Справа 556/20/24
Номер провадження 1-кп/556/79/2024
У Х В А Л А

Іменем України

22.01.2024 року.

Володимирецький районний суд Рівненської області в складі:

головуючого судді - ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

за участю прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого - ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні, в смт Володимирець кримінальне провадження №0000245 від 04.08.2023 по обвинуваченню ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, не одруженого, освіта середня-спеціальна, військовозобов`язаного, не працює, не судимого,-

за ч.1 ст. 286 КК України, -

Встановив:

Згідно обвинувального акту, 03.08.2023 року, приблизно о 20 год. 00 хв., водій гр. ОСОБА_4 , керуючи технічно справним автомобілем, марки « OPEL VECTRA», реєстраційний номер НОМЕР_1 , рухаючись автодорогою сполученням «Рафаліка-Полиці», за межами населеного пункту, поблизу с. Полиці, Вараського району, Рівненської області, в напрямку с. Полиці, Вараського району, Рівненської області, зі швидкістю приблизно 95 км/год., маючи реальну можливість діяти з дотриманням Правил дорожнього руху, в порушення вимог підпункту 6) пункту 2.3, пункту 12.1 Правил дорожнього руху, що затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 №1306, проявив неуважність до дорожньої обстановки та неправильно її оцінив, не вибрав безпечну швидкість руху свого транспортного засобу, щоб мати змогу постійно контролювати його рух та безпечно керувати ним, не врахував дорожню обстановку, не впорався з керуванням автомобіля і допустив виїзд транспортного засобу за межі проїзної частини вправо по ходу руху, де відбулось перекидання автомобіля на дах, внаслідок чого пасажир автомобіля ОСОБА_5 отримав тілесні ушкодження у вигляді закритого перелому шийки правої стегнової кістки, ЗЧМТ, струсу головного мозку, забійних ран правого плеча, правої половини грудної клітки, які відносяться до середнього ступеня тяжкості тілесних ушкоджень спричинивши довготривалий розлад здоров`я, та пасажир автомобіля ОСОБА_6 отримав тілесні ушкодження у вигляді відкритого остеоепіфізеолізу дистального відділу лівої променевої кістки зі зміщенням, закритого перелому нижньої третини правої променевої кістки зі зміщенням, осадження правої половини грудної клітки, лівого плеча, гемофілії, які відносяться до середнього ступеня тяжкості тілесних ушкоджень спричинивши довготривалий розлад здоров`я.

Таким чином, своїми діями які виразились в порушенні правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило потерпілому середньої тяжкості тілесні ушкодження, ОСОБА_4 вчинив кримінальне правопорушення (злочин), передбачене ч.1 ст.286 КК України.

В підготовче судове засідання неповнолітні потерпілі та їх законні представники не з`явилися, надали заяви, де просять звільнити ОСОБА_4 від кримінальної відповідальності за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України, на підставі ст. 46 КК України, в зв"язку з примиренням обвинуваченого з потерпілими. Претензій до обвинуваченого не мають, збитки відшкодовано.

Обвинувачений в підготовчому судовому засіданні просив звільнити його від кримінальної відповідальності, у зв`язку з примиренням із потерпілими. Щиро розкаюється у вчиненому.

Прокурор не заперечив щодо звільнення обвинуваченого за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.286 КК України, на підставі ст.46 КК України, у зв`язку з примиренням обвинуваченого з потерпілими.

Суд дослідивши заявлене клопотання, матеріали кримінального провадження та вислухавши думку учасників судового розгляду, дійшов до наступних висновків.

Так, статтею 46 КК України визначено, що особа, яка вперше вчинила кримінальний проступок або необережний нетяжкий злочин, крім корупційних кримінальних правопорушень, звільняється від кримінальної відповідальності, якщо вона примирилася з потерпілим та відшкодувала завдані нею збитки або усунула заподіяну шкоду.

Згідно з п. 4 Постанови Пленуму Верховного Суду України №12 від 23.12.2005 року «Про практику застосування судами України законодавства про звільнення особи від кримінальної відповідальності», примирення винної особи з потерпілим належить розуміти як акт прощення її ним в результаті вільного волевиявлення, що виключає будь-який неправомірний вплив, незалежно від того, яка зі сторін була ініціатором, та з яких мотивів. Умовою звільнення особи (обвинуваченого, підсудного) від кримінальної відповідальності у зв`язку з примиренням із потерпілим (ст. 46 КК) є вчинення нею вперше злочину невеликої тяжкості. Звільнення винної особи від кримінальної відповідальності та закриття справи у зв`язку з примиренням із потерпілим можливе тільки в разі відшкодування завданих збитків або усунення заподіяної шкоди. За наявності передбачених у ст. 46 КК України підстав, звільнення особи від кримінальної відповідальності є обов"язковим.

Судом встановлено, що кримінальне правопорушення, в якому обвинувачується ОСОБА_4 , дійсно мало місце та містить склад кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 286 КК України .

Крім цього, наявні підстави звільнення обвинуваченого від кримінальної відповідальності, передбачені ст. 46 КК України, оскільки з матеріалів кримінального провадження вбачається, що ОСОБА_4 раніше не судимий. Кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст.286 КК України відноситься до необережного нетяжкого злочину (ст. 12 КК України). Збитки, завдані кримінальним правопорушенням відшкодовані, потерпілі претензій не мають, сторони примирилися.

Крім того, суд бере до уваги ту обставину, що право на примирення у розумінні норм ст. 46 КК України - це особисте право потерпілого. Воно не може бути ніким присвоєне та не може бути нікому делеговане. Таке право є природним правом людини, нерозривно пов`язаним з нею, та похідним від інших прав людини, зокрема права на життя. Під час примирення лише сам потерпілий може виражати свою волю, а не інші особи, які є його представниками або правонаступниками.

Згідно п. 1 ч. 2 ст. 284 КПК України, кримінальне провадження закривається судом у зв`язку зі звільненням особи від кримінальної відповідальності.

А як зазначено в ч. 3 ст. 288 КПК України, суд своєю ухвалою закриває кримінальне провадження та звільняє обвинуваченого від кримінальної відповідальності у випадку встановлення підстав, передбачених законом України про кримінальну відповідальність.

Згідно п.2 ч.3 ст.314 КПК України, у підготовчому судовому засіданні суд має право прийняти такі рішення: закрити провадження у випадку встановлення підстав, передбачених пунктами 4-8, 10 частини першої або частиною другою статті 284 цього Кодексу;

На підставі вище наведеного та враховуючи, що обвинувачений ОСОБА_4 вперше вчинив необережний нетяжкий злочин, примирився з потерпілими збитки, завдані кримінальним правопорушенням відшкодовані, непрвнолітні потерпілі та їх законні представники не мають жодних претензій до обвинуваченого, суд приходить до переконання, що ОСОБА_4 слід звільнити від кримінальної відповідальності у зв`язку з примиренням винного з потерпілими та закрити провадження в справі на підставі ст.46 КК України.

Цивільний позов не заявлявся.

За приписами ч. 1 ст. 126 КПК визначено, що суд вирішує питання щодо процесуальних витрат у вироку суду або ухвалою.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 118 КПК України процесуальні витрати складаються, в тому числі, із витрат, пов`язаних із залученням експертів.

А тому з обвинуваченого слід стягнути витрати на залучення експерта в сумі 1912 грн., згідно ст.124 КПК України.

Окрім того, за приписами ч. 4 ст. 174 КПК України суд одночасно з ухваленням судового рішення, яким закінчується судовий розгляд, вирішує питання про скасування арешту майна. Суд скасовує арешт майна, зокрема, у випадку виправдання обвинуваченого, закриття кримінального провадження судом, якщо майно не підлягає спеціальній конфіскації, непризначення судом покарання у виді конфіскації майна та/або незастосування спеціальної конфіскації, залишення цивільного позову без розгляду або відмови в цивільному позові.

На підставі ч. 4 ст. 174 КПК України слід скасувати арешт, накладений ухвалою слідчого судді Володимирецького районного суду Рівненської області від 04 серпня 2023 року на автомобіль, марки « OPEL VECTRA», реєстраційний номер НОМЕР_1 .

Питання про речові докази вирішити згідно ст. 100 КПК України.

Відносно ОСОБА_4 не застосовувався запобіжний захід.

Керуючись ст.46 КК України, ст.ст. 100, 284, 288, 314, 350, 370-372, 477 КПК України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Звільнити ОСОБА_4 від кримінальної відповідальності за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 286 КК України, на підставі ст.46 КК України, у зв`язку з примиренням обвинуваченого з потерпілими.

Кримінальне провадження, внесене в Єдиний реєстр досудових розслідувань за №0000245 від 04.08.2023 по обвинуваченню ОСОБА_4 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.286 КК України, закрити у зв"язку з примиренням обвинуваченого з потерпілими.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь держави витрати на залучення експертів в сумі 1912 (одна тисяча дев"ятсот дванадцять) гривень.

Скасувати арешт, накладений ухвалою слідчого судді Володимирецького районного суду Рівненської області від 04 серпня 2023 року на автомобіль, марки марки « OPEL VECTRA», реєстраційний номер НОМЕР_1 , власником якого є ОСОБА_4 .

Речові докази:

- автомобіль, марки « OPEL VECTRA», реєстраційний номер НОМЕР_2 повернути власнику - ОСОБА_4 .

Підстави для застосування запобіжного заходу відносно ОСОБА_4 а - відсутні.

Ухвала може бути оскаржена до Рівненського апеляційного суду протягом семи днів з дня її проголошення, шляхом подачі апеляційної скарги через Володимирецький районний суд Рівненської області.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя: ОСОБА_1