Справа № 333/422/24
Провадження № 1-кс/333/323/24
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 січня 2024 року м. Запоріжжя

Слідчий суддя Комунарського районного суду м. Запоріжжя ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора Шевченківської окружної прокуратури м. Запоріжжя ОСОБА_3 , слідчого слідчого відділення відділу поліції № 4 Запорізького районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Запорізькій області капітана поліції ОСОБА_4 , підозрюваного ОСОБА_5 , його захисників - адвокатів ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , розглянувши у відкритому судовому засіданні, в режимі аудіо та відео фіксації, в залі суду м. Запоріжжя, клопотання старшого слідчого слідчого відділення Відділу поліції № 4 Запорізького районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Запорізькій області капітана поліції ОСОБА_8 , погоджене прокурором Шевченківської окружної прокуратури м. Запоріжжя ОСОБА_3 , про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою у кримінальному провадженні № 0000009 і додані до нього матеріали відносно:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Дніпродзержинськ (Кам`янське), Дніпропетровської області, громадянина України, маючого середню освіту, неодруженого, офіційно не працевлаштованого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше неодноразово судимого,

-підозрюваного у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 189, ч. 2 ст. 146, ч. 4 ст. 187 КК України, -

В С Т А Н О В И В:

14.01.2024 року старший слідчий СВ ВП № 4 Запорізького РУП ГУНП в Запорізькій області капітан поліції ОСОБА_8 звернулась до суду із клопотанням про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою у кримінальному провадженні № 0000009 відносно ОСОБА_5 , підозрюваного у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 189, ч. 2 ст. 146, ч. 4 ст. 187 КК України.

Вимоги клопотання обґрунтовані тим, що у червні 2022 року ОСОБА_5 , як «кримінальний авторитет», тобто суб`єкт застосування підвищеного злочинного впливу, від свого знайомого ОСОБА_9 отримав інформацію щодо можливої причетності ОСОБА_10 до незаконного збуту наркотичних засобів. ОСОБА_9 в свою чергу повинен був забрати грошові кошти у потерпілого та передати ОСОБА_5 .

З метою подальшого контролю та отримання частини доходів, за безперешкодну від злочинного світу торгівлю наркотичними засобами, ОСОБА_5 , маючи прямий умисел на вимогу передачі чужого майна з погрозою насильства над потерпілим чи його близькими родичами (вимагання), усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер свого діяння, передбачаючи настання суспільно-небезпечних наслідків, діючи умисно, з корисливих мотивів, діючи за попередньою змовою з ОСОБА_9 з погрозою насильства над потерпілим висловили вимогу до ОСОБА_10 щодо оплати 30 000,00 грн. за здійснення незаконної діяльності щодо розповсюдження наркотичних засобів, якої у дійсності не існувало.

Однак у період часу з 25.07.2022 року по 02.10.2023 року, по відношенню до ОСОБА_5 за вчинення злочинів, передбачених ч. 1 ст. 255-1, ч. 3 ст. 289, ч. 4 ст. 189, ч. 1 ст. 263 КК України було обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, внаслідок чого останній перебував в слідчому ізоляторі, та не довів свій злочинний умисел до кінця, з причин які не від його волі.

Після звільнення з слідчого ізолятору, ОСОБА_5 , вирішив довести свій злочинний умисел, направлений на вимагання, внаслідок чого 07.12.2023 року приблизно о 19 год. 00 хв. ОСОБА_5 спільно з ОСОБА_9 , маючи прямий умисел на вимогу передачі чужого майна з погрозою насильства над потерпілим (вимагання), усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер свого діяння, передбачаючи настання суспільно-небезпечних наслідків, діючи умисно, з корисливих мотивів, діючи за попередньою змовою з ОСОБА_9 , в умовах воєнного стану, при встановленні місця знаходження потерпілого ОСОБА_10 , який перебував поблизу будинку № 49 по вул. Жуковського у м. Запоріжжі, з погрозою насильства над потерпілим, яка виразилась в демонстрації та погрози застосування предмета схожого на ніж, висловив вимогу передачі їм грошової суми в розмірі 30 000,00 грн. до 07.01.2024 року, за здійснення незаконної діяльності щодо розповсюдження наркотичних засобів потерпілим ОСОБА_10 , якої у дійсності не існувало.

12.01.2024 року у зв`язку з невиконанням потерпілим ОСОБА_10 вимог ОСОБА_5 щодо передачі йому грошових коштів в сумі 30 000,00 грн., останній для досягнення злочинної мети, а саме вимагання грошових коштів з потерпілого ОСОБА_10 , від ОСОБА_9 , отримав інформацію щодо місця перебування потерпілого, який знаходився біля магазину «Онова» по вул. Поштова в м. Запоріжжі, попередньо взявши з собою ОСОБА_11 .

Так, 12.01.2024 року приблизно о 13 год. 30 хв., ОСОБА_5 , маючи прямий умисел на вимогу передачі чужого майна з погрозою насильства над потерпілим (вимагання), усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер свого діяння, передбачаючи настання суспільно-небезпечних наслідків, діючи умисно, з корисливих мотивів, діючи за попередньою змовою групою осіб, без розподілу ролей, спільно з раніше знайомим ОСОБА_9 та ОСОБА_12 в умовах воєнного стану, підійшли до потерпілого ОСОБА_10 поблизу будинку № 41 по вул. Поштовій у м. Запоріжжі , з погрозою насильства над потерпілим та з метою здійснення морального та психологічного тиску на потерпілого, ОСОБА_5 , погрожуючи потерпілому застосуванням предмету схожого на ніж, примусив ОСОБА_10 йти з ними до безлюдного місця, розташованого в парку «Дубовий гай» по вул. Глісерній, у м. Запоріжжі, потерпілий ОСОБА_10 , усвідомлюючи чисельну перевагу та реальність погроз своєму життю та здоров`ю підкорився незаконним вимогам ОСОБА_5 та інших співучасників злочину, під час слідування до вищевказаного місця ОСОБА_5 висловлював погрози фізичної розправи над потерпілим, якщо ОСОБА_10 не передасть грошові кошти в сумі 30 000,00 грн. найближчим часом.

Умисні дії ОСОБА_5 органом досудового розслідування кваліфіковані за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 189 КК України, як вимога передачі чужого майна з погрозою насильства над потерпілим (вимагання), вчинене за попередньою змовою групою осіб, в умовах воєнного стану.

Крім того, 12.01.2024 року. приблизно о 13 год. 30 хв., ОСОБА_5 , маючи прямий умисел направлений на викрадення людини, діючи за попередньою змовою зі ОСОБА_12 , діючи з корисливих мотивів, поблизу будинку № 41 по вул. Поштовій у м. Запоріжжі підійшли до потерпілого ОСОБА_10 та з погрозою насильства над потерпілим, здійснили моральний та психологічний тиск на останнього, під час чого ОСОБА_5 , погрожуючи потерпілому застосуванням предмету схожого на ніж, силоміць, проти його волі, примусили ОСОБА_10 , йти з ними до безлюдного місця, розташованого в парку «Дубовий гай» розташованого за адресою: м. Запоріжжя, вул. Глісерна, 1.

Умисні дії ОСОБА_5 органом досудового розслідування кваліфіковані за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 146 КК України, як викрадення людини, вчинене з корисливих мотивів, за попередньою змовою групою осіб, що супроводжувалось заподіянням фізичних страждань.

Продовжуючи свій злочинний умисел, 12.01.2024 року приблизно о 13 год. 40 хв. ОСОБА_5 , маючи прямий умисел на напад з метою заволодіння чужим майном, поєднаний з погрозою застосування насильства, небезпечного для життя та здоров`я особи, яка зазнала нападу, діючи умисно, з корисливих мотивів, діючи за попередньою змовою групою осіб, без розподілу ролей, спільно з раніше знайомим ОСОБА_12 , умовах воєнного стану, перебуваючи в покинутій будівлі парку «Дубовий гай», по вул. Глісерна,1 1, у м. Запоріжжі, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер свого діяння, передбачаючи настання суспільно-небезпечних наслідків, застосовуючи насилля небезпечне для життя та здоров`я потерпілого, яке виразилось у демонстрації ножа та нанесенні чисельних ударів металевим предметом в область тулуба потерпілого ОСОБА_10 , напали на останнього та заволоділи грошовими коштами в сумі 3 800,00 грн., мобільним телефоном, часами, внаслідок чого спричинив матеріальну шкоду на вказану суму.

Умисні дії ОСОБА_5 органом досудового розслідування кваліфіковані за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 187 КК України, як напад з метою заволодіння чужим майном, поєднаний із насильством небезпечним для життя чи здоров`я особи, яка зазнала нападу (розбій), вчинений за попередньою змовою групою осіб, в умовах воєнного стану.

Вважаючи обґрунтованою оголошену підозру та посилаючись на наявність ризику того, що підозрюваний може переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду, у зв`язку з тим, що йому загрожує покарання у вигляді позбавлення волі на скоєння тяжких та особливо тяжких злочинів, з метою ухилення від покарання; незаконно впливати на потерпілого, свідків, у цьому ж кримінальному провадженні, оскільки підозрюваному ОСОБА_5 відомо місце мешкання потерпілого, свідків, які своїми показаннями підтверджують його причетність до кримінальних правопорушень, тому йому ніщо не заважає шляхом погроз або іншими засобами здійснювати вплив та залякуванні останніх з метою зміни показів, слідчий вважає, що більш м`які запобіжні заходи не здатні запобігти цим ризикам, а тому просить обрати відносно підозрюваного запобіжний захід у виді тримання під вартою.

У судовому засіданні слідчий підтримав клопотання у повному обсязі та просив його задовольнити, з підстав викладених у ньому.

Прокурор у судовому засіданні стверджував, що вжиття більш м`яких запобіжних заходів, що передбачені КПК України, є недостатньою мірою з огляду на обставини скоєного і ризики, які існують.

Підозрюваний ОСОБА_5 у судовому засіданні проти обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою заперечував.

Захисники підозрюваного - адвокати ОСОБА_6 , ОСОБА_7 просили відмовити в задоволені клопотання слідчого про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_5 , посилаючись на необґрунтованість підозри і недоведеність ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України.

Заслухавши думку сторін кримінального провадження, дослідивши клопотання, копії матеріалів, якими слідчий, прокурор обґрунтовують доводи клопотання, слідчий суддя приходить до висновку, що клопотання слідчого підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Слідчим суддею встановлено, що 02.01.2024 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань були внесені відомості про скоєння кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 189 КК України (кримінальне провадження № 0000009). 12.01.2024 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань були внесені відомості про скоєння кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 146 КК України (кримінальне провадження № 0000009). 12.01.2024 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань були внесені відомості про скоєння кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 187 КК України (кримінальне провадження № 0000009).

Клопотання слідчого, погоджене з прокурором Шевченківської окружної прокуратури м. Запоріжжя ОСОБА_3 , оформлене відповідно до вимог ст. 184 КПК України. До матеріалів клопотання додані копії документів, якими слідчий обґрунтовує доводи клопотання, Витяги з Єдиного реєстру досудових розслідувань щодо кримінальних проваджень.

В залі судового засідання Комунарського районного суду м. Запоріжжя, 14.01.2024 року о 18 год. 37 хв. ОСОБА_5 вручено копії клопотання слідчого про застосування запобіжного заходу - тримання під вартою, а також копії матеріалів, якими обґрунтовується необхідність застосування запобіжного заходу.

Таким чином, враховуючи, що розгляд клопотання розпочався о 08 год. 00 хв. 15.01.2024 року, слідчим виконані вимоги ч. 3 ст. 184 КПК України у повному обсязі.

Відповідно до протоколу затримання особи, підозрюваної у вчиненні злочину, від 12.01.2024 року, ОСОБА_5 був затриманий у порядку ст. 208 КПК України без ухвали про дозвіл на затримання за підозрою у вчиненні кримінального правопорушення 12.01.2024 року о 14 год. 00 хв.

13.01.2023 року ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 189, ч. 2 ст. 146, ч. 4 ст. 187 КК України.

Постановою прокурора Шевченківської окружної прокуратури м. Запоріжжя ОСОБА_3 від 13.01.2024 року об`єднані в одне кримінальне провадження за № 0000009 за ч. 4 ст. 189 КК України, матеріали досудового розслідування за № 0000072 за ч. 2 ст. 146 КК України, № 0000073 за ч. 4 ст. 187 КК України, у вчиненні щодо декількох осіб, підозрюваних у вчиненні одного кримінального правопорушення та щодо однієї особи, підозрюваної у вчиненні кількох кримінальних правопорушень.

Відповідно ч. 1 ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні.

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 178 КПК України слідчий суддя при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу зобов`язаний оцінити вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним кримінального правопорушення.

Слідчий суддя вважає, що обґрунтованість підозри ОСОБА_5 у вчиненні інкримінованих йому кримінальних правопорушень підтверджується, насамперед, протоколом прийняття заяви про вчинені кримінальні правопорушення від 02.01.2024 року, протоколом допиту потерпілого ОСОБА_10 від 02.01.2024 року, протоколом додаткового допиту потерпілого ОСОБА_10 від 12.01.2024 року, протоколами пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 13.01.2024 року за участю потерпілого ОСОБА_10 , протоколом допиту свідка ОСОБА_13 від 12.01.2024 року, протоколом огляду місця події від 12.01.2024 року, протоколом допиту свідка ОСОБА_14 від 12.01.2024 року, протоколом допиту свідка ОСОБА_15 від 13.01.2024 року, а також іншими матеріалами кримінального провадження в їх сукупності.

При цьому слідчий суддя звертає увагу, що обґрунтована підозра - це стандарт доказування, який передбачає існування фактів чи інформації, які б переконали об`єктивного спостерігача, що відповідна особа могла вчинити кримінальне правопорушення. Обґрунтованість залежить від усіх обставин, проте факти, що в сукупності дають підстави для підозри не мають бути такого ж рівня як ті, що необхідні для обвинувачення, або навіть винесення вироку.

На стадії досудового розслідування слідчий суддя не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема, оцінювати докази з точки зору їх достатності для визнання особи винуватою чи невинуватою у вчиненні кримінального правопорушення, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів, визначити, що причетність особи до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування щодо неї запобіжного заходу.

При цьому стандарт доказування «обґрунтованої підозри» є нижчим, ніж доведеність «поза розумним сумнівом», яким керується суд під час судового розгляду кримінального провадження по суті та ухвалення вироку.

На переконання слідчого судді, незалежно від подальшої доведеності підозри чи правової кваліфікації інкримінованих ОСОБА_5 діянь сукупність досліджених в судовому засіданні доказів свідчить, що він може бути причетним до цих злочинів.

Вирішуючи питання про доведеність існування ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, слідчий суддя виходить з наступного.

В ході розгляду клопотання встановлено, що ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 189, ч. 2 ст. 146, ч. 4 ст. 187КК України, два з яких відповідно до ст. 12 КК України, відносяться до категорії особливо тяжких злочинів.

З огляду на тяжкість злочинів, у вчиненні яких підозрюється ОСОБА_5 та суворість можливого покарання, яке може бути призначено у випадку визнання його винуватим у вчиненні інкримінованих злочинів, так і обставини, як за національним законодавством, так і за судовою практикою Європейського суду з прав людини, визнаються вагомими факторами при оцінці даного ризику, підозрювана особа може переховуватись від органу досудового розслідування.

Тяжкість покарання, що загрожує обвинуваченому у випадку визнання його винуватим у вчиненні злочину, не є самостійною підставою для утримання особи під вартою, проте як за національним законодавством (п. 2 ч. 1 ст. 178 КПК України), так і за практикою Європейського суду з прав людини, є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування (справа «Ілійков проти Болгарії» № 33977/96 від 26.07.2001 року).

Слідчий суддя приймає до уваги, що в даному випадку суворість покарання, передбаченого за кримінальні правопорушення, в яких підозрюють ОСОБА_5 в сукупності з даними про особу підозрюваного та іншими обставинами кримінального правопорушення, яке вчинено в умовах воєнного стану, є достатньо суттєвим елементом при оцінюванні ризику його переховування.

Надаючи оцінку можливості підозрюваного ОСОБА_5 вплинути на потерпілого, свідків, слідчий суддя враховує, що згідно з чинним законодавством, суд може обґрунтовувати свої висновки лише на показаннях, які він безпосередньо сприймав під час судового засідання, а тому ризик впливу існує не лише на початковому етапі кримінального провадження при зібранні доказів, а й на стадії судового розгляду до моменту безпосереднього отримання судом показань від потерпілого та дослідження їх судом.

Також слідчим суддею враховано дані про особу підозрюваного, який має постійне місце мешкання, його соціальні зв`язки - неодружений, його стан здоров`я, а також те, що матеріали клопотання не містять будь-яких даних, що поточний стан його здоров`я перешкоджає перебуванню в ізоляції від суспільства.

Таким чином, слідчий суддя, із врахуванням всіх обставин справи, наявних доказів та того, що тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, дійшов висновку про доведеність існування ризиків, зазначених у клопотанні слідчого, неможливість застосування більш м`якого запобіжного заходу, оскільки тільки запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в період воєнного стану в Україні, у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України зможе забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваного та дотримання покладених на нього процесуальних обов`язків.

Слідчий суддя зазначає, що для досягнення мети застосування запобіжних заходів, які застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження, на початковій стадії досудового розслідування, що зумовлює необхідність в проведенні низки слідчих та процесуальних дій, застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою є необхідним та доцільним.

Менш суворі запобіжні заходи, не пов`язані з триманням під вартою, зокрема: домашній арешт, в тому числі цілодобовий, надання підозрюваного на поруки особам, що заслуговують на довіру, а також особисте зобов`язання, з огляду на сукупність встановлених вище обставин, на даному етапі досудового розслідування не зможуть запобігти встановленим ризикам, однак зможуть завадити виконанню завдань кримінального провадження, оскільки пов`язані з доступом підозрюваного до технічних засобів, безпосередніх соціальних контактів з іншими особами, тощо.

Відповідно до ч. 3 ст. 183 КПК України слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим обов`язків, передбачених цим Кодексом, крім випадків, передбачених частиною четвертою цієї статті.

В ухвалі слідчого судді, суду зазначаються, які обов`язки з передбачених статтею 194 цього Кодексу будуть покладені на підозрюваного, обвинуваченого у разі внесення застави, наслідки їх невиконання, обґрунтовується обраний розмір застави, а також можливість її застосування, якщо таке рішення прийнято у кримінальному провадженні, передбаченому частиною четвертою цієї статті.

Враховуючи, вимоги ч. 5 ст. 182 КПК України, той факт, що злочин, в якому підозрюється ОСОБА_5 підпадає під перелік злочинів, визначених ч. 4 ст. 183 КПК України, тому застосування застави неможливо.

Керуючись ст. ст. 3, 176, 177, 178, 183, 184, 198 КПК України, слідчий суддя, -

У Х В А Л И В:

Клопотання старшого слідчого слідчого відділення Відділу поліції № 4 Запорізького районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Запорізькій області капітана поліції ОСОБА_8 , погоджене прокурором Шевченківської окружної прокуратури м. Запоріжжя ОСОБА_3 , про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_5 у кримінальному провадженні № 0000009, - задовольнити повністю.

Застосувати до ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою з утриманням у Державній установі «Запорізький слідчий ізолятор» до 12 березня 2024 року (включно).

Строк тримання під вартою рахувати з моменту фактичного затримання ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 - з 13 год. 50 хв. 12 січня 2024 року.

Ухвала підлягає негайному виконанню після її проголошення.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Запорізького апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення, а підозрюваним в той же строк з моменту вручення йому копії ухвали суду.

Слідчий суддя Комунарського районного суду

м. Запоріжжя ОСОБА_1