Справа № 467/50/24
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26.01.2024 року Арбузинський районний суд Миколаївської області в складі :

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3

обвинуваченої ОСОБА_4 ,

потерпілої ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт. Арбузинка кримінальне провадження № 0000125 від 22 грудня 2023 року по обвинуваченню

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки с. Великовеселе Врадіївського району, Миколаївської області, українки, громадянки України, освіта середня, не заміжньої, не маючої на утриманні неповнолітніх дітей, працюючої на посаді різноробочого в ТОВ "Агросервіс", зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 та фактично проживаючої за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимої,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 125 КК України,

ВСТАНОВИВ:

Суд визнав доведеним, що 21 грудня 2023 року близько 19 години 00 хвилин, ОСОБА_4 перебувала в приміщенні їдальні ПРАТ "Оберіг" за адресою: пров. Північний, 1А, с. Семенівка, Первомайського району, Миколаївської області, де на грунті раптово виниклих неприязних відносин, у останньої виник злочинний умисел, направлений на завдання тілесних ушкоджень ОСОБА_5 .

Реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на спричинення тілесних ушкоджень, розуміючи протиправний характер своїх дій, їх караність та настання відповідних наслідків, ОСОБА_4 , перебуваючи в приміщенні їдальні ПРАТ "Оберіг" за адресою: пров. Північний, 1А, с. Семенівка, Первомайського району, Миколаївської області, на грунті особистих неприязних відносин, вчинила сварку з ОСОБА_5 , в ході якої потягнула останню руками за волосся, штовхнула в область грудної клітини, внаслідок чого ОСОБА_5 впала на дерев`яну підлогу.

Продовжуючи реалізацію свого злочинного умисну, ОСОБА_4 підійшла до ОСОБА_5 та стоячи, умисно нанесла їй не менше трьох ударів долонею правої руки в ліву область обличчя, чим спричинила останній тілесні ушкодження у вигляді закритої черепно-мозкової травми, яка проявилась струсом головного мозку, що відноситься до категорії легких тілесних ушкоджень, що спричинило короткочасний розлад здоров`я та синців обличчя, верхніх кінцівок, садно обличчя, правого ліктьового суглобу, правого колінного суглобу, що відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень.

Будучи допитаною в судовому засіданні обвинувачена ОСОБА_4 свою вину у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 125 КК України, визнала повністю, підтвердила викладені в обвинувальному акті обставини скоєння кримінального правопорушення та суду показала, що 21 грудня 2023 року у вечірній час, перебуваючи в приміщенні їдальні ПРАТ "Оберіг", у неї з потерпілою виникла сварка, в ході якої вона потягнула потерпілу руками за волосся та штовхнула в область грудної клітини, від чого ОСОБА_5 впала на дерев`яну підлогу. Потім підійшла до ОСОБА_5 , стоячи, нанесла їй не менше трьох ударів долонею правої руки в ліву область обличчя. Обвинувачена розкаялася у вчиненому, готова понести покарання за свої протиправні дії.

Потерпіла ОСОБА_5 в судовому засіданні пояснила, що у вечірній час, 21 грудня 2023 року ОСОБА_4 перебувала разом з нею в приміщенні їдальні ПРАТ "Оберіг" с. Семенівка. Там між ними виникла сварка та обвинувачена потягнула її руками за волосся та штовхнула в область грудної клітини, від чого вона впала на дерев`яну підлогу. Потім до неї підійшла ОСОБА_4 , та стоячи, нанесла їй не менше трьох ударів долонею правої руки в ліву область обличчя, завдавши їй тілесних ушкоджень.

Крім повного визнання своєї вини у вчиненні кримінального правопорушення, ОСОБА_4 погодилася з клопотанням прокурора та просила визнати недоцільним дослідження доказів в повному обсязі, так як повністю погоджується із встановленими досудовим розслідуванням обставинами справи.

Покази обвинуваченоїОСОБА_4 , дані в судовому засіданні послідовні і логічні, а тому не викликають сумнівів суду у правильності розуміння нею змісту обставин кримінального проступку, добровільності та істинності її позицій та узгоджуються з поясненнями потерпілої.

За таких обставин, суд переконався, що обвинувачена вірно розуміє зміст обставин кримінального провадження, в суду відсутні сумніви в добровільності її позицій, і у відповідності до вимог ч. 3 ст. 349 КПК України, визнає недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються, обмежившись допитом обвинуваченої, потерпілої, дослідженням зібраних досудовим слідством матеріалів, що характеризують особу обвинуваченої, а також інших доказів, в яких викладені та посвідчені відомості, що мають значення для правильної кваліфікації дій обвинуваченої та призначення покарання у відповідності до положень Кримінального Кодексу України. При цьому, судом роз`яснено учасникам судового провадження, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

Зокрема, судом у порядку ст. 358 КПК України були досліджені такі докази, подані стороною обвинувачення:

- висновок експерта № 462 від 25.12.2023 року відповідно до якого у ОСОБА_5 виявлено: закрита черепно-мозкова травма, яка проявилась струсом головного мозку, синці обличчя, верхніх кінцівок, садно обличчя, правого ліктьового суглобу, правого колінного суглобу. Дані тілесні ушкодження могли утворитися в строк вказаний у постанові від дії тупого (их) твердого (их), предмету (ів).Закрита черепно-мозкова травма, яка проявилась струсом головного мозку, відноситься до категорії легких тілесних ушкоджень, що спричинило короткочасний розлад здоров`я. Синці та садна відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень. При падінні з висоти власного зросту вищевказані тілесні ушкодження утворитися не могли. Достовірно встановити кількість нанесених ударів не можливо. дані ушкодження небезпечними для життя не були.

Дане джерело доказів в сукупності з показаннями обвинуваченої, поясненнями потерпілої, враховуючи, що вони отримані у спосіб і у порядку, що передбачений кримінальним процесуальним законом України, принаймні, протилежного сторонами не доведено, суд визнає належними оскільки, вони прямо і непрямо підтверджують існування/відсутність обставин, що підлягають доказуванню у кримінальному провадженні, та інших обставин, які мають для нього значення а також достовірність чи недостовірність, можливість чи неможливість використання інших доказів, зокрема, щодо часу, місця, способу вчинення кримінального проступку, а також наявності та спрямованості умислу обвинуваченої.

Будь-яких інших доказів в ході судового розгляду сторонами з боку обвинувачення та захисту, які були вільними у використанні своїх прав у межах та у спосіб передбачених КПК України, враховуючи, що суд зберігаючи об`єктивність та неупередженість у ході розгляду даного кримінального провадження, створив їм необхідні умови для реалізації ними їхніх процесуальних прав та виконання процесуальних обов`язків, надано не було.

Тож, враховуючи наведене, суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження у межах ч. 3 ст. 349 КПК України, керуючись законом, оцінюючи кожний доказ, що наявний у провадженні з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку, приходить до висновку про доведеність "поза розумним сумнівом" вини ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 125 КК України, за обставин, доведених стороною обвинувачення перед судом.

Суд вважає, що дії ОСОБА_4 кваліфіковано вірно за ч.2 ст. 125 КК України, як умисне легке тілесне ушкодження, що спричинило короткочасний розлад здоров`я.

Вирішуючи питання про обрання міри покарання обвинуваченій суд, відповідно до ст. 65 КК України, враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення (злочину), особи винних та обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання, а також те, що згідно ст. 50 КК України, покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами.

Так, обставиною, яка відповідно до ст. 66 КК України пом`якшує покарання ОСОБА_4 суд визнає щире каяття.

Обставин, які відповідно до ст. 67 КК України обтяжують покарання обвинуваченій ОСОБА_4 , судом не встановлено.

Так, суд бере до уваги особливості й обставини вчинення кримінального правопорушення, який відповідно до ст. 12 КК України кваліфікуються, як кримінальний проступок, форму вини, мотив і мету, спосіб, стадію вчинення, характер і ступінь тяжкості наслідків, що настали; поведінку під час та після вчинення злочинних дій.

Також, суд виходить із принципів законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання, враховує, що обвинувачена раніше не судима, на обліку у лікаря-нарколога та лікаря-психіатра не перебуває, не перебуває на обліку Первомайського РС №3 філії ДУ "Центр пробації" в Миколаївській, Донецькій, Луганській та Херсонській областях,має постійне місце проживання та реєстрації, не одружена, суд враховує спосіб життя обвинуваченої, те що вона добре характеризується за місцем проживання, має постійне місце роботи, суд враховує позицію сторони обвинувачення, думку потерпілої, яка погодилася із позицією прокурора щодо необхідної міри покарання, відношення обвинуваченої до вчиненого, наявність у неї розуміння неприйнятності вчинених нею дій у цивілізованому суспільстві та вважає за необхідне призначити покарання у межах санкції ч.2 ст. 125 КК України, у виді штрафу.

При цьому, суд переконаний, що відповідно до вимог ч. 2 ст. 65 КК України, дана міра покарання є достатньою для виправлення обвинуваченої та попередження вчинення нею нових злочинів.

Запобіжний захід, як захід забезпечення кримінального провадження, обвинуваченій не обирався.

Цивільний позов не заявлений. Речові докази відсутні. Судові витрати по кримінальному провадженню відсутні.

Тож, на підставі викладеного, керуючись ст.ст. 368-371, 373-374, 376 КПК України, суд

УХВАЛИВ:

ОСОБА_4 визнати винуватою вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 125 КК України та призначити покарання у виді штрафу у розмірі 50 (п`ятдесяти) неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 850,00 (вісімсот п`ятдесят) гривень на користь держави.

Вирок набирає законної сили після строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Вирок може бути оскаржений шляхом подання апеляційної скарги до Миколаївського апеляційного суду через Арбузинський районний суд Миколаївської області протягом 30 (тридцяти днів) з дня його проголошення.

Суддя Арбузинського

районного суду ОСОБА_1