Справа № 461/9140/23
Провадження № 1-кп/461/764/23
УХВАЛА

27.11.2023 року,Галицький районний суд м. Львова у складі:

головуючого судді ОСОБА_1

за участю:

секретаря судового засідання ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3

обвинуваченого ОСОБА_4

захисників ОСОБА_5

ОСОБА_6

потерпілих ОСОБА_7

ОСОБА_8

представника потерпілого ОСОБА_9

представника власника майна ОСОБА_10 ,

розглянувши клопотання ОСОБА_11 про скасування арешту на майно в кримінальному провадженні №0000796 від 18 травня 2023 року за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.ч. 2, 3, 4 ст. 190 КК України,-

ВСТАНОВИВ:

Заявник звернулась до суду з відповідним клопотанням. Свої вимоги мотивувала тим, що , що у межах цього кримінального провадження 13.06.2023 року ухвалою слідчого судді Шевченківськогорайонного суду м. Львова було накладено арешт на належне їй майно, а саме на автомобіль MERCEDES-BENZ GLE 63 5461.. 26.10.2023 року працівниками правоохоронних органів вказаний автомобіль було фактично поміщено на спецмайданчик у с. Солонка Львівської області. ОСОБА_11 вказує, що автомобіль належить їй на праві власності. Накладенням арешту її фактично позбавили можливості вільно володіти, користуватись та розпоряджатись майном. Враховуючи вищевикладене, з метою захисту права власності просила арешт скасувати.

Обвинувачений та його захисники в судовому засіданні просили клопотання задовольнити. Обвинувачений зазначив, що арештований автомобіль належить його мамі та жодного відношення до вказаного кримінального провадження не має.

Прокурор в судовому засіданні заперечував проти задоволення клопотання, оскільки зазначений міг бути придбаний обвинуваченим за рахунок коштів, здобутих злочинним шляхом.

Потерпіла ОСОБА_7 підтримала позицію прокурора.

Потерпілий ОСОБА_8 та представник потерпілого ОСОБА_9 у вирішенні питання про задоволення клопотання поклались на розсуд суду.

Дослідивши матеріали клопотання, суд дійшов висновку, що клопотання про скасування арешту майна підлягає до задоволення з огляду на наступне.

Згідно ч. 1 ст. 131 КПК України заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом кримінального правопорушення, підлягає спеціальній конфіскаціі у підозрюваного, обвинуваченого чи засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи для забезпечення цивільного позову стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Частиною 2 цієї статті передбачено, що арешт майна допускається з метою забезпечення: збереження речових доказів; спеціальної конфіскації; конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

Арешт може бути накладено на нерухоме і рухоме майно, майнові права інтелектуальної власності, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковому вигляді, цінні папери, корпоративні права, які перебувають у власності у підозрюваного, обвинуваченого або осіб, які в силу закону несуть цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, і перебувають у нього або в інших фізичних, або юридичних осіб, а також які перебувають у власності юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, з метою забезпечення можливої конфіскації майна, спеціальної конфіскації або цивільного позову.

Арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди. відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

У відповідності до ч.1 ст.174 КПК України підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом.

Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Відповідно до ст. 41 Конституції України ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним. Таким чином, виходячи з основних засад конституційного забезпечення права власності, ніхто не може незаконно позбавити особу права володіти, користуватися або розпоряджатися річчю. Такий саме принцип гарантування недоторканості права власності введений і в Кримінальний процесуальний кодекс України, зокрема у статті 16, де визначено, що позбавлення або обмеження права власності під час кримінального провадження здійснюється лише на підставі вмотивованого судового рішення, ухваленого в порядку, передбаченому цим Кодексом.

В провадженні Галицького районного суду м Львова перебуває обвинувальний акт у кримінальному провадженні № 0000796 від 18 травня 2023 року за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.ч. 2, 3, 4 ст. 190 КК України.

Ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду м. Львова від 13 червня 2023 року накладено арешт на автомобіль MERCEDES-BENZ GLE 63 5461, (2017), чорного кольору номер кузова НОМЕР_1 , д.н.з. НОМЕР_2 , який належить на праві власності ОСОБА_11 .

З ухвали слідчого судді Шевченківського районного суду міста Львова від 13 червня 2023 року вбачається, що слідчий звернувся з клопотанням про арешт автомобіля з метою його подальшої конфіскації у разі визнання ОСОБА_4 винуватим згідно санкції статті Кримінального Кодексу України. Розгляд вказаного клопотання проводився без участі власника майна ОСОБА_11 . Про існування вищезазначеного арешту останній стало відомо після відкриття матеріалів досудового розслідування обвинуваченому в порядку ст..290 КПК України.

Накладаючи арешт на автомобіль MERCEDES-BENZ GLE 63 5461, слідчий суддя виходив з того, що він визнаний речовим доказом у кримінальному провадженні. При цьому, в матеріалах судової справи відсутнє підтвердження визнання вказаного автомобіля речовим доказом. Вилучення автомобіля, яким користувався обвинувачений, відбулося 26 жовтня 2023 року працівниками правоохоронних органів.

Згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_3 , проведеного компетентним органом, право власності на автомобіль ОСОБА_11 набула 02 лютого 2023 року.

Поданий до Галицького районного суду обвинувальний акт містить відомості, що ОСОБА_4 обвинувачується у заволодінні чужим майном шляхом обману (шахрайство) вчиненому починаючи з березня 2023 року по травень 2023 року. Крім того, зміст обвинувального акту не містить відомостей про дотичність власника майна до протиправних дій, які інкримінуються обвинуваченому. Також, представником ОСОБА_11 було зазначено, що вона одружена, а відтак автомобіль є спільною сумісною власністю подружжя, так як придбаний під час шлюбу.

За загальним правилом, закріпленим у ч. 3 ст. 132 КПК України, застосування заходів забезпечення кримінального провадження, в тому числі і арешт майна, допускається тільки у разі коли потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, про який ідеться в клопотанні слідчого, прокурора та одночасно з цим може бути виконане завдання, для виконання якого слідчий, прокурор звертається із клопотанням. Зміст та форма кримінального провадження повинні відповідати загальним засадам кримінального провадження, до яких, зокрема, відноситься верховенство права, законність та недоторканність права власності.

В той же час, статтею 1 Протоколу до Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод передбачено, що фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.

Крім того, суд вважає звернути увагу, що у зв*язку із внесенням змін до ст.190 КК України (Закон №3233 ІХ від 13.07.2023), така містить конфіскацію майна як додаткову санкцію покарання тільки у частині 5, тоді як ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень за ч.2, 3, 4 ст.190 КК України. Згідно ч. 1 ст.5 КК України закон про кримінальну відповідальність, що скасовує кримінальну протиправність діяння, пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи, має зворотну дію у часі, тобто поширюється на осіб, які вчинили відповідні діяння до набрання таким законом чинності, у тому числі на осіб, які відбувають покарання або відбули покарання, але мають судимість. Тобто, на момент інкримінуємих ОСОБА_4 злочинів, санкції статей кримінального закону не передбачали додаткове покарання у виді конфіскації майна.

Таким чином, дотримуючись принципу справедливого балансу між інтересами держави, пов`язаними з втручанням в право на вільне володіння майном та інтересами особи, яка страждає від такого втручання, враховуючи, що вказаний автомобіль не може бути предметом спеціальної конфіскації, конфіскації як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи та предметом відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, з метою дотримання прав власника майна, враховуючи вимоги розумності та спів розмірності обмеження права власності завданням кримінального провадження, а також вимогам верховенства права та недоторканості майна, суд приходить до висновку про підставність клопотання.

Керуючись ст. 174, 376 КПК України, суд

УХВАЛИВ:

Клопотання адвоката ОСОБА_11 про скасування арешту на майно в кримінальному провадженні, - задовільнити повністю.

Скасувати арешт на автомобіль MERCEDES-BENZ GLE 63 5461, (2017), чорного кольору номер кузова НОМЕР_1 , д.н.з. НОМЕР_2 , який належить на праві власності ОСОБА_11 .

Повний текст ухвали проголошено 29 листопада 2023 року о 15 год. 30 хв.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя ОСОБА_1