печерський районний суд міста києва
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 вересня 2023 року м. Київ

Слідчий суддя Печерського районного суду м. Києва ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

за участю прокурора ОСОБА_3 ,

захисника ОСОБА_4 ,

підозрюваного ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання прокурора відділу процесуального керівництва досудовим розслідуванням та підтримання публічного обвинувачення Департаменту протидії порушенням прав людини у правоохоронній та пенітенціарній сферах Офісу Генерального прокурора ОСОБА_6 про продовження домашнього арешту відносно

підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Дніпро, громадянина України, зареєстрованого: АДРЕСА_1 , проживаючого: АДРЕСА_2 ,

за ч. 1 ст. 255(в редакції статті до внесення змін Законом № 671-ІХ від 04.06.2020), ч. 4 ст. 189 КК України,

ВСТАНОВИВ:

Прокурор відділу процесуального керівництва досудовим розслідуванням та підтримання публічного обвинувачення Департаменту протидії порушенням прав людини у правоохоронній та пенітенціарній сферах Офісу Генерального прокурора ОСОБА_6 звернувся до слідчого судді з клопотанням про продовження домашнього арешту відносно підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Обґрунтовуючи клопотання слідчий посилається на те, що Управлінням з досудового розслідування кримінальних правопорушень, вчинених працівниками правоохоронних органів та суддями, Головного слідчого управління Державного бюро розслідувань здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000483 від 07.06.2023 (виділене з кримінального провадження у № 0000094 від 25.10.2017) за підозрою ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 255 КК України (в редакції статті до внесення змін Законом № 671-ІХ від 04.06.2020), ч. 4 ст. 189, ч. 2 ст. 127 КК України, та ОСОБА_5 і ОСОБА_11 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 255 КК України (в редакції статті до внесення змін Законом № 671-ІХ від 04.06.2020), ч. 4 ст. 189 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що протягом 2016 року (більш точної дати не встановлено) службовими особами Державної установи «Бердянська випрана колонія № 77» (далі - ДУ «Бердянська випрана колонія № 77») з метою вчинення тяжких та особливо тяжких злочинів створено злочинну організацію, основним завданням якої стало отримання неправомірної вигоди для її учасників шляхом вимагання та отримання грошових коштів від засуджених осіб, які відбувають покарання у вказаній державній установі виконання покарань.

Дана злочинна організація, до складу якої увійшли невстановлені на теперішній час працівники ДУ «Бердянська випрана колонія № 77», характеризувалась попередньою зорганізованістю в спільне об`єднання для вчинення злочинів; чіткою ієрархією; стабільністю і згуртованістю свого складу; розробкою та узгодженням планів і методів вчинення злочинів, пов`язаних із катуванням засуджених та вимаганням у них і їх родичів грошових коштів; об`єднаністю злочинів єдиним планом з розподілом функції кожного із учасників групи, спрямованих на досягнення єдиної злочинної мети; обізнаністю усіх учасників групи з планом злочинних дій; наявністю загальновизнаних правил поведінки; домовленістю та готовністю до вчинення злочинів всіма членами злочинної організації у будь-який час; розподілом грошових коштів, отриманих від злочинної діяльності між всіма її учасниками; приховування наслідків вчинених протиправних дій та не притягнення учасників організації до кримінальної відповідальності за вчинені злочини.

На першочерговому етапі реалізації злочинного плану учасники злочинної організації із числа службових осіб установи, виконуючи відведені їм функції та ролі, проводили приймання засуджених осіб, які прибували до ДУ «Бердянська випрана колонія № 77», та, виходячи за межі наданих їм повноважень, застосовували до них надмірну фізичну силу або дії психологічного тиску з метою зломлення їх волі та примусу надалі беззаперечно виконувати всі вказівки адміністрації установи.

Так, під час приймання засуджених із спеціалізованого автотранспорту, яким останні були доставлені на територію ДУ «Бердянська випрана колонія № 77» для подальшого відбування покарання, учасники злочинної організації із числа службових осіб цієї установити до кожного із засуджених застосовували фізичну силу, наносячи їм удари руками, ногами, гумовими кийками у різні частини тіла, що також супроводжувалося образливими та принижуючими висловлюваннями

Після цього зазначені особи кожного із засуджених, застосовуючи до них больові прийоми із заломленням рук за спину, відводили в сторону від загального місця збору, де пропонували взяти до рук віника і підмести підлогу. За прийнятими у кримінальній субкультурі серед засуджених осіб неформальними правилами та звичаями засуджені не повинні співпрацювати із структурами будь-якої влади, а засуджений, який погодився підмітати підлогу, таким чином виявляє свою згоду на співпрацю із адміністрацією колонії.

Знаючи про ці злочинні звичаї, учасники злочинної організації із числа службових осіб ДУ «Бердянська випрана колонія № 77», застосовуючи фізичне насильство, змушували засуджених виконувати їх вимоги, а саме декілька разів підмести підлогу врученим віником, щоб надалі шантажувати цих засуджених, погрожуючи розповсюдженням інформації про їх співпрацю із адміністрацією установи.

До засуджених, які добровільно відмовлялися виконати такі вимоги, учасники злочинної організації із числа службових осіб установи застосовували різноманітні види катувань, як зокрема нанесення ударів руками та ногами в різні частини тіла, нанесення ударів гумовими кийками, руками і ногами по тілу засудженого, замотаного в матрац, больове викручування рук за спиною, доведення до стану удушення шляхом затискання обличчя особи в мокрий матрац, тощо. Не витримуючи фізичної болі під час застосування такого різновиду катувань або під страхом їх застосування, засуджені особи погоджувалися виконувати вимоги адміністрації колонії.

Окрім того, після проведення відповідних процедур приймання засуджених, учасники злочинної організації із числа службових осіб установи за допомогою старших днювальних та днювальних, для психологічного тиску та збільшення ефекту пригнічення волі особи застосовували до засуджених принизливі процедури. За вказівкою одного із учасників злочинної організації засуджений мав ганчіркою помити унітаз у приміщенні вбиральні. Весь цей процес миття унітазу оперативний працівник знімав на відеокамеру, погрожуючи розповсюдити відзняте відео через мережу Інтернет та серед інших засуджених, усвідомлюючи, що за злочинними звичаями такий засуджений буде віднесений до однієї із найнижчих каст кримінальної субкультури - так званих «всіма відторгнутих осіб» або «опущених», що може вплинути на спосіб та умови відбування ним покарання у цій чи іншій колонії.

Засуджені, які відмовлялися виконати такі дії, піддавалися вищевказаним аналогічним видам катувань і, не витримуючи їх проведення, змушені були виконати вказівку щодо миття унітазу.

Всі вищеописані протиправні дії як фізичних, так і психологічних видів катувань були застосовані учасники злочинної організації із числа службових осіб ДУ «Бердянська випрана колонія № 77» до засуджених з метою послабити або взагалі придушити волю людини, змусити її через відчуття постійного страху застосування фізичного насильства або психологічного приниження беззаперечно виконувати будь-які вказівки як працівників адміністрації установи, так і засуджених, призначених старшим днювальним та днювальними окремих відділень установи, які входили до злочинної організації та діяли спільно за попередньою змовою для досягнення загальної злочинної мети.

Надалі засуджені, які прибули для відбування покарання до ДУ «Бердянська випрана колонія № 77», поміщувалися до дільниці карантину і розподілу, на якому перебували строком не менше 14 днів, а потім переводилися до конкретно визначеного керівництвом колонії відділення.

На цій стадії злочинного плану, про який заздалегідь були обізнані та виконували всі учасники злочинної організації, залучалися інші відібрані засуджені, які погодилися співпрацювати із адміністрацією колонії та відповідними наказами керівника установи були призначені старшими днювальними або днювальними. За вказівкою керівників злочинної організації старші днювальні і днювальні щоденно, систематично застосовували до інших засуджених різні види фізичних та психологічних катувань.

Зокрема, старші днювальні і днювальні, які входили до складу злочинної організації, застосовували до інших засуджених, окрім загальних ударів руками і ногами в різні частини тіла, витончені види катувань, що супроводжувалися сильним больовим синдромом та як правило не залишали видимих тілесних ушкоджень. До таких видів катувань відносилися нанесення ударів пластиковою або дерев`яною палицею по стопах, внаслідок чого подальше ходіння особи було болісним та ускладненим, нанесення ударів кулаком в область хребців шиї, від яких потерпіла особа на мить втрачала координацію або взагалі свідомість (так звана «черепаха»), болісне викручування рук за спиною, що супроводжувалося укладеним процесом дихання (так звана «ластівка» або «заплив»), нанесення численних ударів палицею по сідничній області, відбивання фаланги пальців рук пластиковою або дерев`яною палицею, нанесення під нігті грибкових інфекцій забрудненою швейною голкою, зв`язування або іммобілізація особи на тривалий час, довготривале стояння в одному положенні протягом декількох годин, присідання понад 500 і більше раз, безпідставне миття підлоги протягом цілого світлового дня, тривала заборона ходіння до туалету для справляння людських потреб та інші.

На будь-які скарги засуджених щодо застосування старшими днювальним або днювальними вищевказаних видів катувань адміністрація ДУ «Бердянська випрана колонія № 77» не реагувала, приховуючи факти вчинення злочинів на території установи та забезпечуючи ухилення від відповідальності винних осіб.

Зламавши або послабивши такими катуванням волю особи, днювальні та старші днювальні в рішучій формі пропонували їй за певну грошову суму уникнути таких катувань. Після того як засуджений погоджувався на їх вимоги, старші днювальні та днювальні надавали йому можливість зателефонувати своїм рідним та попрохати перерахувати на конкретно визначені банківські картки необхідну суму грошових коштів або здійснювати таке перерахування щомісячно.

Банківські картки, на які надходили кошти, належали як правило рідним днювальних і старших днювальних, які надалі, не будучи обізнані із їх злочинними намірами, знімали ці кошти та готівкою передавали у посилках до ДУ «Бердянська випрана колонія № 77».

Для вчинення вищеописаних злочинних дій протягом різного періоду часу у 2016-2020 роках залучили як учасників злочинної організації засуджених ОСОБА_10 - старшого днювального відділення № 1, ОСОБА_8 - старшого днювального відділення № 2, ОСОБА_12 - старшого днювального відділення № 3, ОСОБА_5 - старшого днювального відділення № 4, ОСОБА_7 та ОСОБА_9 - старших днювальних дільниці карантину і розподілу. Всі вищевказані засуджені надали згоду на участь у злочинній організації і умисно за вказівкою її керівників вчиняли злочинні дії щодо інших засуджених, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, які вони здійснювали для досягнення корисливих інтересів інших учасників злочинної організації.

Так, надавши свою згоду на участь у злочинній організації ОСОБА_5 , який відбував покарання у ДУ «Бердянська випрана колонія № 77» з 28.05.2013 по 03.04.2019, відповідно до відведеної йому ролі виконавця злочинних дій виконував наступні дії:

- визнавав і дотримувався визначених керівництвом злочинної організації правил поведінки її учасників та забезпечував їх дотримання іншими учасниками злочинної організації, на яких він мав вплив;

- виконував вказівки керівників злочинної організації, спрямовані на реалізацію злочинного плану та досягнення його мети;

- за попередньою згодою із іншими учасниками злочинної організації застосовував фізичне і психологічне насильство, здійснював вплив на засуджених осіб, які прибували для відбування покарання до ДУ «Бердянська випрана колонія № 77», з метою зломлення їх волі та примусу беззаперечно виконувати вказівки адміністрації колонії, старших днювальних і днювальних, у тому числі явно протиправного характеру;

- одноособово або за участі інших учасників злочинної організації застосовував до засуджених осіб різного роду види катувань шляхом умисного заподіяння фізичного болю, фізичного та морального страждання під час нанесення побоїв, мучення та інших насильницьких дій, що принижують честь та гідністю особи, маючи на меті зламати їх волю та змусити підкоритися протиправним вимогам;

- здійснював підбір виконавців злочинів, кандидатури яких повідомляв керівникам злочинної організації;

- використовуючи засоби телефонного зв`язку вимагав грошові кошти та інші матеріальні цінності в інших засуджених та їх родичів, погрожуючи застосуванням до засуджених насильства, небезпечного для життя та здоров`я особи;

- отримував у посилках готівкові кошти, які передавав службовим особам адміністрації установи;

- забезпечував приховування наслідків вчинених протиправних дій та не притягнення учасників організації до кримінальної відповідальності за вчинені злочини, виконуючи для цього необхідні вказівки керівництва злочинної організації, у тому числі шляхом надання завідомо неправдивих показань свідка під час досудового розслідування у кримінальних провадженнях.

Дотримуючись загального злочинного плану, розробленого керівництвом злочинної організації для досягнення мети особистого збагачення, діючи за попередньою змовою із іншими учасниками злочинної організації, зокрема ОСОБА_10 , ОСОБА_9 , ОСОБА_7 та ОСОБА_8 , кожен з яких виконував свою роль, ОСОБА_13 здійснив відведені йому функції учасника злочинної організації щодо вимагання та збору грошових коштів із інших засуджених.

З цією метою ОСОБА_13 зв`язався із своєю сестрою ОСОБА_14 та надав їй вказівку завести банківську картку, на яку будуть надходити грошові кошти від осіб, які бажають підтримати засуджених, що відбувають покарання у ДУ «Бердянська випрана колонія № 77».

Виконуючи цю вказівку ОСОБА_5 та не будучи обізнаною про його злочинні наміри, ОСОБА_14 повідомила йому номер своєї банківської картки НОМЕР_1 , відкритої в АТ КБ «ПриватБанк».

Надалі виконуючи команди ОСОБА_5 , ОСОБА_14 акумулювала на своєму банківському рахунку грошові кошти, що надходили від невідомих їй осіб, повідомляла про це ОСОБА_5 шляхом смс-повідомлень або під час телефонних розмов та отримувала від нього вказівки щодо розпорядження цими коштами. Зокрема, певна частина цих коштів використовувалася на поповнення рахунків номерів мобільних телефонів, перерахування коштів визначеним ОСОБА_5 особам, тощо. Іншу частину грошових коштів ОСОБА_14 за вказівкою ОСОБА_15 знімала в банкоматах готівкою та пересилала їх в посилках для нього до ДУ «Бердянська випрана колонія № 77».

За вищеописаним алгоритмом дій ОСОБА_15 , виконуючи свою роль учасника злочинної організації, діяв під час вимагання грошових коштів у засуджених, які відбували покарання у ДУ «Бердянська випрана колонія № 77», та отримання цих коштів від їх рідних та близьких осіб.

Таким чином, створена та керована службовими особами ДУ «Бердянська випрана колонія № 77» злочинна організація, у складі якої діяли також ОСОБА_10 , ОСОБА_8 , ОСОБА_12 , ОСОБА_5 , ОСОБА_7 та ОСОБА_9 , які виконували ролі виконавців злочинних дій, шляхом вчинення тяжких і особливо тяжких злочинів, якими є численні факти катувань, вчинені повторно та за попередньою змовою групою осіб, і вимагання, поєднані із застосуванням насильства, вчинені організованою групою, досягала загальної мети - отримання неправомірної вигоди для особистого збагачення керівництва злочинної організації. Одночасно завдяки розробленим її учасниками заходам злочинна організація убезпечувала себе від викриття і діяла з протягом 2016-2021 років на території ДУ «Бердянська випрана колонія № 77» за адресою: вул. Промислова, 1, м. Бердянськ Запорізької області.

Таким чином, ОСОБА_5 своїми умисними діями, які виразилися в участі у злочинній організації, вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 255 КК України (в редакції статті до внесення змін Законом № 671-ІХ від 04.06.2020).

Окрім того, за вищеописаним алгоритмом дій використання банківського рахунку своєї сестри ОСОБА_14 . ОСОБА_15 , виконуючи свою роль учасника злочинної організації, діяв під час вимагання грошових коштів у засудженого ОСОБА_16 та отримання цих коштів від матері останнього ОСОБА_17 .

Достовірно знаючи, що старший днювальний дільниці карантину і розподілу ОСОБА_9 , у приміщенні будівлі цієї дільниці на території ДУ «Бердянська випрана колонія № 77», шляхом застосування фізичного насильства та погроз його застосування, вимагає у засудженого ОСОБА_16 та його родичів грошові кошти, ОСОБА_5 , діючи відповідно до злочинного плану всіх учасників злочинної організації, надав згоду на використання під час злочинних дій банківського рахунку своєї сестри ОСОБА_14 .

Діючи за попередньою змовою у складі злочинної організації, ОСОБА_9 , попередньо застосувавши фізичне насильство до засудженого ОСОБА_16 та пригнітивши його волю, наказав останньому зателефонувати своїм рідним та попрохати їх здійснити банківський переказ грошових коштів, погрожуючи при цьому подальшим застосуванням насильства. У разі передачі певної суми грошових коштів рідними ОСОБА_16 , ОСОБА_9 обіцяв припинити застосовувати щодо нього фізичне насильство в майбутньому.

Не бажаючи негативних наслідків для себе, ОСОБА_16 погодився виконати вимогу ОСОБА_9 та вказав, що потрібно зателефонувати його матері ОСОБА_17 .

Попередньо провівши інструктаж як саме потрібно спілкуватися із рідними та заборонивши вести розмови про катування і тортури, ОСОБА_9 14.01.2019, перебуваючи у будівлі дільниці карантину і розподілу на території ДУ «Бердянська випрана колонія № 77», розташованої за адресою: вул. Промислова, 1, м. Бердянськ Запорізької області, особисто набрав на мобільному телефоні, у якому був встановлена картка оператора мобільного зв`язку із номером НОМЕР_2 , продиктований ОСОБА_16 номер мобільного телефону його матері ОСОБА_17 - НОМЕР_3 . Надалі ОСОБА_9 під його контролем через гучномовець надав можливість ОСОБА_16 поспілкуватися із своєю матір`ю ОСОБА_17 і у процесі розмови повідомити їй, що йому потрібно грошові кошти в сумі 5 000 гривень нібито для влаштування в умовах колонії на нормальну роботу. Вказану суму грошових коштів ОСОБА_17 має вислати на номер банківської картки, який надійде їй у смс-повідомленні.

Після цього ОСОБА_9 , діючи за попередньою змовою із ОСОБА_5 у складі злочинної організації, 18.01.2019 із номеру мобільного телефону НОМЕР_2 надіслав на номер мобільного телефону НОМЕР_3 , яким користувалася ОСОБА_17 , смс-повідомлення, у тексті якого було зазначено номер банківської картки НОМЕР_1 , належної ОСОБА_14 , яка є рідною сестрою іншого учасника злочинної організації ОСОБА_5 .

Виконуючи прохання сина, ОСОБА_17 19.01.2019 через термінал «Приватбанк» перерахувала на банківську картку номер НОМЕР_1 , належну ОСОБА_14 , особисті грошові кошти в сумі 5 000 гривень.

Надалі виконуючи свою роль та відведені функції, спрямовані на збір отриманих шляхом вимагання грошових коштів, інший учасник злочинної організації засуджений ОСОБА_5 по телефону зв`язався із своєю сестрою ОСОБА_14 і надав їй вказівку використати частину коштів на поповнення рахунку номерів мобільних телефонів, якими користувалися учасник злочинної організації, а також зняти частину коштів готівкою і надіслати їх у посилці для засудженого ОСОБА_5 до ДУ «Бердянська випрана колонія № 77», розташованої за адресою: вул. Промислова, 1, м. Бердянськ Запорізької області.

Таким чином, ОСОБА_5 своїми умисними діями, які виразилися у вимаганні, тобто вимозі передачі чужого майна з погрозою насильства над потерпілим чи його близькими родичами, вчиненому організованою групою, вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 4 ст. 189 КК України.

Окрім того, за вищеописаним алгоритмом дій використання банківського рахунку своєї сестри ОСОБА_14 . ОСОБА_15 , виконуючи свою роль учасника злочинної організації, діяв під час вимагання грошових коштів у засудженого ОСОБА_18 та отримання цих коштів від матері останнього ОСОБА_19 .

Достовірно знаючи, що старший днювальний дільниці карантину і розподілу ОСОБА_9 , у приміщенні будівлі цієї дільниці на території ДУ «Бердянська випрана колонія № 77», шляхом застосування фізичного насильства та погроз його застосування, вимагає у засудженого ОСОБА_18 та його родичів грошові кошти, ОСОБА_5 , діючи відповідно до злочинного плану всіх учасників злочинної організації, надав згоду на використання під час злочинних дій банківського рахунку своєї сестри ОСОБА_14 .

Діючи за попередньою змовою у складі злочинної організації, ОСОБА_9 , попередньо застосувавши фізичне насильство до засудженого ОСОБА_18 та пригнітивши його волю, наказав останньому зателефонувати своїм рідним та попрохати їх здійснити банківський переказ грошових коштів, погрожуючи при цьому подальшим застосуванням насильства. У разі передачі певної суми грошових коштів рідними ОСОБА_18 , ОСОБА_9 обіцяв припинити застосовувати щодо нього фізичне насильство в майбутньому.

Не бажаючи негативних наслідків для себе, ОСОБА_18 погодився виконати вимогу ОСОБА_9 та вказав, що потрібно зателефонувати його матері ОСОБА_19 .

Попередньо провівши інструктаж як саме потрібно спілкуватися із рідними та заборонивши вести розмови про катування і тортури, ОСОБА_9 14.01.2019, перебуваючи у будівлі дільниці карантину і розподілу на території ДУ «Бердянська випрана колонія № 77», розташованої за адресою: вул. Промислова, 1, м. Бердянськ Запорізької області, особисто набрав на мобільному телефоні, у якому був встановлена картка оператора мобільного зв`язку із номером НОМЕР_2 , продиктований ОСОБА_18 номер мобільного телефону його матері ОСОБА_19 - НОМЕР_4 . Надалі ОСОБА_9 під його контролем через гучномовець надав можливість ОСОБА_18 поспілкуватися із своєю матір`ю ОСОБА_19 і у процесі розмови повідомити їй, що йому протягом 5-6 днів потрібно грошові кошти в сумі 30 000 гривень нібито для влаштування в умовах колонії на нормальну роботу. Вказану суму грошових коштів ОСОБА_18 має вислати на номер банківської картки, який надійде їй у смс-повідомленні. Почувши від ОСОБА_18 кодову фразу «передати вітання ОСОБА_20 », яка означала, що його б`ють, ОСОБА_19 пообіцяла, що виконає його вимогу і буде збирати грошові кошти.

Після цього ОСОБА_9 , діючи за попередньою змовою із ОСОБА_5 у складі злочинної організації, із номеру мобільного телефону НОМЕР_2 надіслав на номер мобільного телефону НОМЕР_4 , яким користувалася ОСОБА_19 , смс-повідомлення, у тексті якого було зазначено номер банківської картки НОМЕР_1 , що належить ОСОБА_14 , яка є рідною сестрою іншого учасника злочинної організації ОСОБА_5 ..

Отримати грошові кошти від ОСОБА_19 у розмірі 30 000 гривень ОСОБА_9 і ОСОБА_5 не вдалося з причин, що не залежали від їх волі, оскільки ОСОБА_19 не зібрала зазначену суму грошей, а на її прохання знайома ОСОБА_21 25.01.2019 о 8 год. 51 хв. через термінал «ПриватБанку» перерахувала грошові кошти у сумі 3 000 гривень в якості поповнення рахунку номеру мобільного телефону НОМЕР_5 , яким також користувався ОСОБА_9 .

Таким чином, ОСОБА_5 своїми умисними діями, які виразилися у вимаганні, тобто вимозі передачі чужого майна з погрозою насильства над потерпілим чи його близькими родичами, вчиненому організованою групою, вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 4 ст. 189 КК України.

Окрім того, за вищеописаним алгоритмом дій використання банківського рахунку своєї сестри ОСОБА_14 . ОСОБА_15 , виконуючи свою роль учасника злочинної організації, діяв під час вимагання грошових коштів у засудженого ОСОБА_22 та отримання цих коштів від його рідних.

Достовірно знаючи, що старший днювальний дільниці карантину і розподілу ОСОБА_9 , у приміщенні будівлі цієї дільниці на території ДУ «Бердянська випрана колонія № 77», шляхом застосування фізичного насильства та погроз його застосування, вимагає у засудженого ОСОБА_22 та його родичів грошові кошти, ОСОБА_5 , діючи відповідно до злочинного плану всіх учасників злочинної організації, надав згоду на використання під час злочинних дій банківського рахунку своєї сестри ОСОБА_14 .

Діючи за попередньою змовою у складі злочинної організації, ОСОБА_9 , попередньо застосувавши фізичне насильство до засудженого ОСОБА_22 та пригнітивши його волю, у період часу з 02.02.2019 по 04.02.219 наказав останньому зателефонувати своїм рідним та попрохати їх здійснити банківський переказ грошових коштів загальною сумою 8 000 гривень, погрожуючи при цьому подальшим застосуванням насильства. У разі передачі вказаної суми грошових коштів рідними ОСОБА_22 , ОСОБА_9 обіцяв припинити застосовувати щодо нього фізичне насильство в майбутньому.

Не бажаючи негативних наслідків для себе, ОСОБА_22 погодився виконати вимогу ОСОБА_9 та вказав, що потрібно зателефонувати його матері ОСОБА_23 .

Попередньо провівши інструктаж як саме потрібно спілкуватися із рідними та заборонивши вести розмови про катування і тортури, ОСОБА_9 , перебуваючи у будівлі дільниці карантину і розподілу на території ДУ «Бердянська випрана колонія № 77», розташованої за адресою: вул. Промислова, 1, м. Бердянськ Запорізької області, особисто набрав на мобільному телефоні, у якому був встановлена картка оператора мобільного зв`язку із номером НОМЕР_6 , продиктований ОСОБА_22 номер мобільного телефону його матері ОСОБА_23 - НОМЕР_7 . Надалі ОСОБА_9 під його контролем через гучномовець надав можливість ОСОБА_22 поспілкуватися із своєю матір`ю ОСОБА_23 і у процесі розмови повідомити їй, що йому потрібно грошові кошти в сумі 8 000 гривень нібито для влаштування в умовах колонії на нормальну роботу. Вказану суму грошових коштів ОСОБА_23 має вислати на номер банківської картки, який надійде їй у смс-повідомленні.

Після цього на прохання ОСОБА_22 . ОСОБА_9 особисто набрав на мобільному телефоні, у якому був встановлена картка оператора мобільного зв`язку із номером НОМЕР_6 , продиктований ОСОБА_22 номер мобільного телефону його дружини ОСОБА_24 - НОМЕР_8 . Надалі ОСОБА_9 під його контролем через гучномовець надав можливість ОСОБА_22 поспілкуватися із своєю дружиною ОСОБА_24 і у процесі розмови повідомити їй, що йому потрібно грошові кошти в сумі 8 000 гривень нібито для влаштування в умовах колонії на нормальну роботу. Вказану суму грошових коштів ОСОБА_24 має вислати на номер банківської картки НОМЕР_1 , який ОСОБА_22 продиктував їй із аркуша паперу, попередньо наданого ОСОБА_9 . Вказана банківська кратка належить ОСОБА_14 , яка є рідною сестрою іншого учасника злочинної організації ОСОБА_5 , який був заздалегідь обізнаний із злочинними намірами ОСОБА_9 і також виконував свою роль в злочинній організації.

Надалі ОСОБА_23 і ОСОБА_24 , усвідомлюючи, що до ОСОБА_22 у разі невиконання вимог про перерахування коштів може бути застосоване фізичне насильство, зібрали необхідну суму грошових коштів у розмірі 8 000 гривень, які ОСОБА_24 08.02.2019 через систему Інтернет-банкінгу «ПриватБанку» перерахувала із власного рахунку на банківську картку номер НОМЕР_1 , належну ОСОБА_14 , особисті грошові кошти в сумі 8 000 гривень.

Надалі виконуючи свою роль та відведені функції, спрямовані на збір отриманих шляхом вимагання грошових коштів, інший учасник злочинної організації засуджений ОСОБА_5 по телефону зв`язався із своєю сестрою ОСОБА_14 і надав їй вказівку використати частину коштів на поповнення рахунку номерів мобільних телефонів, якими користувалися учасник злочинної організації, а також зняти частину коштів готівкою і надіслати їх у посилці для засудженого ОСОБА_5 до ДУ «Бердянська випрана колонія № 77», розташованої за адресою: вул. Промислова, 1, м. Бердянськ Запорізької області.

Таким чином, ОСОБА_5 своїми умисними діями, які виразилися у вимаганні, тобто вимозі передачі чужого майна з погрозою насильства над потерпілим чи його близькими родичами, вчиненому організованою групою, вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 4 ст. 189 КК України.

Окрім того, за вищеописаним алгоритмом дій використання банківського рахунку своєї сестри ОСОБА_14 . ОСОБА_15 , виконуючи свою роль учасника злочинної організації, діяв під час вимагання грошових коштів у засудженого ОСОБА_25 та отримання цих коштів від матері останнього ОСОБА_26 .

Достовірно знаючи, що старший днювальний дільниці карантину і розподілу ОСОБА_9 , у приміщенні будівлі цієї дільниці на території ДУ «Бердянська випрана колонія № 77», шляхом застосування фізичного насильства та погроз його застосування, вимагає у засудженого ОСОБА_25 та його родичів грошові кошти, ОСОБА_5 , діючи відповідно до злочинного плану всіх учасників злочинної організації, надав згоду на використання під час злочинних дій банківського рахунку своєї сестри ОСОБА_14 .

Діючи за попередньою змовою у складі злочинної організації, ОСОБА_9 спільно із іншим учасником злочинної організації засудженим ОСОБА_12 , попередньо застосувавши фізичне насильство до засудженого ОСОБА_25 та пригнітивши його волю, приблизно 12.12.2018 наказав останньому зателефонувати своїм рідним та попрохати їх здійснити банківський переказ грошових коштів загальною сумою 8 000 гривень, погрожуючи при цьому подальшим застосуванням насильства. У разі передачі вказаної суми грошових коштів рідними ОСОБА_25 , ОСОБА_9 обіцяв припинити застосовувати щодо нього фізичне насильство в майбутньому.

Не бажаючи негативних наслідків для себе, ОСОБА_25 погодився виконати вимогу ОСОБА_9 та вказав, що потрібно зателефонувати його матері ОСОБА_26 .

Попередньо провівши інструктаж як саме потрібно спілкуватися із рідними та заборонивши вести розмови про катування і тортури, ОСОБА_12 у присутності та під контролем ОСОБА_9 , перебуваючи у будівлі дільниці карантину і розподілу на території ДУ «Бердянська випрана колонія № 77», розташованої за адресою: вул. Промислова, 1, м. Бердянськ Запорізької області, особисто набрав на мобільному телефоні, у якому був встановлена картка оператора мобільного зв`язку із номером НОМЕР_9 , продиктований ОСОБА_25 номер мобільного телефону його матері ОСОБА_26 - НОМЕР_10 . Надалі ОСОБА_12 під його контролем через гучномовець надав можливість ОСОБА_25 поспілкуватися із своєю матір`ю ОСОБА_26 і у процесі розмови повідомити їй, що йому потрібно грошові кошти в сумі 8 000 гривень нібито для влаштування в умовах колонії на нормальну роботу. Вказану суму грошових коштів ОСОБА_26 має вислати на номер банківської картки, який надійде їй у смс-повідомленні.

Після цього ОСОБА_9 із номеру мобільного телефону НОМЕР_9 надіслав на номер мобільного телефону НОМЕР_10 , яким користувалася ОСОБА_26 , смс-повідомлення, у тексті якого було зазначено номер банківської картки НОМЕР_1 . Вказана банківська кратка належить ОСОБА_14 , яка є рідною сестрою іншого учасника злочинної організації ОСОБА_5 .

Виконуючи прохання сина, ОСОБА_26 16.12.2018 та 18.12.2018 через термінал самообслуговування «ПриватБанку» перерахувала на банківську картку номер НОМЕР_1 , належну ОСОБА_14 , особисті грошові кошти в сумі 3 000 гривень та 2 200 гривень відповідно, а всього 5 200 гривень.

Надалі виконуючи свою роль та відведені функції, спрямовані на збір отриманих шляхом вимагання грошових коштів, інший учасник злочинної організації засуджений ОСОБА_5 по телефону зв`язався із своєю сестрою ОСОБА_14 і надав їй вказівку використати частину коштів на поповнення рахунку номерів мобільних телефонів, якими користувалися учасник злочинної організації, а також зняти частину коштів готівкою і надіслати їх у посилці для засудженого ОСОБА_5 до ДУ «Бердянська випрана колонія № 77», розташованої за адресою: вул. Промислова, 1, м. Бердянськ Запорізької області.

Таким чином, ОСОБА_5 своїми умисними діями, які виразилися у вимаганні, тобто вимозі передачі чужого майна з погрозою насильства над потерпілим чи його близькими родичами, вчиненому організованою групою, вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 4 ст. 189 КК України.

Окрім того, будучи старшим днювальним 4 відділення ДУ «Бердянська випрана колонія № 77» ОСОБА_5 особисто вчиняв протиправні дії, спрямовані на вимагання грошових коштів у засуджених.

Так, у період з 26.12.2018 по 30.12.2018 ОСОБА_5 , перебуваючи у будівлі 4 відділення ДУ «Бердянська випрана колонія № 77», розташованої за адресою: вул. Промислова, 1, м. Бердянськ Запорізької області, поставив засудженому ОСОБА_25 вимогу перераховувати йому грошові кошти щомісячно, обіцяючи за це нормальну роботу і не застосування фізичного насильства. На заперечення ОСОБА_25 , що його рідні вже перераховували грошові кошти на вимогу ОСОБА_9 , ОСОБА_5 відповів, що йому доведеться платити окремо.

Побачивши вагання ОСОБА_25 , ОСОБА_5 надав вказівку іншим засудженим 4 відділення щоденно застосовувати до ОСОБА_25 фізичні насилля, з метою змусити його виконати вимоги ОСОБА_5 .

Надалі протягом трьох днів, тобто у період часу з 26.12.2018 по 29.12.2018 невстановлені засуджені, виконуючи вказівку ОСОБА_5 , щоденно застосовували до ОСОБА_25 фізичне насильство, періодично завдаючи йому удари руками та ногами в різні частини тіла. Окрім того, стосовно ОСОБА_25 неодноразово було застосовано процедуру катувань так звану «черепаху» - нанесення ударів ребром долоні або кулаком в область шийних хребців, що завдає потерпілому особливої фізичної болі.

Не витримавши цих катувань, ОСОБА_25 звернувся до ОСОБА_5 і повідомив, що згоден виконати його вимоги про перерахування грошових коштів. ОСОБА_15 , пообіцявши припинення фізичного насильства, вказав, що рідні ОСОБА_25 повинні щомісячно перераховувати на картку ОСОБА_14 грошові кошти у розмірі 1 000 гривень.

Реалізуючи свої вимоги, ОСОБА_15 особисто набрав на мобільному телефоні, що перебував у його користуванні, продиктований ОСОБА_25 номер мобільного телефону його матері ОСОБА_26 - НОМЕР_10 . Надалі ОСОБА_5 під його контролем через гучномовець надав можливість ОСОБА_25 поспілкуватися із своєю матір`ю ОСОБА_26 і у процесі розмови повідомити їй, що йому потрібно щомісячно грошові кошти в сумі 1 000 гривень нібито для влаштування в умовах колонії на нормальну роботу.

Виконуючи вказівку сина та розуміючи, що у разі відмови перераховувати грошові кошти до нього можуть застосовувати фізичне насильство, ОСОБА_26 погодилася виконувати ці вимоги.

Так, 18.01.2019 ОСОБА_26 через термінал самообслуговування «ПриватБанку» перерахувала на банківську картку номер НОМЕР_1 , належну ОСОБА_14 , особисті грошові кошти в сумі 1 000 гривень.

Після цього, 25.02.2019 ОСОБА_26 через термінал самообслуговування «ПриватБанку» перерахувала на банківську картку номер НОМЕР_11 , належну ОСОБА_14 , особисті грошові кошти в сумі 1 000 гривень.

Надалі виконуючи свою роль та відведені функції, спрямовані на збір отриманих шляхом вимагання грошових коштів, інший учасник злочинної організації засуджений ОСОБА_5 по телефону зв`язався із своєю сестрою ОСОБА_14 і надав їй вказівку використати частину коштів на поповнення рахунку номерів мобільних телефонів, якими користувалися учасник злочинної організації, а також зняти частину коштів готівкою і надіслати їх у посилці для засудженого ОСОБА_5 до ДУ «Бердянська випрана колонія № 77», розташованої за адресою: вул. Промислова, 1, м. Бердянськ Запорізької області.

Таким чином, ОСОБА_5 своїми умисними діями, які виразилися у вимаганні, тобто вимозі передачі чужого майна з погрозою насильства над потерпілим чи його близькими родичами, вчиненому організованою групою, вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 4 ст. 189 КК України.

З огляду на викладене, ОСОБА_5 своїми умисними діями за сукупністю злочинів вчинив кримінальні правопорушення, передбачені ч. 1 ст. 255 КК України (в редакції статті до внесення змін Законом № 671-ІХ від 04.06.2020), ч. 4 ст. 189 Кримінального кодексу України.

ОСОБА_5 підозрюється у скоєнні злочинів, які відповідно до ст. 12 КК України є особливо тяжкими, оскільки за його вчинення передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк до дванадцяти років.

Причетність ОСОБА_27 до вчинення вказаного кримінального правопорушення підтверджується зібраними доказами.

Отримані на даному етапі досудового розслідування відомості задокументовані у відповідний процесуальний спосіб передбачений КПК України і вказують на причетність ОСОБА_5 до вчинення зазначених кримінальних правопорушень, при цьому таке цілком узгоджується і з практикою Європейського суду з прав людини, який неодноразово зазначав, що наявність «обґрунтованої підозри» у вчинені правопорушення передбачає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що зазначена особа могла вчинити правопорушення (рішення Європейського суду з прав людини у справі «Влох проти Польщі»).

Доводячи існування передбачених кримінальним процесуальним законом ризиків неправомірної процесуальної поведінки підозрюваного, сторона обвинувачення зауважує про те, що ризиком є дія, яка може вчинятись з високим ступенем ймовірності.

Ухвалою слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 20.04.2023 підозрюваному ОСОБА_5 обрано запобіжний захід у вигляді домашнього арешту строком дії до 28.05.2023.

Ухвалою слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 24.05.2023 строк домашнього арешту підозрюваного ОСОБА_5 продовжено до 24.07.2023.

Ухвалою слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 21.07.2023 строк домашнього арешту підозрюваного ОСОБА_5 продовжено до 18.09.2023.

Так, в кримінальному провадженні ризики, передбачені ст. 177 КПК України, не зменшилися, підозрюваний ОСОБА_5 може переховуватися від органів досудового розслідування та суду, незаконного впливати на свідків, інших підозрюваних, у цьому ж кримінальному провадженні, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином. У зв`язку з викладеним, для забезпечення належної процесуальної поведінки підозрюваної слідчий вважав необхідним продовжити строк дії застосованого до ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту та покладених на підозрювану обов`язків.

У судовому засіданні прокурор підтримав клопотання, просив його задовольнити.

Підозрюваний та його захисник проти задоволення клопотання заперечили зазначивши, що застосований запобіжний захід у вигляді домашнього арешту уже протягом п`яти місяців, підозрюваним всі процесуальні обов`язки виконуються належним чином, ризик порушення такого заходу відстуні, а тому відсутні підстави продовжувати даний запобіжний захід.

Заслухавши пояснення сторін кримінального провадження, дослідивши клопотання та долучені до нього документи, слідчий суддя дійшов такого висновку.

Як встановлено в ході судового розгляду, Управлінням з досудового розслідування кримінальних правопорушень, вчинених працівниками правоохоронних органів та суддями, Головного слідчого управління Державного бюро розслідувань здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000483 від 07.06.2023 (виділене з кримінального провадження у № 0000094 від 25.10.2017) за підозрою ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 255 КК України (в редакції статті до внесення змін Законом № 671-ІХ від 04.06.2020), ч. 4 ст. 189, ч. 2 ст. 127 КК України, та ОСОБА_5 і ОСОБА_11 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 255 КК України (в редакції статті до внесення змін Законом № 671-ІХ від 04.06.2020), ч. 4 ст. 189 КК України.

14.04.2023 ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 255 (в редакції статті до внесення змін Законом № 671-ІХ від 04.06.2020), ч. 4 ст. 189 КК України.

Наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним інкримінованого йому кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 2 ст. 15, ч. 4 ст. 190 КК України повністю підтверджується зібраними у даному кримінальному провадженні наступними доказами, зокрема:

- показаннями потерпілих ОСОБА_18 , ОСОБА_16 , ОСОБА_28 , ОСОБА_29 , ОСОБА_30 , ОСОБА_31 , ОСОБА_22 , ОСОБА_25 , ОСОБА_32 , ОСОБА_33 , ОСОБА_34 , ОСОБА_35 , ОСОБА_36 , ОСОБА_37 , ОСОБА_38 , ОСОБА_39 , ОСОБА_40 , ОСОБА_41 , ОСОБА_42 , ОСОБА_43 , ОСОБА_44 , ОСОБА_45 , ОСОБА_46 , ОСОБА_47 , ОСОБА_48 , ОСОБА_49 , ОСОБА_50 , ОСОБА_51 , ОСОБА_52 , ОСОБА_53 , ОСОБА_54 ;

- протоколами допиту потерпілих ОСОБА_32 та ОСОБА_30 проведених за участю спеціаліста-поліграфолога, якими підтверджено, що останні дають правдиві показання;

- протоколами проведення слідчого експерименту із потерпілими ОСОБА_55 , ОСОБА_30 , ОСОБА_18 , під час яких вони показали механізм катувань та нанесення тілесних ушкоджень;

- показаннями потерпілих ОСОБА_56 , ОСОБА_57 , ОСОБА_24 , ОСОБА_26 , ОСОБА_58 , ОСОБА_19 , ОСОБА_59 , наданими ними записами телефонних розмов із своїми близькими, які відбувають покарання в ДУ «Бердянська виправна колонія № 77», а також отриманими банківськими документами про рух коштів на рахунках ОСОБА_60 , ОСОБА_61 , ОСОБА_62 , ОСОБА_14 та ОСОБА_63 ;

- показаннями свідків медичних працівників ДУ «Бердянська виправна колонія № 77» ОСОБА_64 та ОСОБА_65 , оглядали засуджених і підтвердили наявність у них тілесних ушкоджень;

- матеріалами руху коштів по банківських рахунках, якими документально підтверджено, що ОСОБА_56 - мати засудженого ОСОБА_29 , перерахувала понад 100 000 гривень, ОСОБА_57 - мати засудженого ОСОБА_28 , перерахувала біля 22 000 гривень, ОСОБА_24 - дружина засудженого ОСОБА_22 , перерахувала 13 000 гривень, ОСОБА_26 - мати засудженого ОСОБА_25 , перерахувала 5 000 гривень, ОСОБА_58 - мати засудженого ОСОБА_16 , перерахувала 5 000 гривень, ОСОБА_19 - мати засудженого ОСОБА_18 , перерахувала 3 000 гривень. Всі вищевказані суми грошових коштів були перераховані потерпілими на банківські рахунки ОСОБА_60 , ОСОБА_61 , ОСОБА_62 - дружина, батько та близький родич засудженого ОСОБА_12 , ОСОБА_14 - рідної сестри засудженого ОСОБА_5 , ОСОБА_63 - бабусі засудженого ОСОБА_10 ;

- трафіками телефонних з`єднань за номерами мобільних телефонів, якими користувалися підозрювані;

- відеозаписами та фотознімками тілесних ушкоджень, зібраними представниками громадських організацій «Майдан громадський контроль» та «Альянс Української Єдності»;

- протоколами обшуку за місцем проживання ОСОБА_60 , ОСОБА_61 , ОСОБА_62 , ОСОБА_14 , ОСОБА_63 , під час яких вилучено банківські картки, квитанції про перерахування коштів та поштові накладні про відправлення посилок до ДУ «Бердянська виправна колонія № 77»;

- протоколами огляду вилучених під час обшуків документів;

- протоколами огляду відеозаписів, наявних у мережі Інтернет про обставини катувань засуджених в ДУ «Бердянська виправна колонія № 77»;

- показаннями підозрюваних ОСОБА_7 , ОСОБА_10 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 та ОСОБА_5 , які свою вину у вчиненні злочинів визнали повністю і надали ґрунтовні показання про обставини вчинення протиправних дій;

- протоколом допиту підозрюваного ОСОБА_9 , проведеного за участю спеціаліста-поліграфолога, якими підтверджено, що останній дає правдиві показання;

- іншими матеріалами кримінального провадження в сукупності.

Постановою заступника Генерального прокурора від 18.01.2023 строк досудового розслідування у вказаному кримінальному провадженні продовжено до 3 місяців, тобто до 28.02.2023 включно.

Ухвалою слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 24.05.2023 строк досудового розслідування продовжено до 28.11.2023.

Ухвалою слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 21.07.2023 строк домашнього арешту підозрюваного ОСОБА_5 продовжено до 18.09.2023.

Згідно з ч. 6 ст. 181 КПК України строк дії ухвали слідчого судді про тримання особи під домашнім арештом не може перевищувати двох місяців. У разі необхідності строк тримання особи під домашнім арештом може бути продовжений за клопотанням прокурора в межах строку досудового розслідування в порядку, передбаченому статтею 199 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 6 ст. 194 КПК України обов`язки, передбачені частиною п`ятою цієї статті, можуть бути покладені на підозрюваного, обвинуваченого на строк не більше двох місяців. У разі необхідності цей строк може бути продовжений за клопотанням прокурора в порядку, передбаченому статтею 199 цього Кодексу.

Заслухавши пояснення прокурора, підозрюваного, його захисника, дослідивши матеріали клопотання та додані в його обґрунтування копії матеріалів кримінального провадження, враховуючи, ті слідчі дії, які слід вчинити у даному кримінальному провадженні, те, що строки досудового розслідування в кримінальному провадженні продовжені, слідчий суддя дійшов висновку про необхідність продовжити підозрюваному ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 до 20 жовтня 2023 року включно, строк дії запобіжного заходу та обов`язків, покладених на підозрювану, а саме:

- повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну місця проживання та/або зміну місця роботи;

- прибувати до слідчого, прокурора та суду за першою вимогою.

Крім того, слідчий суддя приймає до уваги те, що метою та підставами продовження запобіжного заходу та обов`язків, покладених на ОСОБА_5 є запобігання спробам переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду, незаконно впливати на свідків, інших підозрюваних, знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінальних правопорушень, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, вчинити інше кримінальне правопорушення. Ризики, встановленні слідчим суддею при застосуванні до підозрюваного ОСОБА_5 запобіжного заходу, продовжують існувати на даний час, вони не зменшилися і перешкоджають завершенню досудового розслідування до закінчення дії попередньої ухвали про застосування до підозрюваного запобіжного заходу з покладенням на неї зазначених процесуальних обов`язків.

Інші доводи сторони захисту висновків слідчого судді не спростовують.

Керуючись ст. 177, 178, 183, 193, 194, 196, 309 КПК України, слідчий суддя,-

УХВАЛИВ:

Клопотання прокурора відділу процесуального керівництва досудовим розслідуванням та підтримання публічного обвинувачення Департаменту протидії порушенням прав людини у правоохоронній та пенітенціарній сферах Офісу Генерального прокурора ОСОБА_6 про продовження домашнього арешту відносно підозрюваного ОСОБА_5 - задовольнити.

Продовжити підозрюваному ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , домашній арешт на певний період доби, заборонивши йому з 22 години вечора до 06 ранку залишати місце проживання за адресою: АДРЕСА_2 , в межах граничного строку перебування під домашнім арештом, тобто до 20.10.2023 року включно, та продовжити процесуальні обов`язки, передбачені ч. 5 ст. 194 КПК України, до 20.10.2023 року, а саме:

- повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну місця проживання та/або зміну місця роботи;

- прибувати до слідчого, прокурора та суду за першою вимогою.

Роз`яснити підозрюваному, що відповідно до ч. 5 ст. 181 КПК України працівники Національної поліції з метою контролю за його поведінкою, мають право з`являтися в житло, під арештом в якому він перебуває, вимагати надання усних чи письмових пояснень з питань, пов`язаних із виконанням покладених на нього зобов`язань, використовувати електронні засоби контролю.

Контроль за виконанням ухвали покласти на слідчого у кримінальному провадженні.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Київського апеляційного суду протягом 5 днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1