Провадження № 1-кп/947/572/24
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02.02.2024 року Київський районний суд міста Одеси у складі:

Головуючого - судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря ОСОБА_2 ,

прокурорів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 ,

розглянувши в залі суду у відкритому судовому засіданні в м. Одесі кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000805 від 20.06.2023 року відносно ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Ізмаїл, Одеської області, українця, громадянина України, неодруженого, офіційно не працевлаштованого, з середньою спеціальною освітою, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимого:

- 02.05.2023 року Київським районним судом міста Одеси за ч.1 ст.263 КК України до покарання у вигляді 4 років позбавлення волі. На підставі ст. 75 КК України звільнено від відбування покарання з випробувальним строком на 1 рік;

обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.185 КК України,

ВСТАНОВИВ:

Обвинувачений ОСОБА_6 маючи заздалегідь злочинний умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна, будучи обізнаним про розташування підземної кабельної лінії зв`язку, яка належить Одеській філії АТ «Укртелеком», прибув до будинку АДРЕСА_3 та вчинив новий умисний корисливий злочин за наступних обставин.

Так, в умовах воєнного стану, введеного у зв`язку з триваючою широкомасштабною збройною агресією російської федерації проти України Указом Президента України від 24 лютого 2022 року № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні», затвердженого Законом України від 24 лютого 2022 року № 2102-ІХ зі змінами, 20 червня 2023 року приблизно о 05 годині 00 хвилин, обвинувачений ОСОБА_6 більш точного часу не встановлено, підійшов до колодязя кабельної каналізації, який знаходиться на території зеленого насадження на розі вулиць Суднобудівна та Адміральський проспект, де, реалізуючи свій злочинний умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна, поєднаного з проникненням в інше сховище, діючи повторно, впевнившись, що його дії залишаються непомітними для оточуючих, діючи умисно, таємно, повторно, з корисливих мотивів та з метою особистого збагачення із застосуванням металевої сокири, яку мав при собі, відсунув каналізаційний люк та проник в середину колодязя, де виявив попередньо пошкоджений, невстановленим предметом, кабель зв`язку ТПІП 20?2х0,4 та кабель зв`язку ТІШ 30?2?0,4. Продовжуючи свою злочинну діяльність, ОСОБА_6 , перейшов через дорогу до каналізаційного колодязя, який розташований біля приміщення аптеки «Анкор», за адресою: м. Одеса, вулиця Адміральський проспект, 1-Г, із застосуванням металевої сокири, яку мав при собі, відсунув каналізаційний люк та проник всередину колодязя, де виявив пошкоджений в ході природних процесів деформації кабель зв`язку ТІШ 20?2х0,4 довжиною 20 метрів, вартістю 44 гривні 62 копійки за 1 метр, загальною вартістю 892 гривні 40 копійок та кабель зв`язку ТПП 30?2?0,4 довжиною 20 метрів, вартістю 61 гривня 64 копійки за 1 метр, загальною вартістю 1232 гривні 80 копійок, який належить ОФ АТ «Укртелеком», які викрав із застосуванням власної фізичної сили обох рук, відірвавши його.

Після цього, покинув місце скоєння кримінального правопорушення, розпорядившись викраденим майном на свій власний розсуд, чим спричинив ОФ АТ «Укртелеком» майнову шкоду на загальну суму 2125 гривень 20 копійок.

Таким чином своїми умисними діями, обвинувачений ОСОБА_6 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 4 ст. 185 КК України, за кваліфікуючими ознаками - таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно, поєднане з проникненням у інше сховище, в умовах воєнного стану.

У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_6 свою вину у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, не визнав та пояснив, що він не вчиняв злочин який йому інкримінують. Так в день подій він вийшов з місце мешкання о пів на шосту ранку на Адміральський проспект і побачив, як свідок відкриває люк, і пішов у бік аптеці, казав, що все підготував, залишилося тільки допомогти перенести на «заброшку» що почистити кабель і потім здати його на метал. Він взяв мішок з кабелем і поніс його, через декілька хвилин його затримала патрульна поліція. В ході проведення слідчого експерименту він давав інші покази тому, що його тримала п`ять днів пристебнутим до батареї. Він вважає, що свідок бачив не його, він до люку не спускався, кабель з люку діставав Смольницкий, а він в цей час знаходився за приміщення аптеки. В ході розмови з співробітниками поліції, він зрозумів, що провину за злочин слід йому взяти на себе. Сокиру та ніж, які були у нього за поясом, він раніше знайшов на «заброшці», сокира йому потрібна для заготовки дров. Він не погоджувався зі співробітниками поліції, що кабель його.

У судовому засіданні свідок ОСОБА_7 пояснив, що в день подій о 5 годині ранку він йшов по Адміральському проспекту, і бачив як чоловік якій присутній в залі суду, витягував кабель з люку зусиллям, обвинувачений тягнув кабель сам. Поліцейська машина стояла на дорозі по Адміральському проспекті через два будинку на повороті, розбиралися з водієм автівки, від підійшов до них, повідомив, що хлопець витягує кабель з люку. Він сів до поліцейських в автомобіль і вони проїхали круг, побачили, як цей хлопець виходив із двору. Співробітники поліції зупинили обвинуваченого, провели його огляд, виявили за поясом невелику сокиру і ніж. При обвинуваченому кабелю не було, кабель потім виявили на відстані трьох метрів звернутий у сміттєвий пакет, його місцезнаходження вказав обвинувачений і в його присутності його виявили. Він побачив обвинуваченого на відстані десь 15 метрів, це було на розі вулиць, недалеко від аптеці, все гарно освітлено.

У судовому засіданні свідок ОСОБА_8 пояснив, що він є співробітником поліції і в день події здійснював в складі екіпажу патрулювання, їх екіпаж знаходився на вулиці Палубна, 7, вони закінчували оформлення адмінпротоколу на водія, до них підійшов чоловік і сказав, що бачив, як з люку крадуть кабель. До них в автомобіль сів цей чоловік, за його вказівками вони поїхали шукати крадія, якого виявили через півкварталу вони виявили цього чоловіка, зупинили, провели поверхневу перевірку, побачили у нього за поясом сокиру. Потім його напарник проводив оформлення обвинуваченого, він пішов здійснювати огляд прилеглої території, виявив у палісаднику пакет з кабелем. Потім до них підійшов, ще один чоловік в стаді алкогольного сп`яніння, та пропонував їм владнати ситуацію, пропонував віддати кабель, робив пропозицію дати хабара у розмірі 2 тисяч гривень, про що вони повідомили на лінію 102, залишили заявку. Потім вони викликали допоміжний екіпаж, якій у подальшому опрацьовував ситуацію.

У судовому засіданні свідок ОСОБА_9 пояснив, що він є співробітником поліції і в день події здійснював в складі екіпажу патрулювання, вони закінчили оформлення адмінпротоколу на водія, і до них підійшов чоловік, повідомив, що бачив як відбувалася крадіжка кабелів, вони посадили свідка в автомобіль, за його вказівками знайшли через пару хвилин обвинуваченого, у якого під час огляду виявили сокиру та ніж у кармані. Він залишився з обвинуваченим, його напарник провів обстеження прилеглої території і виявив пакет з дротами, на невеликій відстані від того міста де зупинили обвинуваченого. Згодом, через декілька хвилин до них підійшов чоловік і почав цікавитися обставинами події, хотів «домовитися». Вони викликали слідчу оперативну групу для подальшого оформлення, викликали допоміжний екіпаж №105 та передали затриманого їм.

У судовому засіданні свідок ОСОБА_10 пояснила, що вона в складі патрульного екіпажу приїхала на перехрестя Адміральського проспекту та вулиці Суднобудівних, з підстав повідомлення свідком, що невідома особа витягувала кабель з люку, цю особу було затримано, при ньому виявили сокиру та ніж. Затримана особа пропонувала вирішити ситуацію, продати кабель та розділити між ними гроші, вона зробила дзвінок на лінію 102 стосовно пропозиції неправомірної вигоди. Обвинувачений стояв біля дерева, поруч лежав кабель та сокира, був ще старший чоловік, але на нього свідок не вказував, цей чоловік цікався що сталося. В їх присутності обвинувачений не казав, що це чужі кабелі, а пропонував здати їх, гроші поділити навпіл, з цього вона зробила висновок, що кабелі обвинувачений вважав своїми.

У судовому засіданні свідок ОСОБА_11 , пояснив, що в день подій отримали повідомлення командирського екіпажу щодо затримання чоловіка який викрав кабелі, відбувалося на Адміральському проспекті. Екіпаж який затримав обвинуваченого поїхав, вони залишися та чекали оперативну слідчу групу, поки чекали групу, перевіряли біля будинку чи є відкриті люки, відкритий люк знаходився далі від місця де вони чекали групу.

На підтвердження встановлених судом обставин вчинення обвинуваченим ОСОБА_6 інкримінованих йому кримінальних правопорушень, передбачених ч.4 ст.185 КК України свідчать також інші докази, надані стороною обвинувачення та дослідженні судом під час судового розгляду справи в порядку ст. 94 КПК України. Такими доказами є:

- витяг ЄРДР № 0000805 від 20.06.2023 року;-

- витяг в якому зазначено, що 20.06.2023 року повідомлено, що невідомі особи намагаються заволодіти кабелем з люку розташованого по проспекту Адмиральский в місті Одесі;

- протокол прийняття заяви про вчинення кримінального правопорушення від 20.06.2023 року з якого вбачається, що ОСОБА_12 , звернувся з заявою про прийняття заходів до невідомих осіб, які здійснили крадіжку телекомунікаційного кабелю з колодязя розташованого на Адміральському проспект в місті Одесі;

- протокол огляду місця події від 20.06.2023 року, з фото таблицею та DVD диск с відео записом слідчої дії;

В судовому засіданні від 01.08.2023 року, в присутності учасників судового розгляду зазначеного кримінального провадження, переглянуто відеозапис огляду місця події який проводився 20.06.2023 року за адресою: м. Одеса, вул. Суднобудна 7;

- протокол огляду місця події від 20.06.2023 року з фото таблицею та DVD диск с відео записом слідчої дії;

В судовому засіданні від 09.10.2023 року, в присутності учасників судового розгляду зазначеного кримінального провадження, переглянуто відеозапис огляду місця події який проводився 20.06.2023 року за адресою: м. Одеса, Адміральський проспект 1 Г;

- висновок експерта судово-трасологічної експертизи з фото таблицею № се-19/116-23/10413-тр від 30.06.2023 року;

- заява про вчинення кримінального правопорушення від 20.06.2023 року з додатками до нього, а саме: акт встановлення факту викрадення кабелю; дефектний акт від 20.06.2023 року; довідка до акту про вартість матеріальних збитків від 20.06.2023 року;

- постанова від 20.06.2023 про здійснення зняття показань технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото, кінозйомки, відеозапису чи записів фото, кінозйомки, відеозапису, яким постановлено (а саме: відеозаписів з нагрудних бодікамер екіпажу Океан-151 N?471820, 470616, 471469 та 001002 Управління патрульної поліції в Одеській області);

- Протокол зняття показань технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото, кінозйомки та відеозапису від 22.06.2023 року;

- опис речей і документів, які були вилучені від 22.06.2023 року, з DVD диск с відео записом;

- протокол огляду предмету від 23.06.2023 з фото таблицею;

- протокол проведення слідчого експерименту від 05.07.2023 року, з якого вбачається, що ОСОБА_6 в присутності понятих, пояснив, як 20.06.2023 року він проник до люку який розташований на перехресті вулиць Суднобудівна та Адміральського проспекту, з якого викрав кабель.

В судовому засіданні від 26.10.2023 року, в присутності учасників судового розгляду зазначеного кримінального провадження, переглянуто відеозапис слідчого експерименту за участю ОСОБА_6 з якого вбачається, що ОСОБА_6 в присутності понятих, пояснив, як 20.06.2023 року він проник до люку який розташований на перехресті вулиць Суднобудівна та Адміральського проспекту, з якого викрав кабель.

- постанова від 20.06.2023 про визнання речовими доказами вилучених під час огляду місця події речей;

- ухвала слідчого судді Київського районного суду м. Одеси від 23.06.2023 про накладення арешту на майно, що було вилучено 20.06.2023 під час огляду місця події;

- квитанція N?000591 від 20.06.2023 про отримання на зберігання речових доказів;

- постанова від 23.06.2023 про визнання речовим доказом диску з відео фіксацією, на якому знаходиться відеозапис з місця події;

Прокурор, який підтримує обвинувачення у зазначеному кримінальному провадженні в судовому засіданні відмовився від допиту свідків ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , інші учасники кримінального провадження погодились з прокурором.

В ході проведення судового розгляду проводилися процесуальні заходу для виклику та встановлення місцязнаходження свідка ОСОБА_16 , але відповідно до інформації наданої ОРУП №1 ГУНП в Одеській області встановити його місцезнаходження та доставити в судове засідання не можливо.

Враховуючи зазначене, судом було остаточно постановлено про закінчення судового розгляду без допиту свідка ОСОБА_16 .

Судом в умовах повної змагальності процесу досліджені в повному обсязі всі докази, надані як обвинуваченням, потерпілим, захистом, можливість збирання інших доказів вичерпані, що визнано сторонами процесу, які підтвердили відсутність у них доповнень та інших доказів.

Відповідно до ч. 1 ст. 337 КПК України, судовий розгляд проводиться лише стосовно особи, якій висунуто обвинувачення, і лише в межах висунутого обвинувачення відповідно до обвинувального акта.

Відповідно до ст. 84 КПК України, доказами в кримінальному провадженні є фактичні дані, отримані у передбаченому цим Кодексом порядку, на підставі яких суд встановлюють наявність чи відсутність фактів та обставин, що мають значення для кримінального провадження та підлягають доказуванню. Процесуальними джерелами доказів є показання, речові докази, документи, висновки експертів.

Зокрема, згідно зі ст. 85 КПК України, належними є докази, які прямо чи непрямо підтверджують існування чи відсутність обставин, що підлягають доказуванню у кримінальному провадженні, та інших обставин, які мають значення для кримінального провадження, а також достовірність чи недостовірність, можливість чи неможливість використання інших доказів.

Крім того, відповідно до ч. 1 ст. 86 КПК України, доказ визнається допустимим, якщо він отриманий у порядку, встановленому цим Кодексом.

Наведені вище докази, в їх сукупності, суд визнає належними та допустимими у розумінні діючого кримінального процесуального законодавства.

Під час розгляду справи захисник ОСОБА_5 висловила думку, що дії обвинуваченого ОСОБА_6 невірно кваліфіковані, в його діях наявні ознаки кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 396 КК України, у зв`язку з тим, що прокурора не доведено, що ОСОБА_6 вчинив крадіжку кабеля з люку. Так покази свідків мають протиріччя, із них вбачається, що була ще одна особа, яка намагалася вирішити питання на місці. Крім того, свідок ОСОБА_7 бачив особу яка витягувала кабель з люку на значній відстані. Враховуючи зазначене, не можливо стверджувати, що ОСОБА_6 вчинив крадіжку кабеля.

Так, проаналізувавши думку захисника ОСОБА_5 та покази обвинуваченого ОСОБА_6 , надані в судовому засіданні про те, що він, не вчиняв злочинні дій які йому інкриміновані, співставляючи їх з обвинуваченням, що йому інкримінується, а також з доказами кримінального провадження, які повністю викривають обвинуваченого у вчиненні інкримінованих йому злочинних дій, суд робить висновок про те, що покази обвинуваченого, що він не вчиняв крадіжки кабелю з каналізаційного колодязя розташованого на розі вулиць Суднобудівна та АДРЕСА_3 , не знайшли свого підтвердження, суперечать показам свідків ОСОБА_10 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_7 , ОСОБА_11 , письмовим доказам в кримінальному провадженні.

Таким чином, покази обвинуваченого ОСОБА_6 , суд розцінює як обраний спосіб захисту від висунутого обвинувачення та можливості ухилення від кримінальної відповідальності, тому вказані покази обвинуваченого, суд оцінює критично та не бере до уваги при ухвалені вироку.

Натомість, підстав ставити під сумнів покази свідка ОСОБА_17 та інших свідків у суду не має. Даючи оцінку показам свідків судом встановлено, що вказані покази є ґрунтовні, виразні, обдумані проте не продумані, які викладені досить сумлінно та без перебільшень. Так, свідок ОСОБА_7 докладно та послідовно пояснив події які відбувалися 20.06.2023 року, дії які вчиняв він, співробітники поліції, та обвинувачений ОСОБА_6 , його покази підтверджуються обставинами встановленими під час судового розгляду і співвідноситься з іншими доказами по провадженню, суд вважає за необхідне визнати їх достовірними.

Відповідно до ч. ч. 1, 6 статті 22 КПК України, кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом. Суд, зберігаючи об`єктивність і неупередженість, створює необхідні умови для реалізації сторонами їхніх процесуальних прав та виконання процесуальних обов`язків.

Згідно з ч. 2 ст. 8 КПК України та ст. 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини", суд при розгляді даного кримінального провадження враховує усталену практику ЄСПЛ, зокрема, викладену в рішеннях ЄСПЛ по справах «Кобець проти України», «Коробов проти України» та «Ушаков проти України» щодо концепції доведення вини «поза розумним сумнівом» та вважає, що стороною обвинувачення в повній мірі доведено винуватість обвинуваченого ОСОБА_6 у вчиненні ним кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст. 185 КК України належними, допустимими, достовірними, а в їх сукупності достатніми доказами у кримінальному провадженні «поза розумним сумнівом», що також узгоджується із положеннями ст. 94 КПК України, бере їх до уваги та кладе в основу обвинувального вироку відносно обвинуваченого, який повинний нести кримінальну відповідальність за вчинені ним злочини.

Таким чином, суд, приходить до висновку, що вина обвинуваченого ОСОБА_6 у вчиненні інкримінованого йому злочину, знайшла своє підтвердження і кваліфікує його дії за ч.4 ст. 185 КК України за кваліфікуючими ознаками - таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно, поєднане з проникненням у інше сховище, в умовах воєнного стану.

Відповідно до постанови Пленуму Верховного Суду України від 24.10.2003 року №7 «Про практику призначення судами кримінального покарання» суд призначаючи покарання, у кожному конкретному випадку зобов`язаний врахувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані про особу винного та обставини справи, що пом`якшують і обтяжують покарання, необхідні і достатні для її виправлення та попередження нових злочинів.

Обставини, що пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_6 згідно ст. 66 КК України, судом не встановлені.

Обставинами, що обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_6 згідно ст. 67 КК України, судом встановлено, рецидів злочинів.

З огляду на вищенаведене, враховуючи сукупність вищезазначених обставин, характер, обставини та тяжкість вчиненого кримінального правопорушення, дані про особу обвинуваченого ОСОБА_6 , який на обліку у психіатра та нарколога не значиться, має постійне місце проживання, не працює, стабільного джерела доходу не має, раніше судимий, покарання не відбув, злочин вчинив в період відбуття покарання за попереднім вироком Київського районного суду міста Одеси від 02.05.2023 року, що свідчить про те, що належних висновків він для себе не зробив та на шлях виправлення не став, відсутність обставин які пом`якшують та наявніть обставин які обтяжують покарання обвинуваченого, наявність вимог у потерпілого матеріального характеру, та керуючись принципом справедливості та індивідуалізації призначення покарання, суд вважає, що виправлення ОСОБА_6 та його перевиховання можливе лише в умовах ізоляції від суспільства, і йому слід призначити покарання у вигляді позбавленням волі, яке буде необхідне й достатнє для його виправлення та попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень.

Крім того, призначення покарання ОСОБА_6 без застосування вимог ст. 75 КК України, буде відповідати принципу необхідності і достатності для виправлення обвинуваченого і є дотриманням судом принципів «рівних можливостей» та «справедливого судового розгляду», встановлених ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року та не суперечить практиці Європейського Суду з прав людини та нормам кримінального законодавства України.

Європейський суд з прав людини у рішенні в справі «Стівен Вілкокс та Скотт Херфорд проти Сполученого Королівства, заяви № 43759/10 та 43771/12», зазначає, що хоча, в принципі, питання належної практики з призначення покарань в значній мірі виходить за рамки Конвенції, Суд допускає, що грубо непропорційний вирок (діяння та покарання) може кваліфікуватися, як жорстоке поводження, що суперечить статті 3 Конвенції, в момент його винесення.

Дане ж покарання, на переконання суду, відповідатиме його меті, гуманності, справедливості і не потягне за собою порушення засад виваженості, що включає наявність розумного балансу між охоронюваними інтересами суспільства та правами особи, яка притягується до кримінальної відповідальності через призму того, що втручання держави в приватне життя особи повинно спрямовуватись на досягнення справедливого балансу між загальними інтересами суспільства та потребою захисту основоположних прав особи, - воно має бути законним (несвавільним), пропорційним (не становити надмірного тягаря для особи) на чому наголошує в своїх рішення Європейський суд по правам людини.

Також встановлено судом, що ОСОБА_6 засуджено вироком Київського районного суду міста Одеси від 02.05.2023 року за ч.1 ст. 263 КК України до покарання у вигляді позбавлення волі строком на 4 роки. На підставі ст. 75 КК України звільнено від відбування покарання з іспитовим строком на 1 рік.

Виходячи положення частини 3 статті 78 КК України, у разі вчинення особою під час іспитового строку нового злочину суди мають розцінювати це як порушення умов застосування статті 75 КК України про звільнення від відбування покарання з випробуванням і призначати покарання за сукупністю вироків на підставі статті 71 КК України. У таких випадках повторне звільнення від відбування покарання з випробуванням є неприпустимим.

Також, відповідно до правової позиції,яка висловлена Верховним Судом у постанові від 14.09.2021 року (справа № 127/25037/17), яким наголошено, що в разі вчинення особою під час іспитового строку нового злочину повторне звільнення від відбування покарання з випробуванням суперечить точному змісту кримінального закону.

Частина 1 ст. 71 КК України містить імперативну вимогу про призначення судом покарання за сукупністю вироків (шляхом повного або часткового приєднання до покарання, призначеного за новим вироком, невідбутої частини покарання за попереднім вироком) у випадку, коли засуджений вчинив новий злочин після постановлення вироку, але до повного відбуття покарання. Таким чином, приєднання невідбутої частини покарання, призначеного за попереднім вироком, є обов`язком суду, який призначає покарання за сукупністю вироків.

При цьому суд враховує вимоги ч. 4 ст. 71 КК України, відповідно до якої остаточне покарання за сукупністю вироків має бути більшим від покарання, визначеного за новий злочин, а також від невідбутої частини покарання за попереднім вироком.

Представник АТ «Укртелеком» в особі Одеської філії АТ «Укртелеком», ОСОБА_18 звернувся з цивільним позовом про стягнення з обвинуваченого ОСОБА_6 матеріальної шкоди завданої внаслідок вчинення обвинуваченим кримінального правопорушення у розмірі 2 125 гривень 20 копійок.

Відповідно до положень ч.5 ст.128 КПК України цивільний позов у кримінальному провадженні розглядається судом за правилами, встановленими цим Кодексом. Якщо процесуальні відносини, що виникли у зв`язку з цивільним позовом, цим Кодексом не врегульовані, до них застосовуються норми ЦПК України за умови, що вони не суперечать засадам кримінального судочинства.

Відповідно до ч.1 ст. 129 КПК України, ухвалюючи обвинувальний вирок, суд залежно від доведеності підстав і розміру позову задовольняє цивільний позов повністю або частково чи відмовляє в ньому.

Згідно з ч.1 ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними діями, рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Факт заподіяння обвинуваченим ОСОБА_6 матеріальної шкоди АТ «Укртелеком» встановлено матеріалами справи у розміру 2 125 гривень 20 копійок, а тому має бути відшкодована обвинуваченим в повному обсязі.

Відповідно до ст. 124 КПК України процесуальні витрати по справі стягнути з ОСОБА_6 .

Питання щодо вирішення речових доказів вирішити в порядку ст. 100 КПК України.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 349, 369, 370, 371, 373, 374, 392, 393, 395 КПК України, суд,

УХВАЛИВ:

Визнати ОСОБА_6 винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст. 185 КК України, та призначити йому покарання у вигляді позбавлення волі строком на 6 (шість) років.

Відповідно до ч. 1 ст. 71 КК України, за сукупністю вироків до призначеного покарання частково приєднати невідбуту частину покарання за вироком Київського районного суду міста Одеси від 02.05.2023 року у вигляді одного місяця позбавлення волі та призначити остаточне покарання ОСОБА_6 у вигляді позбавлення волі строком на 6 (шість) років 1 (один) місяць.

Строк відбування покарання ОСОБА_6 рахувати з часу фактичного затримання з 06.07.2023 року.

Запобіжний захід у вигляді тримання під вартою ОСОБА_6 залишити без змін до набрання вироком законної сили.

В строк відбування призначеного покарання зарахувати період перебування ОСОБА_6 під вартою з 06.07.2023 року по день набрання вироком законної сили включно з розрахунку один день попереднього ув`язнення дорівнює одному дню позбавлення волі (ч.5 ст. 72 КК України).

Стягнути з ОСОБА_6 на користь держави за проведення судової трасологічної експертизи грошові кошти у розмірі 5736 гривень.

Цивільний позов заявлений АТ «Укртелеком» в особі Одеської філії АТ «Укртелеком» про стягнення з ОСОБА_6 матеріальної шкоди у розмірі 2 125 гривень 20 копійок, задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_6 на користь АТ «Укртелеком» в особі Одеської філії АТ «Укртелеком» матеріальну шкоду у розмірі 2 125 (дві тисячі сто двадцять п`ять) гривень 20 копійок.

Речові докази: сокиру та ніж, знищити.

Речові докази: відрізки кабелю повернути за належністю власнику.

Вирок може бути оскаржено до Одеського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги через Київський районний суд м. Одеси протягом 30 діб з дня його проголошення. Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

Копія вироку негайно після проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

Суддя ОСОБА_1