Провадження № 11-кп/824/4825/2023 Доповідач у 2 інстанції ОСОБА_2
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13 листопада 2023 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду у складі:

головуючого - судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі ОСОБА_5 ,

за участю прокурора ОСОБА_6 ,

захисника ОСОБА_7 ,

представника потерпілої ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження за апеляційною скаргою представника потерпілої на ухвалу Дарницького районного суду міста Києва від 19 жовтня 2022 року, якою

ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця Чернігівської області с. Борзна, зареєстрованого у АДРЕСА_1 , розлученого, на утриманні двоє малолітніх дітей,2009 року народження, раніше не судимого,

звільнено від кримінальної відповідальності за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України, на підставі ст. 49 КК України, у зв`язку із закінченням строків давності, а кримінальне провадження щодо нього закрито. Вирішено питання щодо речових доказів та процесуальних витрат.

В С Т А Н О В И Л А:

Відповідно до обвинувального акту, ОСОБА_9 обвинувачується у тому, що 20.03.2020 року близько 12-00 години у квартирі АДРЕСА_2 між ним та потерпілою ОСОБА_10 виник словесний конфлікт на побутовому ґрунті.

Надалі, ОСОБА_9 , керуючись раптово виниклим протиправним умислом, направленим на нанесення тілесних ушкоджень потерпілій ОСОБА_10 , діючи умисно, протиправно, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свої дій, передбачаючи суспільно небезпечні наслідки у вигляді тілесних ушкоджень і бажаючи їх настання, почав штовхати в тулуб та наніс кулаками рук кілька ударів по голові та тулубу потерпілої, чим спричинив їй легкі тілесні ушкодження у вигляді синців в скроневій ділянці справа, у виличній ділянці справа, в проекції середньої третини груднини, на зовнішній поверхні правого плеча у середній третині, на ліктьовій поверхні лівого передпліччя.

Дії ОСОБА_9 органом досудового розслідування кваліфіковані за ч.1 ст.125 КК України як нанесення умисного легкого тілесного ушкодження.

Ухвалою Дарницького районного суду міста Києва від 19 жовтня 2022 року задоволено відповідне клопотання захисника та звільнено ОСОБА_9 від кримінальної відповідальності за ч. 1 ст. 125 КК України у зв`язку із закінченням строків давності притягнення особи до кримінальної відповідальності та закрито кримінальне провадження.

Обґрунтовуючи судове рішення, суд зазначив про те, що подія мала місце 20 березня 2020 року, тому на час судового розгляду минув, передбачений п. 1 ч. 1 ст. 49 КК України дворічний строк притягнення особи до кримінальної відповідальності.

В апеляційній скарзі представник потерпілої просить скасувати ухвалу суду та направити кримінальне провадження до суду першої інстанції для проведення судового розгляду.

В обґрунтування апеляційної скарги зазначає, що у даному випадку строки давності застосовуватись за аналогією закону не повинні, оскільки належному розгляду справи перешкоджала військова агресія Російської Федерації проти України та у період з 24.02.2022 до вересня 2022 розгляд справи не відбувався і лише в жовтні прокурор оголосив короткий виклад обвинувального акту.

Вказує, що обвинувачений в судовому засіданні присутнім не був, ідентифікація особи відповідно до закону не проводилась, розгляд відбувся за допомогою сервісу WhatsApp з неідентифікованою особою, яка назвалась ОСОБА_9 , а судом безпідставно було відхилено клопотання про оголошення в розшук обвинуваченого та зупинення провадження у справі.

В запереченнях на апеляційну скаргу захисник вважав судове рішення законним, оскільки для застосування інституту давності існували усі законні підстави, а участь ОСОБА_9 у судовому засіданні під час воєнного стану у режимі відеоконференції за допомогою власних технічних засобів не суперечить відповідним роз`ясненням Ради суддів України та Верховного Суду.

Заслухавши доповідь судді, представника потерпілої, який підтримав апеляційну скаргу, захисника обвинуваченого, прокурора, які заперечили проти задоволення апеляційної скарги,перевіривши матеріали кримінального провадження, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до наступних висновків.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 49 КК України особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з дня вчинення нею кримінального проступку, за який передбачене покарання менш суворе, ніж обмеження волі; минуло два роки.

Як випливає з обвинувального акту, кримінальний проступок мав місце 20.03.2020 року, санкція ч.1 ст.125 КК України передбачає менш суворе покарання ніж обмеження волі, обвинувальний акт надійшов до суду 28.09.2021року, 15.02.2022 року за наслідками підготовчого судового засідання винесена ухвала про призначення судового розгляду на 25.02.2022 року, судове рішення про звільнення ОСОБА_9 від кримінальної відповідальності ухвалене 19.10.2022 року.

Отже суд дійшов вірного висновку про закінчення строків давності у кримінальному провадженні за обвинуваченням ОСОБА_9 за ч.1 ст.125 КК України.

Доводи апеляційної скарги представника потерпілої про те, що до строків давності не може бути включеним період , протягом якого суд не мав можливості розглянути обвинувальний акт внаслідок військової агресії , через перманентні бомбардування м. Києва, постійні повітряні тривоги, на вимогах закону України про кримінальну відповідальність не ґрунтуються.

Твердження апеляційної скарги про необхідність застосування норми процесуального права (ч.8 ст.615 КПК України) за аналогією закону до вимог, що виникають із норм матеріального права ( ст.49 КК України), є безпідставними.

Та обставина, що ОСОБА_9 приймав участь у судовому засіданні у режимі відеоконференцзв'язку за допомогою власних технічних засобів не свідчить про те, що судом його особа не була ідентифікована.

З журналу підготовчого судового засідання від 15.02.2022 року вбачається, що обвинувачений ОСОБА_9 безпосередньо приймав участь у судовому засіданні , його особа була належним чином встановлена головуючим по справі суддею.

Під час судового розгляду 17.10.2022 року, 19.10.2022 року участь у розгляді справи ОСОБА_9 приймав у режимі відеоконференцзв`язку у зв`язку з постійним перебуванням на території Республіки Польща, а захисник і представник потерпілої ОСОБА_8 безпосередньо у залі судових засідань.

З журналу даних судових засідань вбачається, що учасники судового провадження не ставили під сумнів ідентифікацію особи обвинуваченого та не заперечували проти його участі у розгляді справи у режимі відеоконференції із застосуванням власних технічних засобів.

Не ставилося також і під сумнів добровільність надання обвинуваченим згоди на звільнення його від кримінальної відповідальності за ч.1 ст.125 КК України у зв`язку із закінченням строків давності.

Зазначені обставини свідчать про те, що доводи апеляційної скарги захисника про відсутність належної ідентифікації особи обвинуваченого на матеріалах кримінального провадження не ґрунтуються.

Інших доводів, якими б спростовувалися висновки суду першої інстанції, апеляційна скарга не містить.

Порушень норм кримінального процесуального закону, які могли слугувати підставами для скасування чи зміни судового рішення, колегією суддів не встановлено.

За таких обставин ухвала суду є законною.

Керуючись ст.ст.404,405,407,419 КПК України, колегія суддів,

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу представника потерпілої залишити без задоволення,

а ухвалу Дарницького районного суду м. Києва від 19 жовтня 2022 року, якою ОСОБА_9 звільнено від кримінальної відповідальності за ч.1 ст.125 КК України на підставі ч.1 ст.49 КК України у зв`язку з закінченням строків давності, а кримінальне провадження закрито, - без зміни.

На ухвалу може бути подана касаційна скарга до Верховного Суду протягом трьох місяців з дня проголошення.

Суддя: Суддя: Суддя: