Справа № 461/9088/23
Провадження № 1-кс/461/6031/23
У Х В А Л А
про повернення скарги
25.10.2023 року м. Львів
Слідчий суддя Галицького районного суду м. Львова ОСОБА_1 , розглянувши матеріали скарги командира військової частини НОМЕР_1 ОСОБА_2 на бездіяльність уповноважених осіб Територіального управління Державного бюро розслідувань, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань,
командир військової частини НОМЕР_1 ОСОБА_2 звернувся до суду із скаргою на бездіяльність уповноважених осіб Територіального управління Державного бюро розслідувань, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань.
Вивчивши матеріали скарги, слідчий суддя приходить до висновку, що скаргу слід повернути скаржнику, виходячи з наступного.
Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 303 КПК України, на досудовому провадженні може бути оскаржена бездіяльність слідчого, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення, у неповерненні тимчасово вилученого майна згідно з вимогами статті 169 цього Кодексу, а також у нездійсненні інших процесуальних дій, які він зобов`язаний вчинити у визначений цим Кодексом строк, - заявником, потерпілим, його представником чи законним представником, підозрюваним, його захисником чи законним представником, представником юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, володільцем тимчасово вилученого майна.
Відповідно до вимог ч. 1 ст. 306 КПК України, скарги на рішення, дії чи бездіяльність слідчого, прокурора розглядаються слідчим суддею місцевого суду, згідно з правилами судового розгляду, передбаченими статтями 318 - 380 цього Кодексу, з урахуванням положень глави 26 КПК України.
Главою 26 Кримінального процесуального кодексу України регламентовано порядок оскарження рішень, дій чи бездіяльності під час досудового розслідування.
При цьому, нормами Глави 26 КПК України не визначено підсудність скарг в порядку ст. 303 КПК України.
Виходячи з аналізу норм КПК України, судовий контроль за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні під час досудового розслідування здійснюється слідчим суддею суду першої інстанції, в межах територіальної юрисдикції якого знаходиться орган досудового розслідування, що здійснює досудове розслідування, а тому, з урахуванням положень ч. 6 ст. 9 КПК України, зазначене правило застосовується й до розгляду скарг, клопотань, територіальна підсудність яких прямо не визначена процесуальним законом (зокрема ч. 1 ст. 306 КПК України).
Таким чином, скарги на рішення, дії або бездіяльність слідчого чи прокурора розглядаються слідчим суддею місцевого суду в межах територіальної юрисдикції якого знаходиться орган досудового розслідування.
Слідчим суддею встановлено, що 09.05.2023 року за вих. №7451 командир військової частини НОМЕР_1 ОСОБА_2 звернувся до Територіального бюро розслідувань із заявою про вчинення солдатом ОСОБА_3 кримінального правопорушення, передбаченого ч.5 ст. 407 КК України.
Таким чином, скаржник оскаржує бездіяльність Територіального управління Державного бюро розслідувань (м. Львів).
Згідно статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 4 листопада 1950 року (далі - Конвенція), кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.
Європейський суд з прав людини в своїх рішеннях вказує, що словосполучення
«встановлений законом» поширюється не лише на правову основу самого існування «суду», але й на дотримання таким судом певних норм, які регулюють його діяльність. Поняття «суд, встановлений законом» у частині першій статті 6 Конвенції передбачає «усю організаційну структуру судів, включно з питаннями, що належать до юрисдикції певних категорій судів».
З огляду на це не вважається «судом, встановленим законом» орган, котрий, не маючи юрисдикції, судить осіб на підставі практики, яка не передбачена законом.
Згідно з приписами ч. 1 ст. 409 КПК України та п. 6 ч. 2 ст. 412 КПК України, порушення правил підсудності є істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону, що тягне за собою безумовне скасування судового рішення апеляційною інстанцією.
Зважаючи на обов`язок дотримання судом вимог КПК України щодо верховенства права та законності під час кримінального провадження, приймаючи до уваги, що ОСОБА_2 оскаржує бездіяльність Територіального управління Державного бюро розслідувань, а судовий контроль у кримінальному провадженні здійснюється слідчим суддею суду першої інстанції, в межах територіальної юрисдикції якого знаходиться орган досудового розслідування, вважаю, що скарга командира військової частини НОМЕР_1 ОСОБА_2 не підсудна Галицькому районному суду м.Львова, а тому слідчий суддя вважає за необхідне скаргу повернути скаржнику, роз`яснивши право на звернення до слідчого судді в межах місця знаходження органу досудового розслідування.
Керуючись ст.ст. 303, 304, 306, 307 КПК України, слідчий суддя, -
постановив :
скаргу командира військової частини НОМЕР_1 ОСОБА_2 на бездіяльність уповноважених осіб Територіального управління Державного бюро розслідувань, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань - повернути скаржнику.
Роз`яснити ОСОБА_2 його право звернутись до слідчого судді Личаківського районного суду м. Львова із вказаною скаргою.
Апеляційна скарга на ухвалу слідчого судді може бути подана до Львівського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.
Слідчий суддя ОСОБА_1