УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"31" січня 2024 р. Київський районний суд м. Харкова у складі:

слідчого судді - ОСОБА_1 ,

при секретарі - ОСОБА_2 ,

за участі потерпілої ОСОБА_3 ,

представника потерпілої

адвоката ОСОБА_4 (в режимі відеоконференції),

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань у приміщенні Київського районного суду м. Харкова скаргу представника потерпілої ОСОБА_3 адвоката ОСОБА_4 на постанову старшого слідчого відділу СУ ГУ НП в Харківській області майора поліції ОСОБА_5 від 26.09.2023 про закриття кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000782 від 12.06.2017, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

До Київського районного суду м. Харкова через систему «Електронний суд» надійшла вищевказана скарга, у якій представник потерпілої ОСОБА_3 адвокат ОСОБА_4 просить:

1) визнати причину пропуску строку на оскарження постанови слідчого від 26.09.2023 про закриття кримінального провадження №0000782 від 12.06.2017 поважною та поновити для потерпілої ОСОБА_3 строк на її оскарження;

2) скасувати постанову від 26.09.2023 про закриття кримінального провадження № 0000782 від 12.06.2017, та направити кримінальне провадження прокурору для організації та проведення досудового слідства.

На обґрунтування скарги представник потерпілої зазначив, що ВРЗуСТ СУ ГУ НП в Харківській області проводилося до судове розслідування у кримінальному провадженні № 0000782 від 12.06.2017 за фактом дорожньо-транспортної пригоди, в результаті якої загинула ОСОБА_6 .

26.09.2023 слідчим ОСОБА_5 винесено постанову про закриття кримінального провадження, на підставі п. 2 ч. 1 ст. 284 КПК України, яку 16.01.2024 отримано потерпілою ОСОБА_3 .

Вказану постанову потерпіла та її представник вважають необґрунтованою, та такою, що прийнята за результатом неповного з`ясування обставин вчинення кримінального правопорушення, оскільки слідчим не встановлений механізм скоєння наїзду транспортним засобом під керуванням водія ОСОБА_7 на ОСОБА_6 .

Так, за матеріалами кримінального провадження транспортний засіб під керуванням водія ОСОБА_7 скоїв наїзд на пішохода ОСОБА_6 в той час, коли остання намагалася перейти проїзну частину по якій рухався водій ОСОБА_7 , та сісти на трамвай, який на той час під`їхав до зупинки. Встановлено, що удар було здійснено передньою правою частиною транспортного засобу під керуванням водія ОСОБА_7 в ліву сторону тулуба пішохода ОСОБА_6 .

Разом з цим, зовсім інший механізм, ніж описали свідки та водій встановила проведена по провадженню судово - медична експертиза за № 209-Ат/17 від 21.06.2017 за результатами якої встановлено, що в момент первинного контакту із транспортним засобом, що рухався, ОСОБА_6 знаходилась у вертикальному або близькому до нього положенні та була повернута до нього (ТЗ) передньою правою поверхнею тіла.

Із урахуванням наведеного сторона потерпілої вважає, що слідчим не була розглянута та перевірена версія того, що потерпіла, почавши рух в бік трамваю, побачила водія ОСОБА_7 , який рухався на автівці прямо на неї, при цьому ОСОБА_6 встигла розвернутися, повернувшись обличчям до тротуару, та зробити крок у бік тротуару, задля можливості уникнути зіткнення, але з урахуванням того, що водій ОСОБА_7 не прийняв заходів до гальмування та зупинки транспортного засобу, скоївши наїзд на пішохода ОСОБА_6 , вдаривши її у праву сторону тулубу.

Таким чином, для перевірки цією версії необхідно провести слідчий експеримент із водієм, при цьому буде зовсім інший час із моменту повороту ОСОБА_6 до моменту безпосереднього контакту із транспортним засобом, а звіти - й момент виникнення небезпеки, який було використано судовими експертами при проведенні судової автотехнічної експертизи.

Крім того, в оскаржуваній постанові слідчий посилається на висновки комплексної судово - медичної та авто технічної експертизи за № 08-293/2018/17046/384 від 15.01.2019, вказуючи про те, що при заданому механізмі зближення пішохода ОСОБА_6 з автомобілем під керуванням водія ОСОБА_7 , в момент контактування тіло пішохода повинно бути повернуто лівою частиною до передньої частини автомобіля.

При цьому у висновку експерта за № 08-259/2020/СЕ-19/121-21/2023-ІТ від 10.08.2020 вказано, що враховуючи характер та локалізацію тілесних ушкоджень на тілі ОСОБА_6 , а також на характер пошкоджень та одязі та взутті і приймаючи до уваги характер механічних пошкоджень на автомобілі яким керував водій ОСОБА_7 , пішохід ОСОБА_6 була повернута до транспортного засобу переважно правою передньо бічною поверхнею тіла до передньої частини автомобіля.

Представник потерпілої зазначає, що експерт, який проводив судову автотехнічну експертизу та склав висновок за результатами її проведення за № СЕ-19/116-23/10220-ІТ від 16.08.2023, не прийняв до уваги вказані вихідні дані та самостійно, застосував інші, та момент виникнення небезпеки прийняв із моменту, коли пішохід ОСОБА_6 зробила крок вліво та почала переходити проїзжу частину.

Використовуючи момент виникнення небезпеки для водія, експерт прийняв до уваги практику та врахував той факт, що водій ОСОБА_7 бачив, як пішохід ОСОБА_6 повернула голову та побачила його рух, після чого продовжила рухатися вздовж проїжджої частини автодороги. Про це слідчий в постанові про проведення експертизи також згадав у вихідних даних. Однак не було враховано наступне: по - перше, про повернення голови пішоходу в бік водія, про що вказав водій ОСОБА_7 , вперше він сам вказав при проведенні слідчого експерименту, після спілкування із захисником. Раніше в своїх поясненнях та показаннях водій не посилався на цю обставину. По - друге, не враховано слідчим той факт, що пішохід ОСОБА_6 в силу віку та захворювань, не поверталася головою - вона цього просто не могла зробити. Їй для оберту необхідно ставити сумки (у разі, якщо руки в неї зайняті) на підлогу, потів розгортатися усім тілом по колу суто на ногах, а не головою та тулубом, та дивитися позаду себе. Вказану обставину потерпіла повідомляла слідчому в ході проведення її допиту.

Вказує, що у вказаному кримінальному провадженні двічі було винесено постанови про закриття кримінального провадження, які ухвалами слідчого судді були скасовані.

Потерпіла ОСОБА_3 та її представник адвокат ОСОБА_4 в судовому засіданні скаргу підтримали, просили про її задоволення.

Слідчий ОСОБА_5 та процесуальний керівник у кримінальному провадженні № 0000782 від 12.06.2017 в судове засідання не з`явилися, викликалися належним чином (а.с. 33-34). Проте, 30.01.2024 начальник відділу СУ ГУ НП в Харківській області ОСОБА_8 подав до канцелярії суду матеріали кримінального провадження № 0000782 від 12.06.2017 в одному томі на 317 аркушах та у супровідному листі № 2560/119-24-24 від 30.01.2024 зазначив, що просить проводити розгляд скари представника потерпілої ОСОБА_3 адвоката ОСОБА_4 без його участі (а.с. 42).

Відповідно до ч. 3 ст. 306 КПК України, відсутність слідчого та прокурора не є перешкодою для розгляду скарги, на підставі чого слідчий суддя розглядає скаргу за їх відсутності.

В свою чергу, статтею 22 КПК України передбачено, що кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом. Сторони кримінального провадження мають рівні права на збирання та подання до суду речей, документів, інших доказів, клопотань, скарг, а також на реалізацію інших процесуальних прав, передбачених цим Кодексом.

У відповідності до положень ст. 26 КПК України, сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та спосіб, передбачених цим Кодексом.

Зважаючи на ці положення закону та враховуючи імперативно встановлені скорочені терміни розгляду скарг в порядку ст. 303 КПК України, а також те, що кожна сторона про час та місце розгляду справи була повідомлена належним чином і з урахуванням принципу диспозитивності була наділена судом можливістю скористатися своїм правом надати докази на підтвердження своїх вимог і заперечень, слідчий суддя визнав можливим розглянути скаргу за відсутності старшого слідчого відділу СУ ГУНП в Харківській області ОСОБА_5 та процесуального керівника у кримінальному провадженні № 0000782 від 12.06.2017.

Слідчий суддя, дослідивши скаргу та додані до неї матеріали, матеріали закритого кримінального провадження № 0000782 від 12.06.2017, дійшов висновку, що постанова старшого слідчого відділу розслідування злочинів у сфері транспорту СУ ГУ НП в Харківській області ОСОБА_5 від 26.09.2023 про закриття кримінального провадження підлягає скасуванню з наступних підстав.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 303 КПК України, на досудовому провадженні можуть бути оскаржені рішення слідчого про закриття кримінального провадження заявником, потерпілим, його представником чи законним представником.

За не спростування наданими матеріалами посилання представника заявника на ознайомлення зі змістом та отримання копії оскаржуваної постанови лише 16.01.2024, слідчий суддя вважає строк оскарження постанови дотриманим.

Статтею 284 КПК України чітко визначені підстави до закриття кримінального провадження.

Згідно вимог п. 1 ч. 1 ст. 91 КПК України, у кримінальному провадженні підлягають доказуванню подія кримінального правопорушення (час, місце, спосіб та інші обставини вчинення кримінального правопорушення). За загальним правилом, визначеним в ч. 1 ст. 92 КПК України, обов`язок доказування обставин, передбачених ст. 91 КПК України, покладається на слідчого, прокурора.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 9 КПК України прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий зобов`язані всебічно, повно і неупереджено дослідити обставини кримінального провадження, виявити як ті обставини, що викривають, так і ті, що виправдовують підозрюваного, обвинуваченого, а також обставини, що пом`якшують чи обтяжують його покарання, надати їм належну правову оцінку та забезпечити прийняття законних і неупереджених процесуальних рішень.

Закриття кримінального провадження є одним із способів її остаточного вирішення, а тому провадження має закриватися після всебічного, повного та об`єктивного дослідження всіх обставин та оцінки слідчим всіх зібраних та перевірених доказів. Постанова слідчого має бути мотивованою, її зміст повинен відповідати фактичним обставинам, встановленим матеріалами справи.

З матеріалів закритого кримінального провадження № 0000782 від 12.06.2017, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України вбачається, що СУ ГУ НП в Харківській області проводилося досудове розслідування за фактом дорожньо-транспортної пригоди, яка сталася 04.06.2017 близько 09:20 год. на ділянці проїжджої частини перехрестя вул. Полтавський шлях та вул. Дмитрієвської в м. Харкові, за участю автомобіля «FAW CA 1047» р.н. НОМЕР_1 , під керуванням ОСОБА_9 , який скоїв наїзд на пішохода ОСОБА_6 . Внаслідок ДТП пішохід ОСОБА_6 була доставлена до лікарняного закладу, де ІНФОРМАЦІЯ_1 остання померла. (а.к.п. 1 тут і далі - матеріали кримінального провадження № 0000782 від 12.06.2017).

Постановою від 26.09.2023, старший слідчий ВР злочинів у сфері транспорту СУ ГУ НП в Харківській області ОСОБА_5 закрив кримінальне провадження № 0000782 від 12.06.2017, пославшись на п. 2 ч. 1 ст. 284 КПК України (а.к.п. 313-317).

Закриваючи кримінальне провадження, в мотивувальній частині вказаної вище постанови слідчий, зокрема, зазначив, що відповідно до висновку комплексної судової медичної та автотехнічної експертизи № 08-293/2018/17046/384 від 15.01.2019 встановлено, що при заданому механізмі зближення пішохода ОСОБА_6 з автомобілем «FAW CA» р.н. НОМЕР_1 в момент контактування тіло пішохода повинно бути повернуте лівою частиною до передньої частини автомобіля. Свідки ОСОБА_10 та ОСОБА_11 також вказали на такий же напрямок руху пішохода безпосередньо перед наїздом як і водій автомобіля «FAW СА» р.н. НОМЕР_1 , при цьому в їх показання відсутні технічні параметри, що характеризують механізм розвитку ДТП, та конкретні умови виникнення дорожньо-транспортної пригоди. В показаннях свідків ОСОБА_12 , ОСОБА_13 та ОСОБА_14 відсутні дані про напрямок руху пішохода ОСОБА_6 безпосередньо перед наїздом. В зв`язку з чим механізм розвитку даної дорожньо-транспортної пригоди, з технічної точки зору, є неспроможним та експертом не вирішувалось.

Відповідно до висновку судової автотехнічної експертизи № 7/699 СЕ-19 від 16.09.2019 встановлено, що водій автомобіля «FAW СА» р.н. НОМЕР_1 ОСОБА_9 не мав технічної можливості запобігти даній дорожньо-транспортній події, діючи відповідно до вимог Правил дорожнього руху України. В діях водія автомобіля «FAW СА» р.н. НОМЕР_1 ОСОБА_9 не вбачається невідповідностей вимогам Правил дорожнього руху України, які з технічної точки зору перебували б у причинному зв`язку з виникненням події даної дорожньо-транспортної пригоди.

Відповідно до висновку судової автотехнічної експертизи № СЕ- 19/116-23/10220-IT 16.08.2023 Одеського науково-дослідного центру МВС встановлено, що водій автомобіля «FAW CA» р.н. НОМЕР_1 ОСОБА_15 не відповідно до запобігти даній дорожньо-транспортній події, діючи відповідно до вимог Правил дорожнього руху України. В діях водія автомобіля «FAW CA» р.н. НОМЕР_1 ОСОБА_15 не вбачається невідповідностей вимогам Правил дорожнього руху України, які з технічної точки зору перебували б у причинному зв`язку з виникненням події даної дорожньо-транспортної пригоди.

Таким чином, в діях водія автомобіля «FAW СА» р.н. НОМЕР_2 ОСОБА_9 відсутні ознаки складу кримінального правопорушення, передбаченого ст. 286 КК України.

Слідчий суддя не погоджується з вказаною постановою слідчого від 26.09.2023 про закриття кримінального провадження, та вважає її передчасною, оскільки в ході досудового розслідування слідчим не виконано всі необхідні слідчі дії, зазначені в ухвалах слідчого судді Київського районного суду м. Харкова від 25.01.2018, 10.12.2019, а тому висновок слідчого не відповідає в повній мірі вказаним судовим рішенням в їх сукупності.

Аргументи представника потерпілого про те, що експертом під час складання висновку за результатом проведення авто технічної експертизи № СЕ-19/116-23/10220-ІТ від 16.08.2023 не було прийнято вихідні дані, встановлені ухвалою слідчого судді Київського районного суду м. Харкова від 10.12.2019, а застосовано інший момент виникнення небезпеки, слідчий суддя вважає такими, що підлягають перевірці.

Крім того, в матеріалах кримінального провадження № 0000782 від 12.06.2017 наявні супровідні листи від 20.07.2020 № 16039/119/24-2020, від 03.08.2020 № 17114/119/24-2020 про направлення постанови про відмову в задоволенні клопотання (а.с. 220-221), однак самі постанови про відмову в задоволенні клопотання в матеріалах кримінального провадження відсутні.

Також, резолютивна частина постанови слідчого від 26.09.2023 не конкретизована, оскільки закриття кримінального провадження за відсутністю конкретного складу кримінального провадження можливе лише відносно певних осіб, про яких слідчим у резолютивній частині постанови не зазначено, що у сукупності із наведеними вище доводами є підставою для скасування постанови слідчого у зв`язку з її невідповідністю вимогам КПК України.

За таких обставин, постанова слідчого про закриття кримінального провадження є передчасною та підлягає скасуванню, а матеріали кримінального провадження підлягають поверненню для організації досудового розслідування, при проведенні якого необхідно повно та об`єктивно перевірити обставини кримінального правопорушення, надати обґрунтовану юридичну оцінку встановленим обставинам; в достатньому для встановлення об`єктивної істини обсязі провести інші необхідні слідчі дії, за результатом чого прийняти законне та обґрунтоване рішення.

При цьому, з огляду на положення ч. 5 ст. 40 КПК України слідчий суддя позбавлений можливості надати конкретні вказівки (зобов`язання) слідчому щодо проведення конкретних слідчих дій, однак вважає за необхідне роз`яснити, що орган досудового розслідування зобов`язаний провести такий комплекс дій, який виключав би будь-які сумніви, а зроблені ним висновки випливали б із співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпцій факту, а не ґрунтувались на припущеннях.

Керуючись ст. ст. 91, 107, 110, 284, 303-307, 309, 372, 376 ч. 2 КПК України, слідчий суддя,

ПОСТАНОВИВ:

Скаргу представника потерпілої ОСОБА_3 адвоката ОСОБА_4 задовольнити.

Скасувати постанову старшого слідчого відділу розслідування злочинів у сфері транспорту СУ ГУ НП в Харківській області ОСОБА_5 від 26 вересня 2023 року про закриття кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000782 від 12.06.2017, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України.

Матеріали кримінального провадження № 0000782 від 12.06.2017, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України - повернути до СУ ГУНП в Харківській області для вирішення питання про відновлення досудового розслідування.

Ухвала оскарженню не підлягає. Заперечення проти неї можуть бути подані під час підготовчого провадження в суді.

Слідчий суддя ОСОБА_1