ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 385/1983/23

1-кп/385/178/23

25.12.2023 року Гайворонський районний суд Кіровоградської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Гайворон, Кіровоградської області в залі судових засідань Гайворонського районного суду Кіровоградської області кримінальне провадження №0000112 від 05.09.2023 року про обвинувачення:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с.Казавчин Гайворонського району Кіровоградської області, громадянина України, маючого середню освіту, не одруженого, має на утриманні двох неповнолітніх дітей, не депутата, працездатного, який не працює та не навчається, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 та фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , не судимого,

у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 125, ст. 128 КК України,

за участю сторін кримінального провадження:

прокурора ОСОБА_4 ,

потерпілої ОСОБА_5 ,

обвинуваченого ОСОБА_3 ,

захисника обвинуваченого адвоката ОСОБА_6 ,

В С Т А Н О В И В:

04.09.2023 близько 22.30 год. ОСОБА_3 перебував в с. Хащувате, Кіровоградської області по вулиці Небесної Сотні, навпроти будинку культури біля зупинки громадського транспорту, де на ґрунті ревнощів, вчинив конфлікт зі своєю дружиною ОСОБА_5 , в ході якого у ОСОБА_3 виник раптовий злочинний умисел на спричинення тілесних ушкоджень невизначеного обсягу потерпілій ОСОБА_5 .

Невідкладно, з метою реалізації вказаного злочинного умислу, ОСОБА_3 , діючи умисно та цілеспрямовано, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, підійшов зі сторони водійських дверей до автомобіля ВАЗ 2199 зеленого кольору, належного свідкові ОСОБА_7 та кулаками обох рук, розбив вікно у водійських дверях вказаного автомобіля. Далі з метою досягнення свого злочинного умислу, ОСОБА_3 через розбите вікно водійських дверей автомобіля, просунув ліву руку та долонею лівої руки завдав потерпілій ОСОБА_5 , яка в той момент сиділа у середині автомобіля на передньому пасажирському сидінні, один удар в область обличчя зліва та два послідовні удари в область шиї.

В подальшому, продовжуючи свої протиправні дії направлені на спричинення тілесних ушкоджень невизначеного обсягу потерпілій ОСОБА_5 , ОСОБА_3 , не змінюючи положення, схопив потерпілу лівою рукою за шию та стискаючи, з прикладанням значної сили почав тягнути її до розбитого вікна водійських дверей, внаслідок чого потерпіла внутрішньою стороною правої ноги вдарилася об коробку передач автомобіля. Після чого, ОСОБА_3 , припинивши тримати потерпілу за шию, правою рукою схопив останню за волосся та знову почав тягнути її до себе в бік водійських дверей.

Протиправні дії ОСОБА_3 були припинені свідком ОСОБА_8 .

Внаслідок умисних протиправних дій ОСОБА_3 потерпілій ОСОБА_5 спричинено тілесні ушкодження у вигляді: Синців навколо лівого ока, внутрішньої поверхні верхньої правої гомілки та садна шиї, які згідно висновку судово-медичної експертизи №124 від 11.09.2023 мають ознаки легких тілесних ушкоджень, кожне зокрема, утворились від дії твердих, тупих предметів з обмеженою контактуючою поверхнею; тілесні ушкодження у вигляді саден на шиї могли утворитися внаслідок стискання пальцями рук. Згідно висновку додаткової судово-медичної експертизи №132 від 27.09.2023, тілесні ушкодження у вигляді синців навколо лівого ока могли утворитися внаслідок завдання удару долонею руки та тілесні ушкодження у вигляді внутрішньої поверхні верхньої правої гомілки могли утворитися внаслідок удару об речаг коробки передач.

Крім того, 04.09.2023 близько 22.30 год. в с. Хащувате, Кіровоградської області по вулиці Небесної Сотні, навпроти будинку культури біля зупинки громадського транспорту, де між ОСОБА_3 та ОСОБА_7 виник словесний конфлікт на ґрунті раптово-виниклих неприязних відносин, в ході якого у ОСОБА_3 виник злочинний намір на спричинення тілесних ушкоджень невизначеного обсягу потерпілому ОСОБА_7 .

З метою реалізації вказаного злочинного наміру ОСОБА_3 , діючи умисно, з мотивів неприязних відносин, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи настання суспільно-небезпечних наслідків та не бажаючи, але свідомо припускаючи їх настання, із прикладанням значної сили, підійшовши до потерпілого ОСОБА_7 на відстань близько 1 м, кулаком руки наніс один удар в область нижньої щелепи потерпілого в наслідок чого останній впав на землю при цьому отримавши тілесні ушкодження у вигляді перелому зовнішньої лодишки правого гомілковоступеневого суглобу.

Внаслідок умисних протиправних дій ОСОБА_3 потерпілому ОСОБА_7 спричинено тілесні ушкодження у вигляді: перелому зовнішньої лодишки правого гомілковоступеневого суглобу, які згідно висновку судово-медичної експертизи №127 від 19.09.2023 мають ознаки тілесних ушкоджень середнього ступеня тяжкості (тривалість розладу здоров`я перевищує 21 день).

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 вину в інкримінованих йому кримінальних правопорушеннях, передбачених ч. 1 ст. 125, ст. 128 КК України, визнав повністю та не оспорюючи фактичних обставин, місця та часу подій, про які зазначено в обвинувальному акті, показав, що дійсно, 04.09.2023 близько 22.30 год. він перебував в с. Хащувате, Кіровоградської області навпроти будинку культури біля зупинки громадського транспорту, де на ґрунті ревнощів, вчинив конфлікт зі своєю дружиною ОСОБА_5 . В ході даного конфлікту він підійшов зі сторони водійських дверей до автомобіля ВАЗ зеленого кольору, належного іншому потерпілому ОСОБА_7 та кулаком руки розбив вікно у водійських дверях даного автомобіля. Далі через розбите вікно водійських дверей автомобіля, просунув ліву руку та завдав потерпілій ОСОБА_5 , яка в той момент сиділа у середині автомобіля на передньому пасажирському сидінні, декілька ударів в область обличчя та шиї. Потім схопив рукою потерпілу ОСОБА_5 за волосся та почав тягнути її до себе в бік водійських дверей. Крім того, в той же час у обвинуваченого виник конфлікт з ОСОБА_7 , під час якого він підійшов до потерпілого ОСОБА_7 та наніс йому кулаком руки один удар в область нижньої щелепи в наслідок чого останній впав на землю. У вчиненому щиро розкаявся, просив суворо не карати.

Слід зазначити, що показання обвинуваченого відповідають фактичним обставинам справи і ним не оспорюються.

Враховуючи те, що обвинувачений та інші учасники процесу не оспорюють всі фактичні обставини справи і судом встановлено, що вони правильно розуміють зміст цих обставин, відсутні будь-які сумніви у добровільності та істинності їх позиції, суд, роз`яснивши учасникам процесу положення ст. 349 КПК України, провів судове слідство у справі щодо всіх фактичних обставин із застосуванням правил ч. 3 ст. 349 КПК України, визнає недоцільним дослідження доказів щодо обставин кримінального провадження які ніким не оспорюються.

На підставі викладеного, пред`явлене ОСОБА_3 обвинувачення, визнане судом повністю доведеним, воно ніким не оспорюється.

Таким чином, судом достовірно встановлено, що ОСОБА_3 вчинено кримінальні правопорушення, передбачені ч. 1 ст. 125, ст. 128 КК України, які виразились у спричиненні ОСОБА_5 умисних легких тілесних ушкоджень та в спричиненні ОСОБА_7 необережних середньої тяжкості тілесних ушкоджень.

Особі, яка вчинила кримінальні правопорушення, має бути призначене покарання необхідне й достатнє для її виправлення і попередження нового кримінального правопорушення.

Обираючи обвинуваченому ОСОБА_3 вид та розмір покарання, суд враховує ступінь тяжкості вчинених ним кримінальних правопорушень, які віднесено до кримінального проступку та нетяжкого злочину, обставини їх вчинення, характер діяння, форму й ступінь вини, мотиви вчинення кримінальних правопорушень, дані про особу обвинуваченого та обставини, що пом`якшують та обтяжують його покарання.

Обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченого, у відповідності до ст. 66 КК України, суд визнає щире каяття.

Обставини, що обтяжують покарання відповідно до вимог ст. 67 КК України, визнає вчинення злочину щодо подружжя.

Відповідно до досудової доповіді Голованівського районного сектору № 1 філії Центру пробації в Кіровоградській області від 22.12.2023 року результати оцінки правопорушника показали середній рівень ризику вчинення повторного кримінального правопорушення та середній ризик небезпеки для суспільства На думку органу пробації, виправлення особи є можливим без ізоляції від суспільства.

Згідно з роз`ясненнями, що містяться у п. 1 постанови Пленуму Верховного Суду України від 24 жовтня 2003 року «Про практику призначення судами кримінального покарання», призначаючи покарання, у кожному конкретному випадку суди зобов`язані врахувати ступінь тяжкості злочину, дані про особу винного та обставини справи, що пом`якшують та обтяжують покарання. Таке покарання має бути необхідним і достатнім для виправлення засудженого та попередження нових злочинів, а згідно п. 3 визначаючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, суди повинні виходити із особливостей конкретного злочину і його обставин.

Приймаючи до уваги характер, ступінь тяжкості та суспільну небезпеку скоєних ОСОБА_3 кримінальних правопорушень, особу обвинуваченого, який не працевлаштований, за місцем проживання характеризується позитивно, перебуває на психіатричному обліку, згідно висновку судово-психіатричного експерта №473 від 17.10.2023 року, в момент скоєння правопорушення страждав і в даний час страждає легкою розумовою відсталістю (відповідно до МКХ-10, F-70.0), проте ступінь розумового недорозвинення у ОСОБА_3 така, що не позбавляє його можливості усвідомлювати свої дії та розумно керувати ними. Підпадає під дію ч. 1 ст. 19 КК України. У відношенні інкримінованого йому діяння слід вважати осудним. Застосування заходів медичного характеру не потребує. На наркологічному обліку не перебуває, наявність пом`якшуючих та обтяжуючих покарання обставин, не судимого, досудову доповідь згідно якої ризик вчинення повторного кримінального правопорушення ОСОБА_3 оцінюється як середній, а тому суд вважає, за можливе обрати йому покарання у виді громадських робіт за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України, та у виді обмеження волі за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ст. 128 КК України, із застосуванням ст. 75 КК України, тобто з випробуванням, встановивши при цьому іспитовий строк, із покладенням на нього обов`язків, передбачених ст. 76 КК України.

Таке покарання стосовно ОСОБА_3 є необхідним та достатнім для його виправлення і попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень.

Міра запобіжного заходу ОСОБА_3 не обиралась.

Цивільний позов, судові витрати та речові докази по справі відсутні.

Керуючись ст.ст. 373-376 КПК України суд,-

У Х В А Л И В:

ОСОБА_3 визнати винуватим у пред`явленому обвинуваченні за ч. 1 ст. 125, ст. 128 КК України, й призначити йому покарання:

- за ч. 1 ст. 125КК України у виді 100 (сто) годин громадських робіт;

- за ст. 128 КК України у виді обмеження волі строком 1 (один) рік.

На підставі ч. 1 ст. 70 КК України за сукупністю кримінальних правопорушень, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, остаточне покарання обвинуваченому ОСОБА_3 , призначити у виді 1 (одного) року обмеження волі.

В силу ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_3 від відбування покарання з випробуванням, з іспитовим строком 1 (один) рік.

На підставі п.п. 1, 2 ч. 1, п. 4 ч. 3 ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_3 обов`язки, а саме:

- періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання;

- не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації;

- виконувати заходи, передбачені пробаційною програмою.

Вирок може бути оскаржено до Кропивницького апеляційного суду через Гайворонський районний суд Кіровоградської області протягом 30 діб після проголошення.

Учасники судового провадження отримують копію вироку в порядку ч. 6 ст. 376 КПК України.

Копію вироку після його проголошення негайно вручити учасникам справи.

Суддя: ОСОБА_1

25.12.2023