Справа № 453/2037/23
№ провадження 1-кп/453/95/24
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

09 січня 2024 року Сколівський районний суд Львівської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ;

при секретарі ОСОБА_2 ;

за участю прокурора ОСОБА_3 ;

обвинуваченого ОСОБА_4 ;

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Сколе Львівської області кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000251 від 23.10.2023 про обвинувачення:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Волосянка Стрийського району Львівської області, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 та жителя АДРЕСА_2 , з середньою спеціальною освітою, не працюючого, особи з інвалідністю 3-ої групи, раніше не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 126-1 КК України,-

встановив:

ОСОБА_4 в порушення вимог ст. 28 Конституції України, згідно якої кожен має право на повагу до його гідності, Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству», умисно та безпричинно, перебуваючи за місцем спільного проживання із своєю сестрою ОСОБА_5 , що за адресою: АДРЕСА_2 систематично вчиняв відносно неї, психологічне насильство, яке виразилось у словесних образах, погрозах, висловлюваннях нецензурною лайкою в її бік, приниженні що призвело до психологічних страждань останньої, а також погіршило якість життя потерпілої ОСОБА_5 , зокрема, викликало в неї побоювання за свою безпеку, спричинило емоційну напруженість, втому та негативні переживання.

За вказані дії ОСОБА_4 неодноразово був притягнутим до адміністративної відповідальності за вчинення домашнього насильства відносно своєї сестри ОСОБА_5 , зокрема, Сколівським районним судом Львівської області за ст. 173-2 КУпАП 04 липня 2023 року у справі №453/752/23, та 07 серпня 2023 року у справі №453/842/23.

Крім цього, ОСОБА_4 14 жовтня 2023 року приблизно о 13:00 год., не зупиняючись на вчиненому усвідомлюючи характер своїх протиправних дій, продовжуючи свої систематичні дії, спрямовані на вчинення домашнього насильства відносно сестри ОСОБА_5 , знаходячись за місцем свого проживання, що за адресою: АДРЕСА_2 вчинив відносно неї, психологічне насильство, яке виразилось у словесних образах, висловлюваннях нецензурною лайкою, приниженні, що призвело до психологічних страждань потерпілої ОСОБА_5 , а також погіршило якість її життя, а саме, викликало в неї побоювання за свою безпеку, спричинило емоційну напруженість, втому та негативні переживання.

Своїми діями, ОСОБА_4 умисно систематично вчиняв психологічне насильство відносно сестри ОСОБА_5 , з якою перебуває у сімейних відносинах, що призвело до психологічних страждань останньої, тобто вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ст. 126-1 КК України.

Обвинувачений ОСОБА_4 свою вину у вчиненому кримінальному правопорушенні визнав у повному обсязі, обставини, викладені в обвинувальному акті, не оспорював, як і докази на їх підтвердження, від давання показань не відмовився. Просить його суворо не карати, оскільки він щиро кається у скоєному.

В матеріалах справи наявна заява потерпілої ОСОБА_5 , в якій просить судовий розгляд кримінального провадження здійснювати без її участі. З обвинуваченим примирилася, жодних претензій до такого не має, при обранні міри покарання покладається на розсуд суду.

Враховуючи те, що обвинувачений свою вину у вчиненому кримінальному правопорушенні визнав повністю, інші учасники процесу не оспорюють фактичні обставини справи і судом встановлено, що вони правильно розуміють зміст цих обставин, відсутні будь-які сумніви у добровільності та істинності їх позиції, заслухавши думку учасників судового розгляду, які не заперечували проти розгляду кримінального провадження в порядку, передбаченому ч.3 ст. 349 КПК України, та роз`яснивши їм положення ч.3 ст. 349 КПК України про наслідки застосування обмеженого дослідження доказів, а саме про позбавлення їх у такому випадку права подальшого оспорювання цих обставин провадження в апеляційному порядку, суд визнає недоцільним дослідження інших доказів відносно тих обставин провадження, які ніким не оспорюються. Відтак, суд обмежив дослідження доказів допитом обвинуваченого та дослідженням тих матеріалів кримінального провадження, що характеризують особу обвинуваченого.

На підставі вищевикладеного, суд, допитавши обвинуваченого ОСОБА_4 , дійшов висновку, що його вина у вчиненні ним кримінального правопорушення при обставинах, викладених в обвинувальному акті, доведена у судовому засіданні повністю.

Суд вважає, що дії обвинуваченого ОСОБА_4 вірно кваліфіковані за ст. 126-1 КК України, оскільки він умисно систематично вчиняв психологічне насильство відносно своєї сестри ОСОБА_5 , з якою перебуває у сімейних відносинах, що призвело до психологічних страждань останньої.

ОСОБА_4 вчинив нетяжкий злочин.

Пом`якшуючих та обтяжуючих вину обвинуваченого ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення обставин, передбачених ст.ст. 66, 67 КК України, судом не встановлено.

При визначенні міри покарання обвинуваченому ОСОБА_4 , суд враховує суспільну небезпеку вчиненого кримінального правопорушення, їх характер та наслідки, особу обвинуваченого, який посиредньо характеризується за місцем проживання, раніше не судимого, на обліку у наркологічному та психоневрологічному диспансерах не перебуває, відсутність обставини, які пом`якшують та обтяжують покарання.

Як вбачається із досудової доповіді, виконаної 04.01.2024 Сколівським районним сектором №2 філії Державної установи «Центр пробації» у Львівській області на обвинуваченого ОСОБА_4 , результати його оцінки показали середню ймовірність вчинення повторного кримінального правопорушення, що свідчить про можливість його виправлення без ізоляції від суспільства.

З урахуванням наведених обставин, суд під час вирішення питання про обрання міри покарання обвинуваченому ОСОБА_4 вважає за доцільне призначити його у межах, установлених санкцією ст. 126-1 КК України, у виді обмеження волі, звільнивши його від відбування покарання з випробовуванням на підставі ст. ст. 75, 76 КК України, яке є необхідне й достатнє для його виправлення та попередження вчинення ним нових злочинів.

Запобіжний захід, як захід забезпечення кримінального провадження, у кримінальному провадженні обвинуваченому не обирався та, враховуючи вимоги ст. ст. 131, 132,177,178 КПК України і дані про його особу, суд не вбачає підстав для його визначення на цей час.

Керуючись ст. ст. 349, 368, 370, 374 КПК України, суд -

у х в а л и в:

ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 126-1 КК України та призначити йому покарання у виді 1 (одного) року обмеження волі.

На підставі ст. 75 КК України засудженого ОСОБА_4 звільнити від відбування покарання у виді обмеження волі строком 1 (один) рік з випробуванням, якщо він протягом 1 (одного) року іспитового строку не вчинить нового кримінального правопорушення та виконає покладені на нього обов`язки.

Згідно ст. 76 КК України зобов`язати засудженого ОСОБА_4 періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, а також повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання або роботи.

Міру запобіжного заходу засудженому ОСОБА_4 до вступу вироку у законну силу не обирати.

Копію вироку вручити обвинуваченому та прокурору негайно після його проголошення.

Вирок може бути оскаржений з підстав, передбачених ст. 394 КПК України, до Львівського апеляційного суду через Сколівський районний суд протягом 30 (тридцяти) днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя