Подільський районний суд міста Києва
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

30 січня 2024 року Подільський районний суд м. Києва у складі:

головуючого - судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

захисників ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ,

представника потерпілої ОСОБА_6 ,

потерпілої ОСОБА_7 ,

обвинуваченої ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження №0002263, внесеного до ЄРДР 04.06.2020 року, відносно

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків - НОМЕР_1 , уродженки Херсонської області, громадянки України, українки, маючої вищу освіту, працюючої приватним підприємцем, маючої на утриманні неповнолітню доньку, зареєстрованої та проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимої,

обвинуваченої за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України (в редакції Закону, яка діяла на момент вчинення кримінального правопорушення), -

В С Т А Н О В И В :

Відповідно до обвинувального акту, ОСОБА_8 04.06.2020 приблизно о 20 годині 10 хвилин, керуючи технічно-справним автомобілем «Hyundai Santa Fe» державний реєстраційний номер НОМЕР_2 , рухалась по вулиці Наталії Ужвій зі сторони проспекту Правди в напрямку вулиці Мостицької в місті Києві. Під`їхавши до перехрестя вулиць Наталії Ужвій та Мостицької ОСОБА_8 вирішила виконати розворот ліворуч в напрямку проспекту Правди. З метою виконання вказаного маневру, ОСОБА_8 , рухаючись на зелений сигнал світлофору, виїхала на перехрестя та не доїхавши до його середини зупинилась на розмітці пішохідного переходу, з метою надання переваги транспортним засобам, що рухались у зустрічному напрямку, увімкнувши лівий покажчик повороту.

В цей час, перед вказаним пішохідним переходом, на тротуарі стояла пішохід ОСОБА_7 , яка дочекавшись зеленого сигналу світлофору для свого напрямку, розпочала рух в межах пішохідного переходу Використовуваний ОСОБА_7 регульований пішохідний перехід - це ділянка проїзної частини, призначена для забезпечення безпечного руху пішоходів через дорогу. На цих ділянках пішоходи мають перевагу перед автотранспортом і не повинні враховувати можливість порушення Правил дорожнього руху України водіями транспортних засобів та іншими учасниками руху.

Під час руху ОСОБА_9 порушила вимоги п.гі. 1.5, 2.3(6), 10.1 та 10.7 (ґ) Правил дорожнього руху України:

- п.1.5: дії або бездіяльність учасників дорожнього руху та інших осіб не повинні створювати небезпеку чи перешкоду для руху, загрожувати життю або здоров`ю громадян, завдавати матеріальних збитків;

- п.2.3(б): для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, стежити за технічним станом транспортного засобу і не відволікатися від керування цим засобом у дорозі;

- 10.1: Перед початком руху, перестроюванням та будь-якою зміною напрямку руху водій повинен переконатися, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху;

- 10.7 (ґ): розворот забороняється на пішохідних переходах і ближче 10 м від них з обох боків, крім випадку дозволеного розвороту на перехресті.

Порушення вищевказаних вимог Правил дорожнього руху України з боку водія ОСОБА_8 виразились в тому, що вона, розпочала виконувати маневр розвороту на розмітці пішохідного переходу, при цьому не, переконавшись, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху. Внаслідок чого, на керованому автомобілі, ОСОБА_8 скоїла наїзд на пішохода ОСОБА_7 , що рухалась в межах пішохідного переходу справа наліво відносно руху автомобіля.

В результаті даної дорожньо-транспортної пригоди пішохід ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , згідно висновку судово- медичної експертизи №042-1387-2020 від 18.09.2020 отримала наступні тілесні ушкодження: «закрита травма грудної клітки у вигляді переломів 5-8 ребер зі зміщення уламків та 10-го ребра без зміщення уламків зліва, лівобічного гідротораксу; поширена гематома латеральної поверхні верхньої третини лівого стегна. Морфологічні властивості виявлених переломів - дозволяють стверджувати, що як відновлення анатомічної цілісності вказаних кісток так і відновлення функції грудної клітки буде спостерігатися у строк понад 21 добу, та саме з цього строку, обчислювати тривалість розладу здоров`я, як критерію визначення ступеню тяжкості. Тому, вказана закрита травма грудної клітки за ступенем тяжкості відноситься до тілесного ушкодження середнього ступеню тяжкості, що спричинило тривалий розлад здоров`я на строк понад 21 добу.

Таким чином, своїми діями, які виразились в порушенні правил безпеки дорожнього руху під час керування транспортним засобом, що спричинило потерпілій ОСОБА_7 середньої тяжкості тілесне ушкодження, ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , вчинила кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 286 КК України.

У судовому засіданні обвинувачена ОСОБА_8 заявила клопотання про звільнення її від кримінальної відповідальності за ч.1 ст.286 КК України у зв`язку з закінченням строків давності та просила його задовольнити.

Прокурор не заперечив щодо задоволення клопотання обвинуваченої.

Захисники підтримали клопотання обвинуваченої.

Представник потерпілої та потерпіла послались на розсуд суду.

В ході розгляду кримінального провадження, встановлено, що з моменту вчинення ОСОБА_8 кримінального правопорушення за ч.1 ст.286 КК України пройшло понад три роки.

Розглянувши клопотання обвинуваченої, заслухавши думку прокурора, захисників, представника потерпілої, потерпілої, суд приходить до висновку, що клопотання підлягає задоволенню, а кримінальне провадження закриттю, виходячи з наступного.

Згідно ч. 4 ст. 286 КПК України якщо під час здійснення судового провадження щодо провадження, яке надійшло до суду з обвинувальним актом, сторона кримінального провадження звернеться до суду з клопотанням про звільнення від кримінальної відповідальності обвинуваченого, суд має невідкладно розглянути таке клопотання.

Відповідно до ст. 288 КПК України, суд своєю ухвалою закриває кримінальне провадження та звільняє підозрюваного, обвинуваченого від кримінальної відповідальності у випадку встановлення підстав, передбачених законом України про кримінальну відповідальність.

Стаття 49 КК України (в редакції Закону, яка діяла на момент вчинення кримінального правопорушення) передбачає, що особа, звільняється від кримінальної відповідальності, за строками давності якщо з дня вчинення нею злочину і до набрання вироком законної сили минуло три роки - у разі вчинення злочину невеликої тяжкості, за який передбачене покарання у виді обмеження або позбавлення волі.

Відповідно до ч.3 ст.5 КК України закон про кримінальну відповідальність, що частково пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи, а частково посилює кримінальну відповідальність або іншим чином погіршує становище особи, має зворотню дію у часі лише в тій частині, що пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи.

Згідно ст.12 КК України (у редакції чинній станом на час вчинення інкримінованого діяння), кримінальне правопорушення передбачене ч.1 ст.286 КК України кваліфікувалось як злочин невеликої тяжкості, а за чинним КК України як нетяжкий злочин.

Стаття 49 КК України передбачає, що особа, звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з дня вчинення нею кримінального правопорушення і до дня набрання вироком законної сили минув строк три роки - у разі вчинення нетяжкого злочину, за який передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк не більше двох років.

Згідно ст.12 КК України - нетяжким злочином є передбачене цим Кодексом діяння (дія чи бездіяльність), за вчинення якого передбачене основне покарання у виді штрафу в розмірі не більше десяти тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або позбавлення волі на строк не більше п`яти років.

Таким чином, з 04.06.2020 року - моменту вчинення ОСОБА_8 кримінального правопорушення за ч.1 ст.286 КК України, яке віднесене кримінальним законодавством до категорії злочинів невеликої тяжкості (в редакції Закону, яка діяла на момент вчинення кримінального правопорушення), а за чинним КК України як нетяжкий злочин, минув строк понад трьох років.

При цьому, ОСОБА_8 від слідства не ухилялася та до закінчення строків давності нових злочинів не вчиняла, тобто перебіг давності, відповідно до вимог ч.ч. 2, 3 ст. 49 КК України, не зупинявся та не переривався.

Пункт 1 ч. 2 ст. 284 КПК України передбачає, що кримінальне провадження закривається судом у зв`язку зі звільненням особи від кримінальної відповідальності.

Згідно вимог ч. 7 ст. 284 КПК України закриття кримінального провадження з підстав передбачених пунктом 1 частини другої цієї статті не допускається, якщо підозрюваний, обвинувачений проти цього заперечує. В цьому разі кримінальне провадження продовжується в загальному порядку, передбаченому цим Кодексом.

ОСОБА_8 в судовому засіданні заявила, що її позиція є добровільною і істинною, їй зрозумілі суть і правові наслідки звільнення від кримінальної відповідальності з нереабілітуючих підстав, просила її звільнити від кримінальної відповідальності та закрити кримінальне провадження.

За таких обставин кримінальне провадження підлягає закриттю.

На підставі викладеного, керуючись ст. 49 КК України, ст. ст. 284, 285, 288 КПК України, суд, -

П О С Т А Н О В И В :

Клопотання обвинуваченої ОСОБА_8 про звільнення її від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності - задовольнити.

Звільнити ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , від кримінальної відповідальності за дії, передбачені ч.1 ст.286 КК України у зв`язку із закінченням строків давності.

Кримінальне провадження відносно ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за дії, передбачені ч.1 ст.286 КК України, закрити.

Цивільний позов потерпілої ОСОБА_7 - залишити без розгляду.

Запобіжний захід відсутній.

Витрати в розмірі 3431 грн. 40 коп. відшкодувати за рахунок державного бюджету.

Речові докази відсутні.

Ухвала може бути оскаржена до Київського апеляційного суду через Подільський районний суд міста Києва протягом семи днів з моменту її проголошення.

СуддяОСОБА_1