку, передбаченому цим Кодексом. Закон передбачає проведення таких слідчих дій: а) допит, в тому числі одночасний допит двох чи більше вже допитаних осіб (статті 224-226 КПК); б) пред`явлення для впізнання: особи (ст. 228 КПК), речей (ст. 229 КПК), трупа (ст. 230 КПК); в) обшук (статті 233-236 КПК); г) огляд: місцевості, приміщень, речей та документів (ст. 237 КПК), трупа (ст. 238 КПК), огляд трупа, пов`язаний з ексгумацією (ст. 239 КПК): д) слідчий експеримент (ст. 240 КПК); е) освідування особи (ст. 241 КПК); є) залучення експерта та проведення експертизи (статті 242-243 КПК).

Згідно вимог ст.94 КПК України слідчий, прокурор, слідчий суддя, суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінюють кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення.

Виходячи зі змісту ст. 2, 284 КПК України, закриття кримінального провадження є одним із способів його остаточного вирішення, а тому провадження має закриватися після всебічного, повного та об`єктивного дослідження всіх обставин справи та оцінки всіх зібраних та перевірених доказів.

Слідчим суддею встановлено, що СВ ВП №1 ЛРУП №2 ГУНП у Львівській області здійснювалось досудове розслідування у кримінальному провадженні №0001067 від 04 листопада 2023 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.366 КК України.

Постановою слідчого СВ ВП №1 ЛРУП №2 ГУНП у Львівській області ОСОБА_4 від 30 грудня 2023 року вказане кримінальне провадження №0001067 від 04 листопада 2023 року було закрито на підставі п.2 ч.1 ст.284 КПК України, тобто у зв`язку з відсутністю складу кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.366 КК України.

Слідча при прийнятті постанови про закриття кримінального провадження обґрунтовує своє процесуальне рішення тим, що після проведення необхідних слідчих (розшукових) та процесуальних дій для встановлення усіх обставин, які підлягають доказуванню у кримінальному провадженні, за результатами яких не було здобуто будь-яких доказів, які б підтверджували факт вчинення службового підроблення, тобто внесення до офіційних документів завідомо неправдивих відомостей.

Водночас, слідчим суддею встановлено, що у матеріалах кримінального провадження №0001067 від 04 листопада 2023 року відсутні підтвердження виконання слідчим всіх слідчих (розшукових) та процесуальних дій для повноти встановлення обставин у кримінальному провадженні №0001067 від 04 листопада 2023 року. Постанова про закриття кримінального провадження від 30.12.2023 року ґрунтується тільки на допитах свідків.

Суд також зауважує, що слідчим не дано оцінку обставинам, зазначених в заяві про вчинення злочину ОСОБА_3 від 30.10.2023 року, та наведеним у такій доводам.

Постанова про закриття кримінального провадження має бути мотивованою, її зміст повинен відповідати фактичним обставинам, встановленим матеріалами справи, зокрема в ній мають бути викладені всі підстави, які виключають провадження у справі і обумовлюють її закриття, що є однією із гарантій забезпечення прав і законних інтересів учасників кримінального провадження (ст. 110 КПК України).

Відтак, враховуючи доводи скаржниці вважаю, що у даному випадку процесуальне рішення слідчого про закриття кримінального провадження у зв`язку із відсутністю складу кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 129 КК України є передчасним.

З огляду на викладене, з метою об`єктивного встановлення дійсних обставин події, слідчий суддя дійшов висновку, що постанова слідчого від 30.12.2023 року про закриття кримінального провадження №0001067 від 04 листопада 2023 року підлягає скасуванню.

Щодо вимог скаржниці про визнання бездіяльності слідчої СВ ВП №1 ЛРУП №2 ГУ НП у Львівській області ОСОБА_4 в порушенні вимог ст. 2, ст. 284 КПК України, то слідчий суддя зазначає наступне.

Відповідно до ч. 2 ст. 307 КПК України за результатами розгляду скарги на рішення, дії чи бездіяльність під час досудового розслідування слідчий суддя постановляє ухвалу про: 1) скасування рішення слідчого чи прокурора; 2) зобов`язання припинити дію; 3) зобов`язання вчинити певну дію; 4) відмову у задоволенні скарги.

З аналізу положень закріплених у вищевказаній статті КПК України слідує, що чинне кримінально-процесуальне законодавство передбачає чіткий перелік ухвал, які може виносити слідчий суддя за результатами розгляду скарги на рішення, дії чи бездіяльність під час досудового розслідування, зазначений перелік є вичерпний, не підлягає розширеному тлумаченню та до цього переліку не входить ухвала про визнання бездіяльності слідчого, а відтак у задоволенні скарги в частині цієї вимоги слід відмовити.

Керуючись ст.303-307 КПК України, слідчий суддя, -

постановив:

Скаргу задовольнити частково.

Скасувати постанову слідчого СВ ВП №1 ЛРУП №2 ГУНП у Львівській області ОСОБА_4 від 30.12.2023 року про закриття кримінального провадження №0001067 від 04.11.2023 року за ознаками складу кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 366 КК України.

В решті скарги відмовити.

Матеріали кримінального провадження №0001067 від 04.11.2023 року повернути СВ ВП №1 ЛРУП №2 ГУНП у Львівській області для продовження досудового розслідування.

Ухвала може бути оскаржена до Львівського апеляційного суду протягом п`яти днів з моменту проголошення повного тексту ухвали.

Слідчий суддя: ОСОБА_1