Справа №635/1579/23
Провадження №1-кп/635/20/2024
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 січня 2024 року сел. Покотилівка Харківського району Харківської області

Харківський районний суд Харківської області у складі:

головуючого судді - ОСОБА_1 ,

за участі прокурора - ОСОБА_2 ,

захисника (в режимі відеоконференції) - ОСОБА_3 ,

обвинуваченого - ОСОБА_4 ,

секретар судового засідання - ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні злочинів, передбачених ч.2 ст.307 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

В провадженні Харківського районного суду Харківської області знаходиться зазначене кримінальне провадження.

Прокурором у судовому засіданні заявлено клопотання про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно обвинуваченого ОСОБА_4 строком на 60 днів без визначенням розміру застави, посилаючись на наявність ризиків, передбачених п.п.1, 5 ч.1 ст. 177 КПК України, які продовжують існувати та не зменшились, а також зазначає, що нових обставин, які б свідчили про можливість застосування менш тяжкого запобіжного заходу не встановлено.

В обґрунтування клопотання прокурор посилався на те, що обвинуваченому інкримінується вчинення тяжкого злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі строком від 6 до 10 років з конфіскацією майна, а також відсутність міцних соціальних зв`язків, що свідчить про можливі реальні спроби переховування від суду. Крім того, враховуючи, що обвинувачений не має постійного заробітку, офіційно не працює, перебуваючи на свободі може продовжити свою злочинну діяльність.

Обвинувачений ОСОБА_4 у судовому засіданні заперечував проти клопотання прокурора щодо продовження відносно нього запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, зазначив, що клопотання не підтверджено жодними доказами, вказав на те, що він не мав і не має наміру переховуватись від суду, просив застосувати відносно нього інший запобіжний захід не пов`язаний з триманням під вартою, а саме домашній арешт.

Захисник обвинуваченого - адвокат ОСОБА_3 у судовому засіданні підтримав позицію свого підзахисного, заперечував проти клопотання прокурора щодо продовження строку тримання під вартою обвинуваченого, вважав його необґрунтованим, а заявлені ризики безпідставними, оскільки свідки вже допитані і майже усі докази досліджені. Просив застосувати до ОСОБА_4 запобіжний захід не пов`язаний з позбавленням волі, а саме цілодобовий домашній арешт. Зазначив, що у разі звільнення ОСОБА_4 з під варти, йому є де проживати. Крім того, зауважив, що обвинувачений визнає вину, співпрацював з досудовим слідством, сприяв розкриттю кримінального правопорушення та усуненню шкідливих наслідків, не переховувався.

Вислухавши думку учасників кримінального провадження, суд приходить до наступного.

Ухвалою слідчого судді Люботинського міського суду Харківської області від 09 лютого 2023 року відносно ОСОБА_4 застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на 60 днів - до 07 квітня 2023 року, з визначенням розміру застави. Надалі, строк запобіжного заходу у вигляді тримання під вартоювідносно ОСОБА_4 неодноразово продовжувався Харківським районним судом Харківської області, останній раз до 16 лютого 2024 року включно.

Відповідно до ч. 1 ст. 197 КПК України, строк дії ухвали слідчого судді, суду про тримання під вартою або продовження строку тримання під вартою не може перевищувати шістдесяти днів.

Згідно ч.1,3 ст. 331 КПК України під час судового розгляду суд за клопотанням сторони обвинувачення або захисту має право своєю ухвалою змінити, скасувати, обрати або продовжити запобіжний захід щодо обвинуваченого. За наявності клопотань суд під час судового розгляду зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження запобіжного заходу до закінчення двомісячного строку з дня його застосування.

Строк тримання під вартою обвинувачених закінчується 16 лютого 2024 року.

Згідно вимог ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Згідно з ч. 1 ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу.

Під час обрання та продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_4 судом встановлено в тому числі наявність ризиків, передбачених п.п. 1, 5 ч.1 ст.177 КПК України, на які посилається прокурор в обґрунтування клопотання про продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, а саме ризику можливості обвинуваченого переховуватись від суду та вчинення іншого кримінального правопорушення.

Вирішуючи питання про продовження строку обвинуваченому запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, суд враховує дані про особу обвинуваченого, який не одружений, офіційно не працює, не має стабільного джерела доходу та сталих соціальних зв`язків, в силу ст.89 КК України раніше не судимого, незважаючи на наявність у нього зареєстрованого місця проживання.

Крім того, ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення в сфері обігу наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів або прекурсорів та інших злочинів проти здоров`я населення, передбаченого ч.2 ст.307 КК, який відповідно до ст. 12 КК України відноситься до тяжких злочинів, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від шести до десяти років з конфіскацією майна.

Отже, усвідомлюючи ризик бути засудженим до тривалого терміну ув`язнення, обвинувачений перебуваючи на свободі може переховуватися від суду та вчиняти інші кримінальні правопорушення.

При цьому, суд оцінює в сукупності всі обставини та характер інкримінованого обвинуваченому кримінального правопорушення, тяжкість злочину, суспільну небезпечність та покарання, яке загрожує йому у разі визнання винуватим, дані про особу обвинуваченого, а також ту обставину, що розгляд судового провадження не завершений, незважаючи на той факт, що в судовому засіданні були допитані свідки та досліджена частина письмових доказів, мета та обставини, що стали підставою для обрання обвинуваченому запобіжного заходу у виді тримання під вартою є актуальними, суд вважає, що ризики, передбачені п.п. 1,5 ч.1 ст.177 КПК України, які стали підставою для обрання та продовження строку запобіжного заходу, доведені прокурором, не зникли та продовжують існувати, та виправдовують тримання особи під вартою.

Вищевказані обставини свідчать про неможливість запобігання встановленим ризикам та забезпечення виконання обвинуваченим його процесуальних обов`язків шляхом застосування до обвинуваченого більш м`якого запобіжного заходу ніж тримання під вартою.

За таких обставин, суд не може погодитись з доводами сторони захисту щодо відсутності або втрати актуальності ризиків, які існували на час обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, оскільки ризик це подія, яка імовірно може настати за наявності певних підстав.

Об`єктивність існування зазначених підстав щодо ризиків вбачається з вищенаведених відомостей, а тому суд не може погодитись з доводами сторони захисту щодо дієвості інших запобіжних заходів ніж тримання під вартою.

В засіданні не здобуто відомостей, які б безумовно свідчили про неможливість тримання обвинуваченого під вартою, а також не отримано відомостей щодо інших обставин, які б переважали ризики, передбачені ст. 177 КПК України.

Враховуючи викладене, суд задовольняє клопотання прокурора про продовження строку запобіжного заходу обвинуваченогоу виді тримання під вартою, оскільки більш м`які запобіжні заходи не забезпечать запобіганню існуючим ризикам та забезпечення виконання обвинуваченим його процесуальних обов`язків.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 177-178, 183, 197, 199, 315, 537, 392 КПК України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Клопотання прокурора Харківської окружної прокуратури Харківської області про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_4 - задовольнити.

Строк тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні злочинів, передбачених ч.2 ст.307 КК України, продовжити на шістдесят днів, тобто до 21 березня 2024 року включно.

Встановити строк дії ухвали до 21 березня 2024 року включно.

Ухвала протягом п`яти днів з дня її оголошення може бути оскаржена безпосередньо до Харківського апеляційного суду, а обвинуваченим - в той же строк, з моменту вручення йому копії ухвали суду.

Повний текст ухвали складено 24 січня 2024 року.

Суддя ОСОБА_1