Справа № 491/882/23
УХВАЛА
24 листопада 2023 року Ананьївський районний суд Одеської області
в складі: головуючої судді ОСОБА_1
за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,
за участю сторін кримінального провадження:
прокурора - ОСОБА_3 ,
обвинуваченого ОСОБА_4 ,
захисника ОСОБА_5 ,
24 листопада 2023 року під час проведення судового засідання у вказаному кримінальному провадженні прокурором Любашівської окружної прокуратури було заявлено клопотання про продовження строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно обвинуваченого ОСОБА_4 ..
Згідно клопотання ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець с. Гандрабури Ананьївського району Одеської області, громадянин України, обвинувачується у вчиненні тяжкого злочину, передбаченого ч.2 ст.289 КК України, який згідно санкції вказаної статті КК України карається позбавленням волі на строк від 5 до 8 років.
Так, 24 червня 2023 о 05 годині 40 хвилин ОСОБА_4 , проходячи повз домоволодіння ОСОБА_7 , за адресою: АДРЕСА_3 , помітив автомобіль, який знаходився біля житлового будинку та в нього виник умисел на заволодіння транспортним засобом.
З метою заволодіння транспортним засобом ОСОБА_4 проник через металеву хвіртку на подвір`я території домоволодіння ОСОБА_7 , відкрив ворота, після чого попрямував до автомобіля марки «Богдан», моделі 211120, державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , який згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_2 належить на праві приватної власності ОСОБА_7 ..
Після цього ОСОБА_4 з метою заволодіння транспортним засобом, з корисливих мотивів та з метою використання для власних потреб, умисно, діючи з урахуванням сприятливої для нього обстановки, яка на його переконання виключала можливість втручання власника чи сторонніх осіб, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, скориставшись тим, що дверцята автомобіля не були заперті та в замку запалення знаходиться ключ, таємно заволодів належним на праві власності ОСОБА_7 автомобілем марки «Богдан», моделі 211120, державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , запустивши при цьому двигун автомобілю, після чого виїхав з подвір`я території вищевказаного домоволодіння та направився на вказаному автомобілі по особистим справам.
Викраденим автомобілем ОСОБА_8 розпорядився на власний розсуд.
26 червня 2023 року слідчим суддею Любашівського районного суду Одеської області винесено ухвалу про обрання підозрюваному ОСОБА_4 запобіжного заходу у виді тримання під вартою строком на 60 днів до 23 серпня 2023 року включно.
Ухвалою Одеського апеляційного суду від 13 липня 2023 в задоволенні апеляційної скарги захисника підозрюваного на ухвалу слідчого судді Любашівського районного суду Одеської області від 26 червня 2023 про обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою ОСОБА_4 відмовлено та ухвалу слідчого судді Любашівського районного суду Одеської області від 26 червня 2023 залишено без змін.
Ухвалою Ананьївського районого суду Одеської області від 17 серпня 2023 року строк запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно ОСОБА_4 продовжено до 16 жовтня 2023 року.
Ухвалою Любашівського районого суду Одеської області від 12 жовтня 2023 року строк запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно ОСОБА_4 продовжено до 11 грудня 2023 року.
На даний час ризики, які слугували підставою обрання ОСОБА_4 запобіжного заходу у виді тримання під вартою, не змінилися і застосування менш суворого запобіжного заходу ніж тримання під вартою не зможе забезпечити запобіганню зазначеним ризикам.
У зазначеному випадку метою застосування запобіжного заходу стосовно ОСОБА_4 є забезпечення виконання обвинуваченим, покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігти спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та суду, або ж вчинити інше кримінальне правопорушення, впливати на потерпілого і свідків.
Так, після скоєння кримінального правопорушення ОСОБА_4 з місця злочину втік та виїхав за межі Ананьївської ОТГ. Пошкодивши автомобіль і покинувши його серед автодороги 11-33, 224 кілометр сполучення Вінниця - Трубігайсин в межах с. Малий-Фонтан, Подільського району, Одеської області, продовжував переховуватись і був затриманий співробітниками поліції в межах с. Малий-Фонтан.
Таким чином ОСОБА_4 вже мав намір та вживав відповідні дії для переховування та уникнення кримінальної відповідальності.
Відповідно до вимог п.4 ч.1 ст.184 КПК України під час досудового слідства встановлено наявність ризиків, передбачених у п.п.1, 3, 4, 5 ч.1 ст.177 КПК України, і в обґрунтування застосування запобіжного заходу щодо ОСОБА_8 покладається необхідність запобігання спробам переховуватися від органів досудового розслідування та суду, незаконно впливати на потерпілих, свідків, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином або вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому він підозрюється.
Відповідно до вимог ст. 177 ч. 1 КПК України ризиками по даному кримінальному провадженню є запобігання спробам:
- переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду (п.1 ст.177);
- незаконно впливати на потерпілих, свідків, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні (п.3 ст.177);
- вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується (п.5 ст.177);
Беручи до уваги те, що підозрюваний ОСОБА_4 скоїв тяжкий злочин, за який передбачене покарання у вигляді позбавлення волі на строк від 5 до 8 років з конфіскацією майна або без, а тому може переховуватись від органів досудового розслідування, незаконно впливати на свідків та потерпілого у даному кримінальному провадженні, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити вчиняти кримінальні правопорушення, у якому він обвинувачується.
Всі вищевказані обставини, у своїх сукупності свідчать про те, що застосування іншого більш м`якого запобіжного заходу до підозрюваного ОСОБА_4 в рамках даного кримінального провадження є недоцільним та малоефективним, оскільки вони не можуть запобігти наявним ризикам.
В зв`язку із цим, існує необхідність застосування до підозрюваного ОСОБА_4 найбільш суворого забіжного заходу у вигляді тримання під вартою.
Зібраними у кримінальному провадженні матеріалами, що характеризують особу підозрюваного ОСОБА_4 встановлено, що останній не працевлаштований, тобто у обвинуваченого відсутнє постійне джерело доходу (робота), не одружений, не має зареєстрованого місця проживання, мав спроби переховуватись від органів поліції. Вказане свідчить про відсутність міцних соціальних зв`язків у обвинуваченого, що дозволяє йому з легкістю залишити місце проживання, населений пункт, в якому проживає, та переховуватися від органів досудового розслідування та суду, впливати на потерпілого та свідків.
Все вищевикладене в сукупності свідчить, що обрання/продовження запобіжного заходу у виді тримання під вартою до обвинуваченого та обмеження його конституційних прав, у даному випадку є виправданим з точки зору відповідного суспільного інтересу, що значно переважає інтереси однієї людини і таким, що відповідає практиці ЄСПЛ.
У зв`язку з наведеним прокурор Любашівської окружної прокуратури звернулася до суду з даним клопотанням.
У судовому засіданні прокурор Любашівської окружної прокуратури ОСОБА_3 клопотання про продовження строку тримання під вартою ОСОБА_4 підтримала в повному обсязі та просила його задовольнити. Зазначила, що справа ще не розглядалася по суті, ризики, які раніше були, так і залишились, ОСОБА_4 може переховуватися від слідства та суду, впливати на свідків та потерпілого, вчинити нові злочини.
Потерпілий ОСОБА_9 в судове засідання не з`явився, однак через канцелярію суду надав письмову заяву, в якій просить судове засідання провести без його участі. Також зазначив, що подальший розгляд справи просить проводити без його участі. Цивільний позов подавати не буде.
Обвинувачений ОСОБА_4 в судовому засіданні заперечив проти задоволення клопотання.
Захисник обвинуваченого ОСОБА_5 в судовому засіданні заперечила проти задоволення клопотання прокурора, зазначивши, що вважає за необхідне застосування до ОСОБА_4 запобіжного цілодобового домашнього арешту, оскільки ОСОБА_4 свою вину у вчиненні вказаного кримінального правопорушення визнає повністю, наміру переховуватися від органів досудового розслідування та суду не має. Також він не має наміру впливати на свідків та потерпілого у вказаному кримінальному провадженні.
Перевіривши надане прокурором клопотання та дослідивши матеріали справи, заслухавши думку прокурора ОСОБА_3 , яка підтримала своє клопотання, обвинуваченого ОСОБА_4 та його захисника ОСОБА_5 , взявши до уваги заяву потерпілого ОСОБА_9 , суд приходить до висновку, що клопотання підлягає задоволенню з наступних підстав.
Статтею 331 КПК України передбачено, що під час судового розгляду суд за клопотанням сторони обвинувачення або захисту має право своєю ухвалою змінити, скасувати, обрати або продовжити запобіжний захід щодо обвинуваченого. Вирішення питання судом щодо запобіжного заходу відбувається в порядку, передбаченому главою 18 цього Кодексу. За наявності клопотань суд під час судового розгляду зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження запобіжного заходу до закінчення двомісячного строку з дня його застосування. За результатами розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців. Копія ухвали вручається обвинуваченому, прокурору та надсилається уповноваженій службовій особі до місця ув`язнення.
При цьому, з ухвали Любашівського районного суду Одеської області від 12 жовтня 2023 року вбачається, що відносно ОСОБА_4 продовжено запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів, тобто, до 11 грудня 2023 року.
З наведеного вбачається, що клопотання про продовження строку тримання під вартою подано з дотриманням положень ч.1 ст.199 КПК України.
Частиною 3 статті 199 КПК України передбачено, що клопотання про продовження строку тримання під вартою, крім відомостей, зазначених у статті 184 цього Кодексу, повинно містити: 1) виклад обставин, які свідчать про те, що заявлений ризик не зменшився або з`явилися нові ризики, які виправдовують тримання особи під вартою; 2) виклад обставин, які перешкоджають завершенню досудового розслідування до закінчення дії попередньої ухвали про тримання під вартою..
Суд вважає, що ОСОБА_10 обґрунтовано обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.289 КК України, а саме у незаконному заволодінні транспортним засобом, поєднаному з проникненням у інше сховище.
Суд вважає, що в судовому засіданні доведено наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує прокурор, а саме:
Існує ризик, передбачений п.1 ч.1 ст.177 КПК України, що без застосування запобіжного заходу ОСОБА_4 може переховуватись від органів досудового розслідування та/або суду, оскільки він підозрюється у скоєнні тяжкого злочину за який передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк від п`яти до восьми років з конфіскацією майна або без такої, в обвинуваченого відсутні міцні соціальні зв`язки, він не має власного житла та майна.
Існує ризик, передбачений п.3 ч.1 ст.177 КПК України, що ОСОБА_4 може незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні.
Існує ризик, передбачений п.5 ч.1 ст.177 КПК України, що ОСОБА_4 без застосування запобіжного заходу може вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.
Суд вважає, що в ході розгляду клопотання доведено недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.
Так, частиною 1 статті 178 КПК України встановлено, що при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі: 1) вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного, обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, обвинувачується; 3) вік та стан здоров`я підозрюваного, обвинуваченого; 4) міцність соціальних зв`язків підозрюваного, обвинуваченого в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців; 5) наявність у підозрюваного, обвинуваченого постійного місця роботи або навчання; 6) репутацію підозрюваного, обвинуваченого; 7) майновий стан підозрюваного, обвинуваченого; 8) наявність судимостей у підозрюваного, обвинуваченого; 9) дотримання підозрюваним, обвинуваченим умов застосованих запобіжних заходів, якщо вони застосовувалися до нього раніше; 10) наявність повідомлення особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення; 11) розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється, обвинувачується особа, або розмір доходу, в отриманні якого внаслідок вчинення кримінального правопорушення підозрюється, обвинувачується особа, а також вагомість наявних доказів, якими обґрунтовуються відповідні обставини; 12) ризик продовження чи повторення протиправної поведінки, зокрема ризик летальності, що його створює підозрюваний, обвинувачений, у тому числі у зв`язку з його доступом до зброї.
При цьому, з санкції частини 2 статті 289 КК України вбачається, що ОСОБА_4 загрожує покарання у вигляді позбавленням волі на строк від п`яти до восьми років з конфіскацією майна або без такої.
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , є повнолітньою особою, при цьому будь-яких відомостей щодо поганого стану його здоров`я суду не надано.
З клопотання вбачається, що ОСОБА_4 міцних соціальних зв`язків, власного житла та майна, утриманців, не має.
З матеріалів справи вбачається, що 24 червня 2023 року ОСОБА_4 повідомлено про підозру в незаконному заволодінні транспортним засобом, поєданому з проникненням у інше сховище, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.289 КК України.
Частиною 1 статті 183 КПК України визначено, що тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу.
Суд вважає, що в ході розгляду клопотання доведено, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.
Частиною 2 статті 183 КПК України визначено, що запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як: 1) до особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено основне покарання у виді штрафу в розмірі понад три тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, - виключно у разі, якщо прокурором, крім наявності підстав, передбачених статтею 177 цього Кодексу, буде доведено, що підозрюваний, обвинувачений не виконав обов`язки, покладені на нього при застосуванні іншого, раніше обраного запобіжного заходу, або не виконав у встановленому порядку вимог щодо внесення коштів як застави та надання документа, що це підтверджує; 2) до раніше судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк до трьох років, виключно у разі, якщо прокурором, крім наявності підстав, передбачених статтею 177 цього Кодексу, буде доведено, що, перебуваючи на волі, ця особа переховувалася від органу досудового розслідування чи суду, перешкоджала кримінальному провадженню або їй повідомлено про підозру у вчиненні іншого злочину; 3) до раніше не судимої особи, яка підозрюється чи обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк до п`яти років, - виключно у разі, якщо прокурором, крім наявності підстав, передбачених статтею 177 цього Кодексу, буде доведено, що перебуваючи на волі, ця особа переховувалася від органу досудового розслідування чи суду, перешкоджала кримінальному провадженню або їй повідомлено про підозру у вчиненні іншого злочину; 4) до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років; 5) до раніше судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад три роки; 6) до особи, яку розшукують компетентні органи іноземної держави за кримінальне правопорушення, у зв`язку з яким може бути вирішено питання про видачу особи (екстрадицію) такій державі для притягнення до кримінальної відповідальності або виконання вироку, в порядку і на підставах, передбачених розділом ІХ цього Кодексу або міжнародним договором, згода на обов`язковість якого надана Верховною Радою України; 7) до особи, стосовно якої надійшло прохання Міжнародного кримінального суду про тимчасовий арешт або про арешт і передачу, у порядку і на підставах, передбачених розділом IX-2 цього Кодексу.
При цьому, з клопотання та матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_4 підпадає під визначення особи, до якої може бути застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, передбачене п.4 ч.2 ст.183 КПК України, як раніше не судима особа, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.
Відповідно до ст. 183 КПК України слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим обов`язків, передбачених цим Кодексом, крім випадків, передбачених частиною четвертою цієї статті.
В ухвалі слідчого судді, суду зазначаються, які обов`язки з передбачених статтею 194 цього Кодексу будуть покладені на підозрюваного, обвинуваченого у разі внесення застави, наслідки їх невиконання, обґрунтовується обраний розмір застави, а також можливість її застосування, якщо таке рішення прийнято у кримінальному провадженні, передбаченомучастиною четвертою цієї статті.
Слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 цього Кодексу, має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні:
1) щодо злочину, вчиненого із застосуванням насильства або погрозою його застосування; 2) щодо злочину, який спричинив загибель людини; 3) щодо особи, стосовно якої у цьому провадженні вже обирався запобіжний захід у вигляді застави, проте був порушений нею
Згідно ст. 182 КПК України розмір застави визначається слідчим суддею, судом з урахуванням обставин кримінального правопорушення, майнового та сімейного стану підозрюваного, обвинуваченого, інших даних про його особу та ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу. Розмір застави повинен достатньою мірою гарантувати виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього обов`язків та не може бути завідомо непомірним для нього.
Розмір застави визначається у таких межах: 1) щодо особи, підозрюваної чи обвинуваченої у вчиненні злочину невеликої або середньої тяжкості, - від одного до двадцяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб; 2) щодо особи, підозрюваної чи обвинуваченої у вчиненні тяжкого злочину, - від двадцяти до вісімдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб; 3) щодо особи, підозрюваної чи обвинуваченої у вчиненні особливо тяжкого злочину, - від вісімдесяти до трьохсот розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.
У виключних випадках, якщо слідчий суддя, суд встановить, що застава у зазначених межах не здатна забезпечити виконання особою, що підозрюється, обвинувачується у вчиненні тяжкого або особливо тяжкого злочину, покладених на неї обов`язків, застава може бути призначена у розмірі, який перевищує вісімдесят чи триста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб відповідно.
Враховуючи, що ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, його матеріальний та соціальний стан, відсутність майна, постійної роботи, суд вважає можливим визначити розмір застави 50 прожиткових мінімумів для працездатних осіб (50х2486грн.= 134200 грн.), в разі внесення якої він підлягає звільненню з-під варти.
Суд вважає, що при розгляді клопотання доведено, що заявлені ризики, які стали підставою для застосування до ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, не зменшилися, що виправдовує продовження тримання ОСОБА_4 під вартою.
На підставі викладеного, керуючись ст. ст.32, 110, 131, 132, 176-179, 182-184, 186 193-199, 315, 331, 369-372 КПК України, суд
Клопотання прокурора Любашівскої окружної прокуратури про продовження строку тримання під вартою відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та мешканця АДРЕСА_1 , зареєстрованого в АДРЕСА_2 - задовольнити.
Продовжити строк тримання під вартою відносно обвинуваченого ОСОБА_4 на 60 днів.
Строк дії ухвали закінчується 23 січня 2024 року.
У разі внесення застави в сумі 134200 грн. (сто тридцять чотири тисячі двісті гривень), що становить 50 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, підозрюваний ОСОБА_4 підлягає негайному звільненню з-під варти з покладенням на нього обов`язків:
1) не відлучатися із населеного пункту, в якому він проживає чи перебуває, без дозволу слідчого, прокурора або суду;
3) повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та місця роботи;
4) утримуватися від спілкування у кримінальному провадженні з потерпілим ОСОБА_9 ;
5) прибувати до слідчого, прокурора, суду за викликом, у зв`язку з реалізацією завдань кримінального провадження.
У разі невиконання обов`язків заставодавцем, а також, якщо підозрюваний, обвинувачений, будучи належним чином повідомлений, не з`явився за викликом до слідчого, прокурора, слідчого судді, суду без поважних причин чи не повідомив про причини своєї неявки, або якщо порушив інші покладені на нього при застосуванні запобіжного заходу обов`язки, застава звертається в дохід держави та зараховується до спеціального фонду Державного бюджету України й використовується у порядку, встановленому законом для використання коштів судового збору.
У разі звернення застави в дохід держави слідчий суддя, суд вирішує питання про застосування до підозрюваного, обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді застави у більшому розмірі або іншого запобіжного заходу з урахуванням положень частини сьомої статті 194 цього Кодексу.
Ухвала набирає законної сили після закінчення строку на апеляційне оскарження шляхом подачі апеляційної скарги протягом п`яти днів з дня її проголошення. Для особи, яка перебуває під вартою, строк подачі апеляційної скарги обчислюється з моменту вручення їй копії судового рішення.
Суддя: ОСОБА_1 .
Копію цієї ухвали мені вручено «____» ___________ 2023 року о «___» год. «_______» хв.
Обвинувачений ОСОБА_4