Роздільнянський районний суд Одеської області
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 511/263/24

Номер провадження: 1-кс/511/75/24

24.01.2024 року слідчий суддя Роздільнянського районного суду Одеської областіОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , слідчого ОСОБА_3 , прокурора ОСОБА_4 , підозрюваного ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду міста Роздільна Одеської області, клопотання слідчого відділення № 1 СВ Роздільнянського РВП ГУНП в Одеській області ОСОБА_3 , погоджене прокурором Роздільнянської окружної прокуратури ОСОБА_6 , про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту відносно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця села Великоплоске Роздільнянського району Одеської області, громадянина України, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого, який підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною 2 статті 332 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

На адресу Роздільнянського районного суду Одеської області надійшло вищевказане клопотання, в обґрунтування якого слідчий зазначив, що до чергової частини відділення поліції № 1 Роздільнянського РВП ГУНП в Одеській області надійшло повідомлення від працівника Управління міграційної поліції ГУНП в Одеській області ОСОБА_7 про те, що 16 січня 2024 року біля 21:00 години на відстані 1500 м від прикордонного населеного пункту с. Тростянець Роздільнянського району Одеської області було зупинено мікроавтобус марки «Mercedes-Benz», модель «Vito Wae068», д.н.з НОМЕР_1 , білого кольору, у якому знаходилось семеро невідомих осіб, один з яких намагався незаконно переправити через державний кордон України інших поза межами пункту пропуску на територію Республіки Молдова (Придністров`я).

В ході проведення досудового розслідування за вказаним фактом було встановлено, що ОСОБА_5 за попередньою змовою та спільно з невстановленою досудовим розслідуванням особою (матеріали відносно якої виділено в окреме провадження), організували переправлення кількох осіб через державний кордон України поза межами пункту пропуску до Республіки Молдова (ПМР) на околиці с. Великоплоске Роздільнянського району Одеської області за наступних обставин.

Так, 15 січня 2024 року ОСОБА_5 зателефонувала невстановлена досудовим розслідуванням особа (матеріали відносно якої виділені в окреме провадження) та запропонувала організувати переправлення кількох осіб через державний кордон України поза межами пункту пропуску до Республіки Молдова (ПМР), шляхом перевезення їх на автомобілі з АЗС «Sokar», яка розташована в с. Демидівка Подільського району, на що ОСОБА_5 погодився.

Далі, ОСОБА_5 реалізовуючи свій злочинний намір, направлений на організацію незаконного переправлення осіб через державний кордон України, діючи умисно, за попередньою змовою групою осіб, спільно з невстановленою досудовим розслідуванням особою (матеріали відносно якої виділені в окреме провадження), усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, направлених на незаконне переправлення осіб через державний кордон України, реалізуючи свій злочинний намір, діючи за вказівками невстановленої досудовим розслідуванням особи (матеріали відносно якої виділені в окреме провадження), ОСОБА_5 16 січня 2024 року близько 16:00 години на автомобілі марки «Mercedes-Benz», модель «Vito Wae068», д.н.з НОМЕР_1 , білого кольору, який фактично належить ОСОБА_8 та яким керував ОСОБА_9 , разом з вказаними особами, прибув на АЗС «Sokar», яка розташована в с. Демидівка Подільського району Одеської області, де зустріли та забрали ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 та ОСОБА_13 , після чого ОСОБА_5 надав вказівку ОСОБА_10 сідати за кермо та керувати вказаним транспортним засобом та разом з переліченими особами на вказаному транспортному засобі ОСОБА_5 поїхав у бік державного кордону України в напрямку Республіки Молдова (ПМР), а саме: в с. Великоплоске Роздільнянського району Одеської області з метою подальшого перетину ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 та ОСОБА_13 державного кордону України поза межами пунктів пропуску на околиці вказаного населеного пункту, при цьому водій ОСОБА_9 та фактичний власник вказаного транспортного засобу ОСОБА_8 не були обізнані про злочинні наміри ОСОБА_5 .

Проте, дорогою до місця призначення, 16 січня 2024 року близько 20 години 30 хвилин автомобіль марки «Mercedes-Benz», модель «Vito Wae068», д.н.з НОМЕР_1 , білого кольору, в якому перебували ОСОБА_5 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 та ОСОБА_13 , було зупинено на автомобільній дорозі на відстані 1500 метрів від с. Тростянець (Великоплосківської ОТГ) Роздільнянського (колишнього Великомихайлівського) району Одеської області працівниками Державної прикордонної служби.

Далі, 17 січня 2024 року ОСОБА_5 було повідомлено про підозру у вчиненні вищевказаного злочину, кваліфікованого за частиною 2 статті 332 КК України.

Наявність обґрунтованої підозри підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами: показаннями свідків ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 та ОСОБА_13 , речовими доказами, протоколами огляду вилучених мобільних телефонів, протоколами слідчих експериментів, проведених зі свідками, повідомленням про підозру у вчиненні КП, протоколом допиту підозрюваного ОСОБА_5 , та іншими матеріалами кримінального провадження.

Поряд з цим, стороною обвинувачення встановлено ряд ризиків, передбачених статтею 177 КПК України, зокрема: підозрюваний може переховуватись від органів досудового розслідування та суду; незаконно впливати на свідків.

З метою запобігання встановленим ризикам, слідчий та прокурор вважають доцільним застосувати до підозрюваного запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, оскільки на їх думку інші більш м`які запобіжні заходи не забезпечать запобіганню встановленим ризикам.

Позиція учасників розгляду клопотання.

Слідчий та прокурор клопотання підтримали, просили задовольнити.

Підозрюваний просив обрати йому запобіжний захід у вигляді домашнього арешту в певний період доби.

Висновки слідчого судді за результатами розгляду клопотання.

Відділенням № 1 Роздільнянського РВП ГУНП в Одеській області проводиться досудове розслідування по матеріалам кримінального провадження №0000047 від 17 січня 2024 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого частиною 2 статті 332 КК України.

Частина перша статті 177 КПК України регламентує, що метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Положенння частини другої статті 177 КПК України визначають, що підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

Диспозиція частини першої статті 194 КПК України регламентує, що під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Згідно з рішенням Європейського суду з прав людини у справах «Фокс, Кембел і Харлі проти Об`єднаного Королівства» від 30 серпня 1990 року, «Мюррей проти Об`єднаного Королівства» від 28 жовтня 1994 року, вимога розумної підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно зв`язують підозрюваного з певним злочином і вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення звинувачення.

Відповідно до практики ЄСПЛ за статтею 5 ЄКПЛ обгрунтована підозра означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення.

Наразі стороною обвинувачення доведена наявність доказів, які об`єктивно зв`язують підозрюваного з вчиненням вказаного злочину та їх кількість достатня для подальшого розслідування, а також наявність ризиків, передбачених статтею 177 КПК України, зокрема: підозрюваний може переховуватись від органів досудового розслідування та суду; незаконно впливати на свідків.

При цьому, слідчий суддя зазначає, що КПК не вимагає доказів того, що підозрюваний обов`язково (поза всяким сумнівом) здійснюватиме відповідні дії, однак вимагає доказів того, що він має реальну можливість їх здійснити у конкретному кримінальному провадженні в майбутньому, оскільки під поняттям «ризик» - слід розуміти обґрунтовану ймовірність протидії обвинуваченого кримінальному провадженню у формах, передбачених диспозицією статті 177 КПК.

Відповідно до частини 1 статті 181 КПК України домашній арешт полягає в забороні підозрюваному, обвинуваченому залишати житло цілодобово або у певний період доби.

Згідно частини 2 статті 181 КПК України домашній арешт може бути застосовано до особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі.

Санкція частини 2 статті 332 КК України передбачає покарання у виді позбавлення волі на строк від п`яти до семи років з позбавленням права обіймати певні посади чи займатися певною діяльністю на строк до трьох років та відповідно до статті 12 КК України відноситься за класифікацією до тяжкого злочину.

Пункт сорок другий рішення Європейського Суду з прав людини від 13.01.2011 року у справі «Михалкова та інші проти України» визначає, що розслідування має бути ретельним, безстороннім і сумлінним. Розслідування повинне забезпечити встановлення винних осіб та їх покарання. Органи державної влади повинні вжити всіх заходів для отримання всіх наявних доказів, які мають відношення до події, показань очевидців, доказів експертиз. Будь-які недоліки у розслідуванні, які підривають його здатність встановити відповідальну особу, створюють ризик недодержання такого стандарту.

На підставі викладеного, слідчий суддя, врахувавши обставини при обранні запобіжного заходу, передбаченні статтею 178 КПК України, прийшов до висновку про наявність правових підстав для задоволення клопотання, оскільки запобіжний захід у вигляді домашнього арешту в певний період доби не зможе забезпечити запобігання встановленим ризикам в повній мірі.

Керуючись статтями 177, 178, 179, 194, 202, 309 КПК України, слідчий суддя, -

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання слідчого відділення № 1 СВ Роздільнянського РВП ГУНП в Одеській області ОСОБА_3 , погоджене прокурором Роздільнянської окружної прокуратури ОСОБА_6 , про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту відносно ОСОБА_5 , який підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною 2 статті 332 КК України задовольнити.

Застосувати до підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту, в межах строку досудового розслідування, тобто до 16 березня 2024 року (включно), заборонивши залишати цілодобово житло за адресою: АДРЕСА_2 (крім випадків оголошення про повітряну тривогу на території Одеської області з метою слідування до місць укриттів, стихійного лиха, необхідності отримання невідкладеної медичної допомоги) - без дозволу слідчого, прокурора або суду, та покласти наступні обов`язки:

-прибувати до слідчого, прокурора та суду за першою вимогою;

-утримуватися від спілкування зі свідками у кримінальному провадженні;

-не відлучатися із населеного пункту, в якому він проживає, без дозволу слідчого, прокурора або суду;

-здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

Роз`яснити підозрюваному, що відповідно до частини п`ятої статті 181 КПК України, працівники органу внутрішніх справ з метою контролю за його поведінкою, мають право з`являтися в житло, під арештом в якому він перебуває, вимагати надання усних чи письмових пояснень з питань, пов`язаних із виконанням покладених на нього зобов`язань.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Одеського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Слідчий суддя: ОСОБА_1