ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-кп/803/2516/23 Справа № 192/842/23 Суддя у 1-й інстанції - ОСОБА_1 Суддя у 2-й інстанції - ОСОБА_2
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 вересня 2023 року м. Дніпро

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Дніпровського апеляційного суду у складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

за участю

секретаря судового засідання ОСОБА_5 ,

прокурора ОСОБА_6 ,

обвинуваченого ОСОБА_7 ,

захисниці ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу захисника ОСОБА_9 , який діє в інтересах ОСОБА_7 , на вирок Солонянського районного суду Дніпропетровської області від 03 травня 2023 року, стосовно ОСОБА_7 , обвинуваченого у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 358 КК України, -

ВСТАНОВИЛА:

Вироком Солонянського районного суду Дніпропетровської області від 03 травня 2023 року ОСОБА_7 визнано винуватим у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 358 КК України та призначено йому покарання у виді арешту строком один місяць.

Вирішено долю речових доказів та процесуальних витрат.

ОСОБА_7 визнано винуватим у тому, що він 22 квітня 2023 року приблизно о 17 год 50 хв, перебуваючи за адресою: с. Павлівка, Солонянського району, Дніпропетровської області, вул. Центральна, поблизу буд. 130, маючи умисел на використання завідомо підробленого документу, а саме посвідчення водія серії НОМЕР_1 заповненого на його ім`я, достовірно усвідомлюючи, що посвідчення водія в установленому порядку не отримував, і розуміючи, що наявне в нього посвідчення водія серії НОМЕР_1 , виготовлене на ім`я « ОСОБА_7 » є підробленим, з метою реалізації свого злочинного умислу, на законну вимогу працівника поліції надати для перевірки документи, що посвідчують право керування транспортними засобами, використав завідомо підроблений документ, а саме посвідчення водія серії НОМЕР_1 , на ім`я « ОСОБА_7 », шляхом пред`явлення зазначеного посвідчення працівникам поліції, як документ, що підтверджує його право на керування транспортними засобами.

Не погоджуючись з вироком суду першої інстанції, захисник ОСОБА_9 , який діє в інтересах ОСОБА_7 , подав апеляційну скаргу, в якій просив змінити вирок Солонянського районного суду Дніпропетровської області від 03 травня 2023 року, шляхом призначення менш суворого покарання у виді штрафу в розмірі п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Просив дослідити довідку-характеристику, видану виконавчим комітетом Новопокровської селищної ради Дніпровського району Дніпропетровської області.

Апеляційну скаргу обгрунтовує тим, що судом першої інстанції хоча і було зазначено про наявність у обвинуваченого на утриманні трьох дітей, однак не враховано, що діти є не неповнолітні, як зазначено судом, а малолітні, і призначивши ОСОБА_7 покарання у виді арешту строком на один місяць, суд фактично поклав тягар відповідальності за вчинений проступок на дітей, оскільки під час відбування покарання ОСОБА_10 , на впродовж двох місяців, родина обвинуваченого залишиться без засобів для існування, адже ОСОБА_7 є єдиною працюючою особою в родині, що підтверджується довідкою-характеристикою виданою виконавчим комітетом Новопокровської селищної ради Дніпровського району Дніпропетровської воласті.

Заслухавши суддю-доповідача, доводи учасників судового провадження, перевіривши матеріали кримінального провадження, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Відповідно до ст. 404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Згідно із ст. 370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до ст. 94 цього Кодексу. Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.

Відповідно до вимог ст. 65 КК України при призначенні покарання суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані про особу засудженого та обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання. Особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.

Відповідно до роз`яснень, що містяться в Постанові Пленуму Верховного Суду України від 24.10.2003 року № 7 "Про практику призначення судами кримінального покарання" призначене покарання має бути необхідним і достатнім для виправлення засудженого та попередження вчинення ним нових злочинів і повинно відповідати принципам законності, справедливості, обґрунтованості і гуманізму.

Колегія суддів вважає, що суд першої інстанції дотримався вказаних вимог закону в повній мірі.

Відповідно до висновку Верховного Суду, який викладено у постанові від 02 березня 2021 року у справі №721/115/19, для досягнення пропорційності між злочином та покаранням, основним чинником, який має братися до уваги під час визначення виду та міри покарання за злочин, є ступінь його тяжкості та небезпечності. При призначенні покарання судам слід прагнути до справедливості та пропорційності, а будь-які винятки з цієї мети мають бути належним чином обґрунтовані.

Як вбачається з матеріалів кримінального провадження та перевірено у судовому засіданні суду апеляційної інстанції, при призначенні покарання суд першої інстанції врахував всі обставини кримінального правопорушення та особу обвинуваченого.

Суд першої інстанції врахував ступінь тяжкості скоєного кримінального правопорушення, яке відповідно до ст. 12 КК України є кримінальним проступком, обставину, що пом`якшує покарання - щире каяття.

Також судом першої інстанції не було встановлено обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_7 .

Крім того, судом першої інстанції було також враховано особу обвинуваченого ОСОБА_7 , який працевлаштований, раніше не судимий, в реєстрі наркологічних та психіатричних хворих не перебуває, за місцем фактичного проживання характеризується посередньо, має на утриманні трьох неповнолітніх дітей.

Враховуючи обставини справи, суспільну небезпечність вчиненого злочину, ризик небезпеки для суспільства, а також фактор ризику вчинення обвинуваченим аналогічного кримінального правопорушення, колегія суддів вважає, що призначене судом першої інстанції покарання є необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого і попередження скоєння ним нових злочинів.

Таким чином, колегія суддів вважає за необхідне апеляційну скаргу захисника залишити без задоволення, а вирок Солонянського районного суду Дніпропетровської області від 03 травня 2023 року без змін.

Керуючись ст.ст. 404, 407 КПК України, колегія суддів, -

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_9 , який діє в інтересах ОСОБА_7 , на вирок Солонянського районного суду Дніпропетровської області від 03 травня 2023 року, стосовно ОСОБА_7 , обвинуваченого у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 358 КК України залишити без задоволення.

Вирок Солонянського районного суду Дніпропетровської області від 03 травня 2023 року, стосовно ОСОБА_7 , обвинуваченого у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 358 КК України залишити без змін.

Ухвала суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту її проголошення. Касаційна скарга може бути подана до Верховного Суду протягом трьох місяців з дня проголошення судового рішення судом апеляційної інстанції.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_4 ОСОБА_3