Провадження №11-сс/801/693/2023
Головуючий у суді 1-ї інстанції: ОСОБА_1
ВІННИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 грудня 2023 року м. Вінниця

Вінницький апеляційний суд у складі:

головуючого-судді ОСОБА_2

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4

при секретарі ОСОБА_5

за участі учасників провадження:

прокурора ОСОБА_6

підозрюваного ОСОБА_7 (в режимі відеоконференції)

та його захисника ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу захисника ОСОБА_8 в інтересах підозрюваного ОСОБА_7 на ухвалу слідчого судді Вінницького міського суду Вінницької області від 30 листопада 2023 року,

якою задоволено клопотання слідчого, застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, строком на 60 днів до 28.01.2024 включно, з визначенням застави в розмірі 20 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 53680 гривень щодо

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця міста Вінниця, який мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , громадянина України, неодруженого, офіційно не працевлаштованого, раніше неодноразово судимого:

-21.02.1999 Староміським районним судом м. Вінниці за ч. 1 ст. 140 КК України 1960 року до покарання у вигляді 2 років позбавлення волі, на підставі ст.46-1 КК України 1960 року відстрочено виконання вироку суду на 1 рік зі штрафом у розмірі 700 грн;

-10.02.2000 Староміським районним судом м. Вінниці за ч. 2 ст. 141 КК України 1960 року до покарання у вигляді 3 років позбавлення волі, з конфіскацією майна, на підставі ст. 43 КК України 1960 року приєднано невідбутий строк по вироку Староміського районного суду м. Вінниці від 21.02.1999 та остаточно призначено покарання у вигляді 3 років 6 місяців позбавлення волі, 05.04.2003 звільнений з місць позбавлення волі у зв`язку з відбуттям строку покарання;

-28.02.2006 Замостянським районним судом м. Вінниці за ч. 2 ст. 185, ч. 2 ст. 186 КК України, на підставі ст. 70 КК України до покарання у вигляді 4 років позбавлення волі;

-29.09.2006 Ленінським районним судом м. Вінниці за ч. 2 ст. 186 КК України до покарання у вигляді 4 років позбавлення волі, на підставі ч. 4 ст. 70 КК України приєднано невідбутий строк по вироку Замостянського районного суду м. Вінниці від 28.02.2006 та остаточно призначено покарання у вигляді 4 років 6 місяців позбавлення волі, 25.12.2008 умовно-достроково звільнений з місць позбавлення волі з невідбутим строком позбавлення волі у розмірі 1 рік 3 місяці 6 днів;

-15.05.2009 Ленінським районним судом м. Вінниці за ч. 2 ст. 185 КК України до покарання у вигляді 1 року позбавлення волі, на підставі ст. 71 КК України призначено покарання у вигляді 2 років позбавлення волі;

-24.03.2010 Ленінським районним судом м. Вінниці за ч. 2 ст. 185, ч. 3 ст. 185, ч. 3 ст. 186 КК України, на підставі ст. ст. 70, 71, ч. 4 ст. 70 КК України призначення покарання у вигляді 6 років позбавлення волі,

-02.11.2010 Київський районним судом міста Харкова за ч. 3 ст. 186 КК України до покарання у вигляді 5 років позбавлення волі, на підставі ч. 4 ст. 70 КК України призначено покарання у вигляді 6 років позбавлення волі, 27.03.2015 звільнений з місць позбавлення волі у зв`язку з відбуттям строку покарання;

-16.06.2016 Вінницьким міським судом Вінницької області за ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 185, ч. 3 ст. 185 КК України, на підставі ч. 1 ст. 70, ч. 5 ст. 72 КК України до покарання у вигляді 3 років позбавлення волі;

-21.10.2016 Вінницьким міським судом Вінницької області за ч. 2 ст. 185, ч. 3 ст. 185 КК України, на підставі ч. 1 ст. 70, ч. 4 ст. 70 КК України до покарання у вигляді 5 років 6 місяців позбавлення волі;

-19.01.2017 Вінницьким апеляційним судом за ч. 2 ст. 185, ч. 3 ст. 185 КК України, на підставі ст. 70 КК України вирок Вінницького міського суду Вінницької області залишено без змін та призначено покарання у вигляді 5 років 6 місяців позбавлення волі;

-13.03.2017 Вінницьким міським судом Вінницької області за ч. 3 ст. 185, ч. 2 ст. 185 КК України, на підставі ч. 1 ст. 70, ч. 4 ст. 70 КК України до покарання у вигляді 5 років 7 місяців позбавлення волі, 29.04.2020 звільнений з місць позбавлення волі у зв`язку з відбуттям строку покарання;

01.10.2020 Вінницьким міським судом Вінницької області за ч. 3 ст. 185 КК України до покарання у вигляді 3 років позбавлення волі, 23.06.2023 звільнений з місць позбавлення волі у зв`язку з відбуттям строку покарання,

- який підозрюється у вчиненні злочинів, передбачених ч.4 ст. 185 КК України,

Зміст судового рішення та встановлені судом першої інстанції обставини

Клопотання слідчого мотивовано тим, що у провадженні слідчого відділення Відділу поліції №1 Вінницького районного управління поліції ГУНП у Вінницькій області перебувають матеріали досудового розслідування відомості про яке внесені Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000786 від 03.09.2023 за ознаками кримінальних правопорушень, правова кваліфікація яких ч. 4 ст. 185 КК України, тобто таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена повторно, поєднана з проникненням у житло та інше володіння особи, вчинена в умовах воєнного стану.

Досудовим розслідуванням встановлено, що ОСОБА_7 , будучи обізнаним у тому, що відповідно до Указу Президента України від 24.02.2022 №64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні» в Україні введено воєнний стан, дія якого неодноразово продовжувалася, маючи не зняту та не погашену судимість за вчинення злочину проти власності, востаннє за вироком Вінницького міського суду Вінницької області від 01.10.2020 за ч. 3 ст. 185 КК України, на шлях виправлення не став та повторно вчинив новий умисний злочин проти власності за наступних обставин.

Так, ОСОБА_7 , 30.08.2023 у нічний період часу близько 04 год. 00 хв., точного часу досудовим розслідуванням не встановлено, помітив житловий будинок АДРЕСА_2 , де він раніше винаймав житло та в цей момент, у ОСОБА_7 виник злочинний умисел, спрямований на крадіжку майна, що знаходиться всередині даного житлового будинку.

Реалізуючи свій злочинний умисел, діючи умисно, повторно, таємно, з корисливими мотивом та метою, розуміючи протиправність своїх дій та суспільно небезпечних наслідків, ОСОБА_7 , 30.08.2023 у нічний період часу близько 04 год. 00 хв., точного часу досудовим розслідуванням не встановлено, достовірно знаючи місцезнаходження схованки, де зберігається ключ від вхідних дверей даного домоволодіння, шляхом відкриття вхідних дверей ключем, без попередньої згоди на це власника, проник до житлового будинку, розташованого за адресою: АДРЕСА_2 ., де продовжуючи свій злочинний умисел, будучи упевненим в тому, що за його діями ніхто не спостерігає, таємно заволодів належними ОСОБА_9 інструментами, а саме: гравером торгової марки «Sturm» моделі «GM2317FL», вартість якого згідно висновку експерта № 5714/23-21 від 19.09.2023 становить 767 грн. 20 коп., зварювальним інвертором торгової марки «Dnipro-M» моделі «SAB-205», вартість якого згідно висновку експерта № 5714/23-21 від 19.09.2023 становить 728 грн. 40 коп., лобзиком торгової марки «Фиолент» моделі «ПМ 4-700Э», вартість якого згідно висновку експерта № 5714/23-21 від 19.09.2023 становить 753 грн. 00 коп., феном торгової марки «Ижмаш» моделі «ИФП-2000», вартість якого згідно висновку експерта № 5714/23-21 від 19.09.2023 становить 272 грн. 00 коп., шуруповертом торгової марки «Grand» моделі «ДА-12», вартість якого згідно висновку експерта № 5714/23-21 від 19.09.2023 становить 674 грн. 00 коп., а також кутовою шліфувальною машиною торгової марки «EXPERT» моделі «EMS 125F», зарядним пристроєм для акумулятора, пістолетом термоклейовим автономним торгової марки «Sigma», які для потерпілого матеріальної цінності не становить, після чого покинув приміщення житлового будинку та розпорядився викраденим майном на власний розсуд.

Таким чином, внаслідок своїх протиправних дій ОСОБА_7 завдав потерпілому ОСОБА_9 матеріальної шкоди на загальну суму 3194 грн. 60 коп.

Крім цього, в ході досудового розслідування встановлено, що ОСОБА_7 , будучи обізнаним у тому, що відповідно до Указу Президента України від 24.02.2022 № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні» в Україні введено воєнний стан, дія якого неодноразово продовжувалася, маючи не зняту та не погашену судимість за вчинення злочину проти власності, востаннє за вироком Вінницького міського суду Вінницької області від 01.10.2020 за ч. 3 ст. 185 КК України, на шлях виправлення не став та повторно вчинив новий умисний злочин проти власності за наступних обставин.

Так, ОСОБА_7 , 02.09.2023 близько 04 год. 00 хв., точного часу досудовим розслідуванням не встановлено, перебуваючи на території житлового кооперативу АДРЕСА_3 , помітив незачинені двері до підвального приміщення одного із житлових будинків даного кооперативу, та в цей момент, у ОСОБА_7 виник злочинний умисел, спрямований на крадіжку майна, що знаходиться у даному підвальному приміщенні.

В подальшому, зайшовши в зазначене підвальне приміщенні житлового будинку кооперативу, розташованого за адресою: АДРЕСА_3 , шляхом віджиму та ривка дерев`яних дверей, які були зачинені на дверний замок ключем, проник до однієї з кімнат підвального приміщення зазначеного будинку, де реалізуючи свій злочинний умисел, діючи умисно, повторно, таємно, з корисливими мотивом та метою, розуміючи протиправність своїх дій та суспільно небезпечних наслідків, ОСОБА_7 , будучи упевненим в тому, що за його діями ніхто не спостерігає, заволодів належними ОСОБА_10 предметами, а саме: бензопилою торгової марки «STIHL» моделі «MS180», вартість якої згідно висновку експерта № 5497/23-21 від 15.09.2023 становить 1771 грн. 00 коп., ліхтарем налобним тактичним акумуляторним LED Headlight T6 Zoom 3 режими, вартість якого згідно висновку експерта № 5497/23-21 від 15.09.2023 становить 250 грн. 25 коп., приставкою DVB-T2 торгової марки «World Vision» моделі T60M, вартість якої згідно висновку експерта № 5497/23-21 від 15.09.2023 становить 283 грн. 00 коп. та відео реєстратором чорного кольору із зарядним пристроєм, який для потерпілого матеріальної цінності не становить, після чого покинув підвальне приміщення та розпорядився викраденим майном на власний розсуд.

Таким чином, внаслідок своїх протиправних дій ОСОБА_7 завдав потерпілому ОСОБА_10 матеріальної шкоди на загальну суму 2304 грн. 25 коп.

29 листопада 2023 року ОСОБА_7 повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 185 КК України, тобто таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена повторно, поєднана з проникненням у житло та інше володіння особи, вчинена в умовах воєнного стану.

Обґрунтованість підозри ОСОБА_7 у вчиненні ним кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 185 КК України підтверджується зібраними в ході досудового розслідування доказами, а саме:

-Протоколом прийняття усної заяви про вчинене кримінальне правопорушення від 02.09.2023;

-Протокол огляду місця події за адресою: АДРЕСА_3 від 02.09.2023;

-Протоколом допиту потерпілого ОСОБА_10 від 03.09.2023;

-Протоколом допиту свідка ОСОБА_11 від 04.09.2023;

-Протоколом прийняття усної заяви про вчинене кримінальне правопорушення від 09.09.2023;

-Протоколом допиту потерпілого ОСОБА_9 від 10.09.2023;

-Протоколом допиту свідка ОСОБА_12 від 11.09.2023;

- Протоколом допиту свідка ОСОБА_13 від 11.09.2023;

-іншими доказами;

Беручи до уваги те, що ОСОБА_7 підозрюється у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 185 КК України, у зв`язку з чим є достатні підстави вважати, що ризик, визначений п.1 ч.1 ст.177 КПК України, а саме - спроба переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду є достатнім для переконання, що жоден з більш м`яких заходів в даному випадку є недоцільним і саме тримання під вартою може запобігти зазначеному ризику.

- п. 3: незаконно впливати на потерпілого чи свідків, оскільки згідно ст. 23 КПК України суд досліджує докази безпосередньо, показання учасників кримінального провадження суд отримує безпосередньо. Перебуваючи на волі, підозрюваний матиме можливість незаконного впливу на потерпілу та свідків, з метою створення сприятливих для себе умов або ж їх залякування;

- п. 5: вчинити інше кримінальне правопорушення, оскільки ОСОБА_7 раніше неодноразово притягувався до кримінальної відповідальності за вчинення аналогічних корисливих злочинів, що свідчить про те, що на шлях виправлення останній не став. Крім того, на даний час ОСОБА_7 офіційно не працює, в нього відсутнє постійне джерело доходу, що дає підстави слідству вважати, що вчинення злочинів корисливого характеру може являтися засобом для існування останнього і тому, перебуваючи на іншому більш м`якому запобіжному заході, останній продовжить вчиняти нові кримінальні правопорушення.

Також встановлено, що ОСОБА_7 неодружений, не має на утриманні непрацездатних осіб та дітей, що свідчить про відсутність міцних соціальних зв`язків у підозрюваного, а також про те, що з метою пошуку заробітку останній може в будь-який момент покинути місце проживання та направитись у невідомому напрямку.

Крім того, застосування до підозрюваного ОСОБА_7 іншого більш м`якого запобіжного заходу не може запобігти вищевказаним ризикам, оскільки:

- особисте зобов`язання, є недостатньо суворим запобіжним заходом, враховуючи тяжкість вчиненого злочину та міру можливого покарання, особу підозрюваного, його репутацію та соціальні зв`язки;

- домашній арешт може стати можливістю для ОСОБА_7 переховуватися від органів досудового розслідування суду, а також слід враховувати складність контролю за виконанням підозрюваним покладених на нього обов`язків під час такого запобіжного заходу.

За викладених обставин, з метою забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього обов`язків та забезпечення запобігання зазначеним ризикам, виникла необхідність в обранні підозрюваному ОСОБА_7 міри запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Беручи до уваги викладене, жоден з більш м`яких запобіжних заходів не може запобігти ризикам зазначених у даному клопотанні, оскільки ОСОБА_7 може переховуватись від органів досудового розслідування та суду, незаконно впливати на потерпілого та свідків у кримінальному провадженні, а також вчинити інше кримінальне правопорушення. Більш м`які запобіжні заходи є недостатніми для запобігання вищевказаних ризиків та не забезпечать належного виконання покладених на неї обов`язків, тому слідчий просила клопотання задовольнити.

Ухвалою слідчого судді Вінницького міського суду Вінницької області від 30 листопада 2023 року задоволено клопотання слідчого слідчого відділення відділу поліції №1 Вінницького районного відділу поліції ГУНП у Вінницькій області лейтенанта поліції ОСОБА_14 . Застосовано до підозрюваного ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, строком на 60 днів. Строк тримання під вартою визначено до 28.01.2024 включно.

Одночасно визначено заставу в розмірі 20 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 53680 гривень, яка може бути внесена як самим підозрюваним так і іншою фізичною або юридичною особою (заставодавцем) на депозитний рахунок ТУ ДСА у Вінницькій області.

Підозрюваний або заставодавець мають право у будь-який момент внести заставу у розмірі, визначеному в ухвалі про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою протягом строку дії ухвали.

У разі внесення застави покладено на ОСОБА_7 наступні обов`язки:

прибувати на виклики слідчого, прокурора та суду за першою вимогою;

не відлучатись із населеного пункту, де він проживає, без дозволу слідчого, прокурора або суду;

повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання, роботи або навчання;

утриматись від спілкування із особами, які являються свідками у даному кримінальному провадженні.

Прийняте рішення мотивовано тим, що на час розгляду клопотання підозри щодо вчинення ОСОБА_7 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, обґрунтовані, про що свідчать докази, які зібрані в кримінальному провадженні та доведені прокурором та слідчим при розгляді даного клопотання.

Причетність ОСОБА_7 до вчинення інкримінованого йому кримінального правопорушення достатньою мірою, для даної стадії кримінального провадження, доводиться доказами, які долучені слідчим до матеріалів клопотання.

При вирішенні питання щодо задоволення клопотання слідчий суддя враховує, що ОСОБА_7 вину визнає та кається у вчиненому злочині.

Разом з тим, ОСОБА_7 неодружений, не має на утриманні непрацездатних осіб та дітей, що свідчить про відсутність міцних соціальних зв`язків у підозрюваного, офіційно не працює, в нього відсутнє постійне джерело доходу, неодноразово судимий, тому слідчий суддя приходить до висновку, що слідчим та прокурором доведено наявність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, зокрема щодо спроби переховуватись від органів досудового розслідування та/або суду, оскільки ОСОБА_7 підозрюється у вчиненні тяжкого кримінального правопорушення, вчиненого проти власності, за яке передбачене покарання у вигляді позбавлення волі на строк від 5 до 8 років.

Крім того, слідчий суддя звертає увагу, що у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України було введено воєнний стан, а згодом прийняті закони, які змінили Кримінальний кодекс України (КК), посиливши кримінальну відповідальність за ряд злочинів в умовах воєнного стану. Зокрема 7 березня 2022 року Законом № 2117-IX внесено зміни до КК щодо посилення відповідальності за злочини за ст. 185, 186, 187, 189, 191 КК, вчинені в умовах воєнного стану.

ОСОБА_7 підозрюється у вчиненні тяжкого кримінального правопорушення проти власності, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, вчиненому в умовах воєнного стану, за яке передбачене покарання у вигляді позбавлення волі до 8 років, тому враховуючи обставини кримінального правопорушення, тяжкість покарання за злочин по якому оголошено підозру, особу підозрюваного, ризики, які зазначені вище, слідчий суддя переконується в доцільності задоволення клопотання та застосування щодо ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Вимоги апеляційної скарги та узагальнені доводи особи, що її подала

В апеляційній скарзі захисник ОСОБА_8 просить скасувати ухвалу слідчого судді Вінницького міського суду Вінницької області від 30.11.2023 та постановити нову ухвалу, якою клопотання слідчого задовольнити частково, застосувати до підозрюваного ОСОБА_7 запобіжний захід у виді цілодобового домашнього арешту за місцем його проживання ( АДРЕСА_1 , терміном на 60 днів. Встановити для підозрюваного ОСОБА_7 обов`язки, передбачені ч.5 ст. 194 КПК України, а саме: прибувати на виклики слідчого, прокурора та суду за першою вимогою; не відлучатись із населеного пункту, де він проживає, без дозволу слідчого, прокурора або суду; повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання, роботи або навчання; утриматись від спілкування із особами, які являються свідками у даному кримінальному провадженні.

Вимоги апеляційної скарги обґрунтовує тим, що слідчим суддею було безпідставно застосовано найбільш суворий запобіжний захід до підозрюваного ОСОБА_7 , оскільки слідчий з прокурором не довели, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти доведеним під час розгляду ризикам.

Зазначає, що підозрюваний має постійне місце проживання, активно сприяє розкриттю злочину, добровільно відшкодовує завдану шкоду, має батька з ІІ групою інвалідності та матір похилого віку з якими проживає за однією адресою. Крім того, підозрюваний з самого початку давав чіткі та послідовні покази, визнає вину. З огляду на це, в підозрюваного немає намірів впливати на свідків, потерпілих, а тим більше переховуватися від органів досудового розслідування або суду, або перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, оскільки він активно сприяє розкриттю злочину.

Позиції учасників судового провадження

У судовому засіданні захисник ОСОБА_8 апеляційну скаргу підтримала в повному обсязі та просила її задовольнити, посилаючись на викладені у ній доводи.

Підозрюваний ОСОБА_7 підтримав апеляційну скаргу свого захисника, просив її задовольнити, посилаючись на викладені у ній доводи.

Прокурор ОСОБА_6 заперечила щодо задоволення апеляційної скарги захисника, просила залишити її без задоволення, а ухвалу слідчого судді без змін. Вказала, що ОСОБА_7 неодноразово викликався для вручення повідомлення про підозру, однак на виклики не з`являвся, за місцем проживання ( АДРЕСА_1 ,) тривали час був відсутній. Згодом було встановлено, що підозрюваний перебував десь в районі Томашполя, тому вважає, що наврядчи ОСОБА_7 постійно перебуватиме в м. Вінниця за місцем свого проживання по АДРЕСА_1 .

Мотиви суду

Заслухавши доповідача, виступи захисника, підозрюваного та прокурора, дослідивши матеріали судового провадження, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла наступного висновку.

Відповідно до ч.1 ст.404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення в межах апеляційної скарги.

Згідно з вимогами ч.1 ст.370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.

За правилами ст.177 КПК України підставою для застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави суду вважати, що обвинувачений може здійснити дії, передбачені ч.1 цієї статті.

Крім того, при вирішенні питання про обрання, продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою суд повинен врахувати обставини, передбачені ст.178 КПК України, зокрема, тяжкість кримінального правопорушення, у вчиненні якого обвинувачується особа та дані, які її характеризують і можуть свідчити на користь збільшення (зменшення) ризику переховування від правосуддя чи інших способів неналежної процесуальної поведінки.

Відповідно до частини 1 статті 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченими статтею 177 цього Кодексу.

На переконання суду апеляційної інстанції, слідчий суддя ухвалюючи рішення про обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою підозрюваному ОСОБА_7 , дотримався вказаних вимог кримінального процесуального закону, належно дослідив обставини, з якими закон пов`язує можливість застосування тримання під вартою та обґрунтовано дійшов висновків про існування обставин, які перешкоджають обранню запобіжного заходу не пов`язаного з триманням під вартою.

Колегія суддів погоджується з висновками слідчого судді суду першої інстанції, що розглядаючи клопотання слідчого, як того вимагає закон було встановлено наявність достатніх підстав вважати, що ризики, на які вказує слідчий, існують та підтверджуються матеріалами кримінального провадження.

Доводи захисника про те, що підозрюваний ОСОБА_15 визнає вину та кається не можуть свідчити про відсутність ризиків у даному провадженні, оскільки ризиком у контексті кримінального провадження є певна ступінь ймовірності того, що особа, вдасться до вчинків, які будуть перешкоджати судовому розгляду, або ж створять загрозу суспільству.

При цьому, КПК не вимагає доказів того, що підозрюваний, обвинувачений обов`язково (поза всяким сумнівом) здійснюватиме відповідні дії, однак вимагає доказів того, що він має реальну можливість їх здійснити у конкретному кримінальному провадженні в майбутньому.

З матеріалів провадження встановлено, що підозрюваний ОСОБА_7 неодружений, не має на утриманні непрацездатних осіб та дітей, що свідчить про відсутність міцних соціальних зв`язків у підозрюваного, офіційно не працює, в нього відсутнє постійне джерело доходу, дванадцять раз був судимий, відбував покарання в місцях позбавлення волі, однак правильних для себе висновків не зробив, оскільки знову притягується до кримінальної відповідальності.

Посилання захисника на наявність у підозрюваного постійного місця проживання, батька з інвалідністю та матері пенсіонерки не можуть бути підставою для зміни запобіжного заходу на цілодобовий домашній арешт, оскільки вказані обставини існували і на час вчинення інкримінованих підозрюваному кримінальних правопорушень, передбачених ч.4 ст. 185 КК України, згідно з підозрою, однак не стали стримуючим фактором у поведінці. Крім того, у матеріалах судового провадження відсутні докази, які б дозволили колегії суддів зробити висновок про те, що вказані обставини утворюють моральні запобіжники при обранні підозрюваним ОСОБА_7 правильної моделі поведінки та здатні перешкодити вчинити йому дії, передбачені ч.1 ст.177 КПК України.

До того ж, як убачається з правової позиції ЄСПЛ у справі «Манчіні проти Італії», за наслідками та способами застосування як тримання під вартою, так і домашній арешт прирівнюються до позбавлення волі для цілей статті 5 Конвенції. Відповідно згода підозрюваного та його захисника на залишення певної форми арешту, на переконання колегії суддів, усе ж таки підтверджує існування процесуальних ризиків у кримінальному провадженні.

Зрештою доводи захисника про недоведеність слідчим ризиків, які виправдовують необхідність тримання під вартою, суперечливі, як і суперечливі доводи про можливість застосування домашнього арешту, оскільки застосування будь-якого запобіжного заходу без встановлення ризиків є процесуально незаконним.

Разом з тим, застосовуючи до підозрюваного ОСОБА_7 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, слідчий суддя на законних підставах визначив йому альтернативний запобіжний захід у виді застави в розмірі 20 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, який буде достатнім стримуючим засобом у разі внесення застави для того, щоб відбити бажання будь-яким чином перешкоджати встановленню істини у кримінальному провадженні. При цьому розмір застави, на переконання колегії суддів, відповідає вимогам п.2 ч. 5 ст. 182 КПК України.

Таким чином, рішення слідчого судді цілком відповідає практиці Європейського Суду з прав людини, яка свідчить про те, що судове рішення повинно забезпечити не тільки права підозрюваного, обвинуваченого, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів, що вимагає від суду більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства. На переконання колегії суддів, у даному випадку суспільний інтерес полягає у охороні права власності, а саме права будь-якого власника на володіння, користування та розпоряджання своїм майном відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. За таких обставин, колегія суддів вважає, що застосування до підозрюваного ОСОБА_7 запобіжного заходу в вигляді цілодобового домашнього арешту, не зможе забезпечити виконання покладених на нього процесуальних обов`язків.

На підставі викладеного, колегія суддів дійшла до висновку про те, що ухвала слідчого судді є законною, обґрунтованою та вмотивованою, а доводи апеляційної скарги захисника, викладених в ній висновків не спростовують.

Керуючись ст.ст.404, 405, 407, 418, 419,422, 422-1 КПК України, апеляційний суд,

постановив:

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_8 в інтересах підозрюваного ОСОБА_7 залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді Вінницького міського суду Вінницької області від 30 листопада 2023 року залишити без змін.

Відповідно до ч.4 ст.532 КПК України ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4