УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14.11.2023 року слідчий суддя Київського районного суду м. Одеси ОСОБА_1 , при секретарі судового засідання ОСОБА_2 , за участю слідчого ОСОБА_3 , розглянувши у відкритому судовому засіданні скаргу ОСОБА_4 на постанову слідчого Другого слідчого відділу (з дислокацією у м. Одеса) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Миколаєві ОСОБА_3 від 21.06.2023 року про відмову в задоволенні клопотання про визнання потерпілим в рамках кримінального провадження №0000159 від 11.05.2023 року, в порядку ст. 303 КПК України,-

ВСТАНОВИВ:

До Київського районного суду м. Одеси надійшла скарга ОСОБА_4 , в якій він просить скасувати постанову слідчого Другого слідчого відділу (з дислокацією у м. Одесі) ТУ ДБР, розташованого у м. Миколаєві ОСОБА_3 від 21.06.2023 року про відмову у визнанні його потерпілим в рамках кримінального провадження №0000159 від 11.05.2023 року за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 162, ч. 1 ст. 365КК України.

В обґрунтування скарги, особа, яка звернулась зі скаргою, вказує на те, що постанова про відмову у визнані потерпілим є неналежно мотивованою та необґрунтованою. Слідчий грубо порушує його права. 30.06.2023 року постановою слідчого кримінальне провадження №0000159 від 11.05.2023 року, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 162, ч. 1 ст. 365 КК України було закрито на підставі п. 2 ч. 1 ст. 284 КПК України, у зв`язку із чим ОСОБА_4 був позбавлений можливості оскаржувати постанову слідчого Другого слідчого відділу ТУ ДБР, розташованого у м. Миколаєві, від 21.06.2023 року про відмову у визнанні його потерпілим та відповідно ним був пропущений строк на оскарження постанови.

30.10.2023 року на підставі слідчого судді Київського районного суду м. Одеси постанову слідчого від 30.06.2023 року скасовано.

ОСОБА_4 просив постанову слідчого Другого слідчого відділу (з дислокацією у м. Одесі) ТУ ДБР, розташованого у м. Миколаєві, ОСОБА_3 про відмову у визнанні потерпілим від 21.06.2023 року скасувати та зобов`язати слідчого вчинити певну дію, а саме вручити ОСОБА_4 пам`ятку про процесуальні права та обов`язки потерпілого, в порядку ч. 2 ст. 55 України.

Слідчий в судовому засіданні заперечував проти задоволення даної скарги, зазначивши, що постанова про відмову у визнанні ОСОБА_4 потерпілим є обґрунтованою, а тому просив у задоволенні скарги відмовити.

Дослідивши скаргу з додатками, а також матеріали кримінального провадження, слідчий суддя приходить до наступного переконання.

Відповідно до п. 5 ч. 1 ст. 303 КПК України, на досудовому провадженні можуть бути оскаржені такі рішення, дії чи бездіяльність слідчого або прокурора, зокрема, рішення прокурора, слідчого про відмову у визнанні потерпілим - особою, якій відмовлено у визнанні потерпілою.

Так, слідчим суддею встановлено, що строк звернення з вказаною скаргою не є пропущений, так як 30.06.2023 року постановою слідчого означене кримінальне провадження було закрито на підставі п. 2 ч. 1 ст. 284 КПК України, 30.10.2023 року на підставі ухвали слідчого судді Київського районного суду м. Одеси вказану постанову скасовано, дане судове рішення ОСОБА_4 було отримано 02.11.2023 року та вже 03.11.2023 року останній скерував дану скаргу до суду. Враховуючи зазначене, на думку слідчого судді, строк подання скарги дотриманий.

Як вбачається з долучених до матеріалів скарги матеріалів, 21.06.2023 року слідчим Другого слідчого відділу (з дислокацією у м. Одесі) ТУ ДБР, розташованого у м. Миколаєві ОСОБА_3 було прийнято постанову про відмову у визнанні потерпілим ОСОБА_4 в рамках кримінального провадження №0000159 від 11.05.2023 року за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 162, ч. 1 ст. 365 КК України. В обґрунтування вказаної постанови, слідчий вказав, що клопотання ОСОБА_4 про визнання його потерпілим не підлягає задоволенню, оскільки останнім жодним чином не обґрунтовано яким саме чином йому завдано моральної, фізичної або майнової шкоди.

Згідно п. п. 1, 2 п. 2 ч. 5 ст. 110 КПК України, мотивувальна частина постанови слідчого, прокурора повинна містити відомості про зміст обставин, які є підставами для прийняття постанови; мотиви прийняття постанови, їх обґрунтування та посилання на положення цього Кодексу.

Відповідно до ч. 1 ст. 55 КПК України, потерпілим у кримінальному провадженні може бути фізична особа, якій кримінальним правопорушенням завдано моральної, фізичної або майнової шкоди, а також юридична особа, якій кримінальним правопорушенням завдано майнової шкоди.

Як вбачається з ч. 2 ст. 55 КПК України, права і обов`язки потерпілого виникають в особи з моменту подання заяви про вчинення щодо неї кримінального правопорушення або заяви про залучення її до провадження як потерпілого. Потерпілому вручається пам`ятка про процесуальні права та обов`язки особою, яка прийняла заяву про вчинення кримінального правопорушення.

Згідно ч. 5 ст. 55 КПК України, за наявності очевидних та достатніх підстав вважати, що заява, повідомлення про кримінальне правопорушення або заява про залучення до провадження як потерпілого подана особою, якій не завдано шкоди, зазначеної у частині першій цієї статті, слідчий або прокурор виносить вмотивовану постанову про відмову у визнанні потерпілим, яка може бути оскаржена слідчому судді.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 91 КПК України, у кримінальному провадженні підлягають доказуванню вид і розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, а також розмір процесуальних витрат.

Згідно ч. 1 ст. 92 КПК України, обов`язок доказування обставин, передбачених статтею 91 цього Кодексу, за винятком випадків, передбачених частиною другою цієї статті, покладається на слідчого, прокурора та, в установлених цим Кодексом випадках, - на потерпілого.

При прийнятті рішення про відмову у визнанні ОСОБА_4 потерпілим, слідчим поза увагою залишено ту обставину, що потерпілим у кримінальному провадженні є особа, якій кримінальним правопорушенням завдано моральної, фізичної або майнової шкоди, а тому така особа не зобов`язана надавати докази, які підтвердять завдання такої шкоди особі, відповідно до чого доводи вказані у постанові слідчого слідчий суддя вважає необґрунтованими.

Отже, з постанови слідчого вбачається, що слідчим не повно перевірялись обставини, які мали значення для вирішення питання про визнання або відмову у визнанні скаржника потерпілим, а саме: не надано оцінки фактичним обставинам, які містяться в матеріалах даного кримінального провадження.

Згідно п. п. 1, 3 ч. 2 ст. 307 КПК України, ухвала слідчого судді за результатами розгляду скарги на рішення, дії чи бездіяльність під час досудового розслідування може бути про: скасування рішення слідчого та зобов`язання вчинити певну дію.

Слідчий суддя приходить до переконання, що слідчим, при прийнятті процесуального рішення у вигляді відмови у визнанні ОСОБА_4 потерпілим в рамках кримінального провадження №0000159 від 11.05.2023 року, не було дотримано вимог Кримінального процесуального кодексу України, що позбавило можливості слідчого прийняти законну, обґрунтовану та вмотивовану постанову, в зв`язку з чим, остання підлягає скасуванню.

Слідчий суддя вважає за можливе зобов`язати слідчого повторно розглянути питання щодо визнання ОСОБА_4 потерпілим у відповідності до норм КПК України та фактичних обставин, які підтверджуються матеріалами кримінального провадження.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 55, 91, 92, 110, 303, 304, 307, слідчий суддя,-

ПОСТАНОВИВ:

Скаргу ОСОБА_4 на постанову слідчого Другого слідчого відділу (з дислокацією у м. Одеса) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Миколаєві ОСОБА_3 від 21.06.2023 року про відмову в задоволенні клопотання про визнання потерпілим в рамках кримінального провадження №0000159 від 11.05.2023 року, в порядку ст. 303 КПК України задовольнити.

Постанову слідчого Другого слідчого відділу (з дислокацією у м. Одеса) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Миколаєві ОСОБА_3 від 21.06.2023 року про відмову в задоволенні клопотання про визнання потерпілим в рамках кримінального провадження №0000159 від 11.05.2023 року, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 162, ч. 1 ст. 365КК України скасувати.

Зобов`язати слідчого Другого слідчого відділу (з дислокацією у м. Одесі) ТУ ДБР, розташованого у м. Миколаєві ОСОБА_3 повторно розглянути питання щодо визнання ОСОБА_4 потерпілим в рамках кримінального провадження №0000159 від 11.05.2023 року у відповідності до норм КПК України та фактичних обставин кримінального провадження.

Ухвала слідчого судді оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1