УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 листопада 2023 року м. Київ

Слідчий суддя Шевченківського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , за участі секретаря ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні, у приміщенні Шевченківського районного суду м. Києва, клопотання слідчого Шевченківського УП ГУНП в м. Києві ОСОБА_3 , погоджене прокурором Шевченківської окружної прокуратури м. Києва ОСОБА_4 про арешт майна у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0004354 від 22.10.2023,

ВСТАНОВИЛА:

До Шевченківського районного суду м. Києва надійшло клопотання слідчого Шевченківського УП ГУНП в м. Києві ОСОБА_3 , погоджене прокурором Шевченківської окружної прокуратури м. Києва ОСОБА_4 про арешт майна у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0004354 від 22.10.2023, в якому слідча просила накласти арешт на майно, вилучене 23.10.2023 в період часу з 13 год. 22 хв. по 13 год. 32 хв. в ході проведення огляду в кабінеті №8 Шевченківського УП ГУНП у м. Києві, який розташований за адресою: м. Київ, вул. Олени Теліги, 43-А, а саме: головний убір (кепка), синього кольору із написом «Porshe», що належить ОСОБА_5 ; мобільний телефон, марки «SONY», білого кольору із сім-карткою всередині та фіскальний чек із № НОМЕР_1 .

В обґрунтування клопотання слідча зазначає про те, що у провадженні СВ ВП № 2 Шевченківського управління поліції ГУ НП у м. Києві, знаходиться кримінальне провадження №0004354, за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України.

У своєму клопотанні слідчий вказує, що до вчинення вказаного кримінального правопорушення причетний ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який 19.10.2023 знайшов банківську карту належну ОСОБА_7 , після чого таємно, шляхом вільного доступу, діючи в умовах військового стану, розпорядився грошовими коштами з банківської картки на власний розсуд.

Так, 23.10.2023 в період часу з 13 год. 22 хв. по 13 год. 32 хв. в ході проведення огляду в кабінеті №8 Шевченківського УП ГУНП у м. Києві, який розташований за адресою: м. Київ, вул. Олени Теліги, 43-А, працівниками поліції виявлено та вилучено:

- Головний убір (кепка), синього кольору із написом «Porshe», що належить ОСОБА_5 , у якій, за словами слідчої, останній перебував в період вчинення ним кримінального правопорушення;

- Мобільний телефон, марки «SONY», білого кольору із сім-карткою всередині, який, за словами слідчої, був придбаний останнім на грошові кошти із зазначеної картки, та фіскальний чек із №.

23.10.2023 слідчим винесено постанову про визнання речовим доказом вилучених речей та предметів.

Слідча просить накласти арешт на вказане майно з метою забезпечення збереження речових доказів у кримінальному провадженні, задля запобігання можливості їх приховування, пошкодження, знищення чи передачі третім особам, а також з метою забезпечення спеціальної конфіскації, яка можебути призначена за наслідками судового розгляду кримінального провадження.

Прокурор ОСОБА_4 , в судове засідання не прибув, до початку судового розгляду звернувся до суду із заявою в якій просив проводити судовий розгляд за його відсутності, до заяви долучив повідомлення про підозру ОСОБА_8 на підтвердження права слідчого звертатись з таким клопотанням.

Слідча ОСОБА_3 в судове засідання не прибула, до початку судового розгляду звернулась до суду із заявою в якій просила проводити судовий розгляд за її відсутності. До заяви долучила рапорт про повідомлення власника майна про час та дату судового розгляду.

Жодних заяв або клопотань, в тому числі і про відкладення, від власника вилученого майна на адресу суду не надходило.

У зв`язку з наведеним, суд приходить до висновку про можливість розгляду клопотання про арешт майна у відсутність прокурора та власника вилученого майна.

Вивчивши клопотання про арешт майна та додані до нього копії матеріалів кримінального провадження, слідчий суддя вважає, що воно підлягає задоволенню виходячи з наступного.

Згідно з ст.ст. 131, 132 КПК України заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження на підставі ухвали слідчого судді або суду, за винятком випадків, передбачених цим Кодексом.

Відповідно з ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.

Положеннями ч. 2 ст. 170 КПК України визначено, що арешт майна допускається з метою забезпечення: збереження речових доказів; спеціальної конфіскації; конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Згідно з ч. 3 ст. 170 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу. Арешт на комп`ютерні системи чи їх частини накладається, зокрема, якщо вони є засобом чи знаряддям вчинення правопорушення, або зберегли на собі сліди кримінального правопорушення, або якщо їх надання разом з інформацією, що на них міститься, є необхідною умовою проведення експертного дослідження, а також якщо доступ до комп`ютерних систем чи їх частин обмежується їх власником, володільцем або утримувачем чи пов`язаний з подоланням системи логічного захисту.

Відповідно до ч.1 ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Згідно з ч.10 ст. 170 КПК України арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна. Не може бути арештовано майно, якщо воно перебуває у власності добросовісного набувача, крім арешту майна з метою забезпечення збереження речових доказів.

Приймаючи до уваги вищевикладене та враховуючи правову кваліфікацію кримінального правопорушення, за фактом вчинення якого розслідується кримінальне провадження та в межах якого подано дане клопотання, фактичні обставини кримінального провадження, слідчий суддя приходить до висновку, що наявні достатні підстави для арешту зазначених в клопотанні прокурора головний убір (кепка), синього кольору із написом «Porshe», що належить ОСОБА_5 , у якій, за словами слідчої, останній перебував в період вчинення ним кримінального правопорушення та мобільний телефон, марки «SONY», білого кольору із сім-карткою всередині, який, за словами слідчої, був придбаний останнім на грошові кошти із зазначеної картки, та фіскальний чек із №.

Так, слідчим суддею з матеріалів клопотання встановлено, що вказане майно може бути використана як доказ у кримінальному провадженні, відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 КПК України, а накладення арешту на вказане майно є необхідним з метою забезпечення збереження речових доказів.

Крім того, згідно з ч.4 ст. 170 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно підозрюваного, обвинуваченого, засудженого або третьої особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно підлягатиме спеціальній конфіскації у випадках, передбачених Кримінальним кодексом України.

При цьому ст. 96-1 КПК України спеціальна конфіскація полягає у примусовому безоплатному вилученні за рішенням суду у власність держави грошей, цінностей та іншого майна у випадках, визначених цим Кодексом, за умови вчинення умисного кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого Особливою частиною цього Кодексу, за які передбачено основне покарання у виді позбавлення волі або штрафу понад три тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, а так само передбаченого частиною першою статті 150, статтею 154, частинами другою і третьою статті 159-1, частиною першою статті 190, статтею 192, частиною першою статей 204, 209-1, 210, частинами першою і другою статей 212, 212-1, частиною першою статей 222, 229, 239-1, 239-2, частиною другою статті 244, частиною першою статей 248, 249, частинами першою і другою статті 300, частиною першою статей 301, 302, 310, 311, 313, 318, 319, 362, статтею 363, частиною першою статей 363-1, 364-1, 365-2 цього Кодексу.

Слідчий суддя звертає увагу на те, що кримінальне провадження №0004354 від 22.10.2023 здійснюється за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, санкція за яке передбачає максимальне покарання у вигляді позбавлення волі на строк від до восьми років. Тобто у разі доведення стороною обвинувачення вчинення вказаних правопорушень, в межах даного провадження може бути застосована спеціальна конфіскація.

Відповідно до ст. 96-2 КК України спеціальна конфіскація застосовується у разі, якщо гроші, цінності та інше майно, якщо вони одержані внаслідок вчинення кримінального правопорушення та/або є доходами від такого майна, або були предметом кримінального правопорушення, крім тих, що повертаються власнику (законному володільцю).

При цьому, ч. 2 ст. 96-2 КК України передбачає, що у разі якщо гроші, цінності та інше майно, зазначені у частині першій цієї статті, були повністю або частково перетворені в інше майно, спеціальній конфіскації підлягає повністю або частково перетворене майно.

З фабули кримінального провадження в рамках якого здійснюється дане кримінальне провадження вбачається, що мобільний телефон, марки «SONY», білого кольору із сім-карткою всередині, був придбаний підозрюваним на грошові кошти із банківської карти належної потерпілому ОСОБА_7 .

Таким чином накладення арешту на вказаний мобільний телефон вбачається доцільним і з підстав збереження такого майна з метою забезпечення спеціальної конфіскації, яка може бути призначена судом за наслідками розгляду судового провадження в рамках даного кримінального провадження.

Разом з тим, слідчий суддя не знаходить у висновках слідчого при зверненні з клопотанням про накладення арешту на майно, в цій частині, порушень вимог КПК України та чогось очевидно необґрунтованого та безпідставного.

Підстав сумніватися в співмірності такого обмеження права власності завданням кримінального провадження у слідчого судді не виникає.

Керуючись вимогами ст.ст. 117, 131, 132, 170-173, 309, 395 КПК України, слідчий суддя

УХВАЛИЛА:

Клопотання слідчого задовольнити.

Накласти арешт на майно, вилучене 23.10.2023 в ході проведення огляду в кабінеті №8 Шевченківського УП ГУНП у м. Києві, який розташований за адресою: м. Київ, вул. Олени Теліги, 43-А, а саме:

- Головний убір (кепка), синього кольору із написом «Porshe», що належить ОСОБА_9 ;

-Мобільний телефон, марки «SONY», білого кольору із сім-карткою всередині;

-Фіскальний чек із № НОМЕР_1 .

Ухвала підлягає негайному виконанню.

На ухвалу слідчого судді безпосередньо до Київського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення може бути подана апеляційна скарга. Якщо ухвалу суду постановлено без виклику особи, яка її оскаржує, то строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення.

Відповідно до ст. 174 КПК України арешт може бути скасований повністю чи частково за заявленим клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисників, законних представників, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутніми при розгляді питання про арешт майна. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження судом. Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Слідчий суддя ОСОБА_1