Справа № 186/1735/23
Провадження № 1-кс/0186/414/23
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"15" листопада 2023 р. м.Першотравенськ.

Слідчий суддя Першотравенського міського суду Дніпропетровської області - ОСОБА_1 ,

секретар ОСОБА_2 ,

з участю:

прокурора - ОСОБА_3 ,

захисника - адвоката - ОСОБА_4 ,

слідчого - ОСОБА_5 ,

підозрюваного - ОСОБА_6 ,

розглянувши у судовому засіданні в м.Першотравенську клопотання слідчого СВ відділення поліції №3 Синельниківського РУП ГУНП в Дніпропетровській області по кримінальному провадженню, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000361 від 11 жовтня 2023 року, про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою до підозрюваного:

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який народився в м.Красноармійську, Донецької області, освіта середня, неодруженого, непрацюючого, зареєстрованого по АДРЕСА_1 , проживаючого по АДРЕСА_2 , на обліку у лікарів нарколога та психіатра неперебуваючого, раніше судимого:

- 18 листопада 2022 року Першотравенським міським судом Дніпропетровської області по ч.4 ст.185, ст.75, ст.76 КК України до позбавлення волі на строк п`ять років, звільненого від відбуття покарання з іспитовим строком один рік, з покладенням обов`язків,

у вчиненні злочинів, передбачених ч.4 ст.185, ч.2 ст.190 КК України,

ВСТАНОВИЛА:

14 листопада 2023 року слідчий СВ відділення поліції №3 Синельниківського РУП ГУНП в Дніпропетровській області звернулася до слідчого судді Першотравенського міського суду Дніпропетровської області з клопотанням про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного - ОСОБА_6 , внесеним в рамках кримінального провадження №0000361 від 11 жовтня 2023 року, за ознаками злочинів, передбачених ч.4 ст.185, ч.2 ст.190 КК України.

Згідно клопотання слідчого, досудовим розслідуванням встановлено, що 03 жовтня 2023 року, приблизно о 03:00 годині, ОСОБА_6 , разом зі своєю знайомою - ОСОБА_7 , знаходився в квартирі АДРЕСА_3 .

В цей час та у вказаному місці у ОСОБА_6 виник злочинний умисел, спрямований на повторне, таємне викрадення чужого майна, в умовах воєнного стану, а саме: мобільного телефону марки «Samsung Galaxy A03», який належить ОСОБА_7 .

Реалізуючи свій злочинний умисел, ОСОБА_6 03 жовтня 2023 року, приблизно о 03:00 годині, перебуваючи в спальній кімнаті вказаного житлового приміщення, діючи умисно, в умовах воєнного стану, переслідуючи мету наживи, керуючись корисливим мотивом, переконавшись що за його діями ніхто не спостерігає, повторно, таємно викрав зі спальної кімнати телефон марки «Samsung Galaxy A03», разом із викраденим майном покинув місце вчинення злочину, обернувши його у свою власність та розпорядився ним на власний розсуд, чим спричинив матеріальний збиток ОСОБА_7 на суму 2 219,40 гривень.

Крім того, досудовим розслідуванням встановлено, що 23 жовтня 2023 року, приблизно о 17:00 годині, ОСОБА_6 , перебуваючи поблизу п`ятого під`їзду буд. АДРЕСА_4 , побачив, що на лавочці сидить ОСОБА_8 .

В цей час та у вказаному місці у ОСОБА_6 виник злочинний умисел, спрямований на повторне заволодіння чужим майном, шляхом зловживання довірою, а саме: телефону марки «Samsung Galaxy A03», який належить ОСОБА_8 .

Реалізуючи свій злочинний умисел, спрямований на повторне заволодіння чужим майном, ОСОБА_6 , діючи з прямим умислом, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно-небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, маючи корисливий мотив, переслідуючи мету наживи, 23 жовтня 2023 року, приблизно о 17:00 годині, попросив у ОСОБА_8 мобільний телефон марки «Samsung Galaxy A03» для здійснення дзвінка, при цьому, не мав на меті повертати вказаний мобільний телефон.

Потерпілий ОСОБА_8 , будучи введеним в оману, довіряючи ОСОБА_6 та не підозрюючи про його злочинний намір, вважаючи його дії правомірними, знаходячись у вказаному місці, у вказаний період часу добровільно передав останньому мобільний телефон марки «Samsung Galaxy A03».

Після чого, ОСОБА_6 , взявши у ОСОБА_8 вищевказаний мобільний телефон, не маючи наміру його повертати, імітуючи здійснення телефонного дзвінка, пішов за будинок АДРЕСА_4 , залишивши місце скоєння кримінального правопорушення.

Надалі, ОСОБА_6 мобільний телефон марки «Samsung Galaxy A03», який належить ОСОБА_8 , обернув на свою користь, розпорядився ним на власний розсуд, чим заподіяв потерпілому ОСОБА_8 матеріального збитку на суму 2 724 гривні.

Таким чином, ОСОБА_6 підозрюється у вчиненні злочинів, які кваліфікуються по ч.4 ст. 185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно, в умовах воєнного стану та по ч.2 ст.190 КК України, як повторне заволодіння чужим майном, шляхом зловживання довірою (шахрайство).

По даному факту 13 листопада 2023 року ОСОБА_6 повідомлено про підозру, у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.4 ст.185, ч.2 ст.190 КК України.

Підозра ОСОБА_6 у скоєнні вказаних кримінальних правопорушень обґрунтовується зібраними у ході досудового розслідування доказами.

ОСОБА_6 обґрунтовано підозрюється в скоєнні злочинів, передбачених ч.4 ст.185, ч.2 ст.190 КК України, за які передбачене покарання у виді позбавлення волі на строк від 5 до 8 років та до 3 років, відповідно.

Підставою для внесення клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стало те, що в ході досудового розслідування встановлено наявність ризиків, передбачених п.п.1, 3, 5 ч.1 ст.177 КПК України, які полягають у тому, що підозрюваний може переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; незаконно впливати на потерпілого, свідків у вказаному кримінальному провадженні; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, в якому підозрюється.

Ризик, передбачений п.1 ч.1 ст.177 КПК України, обґрунтовується тим, що підозрюваний вчинив злочини проти власності в період іспитового строку, знаходячись у вільному пересуванні може переховуватись від органів досудового розслідування та суду, з метою уникнення покарання. Крім того, у підозрюваного ОСОБА_6 власне житло відсутнє, за місцем реєстрації не проживає, не має стійких соціальних зав`язків, а саме: не одружений, на утриманні малолітніх та неповнолітніх дітей не має, за місцем мешкання характеризується посередньо.

Ризик, передбачений п.3 ч.1 ст.177 КПК України, обґрунтовується тим, що підозрюваний особисто знайомий з одним із потерпілих та свідками, допитаними в ході досудового розслідування кримінального провадження, знаючи про місце їх проживання, у випадку можливості вільного пересування, може незаконно впливати на них будь-яким чином, з метою зміни свідчень у цьому кримінальному провадженні, для уникнення в подальшому кримінальної відповідальності.

Ризик, передбачений п.5 ч.1 ст.177 КПК України, обґрунтовується тим, що підозрюваний - ОСОБА_6 , ніде офіційно не працевлаштований, офіційного джерела доходів не має, знаходячись у вільному пересуванні, з метою власного збагачення, може вчиняти кримінальні правопорушення.

У зв`язку з викладеним виникла необхідність в обранні підозрюваному - ОСОБА_6 , запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, так як обрання більш м`якого запобіжного заходу не дає можливості запобігти вищевказаним ризикам.

Просить обрати відносно підозрюваного запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на 60 днів, з визначенням застави в розмірі 80 прожиткових мінімумів для працездатних осіб.

У судовому засіданні слідчий та прокурор підтримали клопотання, просили його задовільнити.

Підозрюваний та його захисник з клопотанням не погодилися, просять обрати запобіжний захід у вигляді домашнього арешту за місцем фактичного проживання.

Заслухавши думку учасників процесу, дослідивши клопотання, копії матеріалів, якими слідчий, прокурор обґрунтовують доводи клопотання, слідчий суддя дійшла до висновку, що клопотання слідчого є обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Відповідно до ч.1 ст.194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про:

1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення;

2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор;

3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Вирішуючи питання про наявність підстав для застосування щодо підозрюваного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, виходжу з того, що в силу вимог ст.ст.177 та 178 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

При вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі: вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі, у разі визнання підозрюваного, обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, обвинувачується; вік та стан здоров`я підозрюваного, обвинуваченого; міцність соціальних зв`язків підозрюваного в місці його постійного проживання та наявність в нього постійного місця роботи або навчання; майновий стан підозрюваного, обвинуваченого; наявність судимостей; дотримання підозрюваним, обвинуваченим умов застосованих запобіжних заходів, якщо вони застосовувалися до нього раніше; наявність повідомлення особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення.

Згідно з ч. 1, п. 4 ч. 2 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо слідчий, прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу.

Запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім, як до раніше судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачене покарання у виді позбавлення волі на строк понад три роки.

Відповідно до практики Європейського суду «розумна підозра» у вчиненні кримінального злочину», про яку йдеться у підпункті «с» п. 1 ст. 5 Конвенції, передбачає наявність обставин або відомостей, які переконали б неупередженого спостерігача, що ця особа, можливо, вчинила злочин. Конвенція про захист прав людини і основоположних свобод вимагає, щоб будь-який захід, яким людина позбавляється волі, відповідав меті ст. 5, а саме: захисту особи від свавілля.

У п. 175 рішення Європейського суду з прав людини від 21 квітня 2011 року у справі «Нечипорук і Йонкало проти України» визначено, що термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення (рішення у справі «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» від 30 серпня 1990 року, п. 32, Series А, № 182).

При цьому, обґрунтована підозра вимагає тільки наявності певних об`єктивних відомостей, які дають підстави для переконання в тому, що особа, вірогідно, вчинила злочин. За визначенням Європейського суду, «у п-п. «с» п. 1 ст. 5 йдеться про розумну підозру, а не про щиру або сумлінну (bona fide) підозру».

В справі «Мюррей проти Сполученого Королівства» (1994) Суд визначив, що «факти, які є причиною виникнення підозри, не повинні бути такими ж переконливими, як ті, що є необхідними для обґрунтованого обвинувального вироку чи просто висунення обвинувачення, черга якого надходить на наступній стадії процесу кримінального розслідування».

Отже, враховуючи, що зазначені у клопотанні обставини підозри мають місце і підтверджуються на цьому етапі розслідування достатньою сукупністю матеріалів кримінального провадження, детальний перелік яких міститься у клопотанні та досліджений в судовому засіданні, а слідчий суддя на цьому етапі провадження не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема, не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винною чи невинною у вчиненні кримінального правопорушення, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів визначити, що причетність особи до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування щодо неї обмежувального заходу, то з огляду на ті дані, які були надані стороною обвинувачення, наявні всі підстави для висновку про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_6 злочинів, передбачених ч.4 ст.185, ч.2 ст.190 КК України.

Так, на наявність підозри ОСОБА_6 у вчиненні цих злочинів вказують наступні докази, долучені до клопотання: заява ОСОБА_7 про вчинення у неї крадіжки мобільного телефону ОСОБА_6 , протокол допиту останньої від 11 жовтня 2023 року, висновок експерта № 5485/23 від 23 жовтня 2023 року про вартість викраденого телефону марки "Samsung Galaxy" A03 Core 2/32 чорного кольору на момент вчинення кримінального правопорушення, протокол допиту свідка - ОСОБА_9 , копія договору про закладання телефону марки "Samsung Galaxy" A03 Core 2/32 до ломбарду, протокол огляду відеозапису від 17 жовтня 2023 року, на якому зафіксовано, як ОСОБА_6 03 жовтня 2023 року о 08:17 годині, перебуваючи в приміщенні ломбарду, заклав телефон марки "Samsung Galaxy" A03 Core 2/32 чорного кольору під заставу, протокол огляду від 18 жовтня 2023 року, в ході якого вилучено телефон марки "Samsung Galaxy" A03 Core 2/32 чорного кольору, протоколом допиту свідка - ОСОБА_10 , заява ОСОБА_8 про вчинення відносно нього ОСОБА_6 кримінального правопорушення від 23 жовтня 2023 року , протокол допиту потерпілого ОСОБА_8 від 23 жовтня 2023 року, висновок експерта № 5098/23 від 24 жовтня 2023 року про вартість викраденого телефону марки «Samsung A03 Core 2/32gb» синього кольору на момент вчинення кримінального правопорушення, протоколом огляду речей від 23 жовтня 2023 року, в ході якого у ОСОБА_6 вилучено чохол, дві сім-картки від вказаного телефону та посвідчення-перепустка на ім`я потерпілого, протокол допиту свідка - ОСОБА_10 від 26 жовтня 2023 року, копія договору про закладання телефону марки «Samsung A03 Core 2/32gb» синього кольору, протокол огляду від 24 жовтня 2023 року в ході якого вилучено телефон марки «Samsung A03 Core 2/32gb» синього кольору.

З огляду на викладене, ОСОБА_6 обґрунтовано підозрюється в скоєнні тяжкого злочину, передбаченого ч.4 ст.185 КК України, за який передбачене покарання у виді позбавлення волі на строк до 8 років і нетяжкого злочину, передбаченого ч.2 ст.190 КК України, за який передбачене покарання у виді позбавлення волі до 3 років.

На переконання слідчого судді, ці докази є належними та достатніми на цій стадії провадження для прийняття рішення про обрання ОСОБА_6 запобіжного заходу.

Що стосується встановлених слідчим ризиків, передбачених п.п 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, то останні є такими, що об`єктивно існують.

Ризик, передбачений п.1 ч.1 ст.177 КПК України, обґрунтовується тим, що ОСОБА_6 раніше судимий, вчинив злочин в період іспитового строку, враховуючи тяжкість злочину, після повідомлення про підозру, перебуваючи на свободі, з метою непритягнення до кримінальної відповідальності, може переховуватися від органів досудового розслідування та суду. Крім того, у нього відсутнє власне житло, за місцем реєстрації він не проживає, сталі соціальні зв`язки - відсутні.

Ризик, передбачений п.3 ч.1 ст.177 КПК України, обґрунтовується тим, що підозрюваний знайомий з одним із потерпілих та свідками, допитаними в ході розслідування кримінального провадження, у випадку можливості вільного пересування може незаконно впливати на них будь-яким чином, з метою зміни свідчень у цьому кримінальному провадженні, для уникнення в подальшому кримінальної відповідальності за вчинений ним злочин.

Ризик, передбачений п.5 ч.1 ст.177 КПК України, обґрунтовується тим, що підозрюваний ОСОБА_6 раніше судимий за вчинення корисливого злочину проти власності, вчинив злочин в період іспитового строку, не працює, не має засобів для існування, в зв`язку з чим, може вчинити інше кримінальне правопорушення.

Повідомлення про підозру підозрюваному вручене 13 листопада 2023 року.

Відповідно ст.178 КПК України враховую вагомість доказів на підтвердження обґрунтованості підозри ОСОБА_6 , тяжкість злочинів, у вчиненні яких він підозрюється, обставини їх вчинення, покарання, яке йому загрожує у разі визнання його винуватим, а також особу підозрюваного, який є працездатним, не працює, його схильність до вчинення злочинів з корисливих мотивів.

З урахуванням наведених обставин, приходжу до висновку про те, що ризики переховування від органів досудового розслідування, незаконного впливу на потерпілого та свідків, вчинення інших кримінальних правопорушень, є реальними.

Оцінюючи вищевказані обставини, також зважаю на практику ЄСПЛ, зокрема, в частині того, що тяжкість обвинувачення не є самостійною підставою для утримання особи під вартою, проте, таке обвинувачення, у сукупності з іншими обставинами, збільшує ризик втечі настільки, що його неможливо відвернути, не взявши особу під варту. У справі «Ілійков проти Болгарії» №33977/96 від 26 липня 2001 року ЄСПЛ зазначив, що «суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування або повторного вчинення злочинів».

З огляду на викладене, доводи сторони обвинувачення щодо наявності заявлених ризиків та неможливості запобігти їм шляхом застосування більш м`якого запобіжного заходу, ніж тримання під вартою, є обґрунтованими, належними та підтверджуються матеріалами провадження.

Вказані обставини виключають об`єктивну можливість щодо застосування до підозрюваного такого виду запобіжного заходу, як особисте зобов`язання.

Оскільки осіб, які б виявили бажання особисто поручитися за виконання підозрюваним покладених на нього обов`язків, відповідно до ст.194 КПК України і зобов`язалися за необхідності доставити його до органу досудового розслідування чи в суд на першу про те вимогу, не знайшлося, застосування до підозрюваного такого виду запобіжного заходу, як особиста порука не виявляється можливим.

Передбачений ст.181 КПК України запобіжний захід у вигляді домашнього арешту полягає у забороні підозрюваному, обвинуваченому залишати житло цілодобово або у певний період доби. Беручи до уваги наведені вище обставини, а саме те, що ОСОБА_6 підозрюється у вчиненні тяжкого злочину у період іспитового строку за попереднім вироком суду, за місцем реєстрації не проживає, у нього відсутні сталі соціальні зв`язки на території м.Першотравенська, Дніпропетровської області, підозрюваний схильний до вчинення злочинів з корисливих мотивів, вважаю, за неможливе застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту.

Вирішуючи питання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховую вимоги ч.3 ст.183 КПК України, відповідно до яких, при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, суд зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим обов`язків, передбачених цим Кодексом, крім випадків, передбачених частиною четвертою цієї статті, відповідно до якої суд має право не визначати розмір застави у кримінальному провадженні, зокрема, щодо злочину, вчиненого із застосуванням насильства або погрозою його застосування; щодо злочину, який спричинив загибель людини; щодо особи, стосовно якої у цьому провадженні вже обирався запобіжний захід у вигляді застави, проте був порушений нею; щодо злочинів, передбачених статтями 255-255-3 КК України; щодо особливо тяжкого злочину у сфері обігу наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів або прекурсорів.

Згідно ч.5 ст.182 КПК України розмір застави визначається у таких межах: щодо особи, підозрюваної чи обвинуваченої у вчиненні тяжкого злочину, - від двадцяти до вісімдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

У виключних випадках, якщо слідчий суддя, суд встановить, що застава у зазначених межах не здатна забезпечити виконання особою, що підозрюється, обвинувачується у вчиненні тяжкого або особливо тяжкого злочину, покладених на неї обов`язків, застава може бути призначена у розмірі, який перевищує вісімдесят чи триста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб - відповідно.

Такою сумою застави визначаю п`ятдесят розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що складає 134 200 гривень, який не є завідомо непомірним для нього, з покладанням на обвинуваченого обов`язків, передбачених ч.5 ст.194 КПК України.

За змістом ч.ч.1, 2 ст.197 КПК України, строк дії ухвали суду про тримання під вартою або продовження строку тримання під вартою не може перевищувати шістдесяти днів. Строк тримання під вартою обчислюється з моменту взяття під варту, а якщо взяттю під варту передувало затримання підозрюваного, обвинуваченого - з моменту затримання.

Враховуючи характеризуючі дані підозрюваного, те, що він обґрунтовано підозрюється в скоєнні тяжкого та нетяжкого злочинів, передбачених ч.4 ст.185, ч.2 ст.190 КК України, не працює, перебуваючи на свободі, може переховуватися від органів досудового розслідування та суду, вчинити нові злочини з корисливих мотивів, незаконно впливати на потерпілого та свідків, з якими особисто знайомий, вважаю за необхідне застосувати до підозрюваного запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на строк 60 днів, в межах строку досудового розслідування даного кримінального провадження.

Враховуючи викладене та керуючись ст.ст. 176-184, 186, 187, 193, 194, 196,197, 309, 369-372, 376 КПК України, - слідчий суддя

ПОСТАНОВИЛА:

Клопотання слідчого СВ відділення поліції №3 Синельниківського РУП ГУНП в Дніпропетровській області по кримінальному провадженню, яке внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000361 від 11 жовтня 2023 року, про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_6 - задовільнити.

Обрати відносно ОСОБА_6 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на строк 60 (шістдесят) днів.

Строк запобіжного заходу ОСОБА_6 у вигляді тримання під вартою рахувати з 16 години 18 хвилин 15 листопада 2023 року по 16 годину 18 хвилин 13 січня 2024 року включно.

Взяти під варту в залі суду.

Одночасно визначити запобіжний захід у вигляді застави для забезпечення виконання ОСОБА_6 обов`язків, визначених ч.5 ст.194 КПК України.

Визначити заставу у розмірі п`ятдесяти прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що складає 134 200 (сто тридцять чотири тисячі двісті) гривень, яка може бути внесена, як самим підозрюваним, так і іншою фізичною або юридичною особою (заставодавцем).

Підозрюваний (обвинувачений) або заставодавець мають право у будь-який момент внести заставу у розмірі, визначеному в ухвалі про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, протягом дії ухвали.

У випадку внесення застави, вважати, що ОСОБА_6 обрано запобіжний захід у вигляді застави та покласти на нього наступні обов`язки: не відлучатись із м.Першотравенська, Синельниківського району, Дніпропетровської області, за місцем проживання: по АДРЕСА_2 , без дозволу слідчого, прокурора та суду; повідомляти слідчого, прокурора, суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи, прибувати до слідчого, прокурора та суду за першою вимогою.

Термін дії обов`язків, покладених судом, у разі внесення застави, визначити два місяці з моменту внесення застави.

У разі внесення застави та з моменту звільнення підозрюваного з-під варти, внаслідок внесення застави, визначеної у даній ухвалі, підозрюваний зобов`язаний виконувати покладені на нього обов`язки, пов`язані із застосуванням запобіжного заходу у вигляді застави.

З моменту звільнення з-під варти, у зв`язку з внесенням застави, підозрюваний вважається таким, до якого застосовано запобіжний захід у вигляді застави.

Роз`яснити ОСОБА_6 , що, якщо він, будучи належним чином повідомлений, не з`явиться за викликом до слідчого, прокурора та суду без поважних причин, чи не повідомить про причини своєї неявки, якщо порушить інші покладені на нього при застосуванні запобіжного заходу обов`язки, застава звертається в дохід держави та зараховується до спеціального фонду Державного бюджету України й використовується у порядку, встановленому законом для використання коштів судового збору.

Ухвала підлягає негайному виконанню після її проголошення.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення, а підозрюваним - в той же строк, але з моменту вручення йому копії ухвали.

Подання апеляційної скарги зупиняє набрання нею законної сили, але не зупиняє її виконання, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Слідчий суддя: ОСОБА_1 .

Ухвала оголошена, копію ухвали отримав «15» листопада 2023 року о «_____» годині «____» хвилин.

__________________ ОСОБА_6 .