УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26.12.2023 року м.Одеса

Слідчий суддя Київського районного суду м. Одеси ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , прокурора відділу Спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Південного ОСОБА_3 ,власника майна ОСОБА_4 , розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання старшого слідчого відділу СУ ГУНП в Одеській області ОСОБА_5 , погоджене з прокурором відділу Спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Південного регіону ОСОБА_6 , про арешт майна, -

ВСТАНОВИВ:

В провадженні СУ ГУНП в Одеській області перебувають матеріали досудового розслідування внесені до ЄРДР за № 0001194 від 06.09.2023 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.332 КК України, щодо вчинення дій, спрямованих на усунення перешкод в перетині державного кордону України особами мобілізаційного віку.

Як вбачається з клопотання, 29.11.2023 року під час проведення санкціонованого обшуку за місцем мешкання ОСОБА_4 за адресою: АДРЕСА_1 , було виявлено та вилучено мобільний телефон марки «iPhone 12 Pro Мах», ІМЕІ: НОМЕР_1 . Вказаний телефон визнано речовим доказом в рамках даного кримінального провадження.

Слідчий звернулася до суду з клопотанням про накладання арешту на вказане в клопотанні майно, обґрунтовуючи клопотання необхідністю забезпечення збереження речових доказів, оскільки, в зазначеному телефоні можуть міститися відомості, які мають доказове значення для даного кримінального провадження.

В судовому засіданні прокурор наполягав на задоволенні клопотання, посилаючись на викладені в клопотанні доводи.

Власник майна заперечував на задоволенні клопотання та просив повернути телефон, оскільки він необхідний для здійснення професійної діяльності.

Вивчивши клопотання та матеріали які обґрунтовують доводи клопотання, вислухавши думки учаників, приходжу до наступного.

Під час досудового розслідування даного кримінального провадження, слідчий звернувся з клопотанням про проведення обшуку за місцем мешкання ОСОБА_4 , як особи, яка може бути причетна до вчинення вказаного кримінального правопорушення.

Зазначене клопотання слідчого було задоволено слідчим суддею Київського районного суду м.Одеси та слідчому був наданий дозвіл на проведення обшуку за вказаною адресою, з метою виявлення та вилучення, зокрема, мобільних телефонів, сім-карт операторів мобільного зв`язку, грошових коштів, документів, чорнових записів, тощо. За результатами проведення обшуку, слідчим було виявлено та вилучено розшукувані речі та предмети, які визнано речовими доказами в рамках даного кримінального провадження.

Відповідно до ст. 131 КПК України заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження. Заходом забезпечення кримінального провадження є, зокрема, арешт майна.

Згідно ч.2 ст. 173 КПК України при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати, зокрема: 1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); 5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; 6) наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

Згідно до ч.2 п.1 ст. 170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів.

Згідно до ст.170 ч.3 КПК України, у випадку передбаченому п.1 ч.2 цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи, за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у ст.98 цього Кодексу.

Вилучене майно, зазначене у клопотанні, визнано речовим доказом у кримінальному провадженні, може містити відомості, які встановлюються під час кримінального провадження, тобто відповідає критеріям зазначеним в ст.98 КПК України.

Відповідно до практики Європейського суду, для того, щоб втручання в право власності вважалося допустимим, воно повинно служити не лише законній меті в інтересах суспільства, а повинна бути розумна співмірність між використовуваними інструментами і тією метою, на котру спрямований будь-який захід, що позбавляє особу власності. Розумна рівновага має зберігатися між загальними інтересами суспільства та вимогами дотримання основних прав особи (рішення у справі "АGОSІ" проти Сполученого Королівства" (АGОSІ v. the United Kingdom від 24 жовтня 1986 року, серія А, № 108, п. 52). Іншими словами, заходи щодо обмеження права власності мають бути пропорційними щодо мети їх застосування.

Під час розгляду клопотання, встановлено, що за обставинами даного кримінального провадження втручання у право власності зацікавлених осіб пов`язано із здійсненням кримінального провадження, необхідністю забезпечити збереження речових доказів, а отже, обмеження не є свавільним та відповідає вимогам законності. При цьому дотримано справедливий баланс між вимогами загального суспільного інтересу (у вигляді досягнення завдань кримінального провадження) та вимогами захисту права власності окремих осіб, адже досягнення мети збереження речового доказу неможливо досягти в інший спосіб, ніж арешт майна.

Приймаючи до уваги правову підставу для арешту майна тобто виключення можливості втрати слідів злочину, можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні, розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження та наслідки арешту майна для третіх осіб, вважаю доведеним у судовому засіданні наявність обґрунтованих підстав для арешту зазначеного слідчим у клопотанні майна.

Керуючись ст. ст. 98, 172, 173, 309, 395 КПК України, -

УХВАЛИВ:

Клопотання старшого слідчого СУ ГУНП в Одеській області ОСОБА_5 про арешт майна задовольнити.

Накласти арешт, шляхом заборони відчуження, розпорядження та користування, на мобільний телефон марки «iPhone 12 Pro Мах», ІМЕІ: НОМЕР_1 .

Виконання ухвали покласти на старшого слідчого СУ ГУНП в Одеській області ОСОБА_5 .

Ухвала може бути оскаржена протягом п`яти діб з дня її проголошення до Одеського апеляційного суду.

Слідчий суддя ОСОБА_1