ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 листопада 2023 року м. Дніпро

Дніпровський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду кримінальних справ:

головуючого, судді-доповідача ОСОБА_2

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу захисника ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 23 жовтня 2023 року про продовження строку тримання під вартою у кримінальному провадженні № 0000392 стосовно

ОСОБА_7 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в м. Батумі Республіки Грузія, громадянина Грузії, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимий,

підозрюваного у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених частиною 2 статті 255-1, частиною 2 статті 307 Кримінального кодексу України (далі - КК),

за участю:

прокурора ОСОБА_8

підозрюваного ОСОБА_7 захисника ОСОБА_6

перекладача ОСОБА_9

ВСТАНОВИВ :

Обставини, встановлені ухвалою слідчого судді та короткий зміст оскарженого рішення.

Ухвалою слідчого судді Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 23 жовтня 2023 року задоволено клопотання слідчого СУ ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_10 , погодженого з прокурором ОСОБА_11 та продовжено строк тримання під вартою підозрюваного ОСОБА_7 строком 07 листопада 2023 року, без визначення застави.

Слідчий суддя вважав, що ризики, передбачені пунктами 1, 3 та 5 частини 1 статті 177 Кримінального процесуального кодексу України (далі - КПК), у вигляді переховування від органу досудового розслідування, незаконного впливу на свідків та інших підозрюваних, а також вчинення інших правопорушень не зменшилися, оскільки досудове розслідування хоча й завершено, але не закінчено та у кримінальному провадженні виконуються вимоги статті 290 КПК України.

ОСОБА_7 раніше неодноразово судимий, підозрюється у вчиненні тяжкого та особливо тяжкого кримінальних правопорушень з корисливих мотивів у період відбуття кримінального покарання в установі виконання покарань. Крім того, він громадянин іншої держави, зареєстрований на тимчасово окупованій території в м. Луганську.

Слідчий суддя виснував, що в даному випадку характер кримінальних правопорушень, в яких підозрюють ОСОБА_7 та суворість передбаченого за них покарання, в сукупності з усіма обставинами кримінального провадження та даними про особу підозрюваного є достатньо суттєвими елементами при оцінюванні ризику його переховування, впливу на свідків та інших підозрюваних, а також вчинення нових правопорушень, у зв`язку з чим тримання ОСОБА_7 під вартою залишається виправданим, так як у кримінальному провадженні виконуються вимоги статті 290 КПК, які необхідні для закінчення досудового розслідування.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги і узагальненні доводи осіб, які її подали.

В апеляційній скарзі захисник просить ухвалу слідчого скасувати та постановити нову, якою відмовити в задоволенні клопотання слідчого та застосувати до підозрюваного запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту.

В обґрунтування апеляційних вимог посилається на невідповідність висновків суду фактичним обставинам справи та недоведеність заявлених ризиків. Звертає увагу на те, що органом досудового розслідування не надано належних доказів заявлених ризиків, а саме незаконного впливу на свідків та здійснення спроб переховування, а також вчинення іншого кримінального правопорушення. Вказує на те, що рішення суду не вмотивоване в частині не визначення застави. При цьому посилається на низку рішень Європейського суду з прав людини, які на його думку, є застосовними у даній справі, якими обґрунтовує порушення судом положень статті 5 Конвенції з прав людини та основоположних свобод.

Позиції учасників судового провадження.

В судовому засіданні підозрюваний та його захисник підтримали апеляційну скаргу захисника і з підстав, викладених у скарзі, просили її задовольнити, ухвалу слідчого судді просили скасувати та постановити нову ухвалу, якою застосувати до підозрюваного запобіжний захід у вигляді домашнього арешту.

Прокурор в судовому засіданні заперечував проти задоволення апеляційної скарги захисника, її доводи вважав безпідставними, а ухвалу слідчого судді законною та обґрунтованою і просив залишити її без змін.

Мотиви апеляційного суду.

Відповідно до ст. 404 КПК, суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Відповідно до вимог частин 3, 4 ст. 199 КПК клопотання про продовження строку тримання під вартою, крім відомостей, зазначених у статті 184 цього Кодексу, повинно містити: виклад обставин, які свідчать про те, що заявлений ризик не зменшився або з`явилися нові ризики, які виправдовують тримання особи під вартою; виклад обставин, які перешкоджають завершенню досудового розслідування до закінчення дії попередньої ухвали про тримання під вартою.

Слідчий суддя зобов`язаний розглянути клопотання про продовження строку тримання під вартою до закінчення строку дії попередньої ухвали згідно з правилами, передбаченими для розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу.

Розглядаючи клопотання про продовження строку тримання під вартою для прийняття законного та обґрунтованого рішення в порядку ст. 199 КПК, слідчий суддя, суд повинен з`ясувати всі обставини, які передбачають підстави для застосування цього запобіжного заходу, передбачені ст. 177, 178, 183 КПК та умови, за яких таке продовження можливе, зокрема неможливість закінчити досудове розслідування в межах строку дії попередньої ухвали про тримання особи під вартою.

Відповідно до ч. 1, п. 4 ч. 2 ст. 183 КПК, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу.

Запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.

Згідно з ч. 1 ст. 194 КПК, під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Перевіривши доводи апеляційної скарги захисника, висновки слідчого судді та матеріали, долучені до клопотання слідчого, колегія суддів доходить висновку, що зазначені вище вимоги кримінального процесуального закону при розгляді клопотання слідчим суддею дотримані належним чином, а доводи захисника, викладені в судовому засіданні та в апеляційній скарзі щодо незаконності та необґрунтованості ухвали слідчого судді, апеляційний суд вважає необґрунтованими з огляду на таке.

Під час апеляційного перегляду встановлено, що у провадженні СУ ГУНП в Дніпропетровській області є кримінальне провадження № 00000392 за ч. 2 ст. 255-1 КК України стосовно ОСОБА_7

20 жовтня 2023 року прокурором подано клопотання про продовження строку тримання підозрюваного під вартою, в якому зазначено, що встановлені ризики та суспільна небезпека особи ОСОБА_7 не відпали і продовжують існувати.

Перевіривши надані матеріали провадження, колегія суддів дійшла висновку про доведеність викладених в клопотанні обставин, які зумовлюють продовження дії запобіжного заходу у вигляді тримання ОСОБА_7 під вартою.

Суд апеляційної інстанції не вбачає підстав для детального аналізу обґрунтованості підозри ОСОБА_7 у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення з огляду на те, що вона достатньою мірою підтверджується доказами, доданими до клопотання слідчого, неодноразово була предметом судового контролю слідчим суддею та апеляційної перевірки в суді апеляційної інстанції, не оспорюється захисником в апеляційній скарзі, а також з огляду на етап досудового розслідування, а саме його завершення, відкриття матеріалів стороні захисту для ознайомлення та висунення обвинувачення.

Доводи апеляційної скарги захисника щодо недоведеності ризиків, передбачених ст. 177 КК, колегія суддів вважає необґрунтованими, оскільки стороною обвинувачення надано вагомі докази того, що ОСОБА_7 небезпідставно підозрюється у скоєні тяжкого та особливо тяжкого злочинів, за які передбачена кримінальна відповідальність у виді позбавлення волі, що може спонукати останнього до спроби уникнути покарання шляхом переховування від органів слідства та суду, а не вчинення таких дій унеможливлене застосуванням до обвинуваченого виняткового запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Тяжкість покарання, що загрожує підозрюваній у випадку визнання її винуватою у вчиненні злочину, не є самостійною підставою для утримання особи під вартою, проте як за національним законодавством (п. 2 ч. 1 ст. 178 КПК), так і за практикою Європейського суду з прав людини, є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування.

Крім того, підозрюваний є громадянином іншої держави, у зв`язку з чим може перетнути кордон навіть в умовах воєнного стану, а також має місце реєстрації на тимчасово окупованій території в м. Луганську.

Зазначений ризик об`єктивно збільшується з урахуванням ведення в Україні військового стану через агресію російської федерації проти України, яка суттєво обмежує можливості виконання органами влади своїх повноважень на певних територіях та якісно погіршує криміногенну обстановку, зокрема ускладнює належний виклик таких осіб, а також контроль за виконанням запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту. Крім того, за вказаних обставин підозрюваний може перетнути умовну лінію розмежування з метою переховування з огляду на те, що підозрюваний обізнаний з місцевістю, де ведуться активні бойові дії.

Також є обґрунтованими висновки суду щодо наявності ризику впливу ОСОБА_7 на свідків з огляду на те, що на даний час відбувається відкриття матеріалів справи, останній має до них доступ, йому відомі анкетні дані та місце проживання інших фігурантів провадження, у зв`язку із чим з метою схилення до надання тих чи інших показань може здійснювати незаконний вплив на них.

При встановленні наявності ризику впливу на свідків у кримінальному провадженні апеляційний суд враховує встановлений КПК порядок отримання показань, а саме спочатку на стадії досудового розслідування показання отримуються шляхом допиту слідчим чи прокурором, а після направлення обвинувального акту до суду на стадії судового розгляду усно шляхом допиту особи в судовому засіданні (частини 1, 2 статті 23, стаття 224 КПК).

Суд може обґрунтовувати свої висновки лише на показаннях, які він безпосередньо сприймав під час судового засідання або отриманих у порядку, передбаченому статтею 225 КПК, тобто допитаних на стадії досудового розслідування слідчим суддею. Суд не вправі обґрунтовувати судові рішення показаннями, наданими слідчому, прокурору, або посилатися на них (частина 4 статті 95 КПК).

За таких обставин ризик впливу на свідків існує не лише на початковому етапі кримінального провадження при зібранні доказів, а й продовжує існувати на стадії судового розгляду до моменту безпосереднього отримання судом показань від таких осіб та дослідження їх судом, а тому вказаний ризик також є доведеним, оскільки досудове розслідування у даному кримінальному провадженні лише розпочато, досудовим слідством не встановлено усіх свідків або очевидців події, а тому підозрюваний потенційно може впливати на вже встановлених свідків у справі, з метою схилити їх до зміни показів на його користь, або здійснювати такий вплив на осіб, які наразі невідомі органу досудового розслідування.

Суд апеляційної інстанції також звертає увагу на те, що за змістом пред`явленої підозри ОСОБА_7 завдяки особистому авторитету, іншим якостям та можливостям умисно поширював злочинний вплив в установі виконання покарання, у зв`язку з чим ризик незаконного впливу на свідків є вагомим.

Крім того колегією суддів враховано, що обвинувачений раніше судимий, не працевлаштований, легального джерела доходу, міцних соціальних зв`язків та утриманців не має, що свідчить про відсутність соціально стримуючих факторів у запобіганні заявленим ризикам.

Обговорюючи доводи апеляційної скарги захисника про можливість запобігання встановленим ризикам у менш обтяжливий спосіб, ніж тримання ОСОБА_7 під вартою, колегія суддів, погоджуючись з висновками слідчого судді, що встановлені щодо цього підозрюваного ризики, передбачені ст. 177 КПК є вагомими та ймовірність їх настання значною. На стадії судового розгляду кримінального провадження доцільність тримання ОСОБА_7 під вартою може бути предметом перегляду, проте на даному етапі вказані ризики не можуть бути усунуті у менш обтяжливий спосіб, ніж застосування найбільш суворого запобіжного заходу.

Запобіжний захід, з урахуванням його тривалості, на даний час не виходить за межі розумного строку і кореспондує характеру суспільного інтересу, тобто визначеним КПК конкретним підставам і меті запобіжного заходу, а також обставинам даного конкретного кримінального провадження.

Згідно з положеннями п. 4 ч. 4 ст. 183 КПК слідчий суддя, суд при постановлені ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені ст. ст. 177, 178 цього Кодексу, має право не визначати розмір застави у кримінальному провадженні, щодо злочину, передбаченого ст. 255-255-3 КК.

Враховуючи вказані норми закону та беручи до уваги, що ОСОБА_7 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 255-1, ч. 2 ст. 307 КК України, рішення слідчого судді в частині не визначення застави є законним та обґрунтованим, у зв`язку з чим доводи захисту, щодо незастосування альтернативного запобіжного заходу у вигляді застави є безпідставними.

Інші доводи апеляційної скарги захисника зводяться до дослівного викладення положень кримінального процесуального закону та низки рішень Європейського суду з прав людини без належного співставлення висновків ЄСПЛ в справах у яких вони були сформульовані з фактичними обставинами цієї справи, що не може бути розцінено як належне обґрунтування своїх доводів та підставою для скасування оскарженого рішення.

Отже, порушень вимог кримінального процесуального законодавства, які б слугували підставами для скасування ухвали слідчого судді, апеляційним судом не встановлено, продовження слідчим суддею строку запобіжного заходу стосовно підозрюваного ОСОБА_7 відповідає вимогам статей 177, 178, 183, 194, 199 КПК, прийняте рішення є обґрунтованим і достатньо вмотивованим, у зв`язку з чим не підлягає скасуванню, а відтак апеляційну скаргу захисника слід залишити без задоволення.

Керуючись статтями 177-178, 183, 199, 405, 407, 419, 422 КПК, апеляційний суд,

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_6 залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 23 жовтня 2023 року про продовження строку тримання під вартою стосовно ОСОБА_7 , підозрюваного за частиною 2 статті 255-1, частиною 2 статті 307 Кримінального кодексу України залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та касаційному оскарженню не підлягає.

Судді:

____________________ ____________________ ____________________

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4