Справа № 194/1489/23
Номер провадження 1-кс/194/308/23
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

06 жовтня 2023 року Слідчий суддя Тернівського міського суду Дніпропетровської області ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , представника скаржника ОСОБА_3 адвоката ОСОБА_4 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду міста Тернівка Дніпропетровської області скаргу ОСОБА_3 на постанову від 27.06.2023 року дізнавача СД ВП №1 Павлоградського РВП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_5 про закриття кримінального провадження внесеного до ЄРДР за №0000043 від 21.05.2023 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 162 КК України, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_3 звернулась до слідчого судді Тернівського міського суду Дніпропетровської області із скаргою на постанову від 27.06.2023 року дізнавача СД ВП №1 Павлоградського РВП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_5 про закриття кримінального провадження внесеного до ЄРДР за №0000043 від 21.05.2023 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 162 КК України.

В обґрунтування скарги ОСОБА_3 посилається на те, що постановою від 27.06.2023 року дізнавача СД ВП №1 Павлоградського РВП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_5 було закрито у зв`язку з відсутністю кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 162 КК України, кримінальне провадження, внесене до ЄРДР за №0000043 від 21.05.2023 року, за її заявою та заявою ОСОБА_6 про незаконне проникнення до господарських споруд, як іншого володіння, житлового будинку АДРЕСА_1 , власником якого є ОСОБА_6 , а вона є постійним користувачем, оскільки у цьому житловому будинку зареєстроване її постійне місце проживання, до якого всупереч її волі та волі ОСОБА_6 незаконно проникли ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 із застосуванням насильства щодо неї та її сина ОСОБА_10 . З вказаною постановою вона не згодна, оскільки дізнавач прийняв рішення передчасно, посилаючись на заповіт ОСОБА_11 від 20.10.2015 року, згідно якого у разі настання її смерті право власності на вищевказану територію домоволодіння розподіляється навпіл між ОСОБА_7 та нею, та те, що вищевказаним особам не було відомо про те, що ОСОБА_11 при своєму житті продала домоволодіння ОСОБА_6 . Вважає, дізнавач не взяв до уваги, що на день смерті ОСОБА_11 вже не належало право власності на вказаний житловий будинок з господарськими спорудами, про що ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 було відомо. У зв`язку з чим, вважає, що рішення дізнавача про закриття кримінального провадження прийняте передчасно без повного дослідження всіх обставин, у зв`язку з чим просить скасувати вищевказану постанову та направити матеріали кримінального провадження для продовження досудового розслідування.

Скаржник ОСОБА_3 в судове засідання не з`явилась, про дату та час судового засідання повідомлена своєчасно та належним чином.

Представник скаржника ОСОБА_3 адвокат ОСОБА_4 в судовому засіданні просила скаргу задовольнити з підстав, викладеній у ній. Також зазначає, що ОСОБА_7 знав про те, що існує інший більш пізній заповіт, тому з його боку це незаконне проникнення до вищевказаного домоволодіння. Окрім того, взагалі не зрозуміло на яких підставах ОСОБА_9 та ОСОБА_12 проникли до вказаного домоволодіння. Крім того, зазначає, що було незаконне проникнення до житла відбулось з застосуванням сили, а тому дізнавачем допущена неправильна кваліфікація дій.

Прокурор в судове засідання не з`явився, подав до суду письмову заяву про розгляд скарги без його участі. В задоволенні скарги просив відмовити з огляду на наявність заповіту від 2015 року на оспорюваний будинок та факт настання смерті ОСОБА_11 (колишньої власниці) на момент оскаржуваний подій. Тобто ОСОБА_7 як спадкоємець міг мати уявне право на доступ до домоволодіння на рівних умовах з ОСОБА_3 .

Дізнавач в судове засідання не з`явився, подав до суду письмову заяву про розгляд скарги без його участі.

Ухвалою слідчого судді Тернівського міського суду Дніпропетровської області від 02.10.2023 року відкрито провадження по скарзі.

Заслухавши учасників судового процесу, дослідивши матеріали скарги та кримінального провадження, приходжу до наступного висновку.

Частина 2 ст. 9 КПК України визначає, що прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий зобов`язані всебічно, повно і неупереджено дослідити обставини кримінального провадження, виявити як ті обставини, що викривають, так і ті, що виправдовують підозрюваного, обвинуваченого, а також обставини, що пом`якшують чи обтяжують його покарання, надати їм належну правову оцінку та забезпечити прийняття законних і неупереджених процесуальних рішень.

Відповідно до ст.2 КПК України завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Статтею 91 КПК України визначені обставини, які підлягають доказуванню у кримінальному провадженні. Доказування полягає у збиранні, перевірці та оцінці доказів з метою встановлення обставин, що мають значення для кримінального провадження.

За загальним правилом, визначеним в ч.1 ст.92 КПК України, обов`язок доказування обставин, передбачених ст.91КПК України, покладається на слідчого, прокурора.

Згідно із ч.1 ст.40-1 КПК України дізнавач наділяється повноваженнями слідчого. Дізнавач несе відповідність за законність та своєчасність здійснення дізнання.

Відповідно до ч.2 ст.9 КПК України, прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий зобов`язані всебічно, повно і неупереджено дослідити обставини кримінального провадження, виявити як ті обставини, що викривають, так і ті, що виправдовують підозрюваного, обвинуваченого, а також обставини, що пом`якшують чи обтяжують його покарання, надати їм належну правову оцінку та забезпечити прийняття законних і неупереджених процесуальних рішень.

Згідно зі ст. 84 КПК України доказами в кримінальному провадженні є фактичні дані, отримані у передбаченому цим Кодексом порядку, на підставі яких слідчий, прокурор, слідчий суддя і суд встановлюють наявність чи відсутність фактів та обставин, що мають значення для кримінального провадження та підлягають доказуванню. Процесуальними джерелами доказів є показання, речові докази, документи, висновки експертів.

Статтею 94 КПК України встановлено, що слідчий, прокурор, слідчий суддя, суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінюють кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення. Жоден доказ не має наперед встановленої сили.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 284 КПК України кримінальне провадження закривається в разі, якщо встановлена відсутність в діянні складу кримінального правопорушення.

Згідно із ст.284 ч.2 КПК України, закриття кримінального провадження є одним із засобів його остаточного вирішення, а тому провадження має закриватися після всебічного, повного та об`єктивного дослідження усіх обставин справи та оцінки слідчим всіх зібраних та перевірених доказів.

Таким чином, постанова про закриття кримінального провадження має бути мотивованою, її зміст повинен відповідати фактичним обставинам встановленим матеріалами справи, зокрема, в ній має бути викладено суть заяви особи, яка звернулась з метою захисту своїх прав, та відповіді на всі поставлені нею питання які виключають провадження у справі і обумовлюють її закриття, що є однією з гарантій забезпечення прав і законних інтересів учасників процесу.

Згідно із п. 2 ч. 5 ст. 110 КПК України постанова слідчого, дізнавача, прокурора складається з: мотивувальної частини, яка повинна містити відомості про: зміст обставин, які є підставами для прийняття постанови; мотиви прийняття постанови, їх обґрунтування та посилання на положення цього Кодексу.

Таким чином, постанова дізнавача про закриття кримінального провадження має бути мотивованою, її зміст повинен відповідати фактичним обставинам встановленим матеріалами справи, зокрема, в ній має бути викладено суть заяви особи, яка звернулась з метою захисту своїх прав, та відповіді на всі поставлені нею питання які виключають провадження у справі і обумовлюють її закриття, що є однією з гарантій забезпечення прав і законних інтересів учасників процесу.

Отже, прийняття рішення про закриття кримінального провадження можливе лише після дослідження всіх обставин кримінального провадження.

Згідно з ст. 24 КПК України кожному гарантується право на оскарження процесуальних рішень, дій чи бездіяльності суду, слідчого судді, прокурора, слідчого в порядку, передбаченому цим Кодексом.

Статтею 303 КПК України закріплено право певного кола осіб на оскарження рішень, дій чи бездіяльності органів досудового розслідування чи прокурора під час досудового розслідування.

Згідно з п. 3 ч. 1 ст. 303 КПК України на досудовому провадженні можуть бути оскарженні рішення слідчого, дізнавача про закриття кримінального провадження - заявником, потерпілим, його представником чи законним представником.

Під час розгляду скарги встановлено, що 21.05.2023 року до ЄРДР внесені відомості за №0000043 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 162 КК України.

Згідно протоколів прийняття заяв про кримінальне правопорушення від 20.05.2023 року, ОСОБА_3 та ОСОБА_6 зазначають у своїх заявах, що 20.05.2023 року приблизно о 14-50 год. ОСОБА_7 , ОСОБА_13 , ОСОБА_8 незаконно проникли до території домоволодіння за адресою: АДРЕСА_1 .

Також, ОСОБА_3 03.06.2023 року та ОСОБА_6 28.05.2023 року були подані заяви про залучення до провадження в межах кримінального провадження №0000043 від 21.05.2023 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 162 КК України, в якості потерпілих.

Згідно витягу, 21.05.2023 року до ЄРДР внесено відомості за №0000044 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України.

За постановою дізнавача СД ВП № 1 Павлоградського РВП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_5 від 27.06.2023 року кримінальне провадження внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000043 від 21.05.2023 року закрито, у зв`язку з відсутністю складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 162 КК України.

Постанова дізнавача обґрунтована тим, що беручи до уваги покази всіх учасників кримінального провадження на теперішній час встановити всі обставини скоєння кримінального правопорушення, так як і сам факт вчиненого кримінального правопорушення - неможливо, в зв`язку з чим існуючих доказів об`єктивно недостатньо для притягнення ОСОБА_7 , ОСОБА_8 та ОСОБА_9 до кримінальної відповідальності, оскільки в ході досудового розслідування було встановлено, що за адресою: АДРЕСА_1 , проживала мати ОСОБА_7 - ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 та за своїм заповітом від 20.10.2015 року у разі настання її смерті право власності на вищевказану територію домоволодіння розподіляється навпіл між ОСОБА_7 та ОСОБА_3 . Також ОСОБА_7 , ОСОБА_8 та ОСОБА_9 не було відомо про те, що вказана територія домоволодіння ОСОБА_14 при своєму житті продала ОСОБА_6 .

Згідно договору купівлі-продажу житлового будинку та земельної ділянки від 18.08.2022 року, ОСОБА_11 та ОСОБА_6 уклали договір про те, що ОСОБА_11 передає (продає) у власність, а ОСОБА_6 приймає (купує) у власність житловий будинок та земельну ділянку, які розташовані за адресою: АДРЕСА_1 .

Набуття 18.08.2022 року ОСОБА_6 права власності на вказані земельну ділянку та житловий будинок, які розташовані за адресою: АДРЕСА_1 , також вбачається з витягів з державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності.

Згідно витягу про реєстрацію в Спадковому реєстрі, 18.05.2023 року була зареєстрована спадкова справа спадкодавця ОСОБА_11 .

Згідно заяви ОСОБА_7 , поданої до нотаріальної контори Дніпропетровської області, вбачається, що йому відомо, що 20.10.2015 року за №273 секретарем виконкому Богданівської сільської ради Павлоградського району Дніпропетровської області був посвідчений заповіт в реєстрі нотаріальних дій від ОСОБА_11 , згідно якого вона зробила розпорядження.

Відповідно до дублікату заповіту від 22.10.2015 року за №273, вбачається, що ОСОБА_11 заповідає ОСОБА_7 та ОСОБА_3 в рівних частках житловий будинок АДРЕСА_1 з усіма прилягаючими спорудами.

Згідно заповіту від 04.09.2019 року, вбачається що ОСОБА_11 заповідає ОСОБА_3 житловий будинок АДРЕСА_1 та земельні ділянки.

Згідно довідки №2436 від 22.09.2023 року, виданої виконкомом Богданівської сільської ради Павлоградського району Дніпропетровської області про те, що ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , зареєстрована в АДРЕСА_1 , з 27.08.2020 року і по теперішній час.

Так, з матеріалів кримінального провадження вбачається, що дізнавачем не надана оцінка наявного в матеріалах кримінального провадження договору купівлі-продажу, згідно з яким ОСОБА_11 18.08.2022 року продала ОСОБА_6 житловий будинок та земельну ділянку, які розташовані за адресою: АДРЕСА_1 .

Також, дізнавачем не перевірена чинність заповіту від 22.10.2015 року і відповідно наявність більш пізнішого заповіту.

Крім того, дізнавачем, вирішуючи питання про закриття кримінального провадження у зв`язку з відсутністю складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 162 КК України, не надано обґрунтування законності перебування ОСОБА_7 , ОСОБА_9 та ОСОБА_8 , яким, як зазначено в письмових поясненнях ОСОБА_3 зазначала про те, що не дозволяла проходити на територію домоволодіння, в якому вона мешкає, прохала їх вийти, та дозволу заходити у вказане домоволодіння вона не надавала. Також ОСОБА_3 було повідомлено про заборону проходити ОСОБА_15 на територію домоволодіння, про що зазначено в письмових поясненнях ОСОБА_6 , який в подальшому зазначив працівникам поліції, що він господар даного домоволодіння.

Щодо кваліфікації, яка була визначена слідчим, слід зазначити, що ст. 303 КПК України не наділяє слідчого суддю правом вирішувати питання щодо правильності, повноти, коректності відомостей, внесених в ЄРДР шляхом надання відповідних вказівок уповноваженим особам.

Відповідно до положень ст. 94 КПК України, слідчий, прокурор, слідчий суддя, суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінюють кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення. Жоден доказ не має наперед встановленої сили.

У свою чергу, дізнавач, слідчий, прокурор, під час досудового розслідування, зобов`язаний детально та всебічно перевірити доводи особи, що подала таку заяву про вчинення кримінального правопорушення.

Однак, як убачається з матеріалів, на підставі яких прийнято рішення про закриття кримінального провадження, вказані вимоги було проігноровано, а винесена постанова є не обґрунтованою та носить формальний характер.

Отже, з сукупності доказів наявних в матеріалах кримінального провадження не можливо одностайно встановити відсутність вчинення кримінального правопорушення, оскільки факт незаконного проникнення на територію домоволодіння не спростований та не обґрунтований з урахуванням конкретної обстановки.

Вказані факти свідчать про неповноту проведеного досудового розслідування та передчасного прийняття рішення про закриття кримінального провадження.

Отже оскаржувана постанова винесена в порушення вимог ч. 5 ст. 110 КПК України, оскільки прийняття рішення про закриття кримінального провадження можливе лише після дослідження всіх обставин кримінального провадження та безпосереднього дослідження і оцінки дізнавачем показань, документів, які стосуються цього провадження, у їх сукупності.

З огляду на встановлені в ході розгляду скарги обставини, слідчий суддя вважає, що постанова дізнавача про закриття кримінального провадження є необґрунтованою, оскільки рішення про відсутність в діянні невстановленої особи складу кримінального правопорушення прийнято передчасно, без вжиття всіх передбачених законом заходів для встановлення складу кримінального правопорушення та належної правової оцінки встановленим обставинам, а також об`єктивної оцінки всіх наданих показів свідків та визначення усіх елементів кримінального правопорушення (суб`єкт, об`єкт, суб`єктивна чи об`єктивна сторона).

Слід зауважити, що слідчий суддя не повинен підміняти собою одну зі сторін кримінального провадження щодо ініціювання питання про збирання, отримання доказів або їх забезпечення, оскільки це не відповідатиме критеріям ефективності здійсненні судового контролю у кримінальному провадженні. Згідно з ч. 3ст. 26 КПК України, слідчий суддя у кримінальному провадженні вирішує лише ті питання, що віднесені на його розгляд сторонами кримінального провадження та віднесені до їх повноважень цим Кодексом.

Враховуючи, що при розслідуванні вказаного кримінального провадження не було проведено всіх необхідних слідчих дій для повного і всебічного встановлення обставин кримінального правопорушення, у зв`язку з чим, дізнавачем належним чином не вжито заходів для виконання вимог ст. 9 КПК України, що є суттєвим порушенням і безпосередньо впливає на законність прийнятого рішення, тому постанова, винесена дізнавачем СД ВП № 1 Павлоградського РВП ГУНП в Дніпропетровській області від 27.06.2023 року про закриття кримінального провадження, підлягає скасуванню, а матеріали кримінального провадження № 0000043 поверненню до ВП № 1 Павлоградського РВП ГУНП в Дніпропетровській області для продовження досудового розслідування.

При цьому, слідчим суддею приймається до уваги правова позиція, викладена у п. 42 рішення Європейського Суду з прав людини від 13.01.2011 р. у справі «Михалкова та інші проти України» в якому зазначено, що за статтею 1 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод держава зобов`язана «гарантувати кожному, хто перебуває під її юрисдикцією, права і свободи, визначені у Конвенції», що також опосередковано вимагає наявності будь-якої форми ефективного розслідування. Розслідування має бути ретельним, безстороннім і сумлінним. Розслідування повинне забезпечити встановлення винних осіб та їх покарання. Органи державної влади повинні вжити всіх заходів для отримання всіх наявних доказів, які мають відношення до події, показань очевидців, доказів експертиз. Будь-які недоліки у розслідуванні, які підривають його здатність встановити відповідальну особу, створюють ризик недодержання такого стандарту.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 9, 303-304, 306, 307, 372 КПК України, слідчий суддя, -

У Х В А Л И В :

Скаргу ОСОБА_3 на постанову від 27.06.2023 року дізнавача СД ВП №1 Павлоградського РВП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_5 про закриття кримінального провадження внесеного до ЄРДР за №0000043 від 21.05.2023 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 162 КК України задовольнити.

Скасувати постанову дізнавача СД ВП №1 Павлоградського РВП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_5 від 27.06.2023 року про закриття кримінального провадження №0000043 внесеного21.05.2023 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 162 КК України.

Матеріали даного кримінального провадження повернути до ВП № 1 Павлоградського РВП ГУНП в Дніпропетровській області для продовження досудового розслідування.

Повний текст ухвали оголошений 09.10.2023 року.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1