Справа № 565/2032/23
Провадження № 1-кс/565/1/24
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

04 січня 2024 року м.Вараш

Слідчий суддя Кузнецовського міського суду Рівненської області ОСОБА_1 з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі судових засідань Кузнецовського міського суду Рівненської області клопотання прокурора Вараської окружної прокуратури ОСОБА_3 про вирішення питання щодо долі речових доказів у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000080 від 10.08.2016 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.240 КК України,-

в с т а н о в и в:

Прокурор Вараської окружної прокуратури ОСОБА_3 звернувся до суду з клопотанням про вирішення питання щодо долі речових доказів каміння бурштину у кримінальному провадженні № 0000080 від 10.08.2016 за ч.2 ст.240 КК України.

Клопотання обґрунтовується тим, що за результатами досудового розслідування вказаного кримінального провадження прийнято рішення про його закриття на підставі п.2 ч.1 ст.284 КПК України. Під час досудового розслідування, за результатами проведеного обшуку домоволодіння за адресою: АДРЕСА_1 , було виявлено та вилучено каміння загальною вагою 7600 г, зовні схоже на бурштин-сирець. Проведеною під час досудового розслідування експертизою гемологічних об`єктів належність вилученого каміння до бурштину було підтверджено. В порядку п.1 ч.9 ст.100 КПК України прокурор у клопотанні заявив вимогу про передачу вказаного каміння у власність держави.

В судове засідання прокурор ОСОБА_3 не з`явився, подав заяву про розгляд клопотання у його відсутності, у заяві вимоги клопотання підтримав в повному обсязі. Особа, з володіння якої було вилучене майно, щодо якого прокурором ставиться питання про звернення в дохід держави ОСОБА_4 подав заяву про відкладення судового розгляду клопотання для надання йому можливості отримання правової допомоги, в подальшому в судове засідання не з`явився, належним чином повідомлявся про час та місце розгляду клопотання, будь-яких інших заяв до суду не подавав.

Дослідивши надані матеріали, слідчий суддя дійшов висновку про наявність правових підстав для часткового задоволення клопотання. При цьому суд встановив та врахував наступне.

Як вбачається з Витягу з ЄРДР № 0000080 від 10.08.2016, у даному кримінальному провадженні розслідуються обставини вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.240 КК України, по факту виявлення та вилучення під час обшуку іншого володіння за адресою: АДРЕСА_1 , належного ОСОБА_4 , каміння, схожого на бурштин-сирець, приблизною вагою 7600 г, а також з квартири ОСОБА_4 за адресою: АДРЕСА_2 , каміння, схожого на бурштин-сирець, приблизною вагою 100 г. Вказані обставини підтверджуються даними, наведеними у протоколах обшуку від 06.06.2016.

Як вбачається з Висновку № 11128-АЮ від 11.11.2019 за результатами експертизи гемологічних об`єктів, вилучене під час вищезазначених обшуків каміння є бурштином у сировині.

Постановою слідчого від 10.06.2016 вилучене під час обшуку іншого володіння за адресою: АДРЕСА_1 , каміння, схоже на бурштин-сирець, приблизною вагою 7600 г, поміщене у 9 пакуночків у картонну коробку, а також вилучене під час обшуку квартири за адресою: АДРЕСА_2 , каміння, схоже на бурштин-сирець, приблизною вагою 100 г, поміщене до поліетиленового пакету, визнано речовими доказами.

Як вбачається з супровідного листа СУФР ГУДФС України в Рівненській області №1815/10/17-00-23-01 від 27.07.2016, вищезазначене каміння передане на тимчасове відповідальне зберігання до ДУ «Державне сховище дорогоцінних металів і дорогоцінного каміння України».

Відповідно до ст.98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Суд погоджується з висновками слідчого та прокурора про те, що каміння бурштину-сирцю вагою 7,6 кг та 0,1 кг у кримінальному провадженні № 0000080 від 10.08.2016 відповідає зазначеним у ст.98 КПК України критеріям речових доказів та є предметом кримінального правопорушення, що розслідується у даному провадженні.

За результатами досудового розслідування, кримінальне провадження №0000080 від 10.08.2016 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.240 КК України, постановою слідчого від 22.09.2017 закрито на підставі п.2 ч.1 ст.284 КК України у зв`язку з невстановленням у діях ОСОБА_4 складу кримінального правопорушення.

Каміння бурштину-сирцю є майном, щодо якого встановлено особливий порядок обігу. Під час досудового розслідування кримінального провадження № 0000080 від 10.08.2016 документів, що підтверджують законність джерела придбання дорогоцінного каміння, не відшукано та ОСОБА_4 не надано.

Згідно п.5 ч.9 ст.100 КПК України, питання про спеціальну конфіскацію та долю речових доказів і документів, які були надані суду, вирішується судом під час ухвалення судового рішення, яким закінчується кримінальне провадження. Такі докази і документи повинні зберігатися до набрання рішенням законної сили. У разі закриття кримінального провадження слідчим або прокурором питання про спеціальну конфіскацію та долю речових доказів і документів вирішується ухвалою суду на підставі відповідного клопотання, яке розглядається згідно із статтями 171-174 цього Кодексу. При цьому гроші, цінності та інше майно, що були предметом кримінального правопорушення або іншого суспільно небезпечного діяння, конфіскуються, крім тих, які повертаються власнику (законному володільцю), а якщо його не встановлено - переходять у власність держави в установленому Кабінетом Міністрів України порядку.

Системний аналіз ст.ст.59, 96-1, 96-2 КК України свідчить про те, що конфіскація як покарання або інший захід кримінально-правового характеру полягає у примусовому позбавленні власника належного йому майна, здійсненому за встановлених умов та у передбачених законом випадках.

Тобто за змістом п.5 ч.9 ст.100 КПК України, у разі встановлення власника предметів кримінального правопорушення, щодо таких предметів суду належить вирішити, чи підлягають вони конфіскації або ж поверненню власнику (законному володільцю). Натомість у разі, якщо власника таких предметів не встановлено, вони переходять у власність держави у встановленому Кабінетом Міністрів України порядку.

Надані суду матеріали, зокрема, зміст протоколів обшуку від 06.06.2016, свідчать про те, що вилучене під час обшуків у кримінальному провадженні № 0000080 від 10.08.2016 каміння, яке є бурштином у сировині, належить ОСОБА_4 . Підстав для його повернення володільцю не вбачається через ненадання володільцем документів щодо законності походження цього майна з особливим порядком обігу. Відтак, на підставі п.5 ч.9 ст.100 КПК України це каміння підлягає конфіскації.

Проте, у клопотанні ставиться вимога про передання цього каміння у власність держави, що по суті є тим самим заходом, проте який за положеннями КПК України застосовується у випадку, коли його власника не встановлено.

Відповідно до ст.96-1 КК України, спеціальна конфіскація полягає у примусовому безоплатному вилученні за рішенням суду у власність держави грошей, цінностей та іншого майна у випадках, визначених цим Кодексом, за умови вчинення умисного кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого Особливою частиною цього Кодексу, за які передбачено основне покарання у виді позбавлення волі або штрафу понад три тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, а так само передбаченого ч.1 ст.150, ст.154, ч.ч.2, 3 ст.159-1, ч.1 ст.190, ст.192, ч.1 ст.204, 209-1, 210, ч.ч.1, 2 ст.ст.212, 212-1, ч.1 ст.ст.222, 229, 239-1, 239-2, ч.2 ст.244, ч.1 ст.ст.248, 249, ч.ч.1, 2 ст.300, ч.1 ст.ст.301, 302, 310, 311, 313, 318, 319, 362, ст.363, ч.1 ст.ст.363- 1, 364- 1, 365- 2 цього Кодексу. У випадках, коли об`єктом спеціальної конфіскації є майно, вилучене з цивільного обороту, вона може бути застосована на підставі ухвали суду, постановленої в порядку ч.9 ст.100 КПК України, за клопотанням слідчого чи прокурора, якщо кримінальне провадження закривається ними.

Статтею 96-2 КК України передбачено, що спеціальна конфіскація застосовується у разі, якщо гроші, цінності та інше майно були предметом кримінального правопорушення, крім тих, що повертаються власнику (законному володільцю), а у разі, коли його не встановлено, - переходять у власність держави.

Враховуючи викладене, приймаючи до уваги, що на час звернення з даним клопотанням до слідчого судді кримінальне провадження № 0000080 від 10.08.2016 за ч.2 ст.240 КК України закрито, проте долю речових доказів на даний час не вирішено, клопотання підлягає частковому задоволенню, а речові докази підлягають конфіскації.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.100, 170-174, 309 КПК України, слідчий суддя, -

у х в а л и в:

Клопотання прокурора Вараської окружної прокуратури ОСОБА_3 про вирішення питання щодо долі речових доказів задовольнити частково.

Речові докази у кримінальному провадженні № 0000080 від 10.08.2016 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.240 КК України, а саме: бурштин у сировині вагою 7700 г, яке зберігається в ДУ «Державне сховище дорогоцінних металів і дорогоцінного каміння України» - конфіскувати.

Дана ухвала слідчого судді є остаточною і не підлягає апеляційному оскарженню.

Слідчий суддя: ОСОБА_1