Справа № 761/8624/23 Головуючий у І інстанції ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/824/4392/2023 Доповідач у 2 інстанції ОСОБА_2
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

31 жовтня 2023 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду у складі:

головуючого - судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі ОСОБА_5 ,

з участю прокурора ОСОБА_6 ,

обвинуваченого ОСОБА_7 ,

захисника ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження за апеляційною скаргою захисника обвинуваченого на вирок Шевченківського районного суду м. Києва від 06 червня 2023 року, яким

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Києва, українця, громадянина України, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше несудимого,

засуджено за ч. 5 ст.407 КК України до покарання у виді 5 років позбавлення волі, зараховано у строк відбування покарання за правилами ст. 72 КК України строк попереднього ув`язнення з 20 лютого 2023 року по день набрання вироком законної сили,

В С Т А Н О В И Л А:

За вироком суду, 24.03.2022 ОСОБА_7 наказом Командувача Сил територіальної оборони Збройних сил України (по особовому складу) від 23.03.2022 № 9-РС зараховано до списків особового складу, на всі види забезпечення та призначено на посаду стрільця-помічника гранатометника 2 відділення 1 взводу 2 роти охорони військової частини НОМЕР_1 .

Так, ОСОБА_7 , будучи військовослужбовцем військової служби за призовом під час мобілізації, на особливий період, відповідно до вимог ст. ст. 11, 16, 128 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, ст.ст. 2, 4, 6 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України зобов`язаний свято і непорушно додержуватися Конституції України та законів України, Військової присяги, віддано служити українському народові, сумлінно і чесно виконувати військовий обов`язок, бути готовим до виконання завдань, пов`язаних із захистом Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, додержуватися військової дисципліни, виконувати службові обовязки, що визначають обсяг завдань, доручених йому за посадою, не допускати негідних вчинків, у разі потреби відлучитися питати дозволу в командира, а після повернення доповідати йому про прибуття.

Однак, під час дії воєнного стану, стрілець-помічник гранатометника 2 відділення 1 взводу 2 роти охорони військової частини НОМЕР_1 ОСОБА_7 , діючи умисно, у порушення вимог ст. ст. 17, 65, 68 Конституції України, ст. 17 Закону України «Про оборону України», ст. ст. 11, 16, 128 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, ст. ст. 2, 4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України та ст. 1 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» з особистих мотивів та з метою тимчасово ухилитися від військової служби, без дозволу відповідних командирів (начальників), в умовах воєнного стану, 24.07.2022, близько 09 год. 00 хв самовільно залишив розташування військової частини НОМЕР_1 ( АДРЕСА_2 ) та у період з 24.07.2022 до 20.02.2023 проводив час на власний розсуд, не пов`язуючи його з проходженням військової служби та не вживаючи жодних заходів для повернення до місця служби за наявності реальної можливості для цього.

20.02.2023 о 17 год. 40 хв. ОСОБА_7 затримано оперативними співробітниками Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Києві.

Таким чином ОСОБА_7 вчинив самовільне залишення військової частини, вчинене в умовах воєнного стану військовослужбовцем (крім строкової служби), тобто вчинив злочин, передбачений ч. 5 ст. 407 КК України.

В апеляційній скарзі захисник просить скасувати вирок суду та призначити новий розгляд в суді першої інстанції.

В обґрунтування апеляційної скарги посилається істотні порушення вимог кримінального процесуального закону, оскільки після виходу з нарадчої кімнати 06.06.2023 року суд проголосив вирок без участі обвинуваченого та його захисника, без фіксації судового засідання за допомогою звуко - та відеозаписувальних технічних засобів, також зміст вироку, порядок і строки його оскарження обвинуваченому роз`яснено не було, а копія вироку, яка була вручена ОСОБА_7 06.06.2023 року не підписана кваліфікованим електронним підписом судді, не містить штрих-коду, що свідчить про те, що судове рішення виготовлено поза межами автоматизованої системи документообігу суду. Також звертає увагу на несвоєчасне надіслання копії вироку до Єдиного реєстру судових рішень.

Заслухавши доповідь судді, обвинуваченого та його захисника, які підтримали апеляційну скаргу, прокурора, який заперечив проти задоволення апеляційної скарги, перевіривши матеріали кримінального провадження, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що вона не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Вирок у частині винуватості ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, за обставин, викладених у вироку, правильності кваліфікації його дій за ч.5 ст.407 КК України, обґрунтованості призначеного судом покарання у апеляційному порядку сторонами кримінального провадження не оскаржений.

За змістом вимог ст.409 КПК України однією з підстав для скасування чи зміни судових рішень при розгляді справи у суді апеляційної інстанції є істотне порушення вимог кримінального процесуального закону.

Частиною 1 ст.412 КПК України передбачено, що істотними є такі порушення вимог кримінального процесуального закону, які перешкодили чи могли перешкодити суду ухвалити законне та обґрунтоване судове рішення.

Відповідно до п. 3 ч. 2 ст. 412 КПК здійснення судового провадження за відсутності обвинуваченого, крім випадків, передбачених ч.3 ст.323 чи ст.381 КПК, визнається істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону та підставою для скасування судового рішення. Вказана вимога є однією з гарантій дотримання прав обвинуваченого, передбачених, зокрема, у ст. 42 КПК, та спрямована на ефективну реалізацію таких прав під час здійснення судового провадження.

Тобто, для прийняття рішення щодо того чи є відсутність обвинуваченого в судовому засіданні під час здійснення судового провадження підставою для скасування судового рішення, слід визначити яким чином така відсутність вплинула чи могла вплинути на ефективну реалізацію обвинуваченим своїх прав.

Як убачається з матеріалів справи, обвинувачений був присутнім у судових засіданнях під час здійснення кримінального провадження в суді першої інстанції, де висловлював свою думку з приводу висунутого обвинувачення, виступав у дебатах та звертався до суду з останнім словом. На проголошення вироку обвинувачений до зали судових засідань не був доставлений.

На виконання приписів ч.1 ст. 376 КПК суд після виходу з нарадчої кімнати негайно проголосив вирок, незважаючи на відсутність обвинуваченого та інших учасників судового провадження в судовому засіданні. Цього ж дня копію вироку було вручено ОСОБА_7 .

Відсутність ОСОБА_7 в залі судового засідання під час проголошення вироку жодним чином не вплинуло на законність і обґрунтованість ухваленого рішення, у якому визначений порядок і строк на апеляційне оскарження, не перешкодило обвинуваченому реалізувати свої права, в тому числі й право на оскарження вироку в апеляційному порядку, а тому не може бути підставою для скасування судового рішення.

Зазначена правова позиція висвітлена у Постанові колегії суддів Другої судової палати ККС Верховного Суду 29.09. 2020 р. у справі №125/163/17.

Крім того, з журналу судового засідання від 06.06.2023року (а.123) вбачається, що на проголошення вироку учасники судового розгляду не з`явилися, у зв`язку з чим технічна фіксація за допомогою технічних засобів не здійснювалася.

Із змісту ч.4 ст.107 КПК України випливає, що у разі неприбуття в судове засідання осіб, які беруть участь у судовому провадженні фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді не здійснюється.

З огляду на наведену правову норму, порушень кримінального процесуального закону у частині незастосування судом технічних засобів фіксації кримінального провадження під час оголошення вироку щодо ОСОБА_7 не встановлено.

Ті обставини, на які посилається захисник, зокрема, що копія вироку, яка була вручена ОСОБА_7 , не підписана кваліфікованим електронним підписом судді, не містить унікального штрих-коду, а вирок направлений до Єдиного державного реєстру судових рішень несвоєчасно , не є порушеннями вимог процесуального законодавства України, не вплинули на ухвалення судового рішення чи на ефективну реалізацію прав учасниками судового провадження .

Таким чином, доводи апеляційної скарги не містять посилання на порушення вимог кримінального процесуального законодавства, які б носили істотний характер і могли слугувати підставами для зміни чи скасування судового рішення.

За таких обставин вирок є законним.

Керуючись ст.ст.404,405,407,419 КПК України, колегія суддів,

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу захисника обвинуваченого залишити без задоволення, а вирок Шевченківського районного суду м. Києва від 06 червня 2023 року щодо ОСОБА_7 - без зміни.

На ухвалу може бути подана касаційна скарга до Верховного Суду протягом трьох місяців з дня проголошення, а засудженим, який перебуває під вартою, у той же строк з дня отримання її копії.

Суддя: Суддя: Суддя: