Справа № 357/29/24
У Х В А Л А

24 січня 2024 року м. Біла Церква

Слідчий суддя Білоцерківського міськрайонного суду Київської області ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні скаргу ОСОБА_3

про скасування постанови дізнавача сектору дізнання Білоцерківського РУП ГУ НП в Київській області ОСОБА_4 від 08.11.2023 про закриття кримінального провадження № 0000220, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 10.02.2023 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 190 КК України,

сторони кримінального провадження: ОСОБА_3 ,

У С Т А Н О В И В:

ОСОБА_3 звернувся до слідчого судді із скаргою про скасування постанови дізнавача СД Білоцерківського РУП ГУ НП в Київській області ОСОБА_4 від 08.11.2023 про закриття кримінального провадження № 0000220, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 10.02.2023 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 190 КК України.

В обгрунтування скарги посилається на те, що він 09.02.2023 звернувся до органів Національної поліції із письмовою заявою про те, що невідома особа шахрайським способом заволоділа його грошовими коштами з його карткового рахунку, відкритого в ПриватБанку, в орієнтовній сумі 25000,00 гривень наданої кредитної лінії від Банк, у зв`язку з чим порушено кримінальне провадження № 0000220 за правовою кваліфікацією за ч.1 ст. 190 КК України.

08.01.2023 у кримінальному провадженні дізнавачем винесено постанову про закриття кримінального провадження, оскільки досудовим розслідуванням не здобуто достатніх - беззаперечних та обґрунтованих доказів факту заволодіння грошовими коштами ОСОБА_3 та які б вказували на причетність конкретних осіб до вчинення даного злочину і вичерпано всі можливості їх отримати. Вважає оскаржувану постанову протиправною, оскільки дізнавачем не дотримано вимог кримінального процесуального закону. Так з її змісту вбачається те, що дізнавачем (за період часу із 10 лютого 2023 року по 08 листопада 2023 року, тобто за майже 9 календарних місяців) здійснено лише одну слідчу (розшукову) дію - тимчасовий доступ до речей та документів, - що вважає недостатньо для виконання завдань кримінального провадження. В постанові не вказано які дії було здійснено для реального встановлення та розшуку особи, яка вчинила кримінальне правопорушення, не встановлено механізму здійснених шахрайських дій, операцій щодо майна ОСОБА_3 . Заявника ОСОБА_3 дізнавачем жодного разу не допитано в якості потерпілого, свідка, від нього не отримано додаткових відомостей, йому не було вручено пам`ятку про права та обов`язки. Дізнавачем також не встановлено вид і розмір шкоди, завданої потерпілому ОСОБА_3 . Дізнавачем не розглянуто можливо версію щодо можливих незаконних дій з документами на переказ, платіжними картками та іншими засобами доступу до банківських рахунків, електронними грошима, обладнанням для їх виготовлення, відповідальність за які передбачена статтею 200 КК України.Також дізнавачем не опрацьовано версії крадіжки персональних даних з боку свівробітників Приватбанку та використання номера картки для шахрайства/ шахрайство від імені принципала ( ОСОБА_3 ); недозволений доступ до рахунків клієнта, коли певні особи отримують персональні дані клієнтів, що використовуються для отримання доступу до їхніх банківських рахунків (використання номера картки клієнта у шахрайських цілях) тощо.

Оскаржувана постанова винесена без належних мотивів та їх обґрунтування та є передчасною.Досудовим розслідуванням фактичні обставини, які мають істотне значення у кримінальному провадженні № 0000220, повністю не встановлені; не з`ясовано чи мали місце факти, які мають суттєве значення для вирішення завдання кримінального провадження; слідчим досудове розслідування проведено поверхнево, без з`ясування всіх обставин, які мають суттєве значення для кримінального провадження; при прийнятті рішення дізнавачем про закриття кримінального провадження в повній мірі в оскаржуваній постанові не зазначено, які обставини були встановлені досудовим розслідуванням; дізнавач не посилається на жодну слідчу дію, проведену ним, як на доказ, який би міг спростовувати, що відсутній склад кримінального правопорушення передбаченого статтею 190 КК України. Є також незрозумілим, з яких підстав встановлено відсутність складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 статті 190 КК України та прийнято рішення про закриття кримінального провадження.

Досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000220 проведено поверхнево, формально та упереджено; безпідставно та протиправно закрито кримінальне провадження. Вважає, що досудове розслідування проведено без перевірки та оцінки в своїй сукупності доказів, які можуть свідчити про наявність повного складу кримінального правопорушення; не виконаний можливий комплекс слідчих дій; прийняте за його результатами рішення не мотивоване, не відповідає вимогам статті 9, ч. 5 статті 110 КПК України, оскільки не містить відомостей про зміст обставин, які є підставами для прийняття постанови, про мотиви її прийняття, їх обґрунтування та відповідні посилання на норми КПК України.

За сенсом ч.5 статті 110 КПК України обґрунтованість рішення (постанови), яке прийняли прокурор та слідчий (дізнавач), повинна знайти вираження в його мотивуванні. Мотивування постанови про закриття кримінального провадження виражається в детальному викладенні тих обставин, які є підставами до закриття розслідування та наведення необхідних доказів, що підтверджують наявність таких підстав. Наведені обставини свідчать, що слідчим не було дотримано положень закону, не вжито всіх передбачених процесуальним законом заходів задля встановлення об`єктивної істини в кримінальному провадженні № 0000220. Отже постанова є необґрунтованою, незаконною та такою, що не відповідає основним засадам кримінального провадження, передбачених статтею 2 КПК України, а тому її слід скасувати.

У судовому засіданні заявника ОСОБА_3 скаргу підтримав та просив її задовольнити.

Дізнавач СД Білоцерківського РУП ГУ НП в Київській області ОСОБА_4 , будучи належним чином повідомленою про день, час та місце розгляду справи в судове засідання не прибула, натомість надіслала на адресу суду для огляду матеріали кримінального провадження № 0000220 від 10.02.2023.

В силу ч.3 ст.306 КПК України, відсутність слідчого чи прокурора, рішення дії, чи бездіяльність яких оскаржується не є перешкодою для розгляду скарги.

Заслухавши заявника ОСОБА_3 , дослідивши матеріали скарги та матеріали кримінального провадження, слідчий суддя приходить до наступного висновку.

Відповідно до п.3 ч.1 ст.303 КПК України, на досудовому провадженні можуть бути оскарженні такі рішення, дії чи бездіяльність слідчого або прокурора: зокрема, рішення слідчого, дізнавача про закриття кримінального провадження - заявником, потерпілим, його представником чи законним представником.

Відповідно до положень ч. 1, ч. 2 ст. 9 КПК України під час кримінального провадження суд, слідчий суддя, прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий, інші службові особи органів державної влади зобов`язані неухильно додержуватися вимог Конституції України, цього Кодексу, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, вимог інших актів законодавства. Прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий зобов`язані всебічно, повно і неупереджено дослідити обставини кримінального провадження, виявити як ті обставини, що викривають, так і ті, що виправдовують підозрюваного, обвинуваченого, а також обставини, що пом`якшують чи обтяжують його покарання, надати їм належну правову оцінку та забезпечити прийняття законних і неупереджених процесуальних рішень.

Відповідно до вимог ст. 91 КПК України у кримінальному провадженні підлягають доказуванню: подія кримінального правопорушення (час, місце, спосіб та інші обставини вчинення кримінального правопорушення); винуватість обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, форма вини, мотив і мета вчинення кримінального правопорушення; вид і розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, а також розмір процесуальних витрат; обставини, які впливають на ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, характеризують особу обвинуваченого, обтяжують чи пом`якшують покарання, які виключають кримінальну відповідальність або є підставою закриття кримінального провадження; обставини, що є підставою для звільнення від кримінальної відповідальності або покарання. Доказування полягає у збиранні, перевірці та оцінці доказів з метою встановлення обставин, що мають значення для кримінального провадження.

Завданнями кримінального провадження є захист особи від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини.

Згідно ст.24 КПК України кожному гарантується право на оскарження процесуальних рішень, дій чи бездіяльності суду, слідчого судді, прокурора, слідчого в порядку, передбаченому цим Кодексом.

Закриття кримінального провадження - це закінчення досудового розслідування, яке відбувається в силу наявності обставин, що виключають кримінальне провадження або за наявності підстав для звільнення особи від кримінальної відповідальності. Подальше розслідування, після закриття кримінального провадження, є неможливим до того часу, коли постанова про закриття кримінального провадження не буде скасована в установленому КПК порядку.

Прийняття рішення про закриття кримінального провадження можливе лише після дослідження всіх обставин кримінального провадження та безпосереднього дослідження і оцінки слідчим, прокурором, показань, речей і документів, які стосуються цього провадження, у їх сукупності. Закриття кримінального провадження є одним із способів його остаточного вирішення, а тому провадження має закриватися після всебічного, повного та об`єктивного дослідження всіх обставин справи та оцінки слідчим всіх зібраних та перевірених доказів.

Слідчий суддя зазначає, що прийняте дізнавачем рішення про закриття кримінального провадження є передчасним, незаконним та необгрунтованим, оскільки винесено за не з`ясованими та не розслідуваними обставинами, які мають істотне значення.

У цьому кримінальному провадженні вищевказаною посадовою особою не повною мірою виконані обов`язки відповідно вимог ст. 92 КПК України обов`язок доказування обставин, передбачених статтею 91 цього Кодексу, за винятком випадків, передбачених частиною другою цієї статті, покладається на слідчого, прокурора та, в установлених випадках, - на потерпілого.

Із досліджених слідчим суддею матеріалів кримінального провадження, встановлено, що у даному кримінальному провадженні дізнавачем не проведено жодної слідчої дії окрім отримання тимчасового доступу до речей і документів, які містять охоронювану законом таємницю, а саме відомостей по банківських рахунках потерпілого з яких було знято кошти. Після чого 08.11.2023 дізнавачем СВ Білоцерківського ВП ГУ НП в Київській області ОСОБА_4 у даному кримінальному провадженні, винесено постанову про закриття кримінального провадження у зв`язку з відсутністю складу кримінального правопорушення.

Із матеріалів кримінального провадження та із оскаржуваної постанови вбачається, що дізнавач в порушення вимог ч. 2 ст. 9 КПК України не виконав свого прямого обов`язку щодо всебічного, повного і неупередженого дослідження обставин кримінального провадження, не виконав вимог ст. 91 КПК України, особисто не провів необхідного обсягу слідчих дій для встановлення обставин, що підлягають доказуванню у кримінальному провадженні.

Постанова дізнавача про закриття кримінального провадження має бути мотивованою, її зміст повинен відповідати фактичним обставинам справи, встановленим матеріалами кримінального провадження, що є однією з гарантій забезпечення прав і законних інтересів учасників процесу (ст. 110 КПК України). Всупереч наведеним нормам Закону, оскаржувана постанова слідчого є не вмотивованою та передчасною.

Виходячи з викладеного, слідчий суддя приходить до висновку про передчасність та необґрунтованість викладеного висновку в постанові дізнавача, а тому вважає недотриманими при винесенні оскаржуваної постанови вимоги ст. ст. 2, 284 КПК України, в зв`язку з чим постанова підлягає скасуванню.

Враховуючи вищенаведене, слідчий суддя приходить до висновку, що вимога особи, яка подала скаргу ґрунтується на нормах закону та підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст. 2, 3, 9, 26, 40, 84, 91, 110, 223, 284, 303, 304, 307, 309 КПК України, слідчий суддя

П О С Т А Н О В И В:

Задовольнити скаргу ОСОБА_3 про скасування постанови дізнавача СД Білоцерківського РУП ГУ НП в Київській області ОСОБА_4 від 08.11.2023 про закриття кримінального провадження № 0000220, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 10.02.2023 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 190 КК України.

Скасувати постанову дізнавача сектору дізнання Білоцерківського РУП ГУ НП в Київській області ОСОБА_4 від 08.11.2023 про закриття кримінального провадження № 0000220, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 10.02.2023 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 190 КК України.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_5