ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 541/733/22 Номер провадження 11-кп/814/1008/23Головуючий у 1-й інстанції ОСОБА_1 Доповідач ап. інст. ОСОБА_2
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 грудня 2023 року м. Полтава

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Полтавського апеляційного суду у складі:

головуючого ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

із секретарем ОСОБА_5 ,

за участі прокурора ОСОБА_6 ,

захисника адвоката ОСОБА_7 ,

обвинуваченого ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне № 0000751 за апеляційною скаргою захисника - адвоката ОСОБА_7 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_8 на вирок Миргородського міськрайонного суду Полтавської області від 05 липня 2022 року,

встановила:

Цим вироком

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Попівка Миргородського району Полтавської області, громадянина України, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , з середньою спеціальною освітою, не працюючого, не одруженого, не судимого,

засуджено за ч. 2 ст. 121 КК України на 8 років позбавлення волі.

Вирішено питання щодо запобіжного заходу, процесуальних витрат та речових доказів.

За вироком суду ОСОБА_8 визнаний винуватим у вчиненні кримінального правопорушення за таких обставин.

22.12.2021 приблизно о 19.00 годині, ОСОБА_8 перебуваючи за місцем свого проживання на території домогосподарства за адресою: АДРЕСА_2 разом із своєю співмешканкою ОСОБА_9 , на ґрунті раптово виниклих неприязних відносин розпочався конфлікт, під час якого ОСОБА_8 почав наближатися до ОСОБА_9 , яка в свою чергу почала тікати від нього та впала на ґрунтове покриття обличчям, після чого діючи з прямим умислом, перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, підійшов до ОСОБА_9 та своєю правою рукою взявши за ліву руку ОСОБА_9 та перевернувши останню обличчям до себе, долонею своєї лівої руки наніс їй два удари в область обличчя, в результаті чого ОСОБА_9 отримала тілесні ушкодження та залишилася на території подвір`я. Сам ОСОБА_8 пішов до приміщення будинку.

У подальшому ОСОБА_8 , повернувшись приблизно через 10 хвилин, продовжуючи свої злочинні дії, переслідуючи злочинний умисел на заподіяння тілесних ушкоджень ОСОБА_9 під час продовження конфлікту, який виразився в тому, що ОСОБА_9 не могла потрапити до будинку та стукала по вікнах, ОСОБА_8 , взяв металевий совок, який стояв у приміщенні житлового будинку поруч з піччю, та вийшов з будинку на подвір`я, де почав наздоганяти ОСОБА_9 , яка почала тікати та впала на ґрунтове покриття на лівий бік прикривши своєю рукою голову. ОСОБА_8 наблизився до неї та, тримаючи металевий совок в правій руці, почав наносити хаотичні удари зверху вниз по тілу та голові ОСОБА_9 , розвернув її обличчям до себе та наніс один удар зверху вниз по лівій руці ОСОБА_9 у зв`язку з чим остання почала кричати і ОСОБА_8 припинив свої протиправні дії та зайшов до приміщення будинку.

23.12.2021 в період часу з 07 години до 14 години ОСОБА_9 від отриманих тілесних ушкоджень померла за місцем свого проживання.

Згідно висновків судово-медичного експерта № 4А від 05.04.2022 та № 4Б від 27.04.2022 на трупі ОСОБА_9 були виявлені тілесні ушкодження, які могли утворитися не менш ніж від 40 (сорока) точок прикладання сили твердих тупих предметів, якими, також, могли бути удари рукою стиснутою в кулак, ногою у взутті, долонею руки, металевим совком.

Згідно висновку судово-медичного експерта № 4 від 07.02.2022 причиною смерті ОСОБА_9 стала тупа травма голови, що призвела до виникнення крововиливів у м`які тканини голови, у м`яку мозкову оболонку та ускладнилась набряком речовини головного мозку.

На вирок суду захисник подала апеляційну скаргу, у якій просить вирок суду змінити в частині призначення покарання, застосувати ст. 69 КК України та призначити ОСОБА_8 покарання у виді 4 років позбавлення волі.

Свою апеляційну скаргу мотивує тим, що суд безпідставно при ухваленні вироку не врахував обставини, які пом`якшують покарання. Не враховано, що ОСОБА_8 свою вину визнавав, як під час досудового розслідування, так і в суді та щиро розкаявся у вчиненому.

Вказує, що показання ОСОБА_8 про те, що ОСОБА_9 падала підтверджують свідки ОСОБА_10 , ОСОБА_11 та ОСОБА_12 , тобто отримувала тілесні ушкодження не тільки від його дій. Вважає, що такі його показання не вказують на відсутність у обвинуваченого щирого каяття.

В судовому засіданні ОСОБА_8 виказував щирий жаль від втрати.

Також вважає, що в діях обвинуваченого є активне сприяння розкриттю злочину, так як ОСОБА_8 активно сприяв органу досудового розслідування під час проведення слідчих дій, надавав щирі показання, видав речові докази.

Крім цього суд не врахував, що після вчинення правопорушення обвинувачений надавав ОСОБА_9 невідкладну допомогу.

Судом не враховано поведінку ОСОБА_9 , яка мала психічні розлади, знаходилася в стані сильного алкогольного сп`яніння, нецензурно висловлювалася щодо обвинуваченого, пошкодила його майно вибила вікна в будинку, поводила себе грубо і зухвало щодо обвинуваченого.

Не враховано те, що він не судимий, має неповнолітню дитину, щодо якої має намір поновити батьківські права.

Тому вважає, що судом обвинуваченому призначено занадто суворе покарання.

Інші учасники провадження вирок не оскаржували.

Заслухавши доповідача, обвинуваченого та його захисника в підтримку поданої апеляційної скарги, прокурора, який заперечив проти задоволення апеляційної скарги, перевіривши доводи апеляційної скарги та матеріали кримінального провадження, колегія суддів дійшла такого висновку.

Відповідно до ст. 404 КПК України, суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційних скарг.

Висновки суду першої інстанції про доведеність винуватості ОСОБА_8 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 121 КК України, за обставин, встановлених судом, є правильним та учасниками провадження не оскаржується.

Суд першої інстанції, при призначенні покарання виконав вимоги закону, передбачені ст. 50, 65 КК України, врахував ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення відповідно до положень ст.12 КК України, особу обвинуваченого, який не притягувався до кримінальної відповідальності, не працевлаштований, відсутність обставин, які пом`якшують та обтяжують покарання.

При цьому суд правильно вказав про відсутність обставин, які пом`якшують покарання.

Щире каяття це не формальна вказівка на визнання свої вини, а відповідне ставлення до скоєного, яке передбачає належну критичну оцінку винуватим своєї протиправної поведінки, її осуд та бажання залагодити провину, що має підтверджуватися конкретними діями, спрямованими на виправлення зумовленої кримінальним правопорушенням ситуації. Факт щирого каяття особи у вчиненні злочину повинен знайти своє відображення у матеріалах кримінального провадження.

Щире каяття - це певний психічний стан особи винного, коли він засуджує свою поведінку, прагне усунути заподіяну шкоду та приймає рішення більше не вчиняти злочинів, і це об`єктивно підтверджується визнанням особою своєї вини, розкриттям усіх обставин справи, вчиненням дій, спрямованих на сприяння розкриттю злочину або відшкодуванню завданих збитків чи усуненню заподіяної шкоди.

Однак з матеріалів кримінального провадження убачається, що ОСОБА_8 фактично не визнав усіх обставин кримінального правопорушення, зокрема не зазначав дійсну кількість спричинених ударів, з метою уникнення покарання вказував, що ОСОБА_9 постійно падала в результаті чого у неї з`явилися тілесні ушкодження, тобто не надав критичної оцінки своїй протиправній поведінці, формально вказавши на визнання своєї вини, що не вказує на наявність щирого каяття та активного сприяння розкриттю злочину.

Не встановлено таких обставин і під час досудового розслідування.

Також відсутні будь-які докази щодо надання обвинуваченим ОСОБА_9 будь-якої медичної допомоги після заподіяння їй тілесних ушкоджень. При цьому суд враховує показання свідків, які вказували, що бачили конфлікти між ОСОБА_8 та ОСОБА_9 та на тілі ОСОБА_9 сліди від спричинення тілесних ушкоджень. Як встановлено судом, ОСОБА_8 після спричинення ОСОБА_9 тілесних ушкоджень не впускав її до будинку, а коли вона намагалася потрапити в будинок продовжив завдання їй тілесних ушкоджень із використанням металевого совка. Не намагався обвинувачений і викликати швидку медичну допомогу в день події.

Отже вказана поведінка обвинуваченого під час та після вчинення кримінальних правопорушень не свідчить про наявність обставин, які б пом`якшували покарання, а тим більше істотно знижували ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення.

З огляду на вказане, доводи апеляційної скарги сторони захисту про наявність достатніх підстав для застосування ст.69 КК України є безпідставними.

Як випливає зі змісту цієї норми матеріального права, застосування закріплених у ній правил допустиме лише за наявності кількох обставин, що пом`якшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого злочину. Однак таких обставин, які б істотно знижували ступінь тяжкості скоєного злочину у цьому кримінальному провадженні, немає.

Враховуючи викладене, обставини вчинення кримінального правопорушення та особу обвинуваченого, обране ОСОБА_8 покарання, його вид та розмір, є необхідним та достатнім для виправлення обвинуваченого й попередження вчинення ним нових злочинів. Підстав вважати призначене ОСОБА_8 покарання явно несправедливим внаслідок його суворості, про що зазначають обвинувачений та захисник, колегія суддів не вбачає. Таким чином, апеляційні вимоги про призначення обвинуваченому покарання із застосуванням ст. 69 КК України є необґрунтованими.

З огляду на вказане підстав, передбачених ст.409 КПК України, для зміни чи скасування ухваленого по справі судового рішення щодо ОСОБА_8 в частині призначеного покарання, колегія суддів не вбачає. Тому апеляційна скарга задоволенню не підлягає.

Керуючись ст. 404, 405, 407, 419 КПК України, колегія суддів

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу захисника - адвоката ОСОБА_7 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_8 залишити без задоволення, а вирок Миргородського міськрайонного суду Полтавської області від 05 липня 2022 року щодо ОСОБА_8 без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом трьох місяців з дня проголошення, а засудженим, який тримається під вартою в той самий строк, з дня отримання копії ухвали.

СУДДІ:

Головуючий ОСОБА_2

Судді ОСОБА_3

ОСОБА_4