Справа № 243/350/23
Провадження № 1-кп/243/446/2023
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 жовтня 2023 року Слов`янський міськрайонний суд Донецької області у складі:

головуючий - суддя ОСОБА_1 ,

при секретарі судового засідання ОСОБА_2 ,

за участю:

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні, яке проводилось в режимі відеоконференцзв`язку, кримінальне провадження, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000031 від 08.01.2023, за обвинуваченням

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , уродженця м. Миколаївка Донецької області, громадянина України, не працевлаштованого, із середньою спеціальною освітою, неповнолітніх дітей на утриманні не маючого, який зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше неодноразово судимий, востаннє 17.07.2019 Слов`янським міськрайонним судом Донецької області за ч. 2 ст. 309 КК України до покарання у виді 2 років 3 місяців позбавлення волі, на підставі ст. 71 КК України до призначеного покарання частково приєднано не відбуту частину покарання за вироком Слов`янського міськрайонного суду Донецької області від 22.12.2015 та призначено остаточне покарання у виді 2 років 6 місяців позбавлення волі; звільнений умовно-достроково 12.08.2021, не відбутий строк 6 місяців 26 днів,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

Указом Президента України ОСОБА_6 № 64/2022 від 24.02.2022, затвердженого Законом України «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» від 24.02.2022 № 2102-ІХ, в Україні з 05-30 год 24.02.2022 введено воєнний стан, який з тих пір систематично продовжується та діє по теперішній час.

ОСОБА_4 , будучи раніше судимим за вчинення кримінальних правопорушень проти власності, а також у сфері обігу наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів або прекурсорів та інші кримінальні правопорушення проти здоров`я населення, на шлях виправлення не став і знов вчинив вмисне кримінальне правопорушення за наступних обставин.

08.01.2023, приблизно о 00-15 год, ОСОБА_4 проходив біля території ТОВ «ПАОК», розташованої за адресою: Донецька область, м. Миколаївка, вул. Коцюбинського, 7-А, та у нього виник протиправний умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна із зазначеної вище території.

Перебуваючи у зазначеному місці у вказаний час, ОСОБА_4 , реалізовуючи свій протиправний умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна, діючи умисно, з корисливих мотивів, розуміючи протиправний характер своїх дій, переліз через паркан на територію ТОВ «ПАОК», розташовану за адресою: Донецька область, м. Миколаївка, вул. Коцюбинського, 7-А, де, з використанням пилки по металу, спилив навісний замок на дверях складського приміщення, до якого увійшов, тим самим проник до вказаного приміщення, яке є сховищем, де, переслідуючи мету наживи і незаконного збагачення, скориставшись тим, що за його діями ніхто не спостерігає і вони невідомі оточуючим, умисно, повторно, таємно, викрав чуже майно, належне ТОВ «ПАОК», а саме: мідний кабель КГЭ-6 3х70х1х16х1х10, довжиною 15 метрів, вартістю 746,35 грн; електричний відбійник з маркуванням «TREMIX S-127 24» «SKARHOLMEN», вартістю 5580,00 грн; перфоратор з маркуванням ИЭ4207, ГОСТ 15949-70, № 07343, вартістю 699,50 грн.

Після цього ОСОБА_4 з викраденим майном покинув місце скоєння кримінального правопорушення, розпорядившись викраденим на власний розсуд.

Своїми умисними протиправними діями ОСОБА_4 заподіяв ТОВ «ПАОК» матеріальну шкоду на суму 7025,85 грн.

Таким чином, ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, тобто у таємному викраденні чужого майна (крадіжка), вчиненому повторно, з проникненням у сховище, в умовах воєнного стану.

31.01.2023 між прокурором Слов`янської окружної прокуратури ОСОБА_3 , якому на підставі ст. 37 КПК України надані повноваження прокурора у кримінальному провадженні № 0000031 від 08.01.2023, з одного боку, та ОСОБА_4 , за участю захисника, адвоката ОСОБА_5 , з іншого боку, укладено угоду про визнання винуватості у відповідності до вимог ст. ст. 468, 468, 472 КПК України.

Згідно з наданою суду разом з обвинувальним актом угодою про визнання винуватості, на той час маючий статус підозрюваного, ОСОБА_4 під час досудового розслідування повністю визнав свою винуватість у зазначеному діянні і зобов`язався:

- беззастережно визнати винуватість у вчиненні кримінального правопорушення в обсязі обвинувального акту у судовому провадженні;

- співпрацювати зі стороною обвинувачення в розслідуванні та під час судового розгляду у даному кримінальному провадженні;

- співпрацювати з правоохоронними органами у викритті кримінальних правопорушень, про які йому стане відомо.

Підписуючи зазначену угоду сторони повністю погодилися з формулюванням фактичних обставин вказаного кримінального правопорушення та його правовою кваліфікацією.

З урахуванням обставин, що пом`якшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості вчинених кримінальних правопорушень, які відобразилися у щирому каятті, повному визнанні вини у скоєнні кримінального правопорушення, активній допомозі органам досудового розслідування під час проведення досудового розслідування у кримінальному провадженні, сторони погодились на призначення покарання ОСОБА_4 за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 України, у виді позбавлення волі на строк 5 (п`ять) років.

На підставі ст. ст. 75, 76 КК України сторони вважають за можливе звільнити ОСОБА_4 від відбування покарання з випробувальним терміном.

В угоді передбачені наслідки укладення та затвердження угоди про визнання винуватості, встановлені статтею 473 КПК України, та наслідки її невиконання.

Представник потерпілої особи ТОВ «ПАОК» ОСОБА_7 не заперечував проти укладення угоди про визнання винуватості між прокурором ОСОБА_3 та ОСОБА_4 по кримінальному провадженню № 0000031 від 08.01.2023 за ч. 4 ст. 185 КК України, та надав прокурору відповідну заяву.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою провину у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, повністю визнав, підтвердив, що на початку січня 2023 року, в нічний час доби, проходячи повз території ТОВ «ПАОК», розташованої за адресою: Донецька область, м. Миколаївка, вул. Коцюбинського, 7-А, проник до складського приміщення вказаного товариства, звідки викрав мідний кабель, перфоратор та електровідбійник. Просив затвердити угоду про визнання винуватості.

Представник потерпілої особи ТОВ «ПАОК» ОСОБА_7 в судовому засіданні участь не брав, надав суду відповідну заяву з проханням проводити підготовче судове засідання по кримінальному провадженню без його участі, не заперечував проти затвердження угоди про визнання винуватості, укладеної між прокурором та ОСОБА_4 .

Розглядаючи питання про затвердження угоди про визнання винуватості, суд виходить з наступного.

Перед ухваленням рішення про затвердження угоди про визнання винуватості суд під час судового засідання з`ясував у обвинуваченого, чи цілком він розуміє, що він має право на судовий розгляд, під час якого прокурор зобов`язаний довести кожну обставину щодо кримінального правопорушення, у вчиненні якого його обвинувачують, а також він має такі права:

- мовчати і факт мовчання не матиме для суду жодного доказового значення;

- мати захисника, у тому числі на отримання правової допомоги безоплатно у порядку та випадках, передбачених законом, або захищатися самостійно;

- допитати під час судового розгляду свідків обвинувачення, подати клопотання про виклик свідків і подати докази, що свідчать на його користь.

Суд роз`яснив ОСОБА_4 наслідки укладення та затвердження угоди, передбачені ст. 473 КПК України, та характер кожного обвинувачення, щодо якого він визнає себе винуватим, а також вид покарання та інші заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди судом.

Сторони просять затвердити угоду про визнання винуватості.

Згідно з п. 1 ч. 3 ст. 314 КПК України при прийнятті рішення у підготовчому судовому засіданні суд має право, зокрема, затвердити угоду.

Відповідно до ст. 468 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим про визнання винуватості.

Згідно з ч. ч. 2, 4 ст. 469 КПК України, угода про визнання винуватості може бути укладена за ініціативою прокурора або підозрюваного чи обвинуваченого.

Угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо:

1) кримінальних проступків, нетяжких злочинів, тяжких злочинів;

2) особливо тяжких злочинів, віднесених до підслідності Національного антикорупційного бюро України за умови викриття підозрюваним чи обвинуваченим іншої особи у вчиненні злочину, віднесеного до підслідності Національного антикорупційного бюро України, якщо інформація щодо вчинення такою особою злочину буде підтверджена доказами;

3) особливо тяжких злочинів, вчинених за попередньою змовою групою осіб, організованою групою чи злочинною організацією або терористичною групою за умови викриття підозрюваним, який не є організатором такої групи або організації, злочинних дій інших учасників групи чи інших, вчинених групою або організацією злочинів, якщо повідомлена інформація буде підтверджена доказами.

Угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена щодо кримінальних проступків, злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам. Укладення угоди про визнання винуватості у кримінальному провадженні щодо уповноваженої особи юридичної особи, яка вчинила кримінальне правопорушення, у зв`язку з яким здійснюється провадження щодо юридичної особи, а також у кримінальному провадженні щодо кримінальних правопорушень, внаслідок яких шкода завдана державним чи суспільним інтересам або правам та інтересам окремих осіб, у яких беруть участь потерпілий або потерпілі, не допускається, крім випадків надання всіма потерпілими письмової згоди прокурору на укладення ними угоди.

В судовому засіданні з достовірністю встановлено, що ОСОБА_4 обґрунтовано обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, яке, згідно зі ст. 12 КК України, відноситься до категорії тяжких злочинів.

При цьому судом з`ясовано, що обвинувачений цілком розуміє права, визначені ч. 4 ст. 474 КПК України, наслідки укладення та затвердження цієї угоди, передбачені ч. 2 ст. 473 КПК України, характер обвинувачення, вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди судом.

На підставі викладеного, суд дійшов висновку, що укладення цієї угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді, і що угода відповідає вимогам закону і вважає можливим затвердити угоду про визнання винуватості, укладену між прокурором та обвинуваченим ОСОБА_4 , за участю захисника ОСОБА_5 , і призначити обвинуваченому узгоджену сторонами міру покарання у виді позбавлення волі на строк 5 (п`ять) років.

На підставі ст. 75 КК України, враховуючи відомості, що характеризують особу обвинуваченого ОСОБА_4 (раніше неодноразово судимий, судимості не зняті та не погашені у встановленому законом порядку, не одружений, неповнолітніх дітей та інших непрацездатних осіб на утриманні не має, на обліку у лікаря психіатра не перебуває, офіційно не працевлаштований, перебуває на обліку у лікаря нарколога з 06.07.2015 з діагнозом: розлади психіки та поведінки внаслідок вживання наркотичних речовин, вживання зі шкодою для здоров`я), суд вважає за можливе звільнити ОСОБА_4 від відбування покарання з випробуванням, встановивши іспитовий строк тривалістю три роки.

Строк дії запобіжного заходу, призначеного ОСОБА_4 на підставі ухвали слідчого судді Слов`янського міськрайонного суду Донецької області від 31.01.2023 у виді домашнього арешту тривалістю два місяці, не подовжувався, наразі запобіжні заходи відносно ОСОБА_4 не застосовані.

Цивільний позов не заявлено.

Судові витрати відсутні.

Долю речових доказів слід вирішити відповідно до ст. 100 КПК України.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 314, 369-370, 373, 374, 475 КПК України, суд

УХВАЛИВ:

Затвердити угоду від 31.01.2023 про визнання винуватості, укладену на підставі ст. ст. 468, 469, 472 КПК України між прокурором Слов`янської окружної прокуратури ОСОБА_3 , якому на підставі ст. 37 КПК України надані повноваження прокурора у кримінальному провадженні № 0000031 від 08.01.2023, з одного боку, та ОСОБА_4 , за участю захисника, адвоката ОСОБА_5 , з іншого боку.

Визнати ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, та призначити йому узгоджене сторонами покарання у виді позбавлення волі на строк 5 (п`ять) років.

Застосувати ст. ст. 75, 76 КК України та у відповідності із цими статтями кримінального закону звільнити ОСОБА_4 від відбування покарання, призначеного цим вироком, з випробуванням на строк три роки, якщо він протягом іспитового строку не вчинить нового кримінального правопорушення та виконає зобов`язання: не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації; періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи.

Строк дії запобіжного заходу, призначеного ОСОБА_4 на підставі ухвали слідчого судді Слов`янського міськрайонного суду Донецької області від 31.01.2023 у виді домашнього арешту тривалістю два місяці, не подовжувався, наразі запобіжні заходи відносно ОСОБА_4 не застосовані.

Речові докази, а саме:

-навісний замок, виконаний з металу коричневого кольору, на якому маються маркувальні позначки у вигляді літер «МС», який був виявлений 08.01.2023 в ході огляду місця події за адресою: Донецька область, м. Миколаївка, вул. Коцюбинського, 7-А, вилучений та поміщений до сейфпакету № 5333757, після чого опечатаний з підписами всіх учасників слідчої дії та поміщений до камери схову речових доказів ВП № 4 Краматорського РУП ГУНП в Донецькій області, - повернути власнику;

-електричний відбійник синього кольору, з маркувальними позначками «TREMIX», S-127 24, SKARHOLMEN; перфоратор синього кольору, з маркувальними позначками ИЭ4207, Гост 15949-70, № 07343; випалений мідний кабель КГЭ-6 3х70х1х16х1х10, довжиною 15 м, - передані на відповідальне зберігання представнику потерпілої особи ТОВ «ПАОК», ОСОБА_7 , - залишити у власника.

Вирок може бути оскаржено до Дніпровського апеляційного суду через Слов`янський міськрайонний суд Донецької області протягом тридцяти діб з дня його проголошення з підстав, передбачених ч. 4 ст. 394 КПК України, а саме:

- обвинуваченим, його захисником, законним представником - виключно з підстав: призначення судом покарання, суворішого, ніж узгоджене сторонами угоди; ухвалення вироку без його згоди на призначення покарання; невиконання судом вимог, встановлених ч.4, ч.6, ч.7 ст. 474 КПК України, у тому числі не роз`яснення йому наслідків укладення угоди;

- прокурором - виключно з підстав: призначення судом покарання, менш суворішого, ніж узгоджене сторонами угоди; затвердження угоди у кримінальному провадженні, в якому згідно ч. 4 ст. 469 КПК України угода не може бути укладена.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя ОСОБА_1