Великоолександрівський районний суд Херсонської області
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

про накладення арешту на майно

Справа № 650/1990/23

Провадження № 1-кс/650/325/23

10 жовтня 2023 року Великоолександрівський районний суд Херсонської області в складі: головуючого слідчого судді: ОСОБА_1 ;

за участю секретаря: ОСОБА_2 ,

розглянувши клопотання т.в.о. дізнавача СВ Бериславського РВП ГУНП в Херсонській області лейтенанта поліції ОСОБА_3 , погоджене прокурором Бериславської окружної прокуратури Херсонської області ОСОБА_4 , у кримінальному провадженні № 0000197 від 06.10.2023 року щодо кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України, про накладення арешту на майно,

встановив:

09.10.2023 року дізнавач звернувся до суду із клопотанням по кримінальному провадженню № 0000197 від 06.10.2023 року, про накладення арешту на майно, в якому зазначає, що в ході проведення досудового розслідування по кримінальному провадженню, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000197 від 06.10.2023 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України, 06.10.2023 в період часу з 09:43 год до 09:50 год. слідчим СВ Бериславського РВП ГУНП в Херсонській області капітаном поліції ОСОБА_5 , було проведено огляд місця події за адресою: Бериславський район м. Берислав, вул. Центральна, поблизу будинку № 414, під час якого було виявлено полімерний пакет білого кольору з речовиною рослинного походження зеленого кольору з різким пряним запахом, яку було вилучено та поміщено до паперового конверту НПУ.

За даним фактом 06.10.2023 року внесено відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000197 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України.

06.10.2023 року, постановою т.в.о. дізнавача СВ Бериславського РВП ГУНП в Херсонській області, ОСОБА_3 речовину рослинного походження з різким пряним запахом, зеленого кольору, яку було вилучено та поміщено до паперовий конверт, який скріплено підписами понятих, було визнано речовим доказом у кримінальному провадженні.

Таким чином в ході досудового розслідування виникла необхідність у накладені арешту на вилучене майно.

Дізнавач у судове засідання не з`явився, надав до суду заяву про розгляд справи без його участі у зв`язку з службовою зайнятістю, у зв`язку з чим фіксування судового засідання не відбувалося.

Згідно ст. 170 ч.1 КПК України арештом майна є тимчасове позбавлення підозрюваного, обвинуваченого або осіб, які в силу закону несуть цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, можливості відчужувати певне його майно за ухвалою слідчого судді або суду до скасування арешту майна у встановленому цим Кодексом порядку. Відповідно до вимог цього Кодексу арешт майна може також передбачати заборону для особи, на майно якої накладено арешт, іншої особи, у володінні якої перебуває майно, розпоряджатися будь-яким чином таким майном та використовувати його. Арешт може бути накладено на нерухоме і рухоме майно, майнові права інтелектуальної власності, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковому вигляді, цінні папери, корпоративні права, які перебувають у власності підозрюваного, обвинуваченого або осіб, які в силу закону несуть цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, i перебувають у нього або в інших фізичних, або юридичних осіб з метою забезпечення можливої конфіскації майна або цивільного позову.

Відповідно до ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення: збереження речових доказів; спеціальної конфіскації; конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди. Відповідно до ч. 3 ст. 170 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 1 ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Відповідно до ч. 2 ст.173 КПК України при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) достатність доказів, що вказують на вчинення особою кримінального правопорушення; 3) розмір можливої конфіскації майна, можливий розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, та цивільного позову; 4) наслідки арешту майна для інших осіб; 5) розумність та співмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження.

Згідно вимог ч.5 ст.173 КПК України в ухвалі про арешт майна має бути зазначено: а) перелік майна, яке підлягає арешту; б) підстави застосування арешту; в) перелік тимчасово вилученого майна, яке підлягає поверненню особі; г) заборону розпоряджатися або користуватися майном у разі її передбачення та вказівку на таке майно; д) порядок виконання ухвали.

Клопотання відповідає вимогам ст. 171 КПК України, доведено достатність даних про здійснення досудового розслідування вказаного кримінального правопорушення, тому з метою запобігання можливим фактам приховування, зникнення, втрати, використання, пересування, передачі, відчуження майна, а його арешт передбачає заборону особам, у володінні яких перебуває майно, розпоряджатися будь-яким чином таким майном та використовувати його, є підстави для задоволення клопотання, оскільки у судовому засіданні встановлено усі, передбачені ст.132, 173 КПК України, підстави до задоволення внесеного слідчим клопотання.

Таким чином, дослідивши клопотання та додані до нього матеріали, враховуючи правове обґрунтування клопотання, яке відповідає положенням ст. ст. 170-173 КПК України, слідчий суддя дійшов висновку, що клопотання про накладення арешту на майно підлягає задоволенню з метою збереження речових доказів, задля забезпечення дієвості та об`єктивності розслідування у вказаному кримінальному провадженні.

Керуючись ст. ст. 98, 131, 132, 167, 170, 171 КПК України, слідчий суддя, -

п о с т а н о в и в:

Клопотання т.в.о. дізнавача СВ Бериславського РВП ГУНП в Херсонській області лейтенанта поліції ОСОБА_3 у кримінальному провадженні № 0000197 від 06.10.2023 року щодо кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України, про накладення арешту на майно - задовольнити.

Накласти арешт на тимчасово вилучене майно, яке було вилучено в ході огляду місця події 06.10.2023 року, проведеного в період часу з 09:43 год до 09:50 год. за адресою: Бериславський район м. Берислав на відкритій ділянці місцевості по вул. Центральна, поблизу домоволодіння №414, під час якого було виявлено полімерний пакет білого кольору з речовиною рослинного походження зеленого кольору з різким пряним запахом, яку було вилучено та поміщено до паперового конверту НПУ.

Ухвала підлягає зверненню до виконання негайно.

Ухвала підлягає оскарженню протягом п`яти днів до Апеляційного суду Херсонської області.

Слідчий суддя ОСОБА_6