КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-сс/824/770/2024 Категорія: ст. 303 КПК України
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24 січня 2024 року м. Київ

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду у складі:

головуючого судді: ОСОБА_2

суддів ОСОБА_3

ОСОБА_4

за участю секретаря ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві апеляційну скаргу з доповненнями ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Печерського районного суду міста Києва від 22 грудня 2023 року,

за участю сторін апеляційного провадження:

особи, яка подала скаргу, (в режимі ВКЗ) ОСОБА_6

В С Т А Н О В И Л А :

Ухвалою слідчого судді Печерського районного суду міста Києва від 22 грудня 2023 року відмовлено у задоволенні скарги ОСОБА_6 на бездіяльність уповноважених осіб Офісу Генерального прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань заяву (повідомлення) про кримінальне правопорушення від 4 липня 2023 року.

Не погоджуючись з ухвалою слідчого судді, ОСОБА_6 подала апеляційну скаргу, в якій просить скасувати ухвалу слідчого судді та постановити нову ухвалу, якою скаргу задовольнити.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги апелянт зазначає, що слідчий суддя, не з`ясувавши у неї як у скаржника жодного питання, видалилася до нарадчої кімнати, по виходу з якої оголосила про відмову у задоволенні її скарги.

При цьому апелянт зазначає, що у прокурора відповідно до ст. 214 КПК України не було жодних правових підстав не вносити до ЄРДР відомості, тому і у слідчого судді не було правових підстав відмовити у задоволенні поданої скарги.

У доповненнях до апеляційної скарги ОСОБА_6 зазначає, що слідчий суддя дійшов хибного висновку, що нею було направлено заяву про злочин до Офісу Генерального прокурора, оскільки повідомлення про кримінальне правопорушення направлено з адвокатським запитом її представником - ОСОБА_7 . При цьому підставою для відмови у задоволенні скарги слідчим суддею зазначено, що листом №09/1/1-83253 вих-23 від 5 жовтня 2023 року звернення направлено до Київської міської прокуратури, тому невнесення відомостей до ЄРДР згідно повідомлення про кримінальне правопорушення є законним та обґрунтованим.

Разом з тим, як акцентує увагу ОСОБА_6 , слідчий суддя, посилаючись на узагальнення Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 12 січня 2017 року, одночасно робить висновок, що нею направлено до Офісу Генерального прокурора не повідомлення про кримінальне правопорушення, а якась заява. Однак, до Офісу Генерального прокурора її захисником було направлено повідомлення про кримінальне правопорушення з адвокатським запитом, в якому адвокат ОСОБА_7 зазначила про що саме це повідомлення, та просила відповідно до вимог ст. 214 КПК України внести відомості до ЄРДР.

Як повідомляє апелянт, у зазначеному повідомленні вказано про конкретний злочин, здійсненний конкретними особами - адвокатом, який підробив її підпис на договорі, та вказано про обов`язковість внесення відомостей, а у назві процесуального документу зазначено повідомлення про кримінальне правопорушення (у порядку ст. 214 КПК України). Тобто, повідомлення про кримінальне правопорушення не є та не може бути заявою, що підтверджується матеріалами справи.

Апелянт наголошує, що жодною нормою КПК України не передбачена така процесуальна дія - перенаправлення повідомлення про кримінальне правопорушення іншому правоохоронному органу для внесення до ЄРДР. Окрім того, уповноважена особа повинна була внести відомості до ЄРДР та доручити досудове розслідування іншому органу.

ОСОБА_6 зазначає, що є не зрозумілим посилання слідчого судді в оскаржуваній ухвалі на Закон України «Про Державне бюро розслідувань» та яке відношення має повідомлення про кримінальне правопорушення, що адресоване Генеральному прокурору, до Державного бюро розслідувань та його управлінь. При цьому жодного обґрунтування вищевказаним доводам слідчим суддею в ухвалі не надано. Не надано також правової оцінки листу Офісу Генерального прокурора від 5 жовтня 2023 року, який адресований та направлений поштою не їй (апелянту), а її представнику, яка тільки з супровідним листом направила повідомлення про кримінальне правопорушення.

Окрім того, як стверджує апелянт, вона звернулася з запитом до Офісу Генерального прокурора стосовно внесення відомостей до ЄРДР за її повідомленням, на який отримала відповідь № 09/1/1-р-23 від 31 жовтня 2023 року, відповідно до якої запит разом з повідомленням про кримінальне правопорушення направлено до Київської міської прокуратури. Проте, уповноважені особи Київської міської прокуратури також не внесли відомості до ЄРДР, а направили його, скоріше за все, до Шевченківської окружної прокуратури м. Києва та не направили жодного повідомлення їй. ОСОБА_6 наголошує, що запит щодо реквізитів внесення відомостей до ЄРДР Київською міською прокуратурою було перенаправлено до Подільської окружної прокуратури м. Києва.

ОСОБА_6 зазначає, що повідомлення про кримінальне правопорушення було направлено з Шевченківської окружної прокуратури до Шевченківського УП ГУНП в м. Києві, де її повідомлення не було внесено до ЄРДР, а з Офісу Генерального прокурора не находило жодного повідомлення за результатом розгляду її запиту щодо внесення відомостей до ЄРДР.

З урахуванням наведеного апелянт вважає, що внаслідок бездіяльності Офісу Генерального прокурора до теперішнього часу не виконано вимоги ст. 214 КПК України - не внесено відомості до ЄРДР.

Уповноважена особа Офісу Генерального прокурора, яка була повідомлена належним чином у встановленому законом порядку про день, час та місце апеляційного розгляду, до суду не з`явилась, будь-яких заяв та клопотань не подавала.

З огляду на позицію ОСОБА_6 , зважаючи на положення ч. 4 ст. 405 КПК України, колегія суддів вважає можливим проведення апеляційного розгляду за відсутності уповноваженої особи Офісу Генерального прокурора.

Заслухавши доповідь судді, пояснення ОСОБА_6 на підтримку доводів апеляційної скарги, дослідивши матеріали судового провадження, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів доходить такого висновку.

Як встановлено з матеріалів судового провадження, ОСОБА_6 до Офісу Генерального прокурора 4 липня 2023 року направлено повідомлення про вчинення кримінального правопорушення.

У зв`язку з надходженням відповіді з Офісу Генерального прокурора від 21 серпня 2023 року про те, що повідомлення ОСОБА_6 про вчинене кримінальне правопорушення від 4 липня 2023 року до Офісу Генерального прокурора не надходило, адвокат ОСОБА_7 в інтересах ОСОБА_6 звернулась до Офісу Генерального прокурора з запитом, до якого, серед іншого, була долучена копія повідомлення ОСОБА_6 від 4 липня 2023 року з зазначенням додаткової дати - 7 вересня 2023 року (ас. 6-8, 64-68).

У зв`язку з невнесенням відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР у встановлені законом строк та порядку, ОСОБА_6 подана скарга на бездіяльність уповноваженої особи Офісу Генерального прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань заяву (повідомлення) про кримінальне правопорушення від 4 липня 2023 року (ас. 2-9).

Відмовляючи у задоволення скарги, слідчий суддя обґрунтував прийняте рішення тим, що з матеріалів скарги вбачається, що ОСОБА_6 направлено заяву про злочин від 4 липня 2023 року до Офісу Генерального прокурора.

При цьому судовим розглядом встановлено, що вказана заява ОСОБА_6 від 4 липня 2023 року листом Офісу Генерального прокурора скерована до Київської міської прокуратури для розгляду в межах чинного законодавства, у зв`язку з чим слідчий суддя дійшов висновку, що скарга ОСОБА_6 на бездіяльність уповноважених осіб Офісу Генерального прокурора щодо невнесення відомостей за її заявою про кримінальне правопорушення є безпідставною.

При цьому слідчий суддя дійшов висновку, що дії уповноважених осіб Офісу Генерального прокурора щодо направлення звернення до Київської міської прокуратури відповідають вимогам чинного законодавства, а тому невнесення до ЄРДР відомостей про вчинення особою, вказаною у заяві про кримінальне правопорушення, відповідає вимогам діючого законодавства, а відтак слідчий суддя не вбачав підстав для задоволення скарги.

Проте, колегія суддів не погоджується з таким висновком слідчого судді, з огляду на таке.

Відповідно до ч. 1 ст. 214 КПК України слідчий, дізнавач, прокурор невідкладно, але не пізніше 24 годин після подання заяви, повідомлення про вчинене кримінальне правопорушення або після самостійного виявлення ним з будь-якого джерела обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, зобов`язаний внести відповідні відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань, розпочати розслідування та через 24 години з моменту внесення таких відомостей надати заявнику витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань. Слідчий, який здійснюватиме досудове розслідування, визначається керівником органу досудового розслідування, а дізнавач - керівником органу дізнання, а в разі відсутності підрозділу дізнання - керівником органу досудового розслідування.

Внесення відомостей до ЄРДР врегульовано Положенням про порядок ведення Єдиного реєстру досудових розслідувань, затвердженого наказом Генерального прокурора від 30 червня 2020 року № 298 (із змінами). Згідно з п.п. 1 пункту 1 розділу ІІ цього Положення до реєстру вносяться відомості про короткий виклад обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, наведених потерпілим, заявником чи виявлених з іншого джерела; попередню правову кваліфікацію кримінального правопорушення із зазначенням статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність, що узгоджується з вимогами п.п. 4, 5 ч. 5 ст. 214 КПК.

Таким чином, для внесення відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань заявник у повідомленні про кримінальне правопорушення має зазначити конкретні, відомі йому обставини об`єктивної сторони такого правопорушення (яке саме кримінальне правопорушення відбулось, де, коли, в чому полягало, які особи, причетні до його скоєння, тощо). Такі обставини можуть бути неповними, але в той же час достатніми для попередньої кваліфікації реєстраторами Єдиного реєстру досудових розслідувань такого діяння саме як кримінального правопорушення (кваліфікації за статтею, частиною статті Кримінального кодексу України), тобто, уповноважений орган повинен внести до ЄРДР та розпочати розслідування тільки таку заяву або повідомлення, які мають ознаки кримінального правопорушення, а не будь-які інші. Такий обов`язок слідчого і прокурора визначено ч. 1 ст. 2 КК України, оскільки підставою кримінальної відповідальності є вчинення особою суспільно небезпечного діяння, яке містить склад злочину, передбаченого цим Кодексом.

При цьому колегія суддів враховує, що Велика Палата Верховного Суду у постанові від 24 квітня 2019 року у справі № 818/15/18 зауважила, що у межах процедури за правилами п.1 ч.1 ст. 303 КПК слідчий суддя з`ясовує обставини та мотиви, з яких слідчий або прокурор дійшов висновку про відсутність підстав для внесення відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР, чим саме обґрунтоване невнесення відповідних відомостей до ЄРДР, та вирішує питання про наявність або відсутність правових підстав для зобов`язання слідчого або прокурора внести інформацію про кримінальне правопорушення до ЄРДР.

Таким чином, у розрізі такої позиції Великої Палати Верховного Суду, слідчий суддя повинен з`ясувати наведені у заяві про вчинене кримінальне правопорушення обставини, як такі, що підлягають установленню в обсязі наявних та поданих до суду доказів на час розгляду скарги.

Якщо ж зі змісту повідомлення про кримінальне правопорушення є очевидним, що (1) обставини, викладені в ньому, не свідчать про те, що існує ймовірність вчинення будь-якого кримінального правопорушення і ці обставини для отримання зазначеного вище висновку не потребують перевірки засобами кримінального процесу або (2) в силу його занадто абстрактного характеру неможливо встановити ні попередню кваліфікацію кримінального правопорушення, ні предмет, межі та напрямок досудового розслідування, яке ініціюється заявником, то такі повідомлення не мають вноситися до ЄРДР.

Перевіркою матеріалів судового провадження встановлено, що слідчим суддею прийнято рішення за відсутності тексту повідомлення ОСОБА_6 про кримінальне правопорушення або його копії, яке було подане нею до Офісу Генерального прокурора.

Разом з тим, зі змісту копії повідомлення ОСОБА_6 про кримінальне правопорушення від 7 вересня 2023 року (4 липня 2023 року), встановлено, що нею у повідомленні викладені обставини, які, на її думку, свідчать про підроблення перед судовим засідання у кримінальному провадженні за її обвинуваченням у Солом`янському районному суді м. Києва угоди між нею та адвокатом ОСОБА_8 на захист останнім її інтересів у кримінальному провадженні за її обвинуваченням, копія якої долучена до доповнень до апеляційної скарга (ас. 69) із зазначенням того, що у неї наявний оригінал цієї угоди. При цьому ОСОБА_6 посилається, що вона зверталась до ОА «Печерська колегія адвокатів», у тому числі, з проханням про повернення їй інших аркушів з її підписом та заборону на їх використання. Однак, будь-якої відповіді не отримала. У подальшому іншим захисником їй була передана угода від 22 травня 2023 року між нею та адвокатом ОСОБА_8 , на якій її підпис підроблений. Вважає, що за наведених обставин підроблений її підпис міг використовуватись і в інших випадках, у тому числі, як зазначає ОСОБА_6 , під час її незаконного затримання (ас. 64-68).

Наведені ОСОБА_6 обставини підлягають перевірці у встановленому КПК України порядку.

З огляду на те, що стосовно адвокатів Главою 37 КПК України застосовується особливий порядок кримінального провадження, на думку колегії суддів, направлення повідомлення ОСОБА_6 про кримінальне правопорушення від 7 вересня 2023 року (4 липня 2023 року) з Офісу Генерального прокурора до Київської міської прокуратури, а у подальшому - до Подільської та Шевченківської окружних прокуратур м. Києва, а потім до Шевченківського УП ГУ НП у м. Києві (ас. 70-73) без проведення належної перевірки, не ґрунтується на вимогах закону.

За встановлених обставин, на переконання колегії суддів, слідчий суддя дійшов помилкового висновку про відмову у задоволенні скарги, а, відтак, оскільки висновок слідчого судді не відповідає фактичним обставинам справи, апеляційна скарга підлягає до задоволення, оскаржувана ухвала на підставі п. 2 ч. 3 ст. 407, п. 2 ч. 1 ст. 409 КПК України - скасуванню з постановленням нової ухвали апеляційним судом про задоволення скарги ОСОБА_6 .

Керуючись ст. ст. 376, 404, 405, 407, 422 КПК України, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А :

Апеляційну скаргу ОСОБА_6 - задовольнити.

Ухвалу слідчого судді Печерського районного суду міста Києва від 22 грудня 2023 року, якою відмовлено у задоволенні скарги ОСОБА_6 на бездіяльність уповноважених осіб Офісу Генерального прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей до ЄРДР заяву (повідомлення) про кримінальне правопорушення від 4 липня 2023 року - скасувати.

Постановити нову ухвалу, якою скаргу ОСОБА_6 задовольнити.

Зобов`язати уповноважену особу Офісу Генерального прокурора внести до ЄРДР відомості про кримінальне правопорушення по заяві ОСОБА_6 від 7 вересня 2023 року.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді:

______________________ _______________ __________________

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4