УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 565/568/23

22 грудня 2023 року

Костопільський районний суд Рівненської області в складі

головуючого судді ОСОБА_1

з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4

захисників: ОСОБА_5 , ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання прокурора про застосування запобіжного заходу у виді домашнього арешту в нічний час щодо обвинуваченого ОСОБА_4 у кримінальному провадженні № 0000048 від 19.08.2022 за обвинувачення у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.27, ч.2 ст.28, ч.2 ст.372 КК України,

ВСТАНОВИВ:

У провадженні Костопільського районного суду Рівненської області перебуває кримінальне провадження щодо ОСОБА_4 обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.27, ч.2 ст.28, ч.2 ст.372 КК України.

Прокурор у кримінальному провадженні 22.12.2023 звернувся до суду із клопотання про обрання запобіжного заходу обвинуваченому ОСОБА_4 у вигляді домашнього арешту із забороною залишати місце фактичного проживання за адресою: АДРЕСА_1 , в нічну пору доби з 21 год. 00 хв. по 06 год. 00 хв., на строк 60 днів, на та покласти на нього обов`язки, передбачені ч.5 ст.194 КПК України, а саме: прибувати на виклик суду; не відлучатися із населеного пункту, в якому він проживає, без дозволу суду; повідомляти суд про зміну свого місця проживання; здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд та в`їзд в Україну; утримуватися від спілкування із свідками у вказаному кримінальному провадженні.

Клопотання мотивоване тим, що ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.27, ч.2 ст.28, ч.2 ст.372 КК України,- притягнення завідомо невинного до кримінальної відповідальності слідчим, як виконавцем, поєднане зі штучним створенням доказів обвинувачення та іншою фальсифікацією, за попередньою змовою групою осіб.

Вказує, що обґрунтованість обвинувачення ОСОБА_4 до вчинення інкримінованого йому кримінального правопорушення підтверджується зібраними у ході досудового розслідування матеріалами, а саме: протоколом обшуку Вараського РВП ГУНП в Рівненській області від 18.11.2022; протоколами допиту ОСОБА_7 від 19.08.2022, 11.11.2022 та 19.11.2022; протоколом допиту ОСОБА_8 від 18.11.2022; протоколами допитів свідків ОСОБА_9 та ОСОБА_10 від 03.03.2023 та інших; протоколами огляду вилучених під час обшуків речей та документів, зокрема матеріалів кримінального провадження №0000131 від 04.08.2022; протоколами за результатами проведення негласних слідчих (розшукових) дій; висновками судових комп`ютерно-технічних та почеркознавчної експертиз; матеріалами оперативного відділу ТУ ДБР у м.Хмельницькому на виконання доручення слідчого, а також іншими матеріалами кримінального провадження у їх сукупності, а тому ОСОБА_4 обґрунтовано обвинувачується у вчиненні тяжкого умисного кримінального правопорушення проти правосуддя, передбаченого ч.2 ст.27, ч.2 ст.28, ч.2 ст.372 КК України, за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від п`яти до десяти років.

Зазначає, що ухвалою слідчого судді Рівненського міського суду Рівненської області від 23.03.2023 у справі №569/17227/22 підозрюваному ОСОБА_4 застосовано запобіжний захід у виді домашнього арешту із забороною залишати місце фактичного проживання у нічну пору доби та покладенням обов`язків, визначених ч.5 ст.194 КПК України, строком до 18.04.2023 і на даний час строк дії вказаної ухвали слідчого судді закінчився.

Вказує, що на даний час існують ризики переховування обвинуваченого від суду, незаконно впливати на свідків у цьому кримінальному провадженні, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, вчинити інше кримінальне правопорушення. Вказані ризики існують та вони не зменшилися за період застосування стосовно ОСОБА_4 запобіжного заходу. Вік обвинуваченого ОСОБА_4 , його соціальні зв`язки, майновий стан та стан здоров`я дозволяють останньому переховуватись від суду, а факт проживання останнього неподалік від прикордонної зони та обізнаності про місця перетину Державного кордону України з іншими країнами, дасть можливість при наявності у нього документів на виїзд з України та в`їзд в Україну перетнути такий кордон і таким чином ухилятися від суду.

Також, вказує, що проходження ОСОБА_4 служби у Національній поліції свідчать про наявність в останнього зв`язків серед співробітників правоохоронних органів, які за проханням чи вказівками його та інших осіб можуть сприяти в уникненні від кримінальної відповідальності у різноманітних формах.

Крім того, обвинувачений ОСОБА_4 як особисто, так і через інших осіб, будучи обізнаним із колом осіб, котрим відомо або може бути відомо про згадані обставини вчинення кримінального правопорушення, шляхом умовлянь, чиненням тиску, погрозами та/або будь- яким іншим чином може вплинути на цих осіб з метою зміни показань про обставини провадження, або взагалі відмови від показань на стадії судового розгляду.

Також вважає, що ОСОБА_4 може перешкоджати кримінальному провадженню та вчинити новий злочин, оскільки аналіз його поведінки у ході досудового розслідування свідчить про стійкий намір запобігати встановленню органом досудового розслідування всіх фактичних обставин інкримінованого йому злочину та таким чином перешкоджати кримінальному провадженню, оскільки ОСОБА_4 відмовлявся від дачі показань щодо обставин події, пов`язаних з притягненням завідомо невинної особи до кримінальної відповідальності, як виконавець, поєднаного зі штучним створенням доказів обвинувачення та іншою фальсифікацією, за попередньою змовою з ОСОБА_11 .

У судовому засіданні прокурор підтримав заявлене клопотання з підстав, наведених у ньому, вважає, що існують передбачені ст.177 КПК України ризики, які дають обґрунтовані підстави для застосування до ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту.

Просить задоволити клопотання.

Обвинувачений ОСОБА_4 заперечив проти задоволення клопотання, вважає, що з урахуванням його поведінки відсутні підстави для застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту.

Захисники ОСОБА_4 адвокати ОСОБА_5 та ОСОБА_6 , в судовому засіданні проти задоволення клопотання заперечили та пояснили, що після закінчення дії ухвали слідчого судді від 23.03.2023, якою ОСОБА_4 було обрано запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, ОСОБА_4 не вчинив жодного правопорушення, завжди з`являється за до суду за викликом, жодним чином не намагався і не намагається впливати на свідків кримінального провадження, жодним чином не намагається уникнути розгляду кримінального провадження і не вчиняє дій, які були б спрямовані на уникнення останнього від кримінальної відповідальності, що свідчить про відсутність зазначених у клопотанні прокурора ризиків.

Просять відмовити у задоволенні клопотання.

Дослідивши клопотання про обрання запобіжного заходу, заслухавши думку, прокурора та обвинуваченого, його захисників, суд дійшов таких висновків.

Так, в провадженні Костопільського районного суду Рівненської області перебуває обвинувальний акт у кримінальному провадженні щодо ОСОБА_4 обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.27, ч.2 ст.28, ч.2 ст.372 КК України.

В межах вказаного кримінального провадження, на стадії досудового розслідування, ухвалою слідчого судді Рівненського міського суду Рівненської області від 23.03.2023 у справі №569/178887/22 обрано ОСОБА_4 запобіжний захід у вигляді домашнього арешту стоком до 18.04.2023, з покладенням на останнього обов`язків, передбачених ч.5 ст.194 КПК України.

Після 18.04.2023 будь-який інший запобіжний захід ОСОБА_4 не обирався.

Відповідно до вимог ст.2 КПК України завданням кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Відповідно до ст.177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

Відповідно до вимог пунктів 3 і 4 статті 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та практики Європейського суду з прав людини, обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою.

При цьому суд враховує, що після закінчення 18.04.2023 строку дії обраного ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту, останній свідомо відноситься до своїх обов`язків обвинуваченого, з`являється до суду, не переховувався від суду, не намагається впливати на можливих свідків, не вчиняв інших правопорушень і доказів протилежного суду не надано. Будь-яких повідомлень чи інформації про вчинення ОСОБА_4 в період з 18.04.2023 по дату судового засідання будь-якого правопорушення суду не надано.

Доказів вчинення ОСОБА_4 будь-яких дій, спрямованих на уникнення від кримінальної відповідальності суду також не надано.

Суд також враховує, що обвинувачений ОСОБА_4 офіційно працює в органах Національної поліції і доказів сприяння його колег за вказівкою останнього чи іншої особи на можливість уникнення ОСОБА_4 від кримінальної відповідальності суду також не надано.

Більше того, за період з 18.04.2023 по дату судового засідання прокурором не заявлялось клопотань про обрання ОСОБА_4 запобіжного заходу і доказів наявності чи виникнення у вказаний період часу передбачених ст.177 КПК України ризиків суд не надано.

Разом з тим, ризик переховування обвинуваченого від правосуддя не може оцінюватись виключно на підставі суворості можливого судового рішення, а це необхідно робити з урахуванням низки відповідних факторів, які можуть підтверджувати існування такого ризику, або свідчити про такий його незначний ступінь, який не може служити підставою для запобіжного ув`язнення.

Відтак, оцінюючи наявність ризиків, обумовлених статтею 177 КПК України, суд вважає, що обвинувачений ОСОБА_4 , усвідомлюючи міру покарання за вчинене ним кримінальне правопорушення, так як відповідно до ст.12 КК України вчинене останнім кримінальне правопорушення за ступенем тяжкості відноситься до тяжких кримінальних правопорушень, а також будучи особою, відносно якої не обрано запобіжний захід, може переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду, що свідчить про наявність ризиків, передбачених п.1 ч.1 ст.177 КПК України.

При цьому суд враховує, що у ч.3 ст.176 КПК України вказано, що особисте зобов`язання є найбільш м`яким запобіжним заходом, застосування якого є необхідним у цьому випадку і відповідно до ст.179 КПК України полягає у покладенні на підозрюваного, обвинуваченого зобов`язання виконувати покладені на нього слідчим суддею, судом обов`язки, передбачені статтею 194 цього Кодексу. Підозрюваному, обвинуваченому письмово під розпис повідомляються покладені на нього обов`язки та роз`яснюється, що в разі їх невиконання до нього може бути застосований більш жорсткий запобіжний захід і на нього може бути накладено грошове стягнення в розмірі від 0,25 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб до 2 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Виходячи із встановлених у ході розгляду клопотання обставин в їх сукупності, суд дійшов висновку про наявність підстав для застосування відносно обвинуваченого більш м`якого запобіжного заходу, а саме у вигляді особистого зобов`язання з покладення на ОСОБА_4 передбачених ч.5 ст.194 КПК України обов`язків, а саме: прибувати до суду за першою вимогою; не відлучатися із Рівненського району Рівненської області, в якому він проживає, без прокурора та суду; повідомляти прокурора та суд про зміну свого місця проживання; утримуватися від спілкування із свідками по кримінальному провадженню, що на даній стадії судового розгляду забезпечить виконання підозрюваним свої обов`язків у кримінальному провадженні.

Враховуючи наведене, суд дійшов переконливого висновку, що прокурором не доведено об`єктивної необхідності застосування до обвинуваченого ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту, а відтак клопотання прокурора про обрання запобіжного заходу до задоволення не підлягає.

Разом з тим, суд вбачає необхідність застосувати до обвинуваченого біль м`який запобіжний захід, а саме у вигляді особистого зобов`язання.

Керуючись ст.ст.176-179, 181, 194, 201, 309, 369-372 КПК України, суд -

УХВАЛИВ:

В задоволенні клопотання прокурора про застосування запобіжного заходу у виді домашнього арешту в нічний час щодо обвинуваченого ОСОБА_4 - відмовити.

Застосувати до обвинуваченого ОСОБА_4 запобіжний захід у виді особистого зобов`язання.

На підставі ч.5 ст.194 КПК України покласти на обвинуваченого ОСОБА_4 такі обов`язки:

прибувати до суду за першою вимогою;

не відлучатися із Рівненського району Рівненської області, в якому він проживає, без прокурора та суду;

повідомляти прокурора та суд про зміну свого місця проживання;

утримуватися від спілкування із свідками по кримінальному провадженню.

На підставі ч.2 ст.179 КПК України роз`яснити обвинуваченого ОСОБА_4 , що в разі їх невиконання до нього може бути застосований більш жорсткий запобіжний захід і на нього може бути накладено грошове стягнення в розмірі від 0,25 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб до 2 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Контроль за виконанням особистого зобов`язання покласти на прокурора ОСОБА_3 .

Ухвала остаточна і оскарженню не підлягає.

Повний текст ухвали складено 25.12.2023 та оголошено о 15:00 год.

СуддяОСОБА_1