печерський районний суд міста києва
Справа № 757/2825/24-к
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 січня 2024 року слідчий суддя Печерського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , захисника підозрюваного ОСОБА_4 , підозрюваного ОСОБА_5 , розглянувши у судовому засіданні провадження за клопотанням заступника начальника другого відділу процесуального керівництва досудовим розслідуванням та підтримання публічного обвинувачення першого управління Спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Офісу Генерального прокурора ОСОБА_6 про продовження строку тримання під вартою підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ,

ВСТАНОВИВ:

19.01.2024 прокурор відділу Офісу Генерального прокурора ОСОБА_6 звернувся з клопотанням про продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою підозрюваному у кримінальному провадженні № 0000370 ОСОБА_5 .

В обґрунтування клопотання прокурор посилається на те, що під час досудового розслідування зібрані у кримінальному провадженні зібрані всі докази для складання обвинувального акту та підозрюваним і їх захисникам повідомлено про завершення досудового розслідування та надано доступ до матеріалів досудового розслідування. Станом на момент подання вказаного клопотання підозрюваний ОСОБА_5 та його захисники з матеріалами кримінального провадження не ознайомилися. Ризики, які існували при обранні та продовженні ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою на даний час не зменшилися та продовжують існувати.

Прокурор у судовому засіданні клопотання підтримав, просив задовольнити в повному обсязі.

Захисник підозрюваного у судовому засіданні заперечував щодо задоволення клопотання, підозрюваний підтримав думку свого захисника.

Вивчивши клопотання та докази, якими обґрунтовується клопотання, заслухавши пояснення учасників провадження, слідчий суддя дійшов наступного висновку.

Судовим розглядом встановлено, що Головним слідчим управлінням Державного бюро розслідувань здійснювалось досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000370 від 09.06.2022 за підозрами ОСОБА_7 та ОСОБА_5 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених частиною п`ятою статті 191, частиною другою статті 28, частиною другою статті 114-1 Кримінального кодексу України, ОСОБА_8 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених частиною п`ятою статті 27, частиною п`ятою статті 191, частиною п`ятою статті 27, частиною другою статті 28, частиною другою статті 114-1 Кримінального кодексу України, а також за фактами перевищення службовими особами Міністерства оборони України влади та службових повноважень при укладенні з рядом суб`єктів господарювання під час дії воєнного стану завідомо збиткових для держави договорів (контрактів, угод) про поставку товарів, засобів індивідуального захисту, продуктів харчування для потреб Збройних Сил України по завищеним цінам, низької якості та зі 100% передоплатою, що спричинило тяжкі наслідки, заволодіння службовими особами ряду суб`єктів підприємницької діяльності за попередньою змовою з іншими пов`язаними з ними особами шляхом зловживання своїм службовим становищем державними коштами у великих та особливо великих розмірах, перешкоджання законній діяльності Збройних Сил України та інших військових формувань в особливий період, що призвело до інших тяжких наслідків, службовими особами Міністерства оборони України за попередньою змовою зі службовими особами ряду суб`єктів підприємницької діяльності та іншими особами, недбалого ставлення військової службової особи до служби, за ознаками вчинення кримінальних правопорушень, передбачених частиною п`ятою статті 426-1, частиною четвертою статті 191, частиною п`ятою статті 191, частиною другою статті 114-1, частиною третьою статті 425 Кримінального кодексу України.

Постановою Заступника Генерального прокурора строк досудового розслідування у кримінальному провадженні № 0000370 продовжено до 3 місяців, тобто до 01.05.2023.

Ухвалою слідчого судді Печерського районного суду міста Києва ОСОБА_9 від 19.04.2023 № 757/14547/23-к строк досудового розслідування у кримінальному провадженні № 0000370 продовжено до 9 місяців , тобто до 01.11.2023.

Ухвалою слідчого судді Печерського районного суду міста Києва ОСОБА_10 від 28.09.2023 № 757/43050/23-к строк досудового розслідування у кримінальному провадженні № 0000370 продовжено до 12 місяців, тобто до 01.02.2024.

Ухвалою слідчого судді Печерського районного суду міста Києва ОСОБА_11 від 11.10.2023 № 757/45419/23-к в рамках кримінального провадження № 0000370 до підозрюваного ОСОБА_5 , застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою та визначено альтернативний запобіжний захід у виді застави в розмірі 45 000 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що складає 120 780 000,00 грн., яка на рахунок Територіального управління Державної судової адміністрації України в м. Києві не внесена.

Цією ж ухвалою покладено на ОСОБА_5 у випадку його звільнення з-під варти внаслідок внесення застави обов`язки.

Ухвалою слідчого судді Печерського районного суду м. Києва ОСОБА_1 від 08.12.2023 № 757/55847/23-к продовжено строк тримання підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , під вартою до 31.01.2024 та залишено альтернативний запобіжний захід у виді застави у розмірі 50 000 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 129 450 000 грн., з покладеними обов`язками, що визначені ухвалою слідчого судді Печерського районного суду міста Києва від 11.10.2023 № 757/45419/23-к.

18.01.2024 зібрані під час досудового розслідування у кримінальному провадженні докази визнано достатніми для складання обвинувального акту та підозрюваним і їх захисникам в порядку ст. 290 КПК України повідомлено про завершення досудового розслідування та надано доступ до матеріалів досудового розслідування.

Статтею 2 КПК України передбачено, що завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Згідно з ст. 3 Конституції України, людина, її життя і здоров`я, недоторканість і безпека визнаються в Україні найвищою соціальною цінністю.

Відповідно до ч.3 ст.199 КПК України при продовженні строку тримання під вартою слідчий суддя, окрім іншого, враховує наявність обставин, які свідчать про те, що заявлений ризик не зменшився або з`явилися нові ризики, які виправдовують тримання особи під вартою, а також наявність обставин, які перешкоджають завершенню досудового розслідування до закінчення дії попередньої ухвали про тримання під вартою.

Відповідно до ч.1 ст.183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст.177 КПК України.

Згідно ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

У відповідності до положень ст. 197, 199 КПК України за відсутності підстав для зміни запобіжного заходу з тримання під вартою на непов`язаний з ізоляцією від суспільства, строк тримання підозрюваного під вартою може бути продовжено у разі неможливості закінчення досудового розслідування в частині доведеного обвинувачення у строки, встановлені ст. 219 КПК України.

Так, у відповідності до стандарту доказування «поза розумним сумнівом» (рішення у справі «Ірландія проти Сполученого Королівства»), який застосовується при оцінці доказів, докази можуть «випливати зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпцій факту» (рішення у справі «Коробов проти України»).

Перевіряючи обґрунтованість підозри, слідчий суддя вважає, що дані, які вказують на обґрунтовану підозру, які навіть в сторонньої людини не можуть викликати розумних сумнівів, містяться у долучених до матеріалів клопотання доказах, та одночасно враховує, що вказане було встановлено судами при ухваленні рішення про застосування запобіжного заходу та при вирішенні питання про продовження строку дії запобіжного заходу.

Приймаючи таке рішення, слідчий суддя виходить з того, що зазначені у клопотанні обставини підозри мають місце та підтверджуються на цьому етапі розслідування достатньою сукупністю даних, які приведені у клопотанні слідчого та доданих матеріалах та з того, що слідчий суддя на даному етапі провадження не вправі вирішувати питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винною чи невинною у вчиненні злочину, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих даних визначити, що причетність особи до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування щодо неї обмежувального заходу, то з огляду на наведені у клопотанні прокурора дані, у слідчого судді є всі підстави для висновку, що представлені докази об`єктивно зв`язують підозрюваного з певним злочином, на даному етапі хоча і не можна стверджувати про їх достатність для негайного засудження, проте можна дійти висновку про виправданість подальшого розслідування або висунення звинувачення (рішення у справі «Джон Мюррей проти Сполученого Королівства» від 28 жовтня 1994 року, «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» від 30 серпня 1990 року).

У статті 5 Рекомендації Комітету Міністрів Ради Європи R(80) 11 від 27.06.1980 «Про взяття під варту до суду» зауважується, що при розгляді питання про необхідність тримання під вартою, судовий орган повинен брати до уваги обставини конкретної справи, у тому числі характер та тяжкість інкримінованого злочину.

Водночас, відповідно до практики Європейського Суду з прав людини вагомою підставою для вирішення питання про необхідність попереднього ув`язнення особи є ризик перешкоджання встановленню істини у справі та переховування цієї особи від правосуддя. При цьому зазначено, що небезпека перешкоджання встановленню істини у справі та переховування особи від правосуддя може вимірюватися суворістю можливого покарання в сукупності з наявністю даних про матеріальний, соціальний стан особи, її зв`язками з державою, у якій його переслідують та міжнародними контактами.

Поряд із з вказаним, у п. 42 рішення Європейського Суду з прав людини від 13.01.2011 р. у справі «Михалкова та інші проти України» зазначено, що розслідування має бути ретельним, безстороннім і сумлінним. Розслідування повинне забезпечити встановлення винних осіб та їх покарання. Органи державної влади повинні вжити всіх заходів для отримання всіх наявних доказів, які мають відношення до події, показань очевидців, доказів експертиз. Будь-які недоліки у розслідуванні, які підривають його здатність встановити відповідальну особу, створюють ризик недодержання такого стандарту.

Даних про наявність підстав для скасування ОСОБА_5 запобіжного заходу або його зміни на менш м`який, ніж тримання під вартою, слідчим суддею при розгляді клопотання не встановлено та стороною захисту не доведено наявність підстав для застосування більш м`якого запобіжного заходу, оскільки не спростовано існування в кримінальному провадженні ризиків, визначених ч. 1 ст. 177 КПК України.

ОСОБА_5 обґрунтовано підозрюється у вчиненні двох умисних особливо тяжких злочинів проти основ національної безпеки України та проти власності, вчинені в умовах воєнного стану (особливого періоду), за попередньою змовою групою осіб, з корисливих мотивів. При цьому, за вчинення злочину, передбаченого ч. 5 ст. 191 КК України, визначене покарання у виді позбавлення волі на строк від семи до дванадцяти років з конфіскацією майна, а за вчинення злочину, передбаченого ч. 2 ст. 114-1 КК України, визначене показання у виді позбавлення волі на строк від восьми до п`ятнадцяти років. Тому, усвідомлюючи тяжкість вчинених злочинів та реальність покарання, підозрюваний, з метою його уникнення, може переховуватися від органів досудового розслідування, що повністю підтверджує наявність ризику, передбаченого п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Також, з метою уникнення кримінальної відповідальності, ОСОБА_5 , який в силу посади, яку він обіймав, має тісні зв`язки з іншими керівниками та службовими особами Міноборони, може здійснювати вплив як на них, так і на інших осіб, яким можуть бути відомі обставини вчинених ОСОБА_5 кримінальних правопорушень, покази яких мають або матимуть значення для встановлення істини у справі. Наявність зазначеного ризику обґрунтовується тим, що підозрюваний з метою уникнення відповідальності, може використати зазначені можливості, навички, а також зв`язки для незаконного тиску на свідків, на інших учасників кримінального провадження шляхом їх підкупу або примушування до давання вигідних йому показань чи вчинення інших дій.

Побоюючись реальної міри покарання у виді позбавлення волі на тривалий термін та конфіскації майна, ОСОБА_5 , перебуваючи на волі, може перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, у тому числі ухилятися від органу досудового розслідування та суду, що також підтверджує наявність ризику, передбаченого п. 4 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Крім того, ОСОБА_5 перебуваючи на волі може вчинити інше кримінальне правопорушення з метою уникнення кримінальної відповідальності за повідомленою йому підозрою, а тому повністю підтверджує наявність ризику, передбаченого п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Вивченням особи підозрюваного на даний час встановлено, що обставин, які б перешкоджали утриманню під вартою підозрюваного ОСОБА_5 слідчому судді не надано, а тому слід вважати, що таких перешкод не має.

Так, слідчий суддя у відповідність до положень ст.ст. 177, 178 КПК України та практики Європейського Суду з прав людини враховує тяжкість покарання, що загрожує підозрюваному ОСОБА_5 , за умови доведеності його вини у вчинені інкримінованих кримінальних правопорушень, характер та обставини вчинення злочинів, так як вони сформульовані у повідомлені про підозру та приходить до висновку про доведеність ризиків.

За таких обставин, клопотання сторони обвинувачення про продовження строку тримання під вартою підозрюваного ОСОБА_5 підлягає задоволенню, оскільки слідчий суддя також враховує обґрунтованість наведених у клопотанні ризиків та вважає, що для їх запобігання є недостатнім застосування до підозрюваного більш м`якого запобіжного заходу, як на тому наполягала сторона захисту.

Крім того, відповідно до ч. 3 ст. 183 КПК України, слідчий суддя при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатній для забезпечення виконання підозрюваним обов`язків, передбачених КПК України.

Отже, задовольняючи клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, слідчий суддя вважає за необхідне визначити підозрюваному розмір застави, а також покласти на підозрюваного обов`язки, передбачені ч. 5 ст. 194 КПК України, необхідність покладення яких вбачається з наведеного в обґрунтування даного клопотання.

При визначені розміру застави, слідчий суддя враховує конкретні обставини інкримінованого діяння, тяжкість кримінальних правопорушень, наявність передбачених ст. 177 КПК України ризиків, відомості, які характеризують особу підозрюваного та вважає за можливе зменшити визначений ухвалою слідчого судді розмір застави, розмір якої визначити у сумі 48 997 600 грн., який зможе забезпечити виконання підозрюваним ОСОБА_5 покладених на нього обов`язків. Разом з тим, зменшення розміру застави зумовлено тривалим часом застосування альтернативного запобіжного заходу, розмір якого наразі не сплачено, відповідно до усталеної судової практики та практики Європейського Суду з прав людини.

Крім цього, застосовуючи стосовно ОСОБА_5 запобіжний захід у вигляді застави, слідчий суддя вважає за необхідне, відповідно до ч. 5 ст. 194 КПК України, покласти на нього обов`язки.

Питання щодо доведеності вини ОСОБА_5 у вчиненні інкримінованих злочинів та правильності кваліфікації його дії слідчим суддею при розгляді клопотання не вирішувались, оскільки підлягають дослідженню при проведенні досудового розслідування та під час розгляду справи по суті.

Керуючись ст. 29 Конституції України, ст. 177, 194, п.6 ст. 199, 309, 376 КПК України, слідчий суддя,

УХВАЛИВ:

Клопотання - задовольнити.

Продовжити ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , строк тримання під вартою до 23 березня 2024 року.

Одночасно визначити запобіжний захід у вигляді застави для забезпечення виконання ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , обов`язків визначених КПК України. Визначити заставу у розмірі 16 780 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 48 997 600 грн., у національній грошовій одиниці, яка може бути внесена (заставодавцем) на наступний депозитний рахунок Печерського районного суду м. Києва:

р/р UA1012089;

МФО (код банку) 820172;

Банк: ДКСУ, м.Київ;

ЄДРПОУ банку: 26268059;

Підозрюваний або заставодавець мають право у будь-який момент внести заставу у розмірі, визначеному в ухвалі про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою протягом дії ухвали.

Покласти на підозрюваного ОСОБА_5 у разі внесення застави наступні обов`язки:

-не відлучатись із населеного пункту, в якому він проживає, без дозволу слідчого, прокурора або суду;

-повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та місця роботи;

-здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну;

-носити електронний засіб контролю.

Визначити строк дії ухвали, а саме до 23 березня 2024 року включно.

Роз`яснити підозрюваному, що у разі внесення застави, оригінал документу з відміткою банку, який підтверджує внесення на депозитний рахунок Печерського районного суду м. Києва коштів має бути наданий уповноваженій службовій особі установи Державного департаменту України з питань виконання покарань у місті Києві та Київській області.

Після отримання та перевірки протягом одного дня документа, що підтверджує внесення застави, уповноважена службова особа установи Державного департаменту України з питань виконання покарань у місті Києві та Київській області негайно має здійснити розпорядження про звільнення ОСОБА_5 з-під варти та повідомити про це усно і письмово слідчого, прокурора та слідчого суддю Печерського районного суду м. Києва.

У разі внесення застави та з моменту звільнення підозрюваного з-під варти внаслідок внесення застави, визначеної у даній ухвалі, підозрюваний зобов`язаний виконувати покладені на нього обов`язки, пов`язані із застосуванням запобіжного заходу у вигляді застави.

З моменту звільнення з-під варти у зв`язку з внесенням застави підозрюваний ОСОБА_5 , вважається таким, до якого застосовано запобіжний захід у вигляді застави.

Ухвала слідчого судді підлягає негайному виконанню після її проголошення.

Ухвала може бути оскаржена до Київського апеляційного суду протягом 5 днів з дня її проголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1