ЗАПОРІЗЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадж. №11-сс/807/100/24 Доповідач 2 інст. ОСОБА_2
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Запорізького апеляційного суду у складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі ОСОБА_5 ,

за участю:

прокурора ОСОБА_6 в режимі відеоконференції через підсистему відеоконференцзв`язку,

захисника-адвоката ОСОБА_7 в режимі відеоконференції через підсистему відеоконференцзв`язку,

підозрюваного ОСОБА_8 в режимі відеоконференції з ДУ «Запорізький слідчий ізолятор»,

розглянула 5 лютого 2024 року у відкритому судовому засіданні в м. Запоріжжі матеріали справи за апеляційною скаргою захисника підозрюваного ОСОБА_8 - адвоката ОСОБА_7 на ухвалу слідчого судді Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 31 грудня 2023 року про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Червоноград, Львівської області, громадянина України, який має середню-спеціальну освіту, є військовослужбовцем, неодруженого, який на утриманні малолітніх та неповнолітніх дітей не має, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.115 КК України.

Як вбачається з матеріалів провадження, в провадження слідчого судді Комунарського районного суду м. Запоріжжя надійшло клопотання старшого слідчого СВ Василівського районного управління Головного управління Національної поліції в Запорізькій області капітан поліції ОСОБА_9 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою по кримінальному провадженню № 0000342, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 30 грудня 2023 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.115 КК України, відносно ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

В обґрунтування клопотання зазначено, що досудовим розслідуванням встановлено, що наказом командира військової частини сержант ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 був призваний на військову службу по контракту на посаду командира відділення обчислювального відділення 3 артилерійської батареї артилерійського дивізіону та зарахований на всі види забезпечення.

30 грудня 2023 року, у період часу з 05 години по 06 годину (більш точний час не встановлено) ОСОБА_8 , перебуваючи на спостережному пункті «Кам`янське», діючи на ґрунті раптово виниклих неприязних відносин до військовослужбовця командира відділення батареї 3 артилерійської батареї артилерійського дивізіону сержанта ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , діючи з прямим умислом, з метою протиправного заподіяння смерті останньому, тримаючи у руках закріплену за ним зброю, а саме автомат АК-74 № НОМЕР_1 , умисно здійснив не менше п`яти пострілів у останнього, чим спричинив ОСОБА_10 тілесні ушкодження у вигляді множинних наскрізних вогнепальних кульових поранень тулуба з ушкодженням внутрішніх органів, що привело до гострої крововтрати, внаслідок чого останній помер на місці.

Ухвалою слідчого судді Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 31 грудня 2023 року задоволено клопотання слідчого СВ Василівського РУП ГУНП в Запорізькій області ОСОБА_9 про застосування запобіжного заходу.

Застосовано до ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.115 КК України, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в межах строку досудового розслідування, тобто з 30.12.2023 року по 27.02.2024 року включно.

Задовольняючи клопотання слідчого про застосування до підозрюваного ОСОБА_8 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, слідчий суддя вважав встановленим та доведеним наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_8 вказаного кримінального правопорушення, та слідчим доведено, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам,передбаченим ч.1 ст.177 КПК України. Враховуючи, що ОСОБА_8 підозрюється у вчиненні злочину, який спричинив загибель людини, відповідно до ч.4 ст.183 КПК України, слідчий суддя не визначив розмір застави у кримінальному провадженні.

В апеляційній скарзі захисник вказує на незаконність та необґрунтованість ухвали слідчого судді, яка підлягає скасуванню.

В обґрунтування доводів зазначає, що слідчим, прокурором, слідчим суддею провину підозрюваного у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.115 КК України, доведено не було через відсутність свідків даного злочину. ОСОБА_8 є військовослужбовцем, раніше не судимий, свою провину визнає частково. Будь-якого умислу на вбивство свого побратима ОСОБА_10 , який разом з ним боронив Україну, у нього не було. Постріл він здійснив випадково з необережності. Зі слів свого командира ОСОБА_11 , ОСОБА_8 характеризується як «спокійна та адекватна» людина.

Також зазначає, що всі чотири ризики мають бути реальними і обґрунтованими, аргументи на цей предмет не повинні бути загальними і абстрактними. Ризик переховування від органів досудового розслідування та суду не може оцінюватися виключно на підставі суворості можливого застосування покарання та під впливом можливого тягаря призначення такого покарання у майбутньому. Твердження слідчого з приводу існування вказаних в клопотанні ризиків є лише припущеннями.

Просить ухвалу слідчого судді скасувати, постановити нову ухвалу, якою застосувати відносно ОСОБА_8 запобіжний захід у вигляді нічного домашнього арешту за місцем знаходження військової частини.

Позиції учасників судового провадження.

Підозрюваний та його захисник підтримали апеляційну скаргу з наведених у ній підстав та наполягали на її задоволенні. При цьому, підозрюваний зазначив, що провину у вчиненні кримінального правопорушення визнає в повному обсязі.

Прокурор висловив заперечення вимогам апеляційної скарги та просив ухвалу слідчого судді залишити без змін.

Встановлені судом апеляційної інстанції обставини та мотиви, з яких суд виходив при постановленні ухвали.

Відповідно до ст.404 КПК України суд апеляційної інстанції переглянув судове рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Розглядаючи клопотання про застосування запобіжного заходу для прийняття законного і обґрунтованого рішення, суд відповідно до вимог ст.178 КПК України та практики Європейського суду з прав людини повинен враховувати тяжкість кримінального правопорушення, у якому підозрюється особа, відомості стосовно особистості підозрюваного, обставини життя особи, які можуть свідчити на користь збільшення (зменшення) ризику переховування від правосуддя чи інших способів неналежної процесуальної поведінки.

На переконання колегії суддів, слідчий суддя при розгляді відповідного клопотання, заслухавши сторони кримінального провадження, вірно врахував наявність пред`явленої ОСОБА_8 обґрунтованої підозри у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.115 КК України, яке за своєю класифікацією відноситься до особливо тяжких злочинів.

Згідно з матеріалами провадження, слідчим відділом Василівського РУП ГУНП в Запорізькій області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000342 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.115 КК України, відомості про яке 30.12.2023 року внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань.

30.12.2023 року в рамках кримінального провадження № 0000342 ОСОБА_8 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.115 КК України.

Відповідаючи на доводи сторони захисту про те, що підозрюваний не мав умислу на вбивство ОСОБА_10 , а постріл здійснив випадково з необережності, тобто щодо необґрунтованості висунутої підозри, суд апеляційної інстанції виходить з наступного.

Згідно з положеннями статті 5 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод нікого не може бути позбавлено свободи, крім установлених цією статтею Конвенції випадків і відповідно до процедури, встановленої законом.

Апеляційним судом встановлено, що слідчим суддею належним чином і в повній мірі дослідженні у сукупності наявні докази у провадженні, долучені до клопотання, які є достатньо вагомими на підтвердження обґрунтованості підозри й дають достатньо вагомі підстави зробити об`єктивний висновок, що ОСОБА_8 міг скоїти цей злочин.

Розглядаючи питання обґрунтованості підозри, як підставу для застосування запобіжного заходу, апеляційний суд зважає на відсутність законодавчого визначення поняття «обґрунтованість підозри» та усталену практику Європейського суду з прав людини щодо поняття «обґрунтованості підозри» та критеріїв її визначення.

При цьому слід зазначити, що у відповідності до положень ч.2 ст.94 КПК України жоден доказ не має наперед встановленої сили, та всі докази в даному кримінальному провадженні підлягають ретельній перевірці з їх оцінкою у відповідності до положень ч.1 ст.94 КПК України на наступних етапах досудового розслідування та судового розгляду.

Перевіряючи надані слідством докази на предмет обґрунтування ініціатором клопотання висунутої підозри, апеляційний суд приходить до висновку, що з огляду на відомості, які містяться у протоколі огляду місця події, протоколі огляду трупу ОСОБА_10 , протоколах допиту свідків, висунута останньому підозра є обґрунтованою на даній стадії провадження, а тому такі доводи захисника відхиляються.

Перевіряючи доводи клопотання слідчого та висновки слідчого судді на предмет наявності ризиків, передбачених ст.177 КПК України, апеляційний суд дійшов висновку, що вони є частково обґрунтованими.

Ризики, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний може здійснити спробу протидії кримінальному провадженню у формах, що передбачені ч.1 ст.177 КПК України, слід вважати наявними за умови встановлення обґрунтованої ймовірності можливості здійснення підозрюваним зазначених дій.

При цьому, КПК України не вимагає доказів того, що підозрюваний обов`язково (поза всяким сумнівом) здійснюватиме відповідні дії, однак вимагає доказів того, що він має реальну можливість їх здійснити у конкретному кримінальному провадженні в майбутньому, оскільки під поняттям «ризик» - слід розуміти обґрунтовану ймовірність протидії підозрюваного кримінальному провадженню у формах, передбачених ч.1 ст.177 КПК України.

Запобіжний захід застосовується з метою попередження ризиків здійснення такої поведінки підозрюваного та, як наслідок, унеможливлення здійснення негативного впливу на хід та результати кримінального провадження. Тобто в даному випадку, слідчий, прокурор, слідчий суддя мають зробити висновки прогностичного характеру, коли доказування спрямоване не на подію, яка відбулася в минулому, а на встановлення фактичних даних, які дозволять стверджувати про подію, яка може статися з достатньою долею ймовірності у майбутньому.

Стосовно загрози втечі особи, практика ЄСПЛ виходить з того, що якщо тяжкість покарання, якому може бути підданий підозрюваний, можна законно розглядати, як таку, що може спонукати його до втечі. Для того, щоб ця обставина мала реальний характер потрібно враховувати наявність інших обставин, а саме: характеристики особи, її моральний облік, місце проживання, професію, прибуток, сімейних зв`язків, будь яких зв`язків з іншою країною, або наявність зв`язків в іншому місці.

Надаючи оцінку можливості підозрюваного ОСОБА_8 переховуватись від органів досудового розслідування або суду, суд бере до уваги серйозність висунутої останньому підозри за вчинення особливо тяжкого злочину проти життя та здоров`я особи, що спричинив загибель людини, та очікуване покарання, також дані про його особу, який будучи військовослужбовцем зобов`язаний був неухильно дотримуватись законів України, зареєстрований в іншій області України, а в умовах воєнного стану, який на теперішній час діє в Україні, ризик переховування лише збільшується, що свідчить про доведеність ризику, передбаченого п.1 ч.1 ст.177 КПК України.

Стосовно доведеності ризику, передбаченого п.3 ст.177 КПК України, відносно того, що підозрюваний ОСОБА_8 може незаконно впливати на свідків у даному кримінальному провадженні, колегія суддів вважає, що він є також в повній мірі доведений, остільки на теперішній час в ході досудового розслідування проводиться повне та всебічне вивчення та встановлення обставин вчинення кримінального правопорушення, та ОСОБА_8 , будучи військовослужбовцем, як і свідки у кримінальному провадженні, розуміючи фактичні обставини та знаючи свідків, яким можуть бути відомі обставини вчинення кримінального правопорушення, може впливати на них для надання сприятливих для нього пояснень.

Між тим, доводи адвоката про недоведенність ризиків, передбачених п.п.2, 5 ч.1 ст.177 КПК України слід визнати слушними.

Так, надані суду матеріали не містять відомості, які ще речі чи документи підозрюваний може знищити або сховати. Також не зазначено і про які речові докази йдеться мова у клопотанні, які можуть сприяти доказуванню винуватості підозрюваного та які не було вилучено.

Заявлений слідчим ризик вчинення іншого кримінального правопорушення, колегія суддів вважає недоведеним, оскільки підозрюваний раніше не судимий, при цьому, слідчим та прокурором в судовому засіданні не було надано доказів вчинення підозрюваним за цей час інших кримінальних правопорушень.

Однак, згода апеляційної інстанції з необґрунтованістю заявлених слідством ризиків, передбачених п.п.2, 5 ч.1 ст.177 КПК України не впливає на висновок про доцільність застосування запропонованого ініціатором клопотання запобіжного заходу через доведеність ризику переховування підозрюваного та впливу на свідків, що є переконливим та вагомим для вирішення питання про застосування заходу забезпечення кримінального провадження у вигляді запобіжного заходу тримання під вартою.

З урахуванням викладеного, доводи апеляційної скарги стосовно необґрунтованості певних ризиків, передбачених ст.177 КК України не знайшли свого підтвердження і під час перегляду оскаржуваного рішення апеляційним судом.

Посилання захисника на міцність соціальних зв`язків підозрюваного не є настільки переконливими та вагомими, щоб знизити встановлені ризики до маловірогідності чи до їх виключення.

Сукупність наведених обставин засвідчує, що обраний вид запобіжного заходу зможе належним чином забезпечити поведінку підозрюваного під час досудового розслідування та запобігти ризикам, передбаченим п.п.1, 3 ч.1 ст.177 КПК України.

Згідно з положеннями ст.5 Конвенції про захист прав та основоположних свобод людини, а також практики Європейського суду з прав людини, обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою.

В кожному випадку, як підкреслює Європейський суд з прав людини, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів.

Таким чином, слідчим суддею зазначеним обставинам при розгляді клопотання слідчого було надано належної оцінки з точки зору його конкретності та обґрунтованості, відповідності вимогам процесуального закону та практиці Європейського суду з прав людини і вони обґрунтовано покладені в обґрунтування висновку про наявність підстав для обрання підозрюваному ОСОБА_8 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Апеляційним судом не встановлено істотних порушень положень кримінального процесуального закону, Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод при розгляді слідчим суддею питання щодо обрання ОСОБА_8 запобіжного заходу.

Враховуючи положення ч.4 ст.183 КПК України, слідчий суддя при застосування до підозрюваного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обґрунтовано не визначив розмір застави, оскільки ОСОБА_8 підозрюється у вчиненні злочину, що спричинив загибель людини.

З урахуванням викладеного, колегія суддів не вбачає підстав для скасування оскаржуваної ухвали, що обумовлює відхилення апеляційної скарги захисника.

Керуючись ст.ст.404, 405, 419, 422 КПК України, колегія суддів

у х в а л и л а:

апеляційну скаргу захисника підозрюваного ОСОБА_8 - адвоката ОСОБА_7 залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 31 грудня 2023 року про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_8 залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її оголошення, оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

С у д д і:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4