У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 вересня 2023 року м. Миколаїв

Миколаївський апеляційний суд в складі колегії суддів:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3

за участю секретаря ОСОБА_4

учасників судового провадження:

прокурора ОСОБА_5

обвинуваченого ОСОБА_6

захисника ОСОБА_7

розглянув у відкритому судовому засіданні матеріали кримінального провадження, зареєстрованого в ЄРДР за №0000120

за апеляційною скаргою обвинуваченого ОСОБА_6 на вирок Очаківського міськрайонного суду Миколаївської області від 25 січня 2023 року щодо

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та мешканця АДРЕСА_1 , в силу ст. 89 КК України не судимого,

-обвинуваченого за ч. 4 ст. 185 КК України,

Короткий зміст судового рішення суду першої інстанції.

Вироком Очаківського міськрайонного суду Миколаївської області від 25 січня 2023 року ОСОБА_6 засуджений за ч. 4 ст. 185 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком на 5 років.

Ухвалено строк відбування покарання ОСОБА_6 рахувати з моменту його затримання з 26 квітня 2022 року.

Стягнуто з ОСОБА_6 на користь держави процесуальні витрати на проведення судових експертиз у розмірі 19 358,72 грн.

Вирішено питання про речові докази.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги.

Обвинувачений ОСОБА_6 просить вирок скасувати.

Узагальнені доводи особи, яка подала апеляційну скаргу.

Зазначає, що жоден зі свідків обвинувачення на нього, як на особу, що вчинила злочин не вказав. Пояснив, що зі сторони захисту був свідок, який чітко вказав, що він під час вчинення злочину знаходився в іншому місці, а саме свідок ОСОБА_8 та його цивільна дружина. Пояснює, що у вироку час вчинення злочину зазначений 23:00, а свідок захисту ОСОБА_8 , покинула його домоволодіння о 23:40. Тому він ніяким чином не міг вчинити даний злочин. Зазначив, що не було допитано свідків захисту, а саме: ОСОБА_9 , ОСОБА_10 та ОСОБА_8 .

Вважає, що відбитки пальців, які нібито знайшли на місці злочину, здобуті в незаконний спосіб. Стверджує, що відбитки пальців на місці злочину могли з`явитися незаконним шляхом, за допомогою клейкої стрічки. Просить звернути увагу, що він не був присутній на слідчому експерименті. Також вказує, що до нього були застосовані незаконні методи слідства, а саме: електрошокер, катування, побиття, приниження.

Щодо захисту його прав, обвинувачений вказав, що захисник, який був призначений Регіональним центром з надання безоплатної вторинної правової допомоги, відмовився приїздити до СІЗО та знайомитись з матеріалами кримінального провадження, а також для обговорення позиції його захисту. Вказав, що в суді першої інстанції він двічі відмовлявся від захисника, оскільки він не виконував своїх обов`язків як захисник, однак суд першої інстанції вказав, що права відводу захисника у нього немає.

Встановлені судом першої інстанції обставини.

25 квітня 2022 року, приблизно о 16 год. ОСОБА_6 , достовірно знаючи про введення на території України воєнного стану, проходячи по одній з вулиць в с. Козирка Миколаївського району Миколаївської області, зустрів раніше знайому йому особу, матеріали щодо якої виділені в окреме провадження (надалі ОСОБА). Під час розмови ОСОБА_6 з вказаною особою у них виник злочинний умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна, поєднане з проникненням у житло, а саме: у домоволодіння за адресою: АДРЕСА_2 .

В подальшому, 25 квітня 2022 року, приблизно о 23 год., ОСОБА_6 , діючи умисно, за попередньою змовою з ОСОБА, не маючи будь-якого дозволу, переліз через огорожу на територію домоволодіння, розташованого за адресою: АДРЕСА_2 , що належить ОСОБА_11 , та перебуває у фактичному користуванні ОСОБА_12 .

Далі ОСОБА_6 за попередньою змовою з ОСОБА, перебуваючи на території вищезазначеного домоволодіння, підійшли до вхідних дверей будинку, де ОСОБА шляхом підбору ключів, відчинив вхідні двері до житлового будинку, після чого ОСОБА_6 за попередньою змовою з ОСОБА пройшли через лутку вхідних дверей всередину приміщення коридору вказаного домоволодіння. В подальшому ОСОБА_6 за попередньою змовою з ОСОБА, знаходячись у кімнатах будинку по АДРЕСА_2 , відшукали належне ОСОБА_13 майно, перелічене у вироку, яке визначили предметом свого злочинного посягання та викрали майно, спричинивши потерпілому ОСОБА_13 майнову шкоду на загальну суму 49 406,24 грн.

Судом першої інстанції ОСОБА_6 визнаний винним у таємному викраденні чужого майна (крадіжка), вчиненому за попередньою змовою групою осіб, поєднаному з проникненням у житло, в умовах воєнного стану, та його дії кваліфіковані за ч. 4 ст. 185 КК України.

Позиції учасників судового розгляду.

Обвинувачений ОСОБА_14 підтримав апеляційну скаргу, просив її задовольнити.

Захисник ОСОБА_7 була призначена захисником ОСОБА_6 згідно дорученню №014-001875ч від 06.06.2023. Захисник приймала участь під час апеляційного розгляду та підтримала вимоги апеляційної скарги. В подальшому, згідно наказу Регіонального центру з надання безоплатної вторинної правової допомоги у Кіровоградській та Миколаївській областях від 14.09.2023 №655, дію вищевказаного доручення припинено. В судовому засіданні, що відбулося 21.09.2023 обвинувачений ОСОБА_14 відмовився від будь-якого захисника, в тому числі з Регіонального центру з надання безоплатної вторинної правової допомоги, про що подав відповідну письмову заяву.

Прокурор ОСОБА_5 заперечував проти задоволення апеляційної скарги обвинуваченого, просив вирок залишити без змін.

Потерпіла ОСОБА_12 належним чином повідомлена про дату та час апеляційного розгляду, до апеляційного суду не з`явилась, причини неявки не повідомила. Її неявка не перешкоджає апеляційному розгляду.

Встановлені судом апеляційної інстанції обставини. Мотиви, з яких суд апеляційної інстанції виходив при постановленні ухвали, і положення закону, яким він керувався.

Заслухавши доповідь судді, пояснення учасників судового провадження, вивчивши матеріали кримінального провадження та обговоривши викладені в апеляційній скарзі доводи, суд вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Згідно зі ст. 370 КПК України, судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до статті 94 цього Кодексу. Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.

Як передбачено ст. 94 КПК України, слідчий, прокурор, слідчий суддя, суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінюють кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення.

При ухваленні вироку зазначених вимог закону суд першої інстанції дотримався.

Висновки суду першої інстанції щодо доведеності вини ОСОБА_6 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, тобто у таємному викраденні чужого майна (крадіжка), вчиненому за попередньою змовою групою осіб, поєднаному з проникненням у житло, в умовах воєнного стану, відповідають фактичним обставинам справи та дослідженим в суді доказам.

В суді першої інстанції та під час апеляційного розгляду обвинувачений ОСОБА_6 вину не визнав та пояснив, що 25.04.2022 він перебував вдома разом зі своєю співмешканкою, а 26.04.2022, коли він пішов до магазину, його затримали працівники поліції, звинувативши у вчиненні крадіжки.

В суді першої інстанції допитана свідок ОСОБА_15 (співмешканка обвинуваченого), яка в суді пояснила, що 25.04.2022 вона з ОСОБА_16 перебувала вдома та приблизно о 23 год. 40 хв., після того, як від них пішла гостя, свідок заснула. Чи відлучався у цей час ОСОБА_6 , їй не відомо. 26.04.2022, коли останній пішов до магазину, його затримали за крадіжку. Власників домоволодіння по АДРЕСА_2 вона не знає, нічого про них від ОСОБА_6 не чула, в цьому будинку не була.

Однак, незважаючи на невизнання обвинуваченим ОСОБА_6 вини у вчиненні інкримінованого йому злочину, твердження обвинуваченого спростовуються доказами, на які постався суд першої інстанції в оскаржуваному рішенні, а версія обвинуваченого про непричетність до крадіжки не спростована показаннями свідка ОСОБА_15 .

Так, допитаний до виділення матеріалів в окреме провадження обвинувачений ОСОБА_17 в судовому засіданні пояснив, що 25.04.2022 він зустрівся з ОСОБА_6 , і вони разом вирішили здійснити крадіжку майна з домоволодіння по АДРЕСА_2 , в який разом проникли всередину та розійшлися по різним кімнатам для викрадення речей. Виявивши в шухляді в одній з кімнат грошові кошти в гривні та іноземній валюті, ОСОБА_17 заволодів ними, в той час як ОСОБА_6 збирав речі в інших кімнатах. Виходячи з будинку, він бачив в руках у ОСОБА_6 сумку, але що саме в ній було, не знає. Після вчинення крадіжки, вони прямували додому, а потім коли чоловіки вимагали від них зупинитися, вони разом з ОСОБА_6 кинулися тікати. ОСОБА_6 при цьому викинув викрадені речі та йому вдалося втекти, а його ( ОСОБА_17 ) затримали та доставили до опорного пункту територіальної оборони села.

Ці пояснення узгоджуються з поясненнями свідків ОСОБА_18 , ОСОБА_19 , ОСОБА_20 та ОСОБА_21 , які перебували у складі територіальної оборони с. Козирка Миколаївського району Миколаївської області.

Так, свідок ОСОБА_18 в суді пояснив, що через тепловізор побачив силуети двох чоловіків, які у комендантську годину пересувалися з армійськими баулами, один з чоловіків також тримав телевізор, а інший пилку. Вирішивши зупинити їх для з`ясування обставин, представники територіальної оборони попередили чоловіків про необхідність зупинитися, після чого ті почали тікати, кинувши речі. Під час переслідування в районі лікарні під деревом вдалося затримати лише одного з чоловіків, ним виявився ОСОБА_17 . При ньому були грошові кошти, які він намагався виникнути. ОСОБА_17 було доставлено до опорного пункту територіальної оборони, куди було викликано поліцію.

Обставини затримання ОСОБА_17 , а також те, що з ним був ще один чоловік, підтвердили також свідки ОСОБА_19 та ОСОБА_20 , які надали аналогічні пояснення, що і свідок ОСОБА_18 .

Показання вказаних свідків є логічними, послідовними, такими, що узгоджуються між собою та з дослідженими судом письмовими доказами, а тому не викликають сумнівів у їх достовірності.

Окрім показань свідків, вина ОСОБА_22 підтверджується дослідженими в судовому засіданні письмовими доказами.

Так, згідно заяви ОСОБА_12 , потерпіла просила вжити заходів до невстановлених осіб, які в ніч на 26.04.2022 через вхідні двері проникли до житлового будинку, що належить її матері ОСОБА_11 , та розташований на території АДРЕСА_2 , звідки викрали належні їй речі та грошові кошти в сумі 48 000 грн. та 10 доларів США, електроінструмент, телевізор, фотоапарат та інше майно (т. 1 а. п. 237).

Відповідно до протоколу огляду місця події від 26.04.2022 та фототаблицею до нього, об`єктом огляду є територія домоволодіння АДРЕСА_2 . При огляді домоволодіння встановлено, що в кімнаті № 1 порушена обстановка, розкидані речі, а кімнаті № 2 порушена обстановка, а саме: відкриті висувні полички софи, на дивані розкидані речі. В інших кімнатах також наявні ознаки порушення обстановки (Т. 1, а. п. 205-206).

Згідно протоколу огляду місця події від 26.04.2022 з фототаблицею, оглянуто територію відкритої ділянки місцевості в с. Козирка Миколаївського району Миколаївської області. Поблизу даної території розташоване одноповерхове приміщення, яке є шкільною котельнею. На даній ділянці оглядової території було виявлено речі, які були викрадені з території домоволодіння АДРЕСА_2 та які детально зазначені у протоколі та у вироку суду першої інстанції. Виявлені речі були оглянуті згідно протоколу огляду предметів від 27.04.2022.

Згідно протоколу затримання від 26.04.2022, зафіксовано факт затримання ОСОБА_17 , як особу, яку застали під час вчинення злочину, а також безпосередньо після вчинення злочину (т.1 а.п. 231-233).

Під час затримання слідчим СВ ВП №5 МРУП ГУНП в Миколаївській області здійснено обшук затриманої особи, під час якого у ОСОБА_17 було виявлено та вилучено 9 купюр номіналом 1000 грн, 59 купюр номіналом 500 грн, 1 купюра номіналом 10 доларів США (Т.1 а.п. 233).

Відповідно до протоколу затримання від 26.04.2022, зафіксовано факт затримання ОСОБА_6 , як особу, яку застали під час вчинення злочину, а також безпосередньо після вчинення злочину, очевидець вказав саме на нього (т.1 а. п. 234-235);

Доводи ОСОБА_6 про те, що він не вчиняв крадіжки, та що він в час вчинення крадіжки згідно обвинуваченню перебував вдома зі своєю співмешканкою ОСОБА_15 , суд першої ін6станції правильно розцінив як спосіб захисту від пред`явленого обвинувачення, оскільки ОСОБА_17 вказав саме на ОСОБА_6 як на особу, з якою вчинив крадіжку, а свідок ОСОБА_15 пояснила, що вона не знає, чи залишав ОСОБА_6 домоволодіння, в якому вони разом проживають, оскільки заснула.

Окрім того, вина ОСОБА_6 у вчиненні крадіжки підтверджується висновком судово-криміналістичної експертизи від 28.06.2022, яким встановлено, що на таблиці до протоколу огляду місця події від 26.04.2022 за фактом крадіжки за адресою: АДРЕСА_2 , наявні три сліди папілярних узорів пальців рук, з яких два сліди папілярних узорів пальців рук були відкопійовані на відрізок прозорої клейкої стрічки розмірами, придатні для ідентифікації за ними особи. За висновком експертизи, слід папілярного узору пальця руки розмірами 16x40 мм, залишений безіменним пальцем правої руки ОСОБА_6 , а слід папілярного узору пальця руки розмірами 13x30 мм залишений мізинцем правої руки ОСОБА_6 (Т.2 а. п. 149-157).

Доводи ОСОБА_6 про те, що ці відбитки пальців, які знайшли на місці злочину, здобуті в незаконний спосіб, не заслуговують на увагу, оскільки, ці відбитки пальців було виявлено та вилучено в ході огляду місця події 26.04.2022 та як вбачається з висновку експерта від 28.06.2022, на дослідження були надані об`єкти, що упаковані у два паперові конверти із заклеєним клапаном, клапан конверту скріплений двома фрагментами аркушів паперу, на які нанесені відтиски круглої печатки, цілісність упаковки не порушена.

Таким чином, дослідженими судом першої інстанції доказами, зокрема, поясненнями обвинуваченого ОСОБА_17 , свідків ОСОБА_18 , ОСОБА_19 , ОСОБА_20 та ОСОБА_21 , а також висновком експерта від 28.06.2022, підтверджується, що саме обвинувачений ОСОБА_6 вчинив крадіжку з домоволодіння за адресою: АДРЕСА_2 .

Судом апеляційної інстанції не встановлено таких порушень норм матеріального чи процесуального права, які можуть тягнути за собою скасування оскаржуваного вироку, про що просить апелянт.

Щодо доводів обвинуваченого ОСОБА_6 про здійснення щодо нього незаконних методів розслідування працівниками поліції, то його заява була розглянута Миколаївською обласною прокуратурою та надана відповідь про відсутність підстав для внесення відомостей за його заявою до ЄРДР.

Окрім того, апеляційний суд вважає, що доводи обвинуваченого ОСОБА_6 про те, що адвокат ОСОБА_23 не здійснював ефективного захисту, позбавлені підстав. Як вбачається з матеріалів кримінального провадження, після призначення адвоката ОСОБА_23 захисником ОСОБА_6 згідно дорученню від 20.12.2022 (т.3 а.с. 85), адвокат прибував в усі судові засідання та здійснював його захист відповідно до вимог КПК. В подальшому, ОСОБА_6 відмовився від цього захисника та під час апеляційного розгляду йому призначено адвоката ОСОБА_7 згідно дорученню №014-001875ч від 06.06.2023, яка під час апеляційного розгляду також здійснювала захист його інтересів, але обвинувачений також відмовився і від цього захисника, як і відмовився від будь-якого захисника, призначеного з Регіонального центру з безоплатної вторинної правової допомоги.

Обвинуваченому ОСОБА_6 призначено покарання відповідно до вимог ст. 65-67 КК України.

При призначенні покарання достатньо враховано, що обвинувачений ОСОБА_6 вчинив тяжкий злочини, його особу, а саме те, що він в силу ст. 89 КК судимостей немає, за місцем проживання характеризується негативно, на обліку у лікаря-нарколога не перебуває, перебуває на обліку у лікаря-психіатра. Згідно висновку судово-психіатричної експертизи обвинувачений ОСОБА_6 хронічним психічним захворюванням, тимчасовим розладом психічної діяльності, недоумством або іншим хворобливим станом психіки на час вчинення ним діяння, в якому від обвинувачується не страждав. За своїм психічним станом він може усвідомлювати свої дії та керувати ними. ОСОБА_6 призначення йому примусових заходів медичного характеру не потребує.

Обставин, які пом`якшують та обтяжують покарання судом не встановлено.

Також при призначенні покарання судом першої інстанції враховано, що під час судового засідання від ОСОБА_6 на адресу ОСОБА_17 надходили погрози розправи, після звільнення з-під варти.

З урахуванням викладеного, суд першої інстанції призначив ОСОБА_6 покарання відповідно до санкції ч. 4 ст. 185 КК України, у виді позбавлення волі. На думку суду, призначене покарання є необхідне й достатнє для його виправлення та попередження нових злочинів.

З огляду на наведене, відсутні підстави для задоволення апеляційної скарги, про що просить апелянт.

Керуючись ст. ст. 404, 405, 407, 424, 425, 532 КПК України,

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_6 залишити без задоволення, а вирок Очаківського міськрайонного суду Миколаївської області від 25 січня 2023 року щодо ОСОБА_6 , залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, і може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом трьох місяців з дня її проголошення, а засудженим, який тримається під вартою, з дня вручення йому копії судового рішення.

Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3