Провадження № 1-кп/537/98/2024
Справа № 537/517/24
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

06.02.2024 року м. Кременчук

Крюківський районний суд м. Кременчука Полтавської області в складі: головуючого - судді ОСОБА_1 , за участю секретаря - ОСОБА_2 , за участю прокурора - ОСОБА_3 , обвинуваченого - ОСОБА_4 , захисника обвинуваченого - ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду в м. Кременчуці кримінальне провадження №0000043 від 20.01.2024 року за обвинуваченням:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Кременчук Полтавської області, українця, громадянина України, з середньою-спеціальною освітою, не одруженого, офіційно не працюючого, на утриманні малолітніх, неповнолітніх дітей та непрацездатних осіб не маючого, зареєстрованого та фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , в силу ст. 89 КК України вважається таким, що не має судимості,

у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 289 КК України,

В С Т А Н О В И В:

Згідно з обвинувальним актом ОСОБА_4 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч.1 ст. 289 КК України за таких обставин:

Весною 2023 року, точної дати та часу досудовим розслідуванням встановити не представилось можливим, ОСОБА_4 , перебував на робочому місці, а саме на СТО по вул. Велика Набережна у м. Кременчук. У цей час у нього виник прямий умисел, спрямований на незаконне заволодіння транспортним засобом автомобілем марки «Audi» моделі «А4», 1995 року випуску, чорного кольору, на іноземній реєстрації Литовської республіки з номерним знаком « НОМЕР_1 », належним користувачем якого являється ОСОБА_6 , який зберігався у нього на робочому місці, оскільки ОСОБА_4 достовірно було відомо про те, що володілець даного автомобіля перебуває у зоні бойових дій. Реалізуючи свій злочинний умисел, навесні 2023 року точної дати та часу досудовим розслідуванням встановити не представилось можливим, передбачаючи суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, керуючись корисливим мотивом та метою, ОСОБА_4 , маючи ключі від зазначеного автомобіля незаконно заволодів вказаним транспортним засобом, який перегнав у подальшому в інше місце та згодом продав його ОСОБА_7 за 300 доларів США. Виходячи із зазначеного вище, ОСОБА_4 незаконно заволодів транспортним засобом автомобілем марки «Audi»моделі «А4», 1995 року випуску, чорного кольору, який перебував на іноземній реєстрації Литовської республіки з номерним знаком « НОМЕР_1 », належним користувачем якого являється ОСОБА_6 , завдавши останньому матеріальної шкоди відповідно до висновку експерта № 446/24 на загальну суму 136883,67 грн.

Своїми умисними діями, що виразилися у незаконному заволодіння транспортним засобом, ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 289 КК України.

Під час досудового розслідування між прокурором Кременчуцької окружної прокуратури ОСОБА_3 і підозрюваним ОСОБА_4 , 31 січня 2024 року укладена угода про визнання винуватості. Згідно з угодою ОСОБА_4 беззаперечно визнав себе винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 289 КК України.

Сторонами узгоджено, що при затвердженні угоди ОСОБА_4 буде призначене покарання за ч.1 ст. 289 КК України у виді позбавлення волі на строк 3 років із застосуванням ст.75 КК України.

Розглядаючи питання про затвердження угоди суд виходить з наступного.

Відповідно до ст. 468 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим про визнання винуватості.

Згідно з ч. 4 ст. 469 КПК України угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості, тяжких злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам.

Злочин у вчиненні якого обвинувачений визнав себе винуватим віднесений до тяжких злочинів, а отже угода відповідає вимогам закону.

Прокурор прохав затвердити угоду, укладену між ним та ОСОБА_4 про визнання винуватості від 31.01.2024 року та на підставі ст.75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування призначеного покарання з випробуванням з іспитовим строком 1 рік, враховуючи особу обвинуваченого, обставини вчинення кримінального правопорушення, відшкодування завданої майнової шкоди шляхом повернення майна та скасування арешту на вказаний автомобіль, накладений ухвалою слідчого судді від 24.01.2024.

Обвинувачений ОСОБА_4 в судовому засіданні визнав себе винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.289 КК України в повному обсязі, щиро розкаюється в скоєному та прохає затвердити дану угоду від 31.01.2024 року, заяв та скарг на дії працівників поліції та слідчого не заявляє.

Захисник ОСОБА_5 в судовому засіданні прохав затвердити дану угоду від 31.01.2024 року.

Потерпілий ОСОБА_6 в судове засідання не з`явився, але надав суду заяву, згідно якої прохає проводити судове засідання без його участі, претензій до обвинуваченого не має, не заперечує проти затвердження угоди про визнання винуватості, що підтверджується заявою від 31.01.2024.

Судом встановлено, що ОСОБА_4 цілком розуміє положення ч.ч. 4, 5 ст. 474 КПК України.

Судом встановлено, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді. При цьому встановлено, що скарг обвинуваченим під час кримінального провадження на дії органу досудового розслідування не подавалось.

Таким чином, суд враховує матеріали кримінального правопорушення, направлені до суду та думку прокурора та обвинуваченого ОСОБА_4 , його захисника ОСОБА_5 , які не заперечують проти затвердження даної угоди від 31.01.2024 року та погоджуються на призначення узгодженого покарання, визначеного укладеною угодою. При цьому прокурор пропонував визначити термін іспитового строку в межах 1 року, захисник, обвинувачений підтримав думку прокурора.

Вивченням особи обвинуваченого встановлено, що ОСОБА_4 на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває, по місцю проживання характеризується посередньо, згідно вимоги МВС України раніше притягувався до кримінальної відповідальності, але в силу ст. 89 КК України вважається таким, що не має судимості.

Виходячи з викладеного, суд дійшов висновку про наявність підстав для затвердження угоди про визнання винуватості між прокурором та ОСОБА_4 .

Враховуючи думку прокурора та інших учасників до вступу вироку в законну силу відносно ОСОБА_4 запобіжний захід не обирався.

Цивільний позов та судові витрати по справі відсутні.

Долю речових доказів визначити відповідно до ст. 100 КПК України.

Керуючись ст.ст. 373, 374, 475 КПК України суд,

У Х В А Л И В:

Угоду від 31 січня 2024 року по кримінальному провадженню № 0000043 від 20.01.2024 року про визнання винуватості укладену між прокурором Кременчуцької окружної прокуратури ОСОБА_3 і підозрюваним ОСОБА_4 - затвердити.

Визнати ОСОБА_4 винуватим за ч.1 ст. 289 КК України та призначити узгоджене покарання у виді 3 років позбавлення волі.

На підставі ст.75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбуття призначеного покарання з випробуванням, якщо він на протязі призначеного іспитового строку 1 року не вчинить нового злочину та виконає покладені на нього судом обов`язки.

Згідно ст. 76 КК України зобов`язати ОСОБА_4 з`являтись на реєстрацію до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання, не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Речові докази по справі автомобіль марки «Audi» моделі «А4», 1995 року випуску, чорного кольору, який перебував на іноземній реєстрації Литовської республіки з номерним знаком « НОМЕР_1 », який визнаний речовим доказом за постановою слідчого від 20.01.2024 року передати власнику ОСОБА_6 або іншій уповноваженій особі.

Скасувати арешт майна на автомобіль марки «Audi»моделі «А4», 1995 року випуску, чорного кольору, який перебував на іноземній реєстрації Литовської республіки з номерним знаком « НОМЕР_1 », накладений ухвалою слідчого судді Крюківіського районного суду м. Кременчука від 24.01.2024 року.

Вирок може бути оскаржений, з підстав, передбачених статтею 394 КПК України до Полтавського апеляційного суду через Крюківський районний суд м. Кременчука протягом 30 днів з дня його проголошення.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку суду. Копія вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Суддя: ОСОБА_1