Провадження №1-кп/522/2834/23
УХВАЛА

Іменем України

27 листопада 2023 року м. Одеса

Приморський районний суд м. Одеси у складі:

головуючого - судді ОСОБА_1 ;

секретаря - ОСОБА_2

розглянувши у підготовчому судовому засіданні в залі суду в м. Одесі в обвинувальному акті у кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР за №0001237 від 30.09.2021року відносно

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Дніпропетровськ, громадянина України, раніше не судимого, неодруженого, з вищою освітою, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 ,

- обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого статтею 255 ч.2 КК України, клопотання прокурора про продовження запобіжного заходу у виді тримання під вартою,

Учасники процесу:

прокурор - ОСОБА_4

захисник - адвокат ОСОБА_5 ,

обвинувачений - ОСОБА_3

ВСТАНОВИВ:

У провадженні Приморського районного суду м. Одеси знаходиться обвинувальний акт у кримінальному провадженні внесеному до ЄРДР за №0001237 від 30.09.2021року за обвинуваченням ОСОБА_3 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого статтею 255 ч.2 КК України.

Під час підготовчого судового засідання прокурор заявив клопотання про продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно обвинуваченого ОСОБА_3 мотивуючи його тим, що ОСОБА_3 обвинувачується у вчиненні особливо тяжкого кримінального правопорушення, та відносно нього наявні ризики передбачені п.1,2,3 ч.1 ст.177 КПК України. ОСОБА_3 будучи достовірно обізнаний про його притягнення до кримінальної відповідальності, тривалий час переховувався від органів досудового розслідування, був затриманий та екстрадований, що вказує на те, що він може переховуватись від суду з метою уникнення кримінальної відповідальності. Також наявний ризик передбачений ст.177 ч.1 п.3 КПК України, оскільки ОСОБА_3 , перебуваючи на свободі, матиме можливість незаконно впливати на потерпілих, свідків та обвинувачених, засуджених, з метою зміни ними показань у ході судового розгляду. Вважає, що з огляду на вищенаведене, ОСОБА_3 неможливо обрати більш м`який запобіжний захід.

Захисник заперечував проти продовження ОСОБА_3 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, просив застосувати до обвинуваченого більш м`який запобіжний захід. Крім того, він раніше не судимий, має постійне місце реєстрації та постійне місце проживання в м. Одеса разом з матір`ю та рідною сестрою, що свідчить про міцність соціальних зв`язків підозрюваного. Також зазначив, що відносно інших обвинувачених було обрано запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання, а не тримання під вартою. Щодо доводів прокурора про продовження існування ризиків відносно обвинуваченого, то вважає, що зазначені ризики є недоведеними.

Обвинувачений підтримав думку захисника.

Суд, заслухавши думку учасників процесу вважає, що клопотання підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що 10.08.2023 року Київським районним судом м. Одеси ОСОБА_3 було обрано запобіжний захід у виді тримання під вартою на строк до 05 жовтня 2023 року та встановлено наявність ризиків, передбачених пунктами 1,2,3,5 ч.1 ст.177 КПК України, а саме те, що ОСОБА_3 може переховуватися від органів досудового розслідування та суду; незаконно впливати на потерпілих, свідків, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста; може знищити або спотворити речі чи документи, які мають істотне значення для встановлення обставин у кримінальному провадження; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому він обвинувачується.

3 жовтня 2023 року Приморським районним судом м. Одеси ОСОБА_3 продовжено запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком до 01 грудня 2023 року.

Відповідно до статті 315 ч.3 КПК України, під час підготовчого судового засідання суд за клопотанням учасників судового провадження має право, обрати, змінити, продовжити чи скасувати заходи забезпечення кримінального провадження, в тому числі запобіжний захід, обраний щодо обвинуваченого.

Статтею 177 КПК України передбачено, що метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам, в тому числі: переховуватися від суду; незаконно впливати на потерпілих та свідків у даному кримінальному провадженні; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення.

Вирішуючи питання про продовження існування передбачених кримінальним процесуальним законом ризиків неправомірної процесуальної поведінки обвинуваченого, на які посилається прокурор, суд констатує, що ризиком у даному випадку є дія, яка може вчинятися з високим ступенем ймовірності.

З огляду на статтю 178 КПК України, при вирішенні питання про продовження запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 КПК України, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності обставини, у тому числі тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання її винною у кримінальному правопорушенні, міцність соціальних зв`язків обвинуваченого в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців, наявність постійного місця роботи та репутацію обвинуваченого, його майновий стан та наявність судимостей.

З урахуванням викладеного, суд вважає, що встановлені раніше ризики, передбачені статтею 177 ч.1 п.п.1,2,3 КПК України, а саме, що обвинувачений може переховуватися від суду, незаконно впливати на свідків, інших підозрюваних, обвинувачених, може знищити або спотворити речі чи документи, які мають істотне значення для встановлення обставин у кримінальному провадження наразі не зменшилися та продовжують існувати з високою ймовірністю.

Що стосується ОСОБА_3 , то суд бере до уваги, що обвинувачений знаходився у міжнародному розшуку на протязі тривалого часу, крім того, він обвинувачується у скоєні особливо тяжкого злочину, за який передбачена відповідальність у виді позбавлення волі на строк від п`яти до дванадцяти років та, розуміючи тяжкість покарання, яке загрожує йому у разі визнання винуватим, може переховуватись від суду, що свідчить про наявність ризику, передбаченого статтею 177 ч.1 п.1 КПК України.

Крім того, обвинувачений ОСОБА_3 безпосередньо або через інших осіб з метою ухилення від кримінальної відповідальності, може знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, що свідчить про наявність ризику, передбаченого статтею 177 ч.1 п.2 КПК України.

ОСОБА_3 може незаконно впливати на свідків та інших обвинувачених у даному кримінальному провадженні. Зазначений ризик підтверджується тим, що з матеріалів кримінального провадження вбачається, що факт вчинення інкримінованого ОСОБА_3 кримінального правопорушення, окрім іншого, підтверджується також свідченнями осіб, які були очевидцями злочину. Крім того, вказаних осіб не було допитано у судовому засіданні, а тому, усвідомлюючи зазначений факт, обвинувачений може мати намір впливати на них, що вказує на наявність ризику, передбаченого статтею 177 ч.1 п.3 КПК України.

Метою продовження запобіжного заходу є забезпечення виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також уникнення ризиків, передбачених статтею 177 КПК України, а саме: обвинувачений може переховуватися від суду; незаконно впливати на свідків, інших підозрюваних; може знищити або спотворити речі чи документи, які мають істотне значення для встановлення обставин у кримінальному провадження.

Обставин, передбачених статтею 178 КПК України, які є перешкодою для застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_3 судом не встановлено.

Інші, менш суворі запобіжні заходи не зможуть запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 КПК України.

При цьому суд вважає, що продовження даного запобіжного заходу обвинуваченому не суперечить вимогам ст. 5 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, оскільки, незважаючи на презумпцію невинуватості, тримання під вартою, завжди є законним, якщо є достатні підстави вважати, що існує необхідність у запобіганні вчиненню особою правопорушення чи ухиленню від правосуддя після вчинення злочину, з тією метою, щоб особа, яка обґрунтовано підозрюється у вчиненні злочину, постала перед компетентними органами.

Європейський суд з прав людини в своєму рішенні у справі «Летельє проти Франції» від 26.06.1991 року зазначив, що особлива тяжкість деяких злочинів може викликати таку реакцію суспільства і соціальні наслідки, які виправдовують попереднє ув`язнення як виключну міру запобіжного заходу протягом певного часу. Тобто із зазначеного рішення Європейського суду з прав людини вбачається, що у справах, де особа обвинувачується у вчиненні тяжкого злочину, виходячи з самої тяжкості обвинувачення, попереднє ув`язнення може бути застосоване.

На підставі викладеного, суд вважає за необхідне продовжити дію раніше обраного щодо ОСОБА_3 запобіжного заходу у виді тримання під вартою.

Відповідно до вимог статті 183 КПК України суд вважає за можливе не визначити ОСОБА_3 розмір застави, оскільки він обвинувачується у вчиненні злочину передбаченого статтею 255 ч. 2 КК України.

На підставі викладеного та керуючись статтями 176-178, 182-183, 197 КПК України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання прокурора про продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно обвинуваченого ОСОБА_3 - задовольнити.

Продовжити відносно ОСОБА_3 , обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого статтею 255 ч.2 КК України, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, строком до 26 січня 2024 року з утриманням в ДУ «Одеський слідчий ізолятор».

Копію ухвали направити начальнику ДУ «Одеський слідчий ізолятор» - для виконання.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Одеського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення, а особою, яка перебуває під вартою, строк подачі апеляційної скарги обчислюється з моменту вручення їй копії ухвали суду.

Суддя ОСОБА_1