Житомирський апеляційний суд
Справа №296/231/24 Головуючий у 1-й інст. ОСОБА_1
Категорія ст.183 КПК України Доповідач ОСОБА_2
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 січня 2024 року Житомирський апеляційний суд в складі:

головуючого-судді ОСОБА_2 ,

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4

за участю: секретаря ОСОБА_5 ,

прокурора ОСОБА_6 ,

захисника ОСОБА_7 ,

підозрюваного ОСОБА_8

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Житомирі матеріали кримінального провадження №296/12219/23 за апеляційною скаргою захисника ОСОБА_8 - адвоката ОСОБА_7 на ухвалу слідчого судді Корольовського районного суду міста Житомира від 10.01.2024,

в с т а н о в и в:

зазначеною ухвалою відмовлено у задоволенні клопотання захисників ОСОБА_7 та ОСОБА_9 про зміну запобіжного заходу підозрюваному ОСОБА_8 .

Задоволено клопотання старшого слідчого в ОВС СУ ГУНП в Житомирській області ОСОБА_10 та продовжено підозрюваному ОСОБА_8 строк запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою до 15 лютого 2024 року включно, без визначення розміру застави.

Адвокат ОСОБА_11 в своїй апеляційній скарзі просить ухвалу слідчого судді скасувати, як незаконну, та постановити нову ухвалу, якою застосувати відносно підозрюваного у кримінальному провадженні №0000373 від 14.07.2023 ОСОБА_8 менш суворий запобіжний захід, у виді цілодобового домашнього арешту за адресою: АДРЕСА_1 . При цьому, зазначає, що слідчим суддею не було враховано, що прокурор, при розгляді клопотання слідчого про продовження запобіжного заходу не довів та не навів належних аргументів, які виправдовують подальше продовження такого запобіжного заходу по відношенню до ОСОБА_8 , як і не було проаналізовано можливість застосування до підозрюваного менш суворого запобіжного заходу. Крім цього, слідчим суддею було невірно оцінено наявність ризиків, передбачених п.п.1-5 ч.1 ст.177 КПК України. Так, ОСОБА_8 має на утриманні двох малолітніх дітей, до затримання працював неофіційно на каменеобробці в м. Коростишеві Житомирської області, раніше несудимий, має офіційне місце реєстрації та проживання, негативних характеристик за місцем проживання не має. Звертає увагу, що за весь період досудового розслідування даного кримінального провадження, з 15.08.2023, підозрюваний ОСОБА_8 жодного разу своїх процесуальних обов`язків не порушив. Наголошує, що на даний час досудове розслідування цього кримінального провадження майже завершено, 6-ти місячний строк слідства спливає 15.02.2024, фактично всі слідчі дії за участі потерпілих та свідків вже проведені, останні допитані, будучи повідомленими про кримінальну відповідальність за надання неправдивих відомостей про обставини справи. Крім того, вся можлива слідова інформація та мобільні засоби зв`язку осіб причетних до вказаного кримінального провадження вилучені, оглянуті та направлені на відповідні експертні та технічні дослідження, для завершення досудового розслідування необхідно лише провести слідчі дії спрямовані на витребування доказів, які перебувають на експертному та аналітичному дослідженні уповноважених експертних установ. А тому, підстав вважати, що ОСОБА_8 може перешкодити кримінальному провадженню будь - яким чином, в тому числі і через вплив на потерпілих чи свідків немає. При цьому, з урахуванням того, що ОСОБА_8 є громадянином України призовного віку та жодного разу не порушував обов`язків підозрюваного, немає підстав вважати, що останній може переховуватись від органів досудового розслідування чи суду, а також вчинити інше кримінальне правопорушення. Наголошує, що під час розгляду клопотання слідчого про продовження ОСОБА_8 запобіжного заходу, до слідчого судді з письмовими заявами про бажання взяти останнього на поруки звернулись учасники бойових дій ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_13 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . Останні у суді запевнили, що зможуть вплинути на належне виконання ОСОБА_8 обов`язків підозрюваного, однак, зазначені письмові та усні звернення ОСОБА_12 та ОСОБА_13 слідчий суддя також до уваги не взяв, формально пославшись на їх недостатність. Також, слідчий суддя не взяв до уваги, що в СІЗО ДУ «Житомирська установа виконання покарань № 8» на ОСОБА_8 періодично здійснювався фізичний та психологічний тиск у формі побиття, з метою надання визнавальних показів, що мало місце 10.11.2023 та у серпні місяці 2023 року, у зв`язку з чим, подальше перебування ОСОБА_8 в СІЗО ставить під ризик життя та здоров`я останнього. Крім того, вважає необґрунтованою повідомлену ОСОБА_8 підозру, оскільки, причетність ОСОБА_8 до інкримінованих йому кримінальних правопорушень підтверджується тільки показаннями потерпілих, частина з яких є раніше судимими та на даний час вже перебуває в СІЗО.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення захисника ОСОБА_7 та підозрюваного ОСОБА_8 на підтримку поданої апеляційної скарги, заперечення прокурора щодо задоволення апеляційної скарги захисника, перевіривши матеріали судового провадження, а також ухвалу слідчого судді в межах, передбачених ст.404 КПК України, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Розглядаючи клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, в порядку Глави 18 КПК України, для прийняття законного та обґрунтованого рішення, слідчий суддя повинен з`ясувати всі обставини, які передбачають підстави для застосування такого запобіжного заходу, або відмови у його задоволенні.

Відповідно до ч.1 ст.194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Статтею 177 КПК України визначено, що метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

Слідчий суддя, суд, при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою для прийняття законного і обґрунтованого рішення, згідно із ст.178 КПК України та зважаючи на практику Європейського суду з прав людини, повинен врахувати тяжкість покарання, яке загрожує підозрюваній особі у разі визнання її винною у вчиненні кримінального правопорушення, та особисті обставини життя особи, які можуть свідчити на користь збільшення (зменшення) ризику переховування від правосуддя чи інших способів неналежної процесуальної поведінки.

Згідно із ч.3 ст.199 КПК України клопотання про продовження строку тримання під вартою, крім відомостей, зазначених у статті 184 цього Кодексу, повинно містити: 1) виклад обставин, які свідчать про те, що заявлений ризик не зменшився або з`явилися нові ризики, які виправдовують тримання особи під вартою; 2) виклад обставин, які перешкоджають завершенню досудового розслідування до закінчення дії попередньої ухвали про тримання під вартою.

Апеляційний суд вважає, що слідчий суддя при продовженні щодо ОСОБА_8 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою дотримався вказаних вимог кримінально-процесуального закону.

Як убачається з матеріалів судового провадження №296/231/24, в провадженні СУ ГУНП в Житомирській області перебуває кримінальне провадження №0000373 від 14.07.2023, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 та ч.4 ст.189, ч.1 та ч.2 ст.263, ч.2 ст.28 ч.3 ст.342, ч.2 ст.345, ст.386, ч.1 та ч.2 ст.309, ч.2 ст.146, ч.2 ст.149, ч.2 та ч.5 ст.255, ч.3 ст.357 КК України.

15.08.2023 СУ ГУНП в Житомирській області у порядку ст.208 КПК України ОСОБА_8 було затримано, та 16.08.2023 у відповідності до вимог ст.ст.276-278 КПК України йому повідомлено про підозру у вчиненні ряду кримінальних правопорушень.

17.08.2023 у відповідності до вимог ст.ст.276-279 КПК України ОСОБА_8 повідомлено про зміну раніше повідомленої підозри та про нову підозру у вчиненні ряду кримінальних правопорушень, а саме: у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.4 ст.189, ч.1 ст.263 КК України.

08.12.2023 у відповідності до вимог ст.ст.276-279 КПК України ОСОБА_8 повідомлено про зміну раніше повідомленої підозри та про нову підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.255, ч.2 ст.27, ч.4 ст.28, ч.4 ст.189, ч.2 ст.27, ч.4 ст.28, ч.3 ст.149, 4.2 ст.27, ч.4 ст.28, ч.3 ст.146, ч.2 ст.27, ч.4 ст.28, ч.3 ст.357, ч.1 ст.263, ч.1 ст.309 КК України.

18.08.2023 Корольовським районним судом м.Житомира стосовно підозрюваного ОСОБА_8 застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою без визначення розміру застави.

У подальшому, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою підозрюваному ОСОБА_8 неодноразово продовжувався, востаннє 06.12.2023 Корольовським районним судом м.Житомира терміном до 15.01.2024 включно, без визначення розміру застави.

Старший слідчий в ОВС СУ ГУНП в Житомирській області ОСОБА_10 звернувся до слідчого судді Корольовського районного суду м.Житомира з клопотанням про продовження застосованого до підозрюваного ОСОБА_8 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. За результатами судового розгляду цього клопотання, слідчим суддею постановлено оскаржуване рішення.

При цьому, на думку апеляційного суду, клопотання слідчого (з доданими до нього матеріалами) є відповідним вимогам ст.199 КПК України, містить всі визначені кримінальним процесуальним кодексом відомості та обставини, які враховуються при продовженні міри запобіжного заходу у виді тримання під вартою. Істотних порушень вимог КПК України в цій частині не встановлено.

Вирішуючи зазначене клопотання слідчого (після відповідного обговорення в судовому засіданні між всіма учасниками провадження, при цьому, підозрюваний та його захисники ОСОБА_7 та ОСОБА_9 заперечували проти клопотання слідчого), слідчий суддя належно дослідив обставини, з якими закон пов`язує можливість продовження запобіжного заходу у виді тримання під вартою та обґрунтовано прийшов до висновку про існування процесуальних ризиків, передбачених ст.177 КПК України, які не зменшилися й виправдовують тримання під вартою обвинуваченого.

При вирішенні вказаного клопотання слідчого, слідчим суддею встановлено, що докази, надані слідчим, свідчать про існування обґрунтованої підозри в даному кримінальному провадженні, яка дає підстави вважати, що підозрюваний ОСОБА_8 можливо причетний до вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.255, ч.2 ст.27, ч.4 ст.28, ч.4 ст.189, ч.2 ст.27, ч.4 ст.28, ч.3 ст.149, 4.2 ст.27, ч.4 ст.28, ч.3 ст.146, ч.2 ст.27, ч.4 ст.28, ч.3 ст.357, ч.1 ст.263, ч.1 ст.309 КК України.

Як неодноразово зазначав у своїх рішеннях Європейський суд з прав людини, факти, які є причиною виникнення підозри, не повинні бути такими самими переконливими як ті, що є необхідними для обґрунтування обвинувального вироку чи суто висунення обвинувачення, що здійснюється на наступній стадії процесу («Мюррей проти Сполученого Королівства», № 14310/88 від 23 жовтня 1994 року). Наявність обґрунтованої підозри передбачає наявність фактів або інформації, які б могли переконати об`єктивного спостерігача в тому, що відповідна особа могла вчинити злочин, однак те, що можна вважати «обґрунтованим», залежить від усіх обставин справи («Кемпбелл і Хартлі проти Сполученого Королівства», №№12244/86,12245/86, 12383/86 від 30 серпня 1990 року).

На переконання апеляційного суду, обґрунтованість підозри ОСОБА_8 повністю підтверджується зібраними в ході досудового розслідування доказами, а саме: витягом з ЄРДР; заявою від 23 серпня 2023 року; протоколами допиту свідків від 07 серпня 2023 року, від 15 серпня 2023 року, від 16 серпня 2023 року, від 17 серпня 2023 року, від 18 серпня 2023 року, від 19 серпня 2023 року, від 23 серпня 2023 року, від 30 серпня 2023 року, від 31 серпня 2023 року, від 13 вересня 2023 року, від 26 вересня 2023 року, від 06 жовтня 2023 року, від 18 жовтня 2023 року; протоколами (додаткового) допиту свідків від 17 серпня 2023 року, від 19 серпня 2023 року, від 24 серпня 2023 року, від 24 жовтня 2023 року; протоколом огляду предметів та документів від 06 жовтня 2023 року з додатками; протоколами пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 18 серпня 2023 року, від 13 вересня 2023 року, від 26 вересня 2023 року, від 29 вересня 2023 року, від 17 жовтня 2023 року, від 24 жовтня 2023 року; протоколами допиту потерпілих від 07 серпня 2023 року, від 15 серпня 2023 року, від 16 серпня 2023 року, від 17 серпня 2023 року, від 17 жовтня 2023 року, від 24 жовтня 2023 року; протоколами прийняття заяви про кримінальне правопорушення та іншу подію від 04 серпня 2023 року, від 16 серпня 2023 року, від 17 серпня 2023 року, від 29 серпня 2023 року, від 16 жовтня 2023 року; протоколами додаткового допиту потерпілих від 07 серпня 2023 року, від 09 серпня 2023 року, від 23 серпня 2023 року, від 26 вересня 2023 року, від 27 вересня 2023 року, від 28 серпня 2023 року, від 23 листопада 2023 року; протоколом проведення слідчого експерименту від 16 серпня 2023 року, від 26 вересня 2023 року, від 27 вересня 2023 року, від 28 вересня 2023 року, від 29 вересня 2023 року, від 10 жовтня 2023 року, від 19 жовтня 2023 року, від 23 листопада 2023 року; протоколом огляду речей та предметів від 07 серпня 2023 року; протоколом огляду та вручення грошових коштів від 15 серпня 2023 року; протоколом про результати контролю за вчиненням злочину від 15 серпня 2023 року; протоколом огляду предметів від 15 серпня 2023 року; висновком експерта Бюро судово - медичної експертизи Житомирської обласної ради від 16 серпня 2023 року №1415; висновком експерта Обласного бюро судово - медичної експертизи Житомирської обласної ради від 21 серпня 2023 року №1446; висновком Бюро судово - медичної експертизи Житомирської обласної ради від 11 серпня 2023 року №1356; протоколом про результати проведення негласної слідчої (розшукової) дії від 11 серпня 2023 року; рапортом; додатком до протоколу додаткового допиту підозрюваного ОСОБА_8 від 16 листопада 2023 року; протоколом обшуку від 15 вересня 2023 року; висновками експерта Житомирського науково - дослідного експертно - криміналістичного центру МВС України від 16 серпня 2023 року №СЕ-19/106-23/10527-ВТХ та №СЕ-19/106-23/10500-НЗПРАП, іншими матеріалами кримінального провадження.

Матеріали судового провадження свідчать, що на даному етапі кримінального провадження потреби досудового розслідування виправдовують таке втручання у права підозрюваного, а слідчий суддя на даній стадії не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд при розгляді кримінального провадження по суті, тобто не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості саме для встановлення вини чи її відсутності у особи у вчиненні злочину, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів визначити, що причетність тієї чи іншої особи до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування щодо неї запобіжного заходу.

Наявні у провадженні докази, на думку апеляційного суду, вказують на обґрунтованість підозри у вчиненні ОСОБА_8 кримінальних правопорушень, у об`ємі як вимагає закон, на момент вирішення питання про продовження строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, виходячи із критеріїв «розумної підозри», тобто наявності фактів і іншої інформації, яка могла б переконати об`єктивного спостерігача в тому, що ОСОБА_8 міг би вчинити кримінальні правопорушення, передбачені ч.2 ст.255, ч.2 ст.27, ч.4 ст.28, ч.4 ст.189, ч.2 ст.27, ч.4 ст.28, ч.3 ст.149, 4.2 ст.27, ч.4 ст.28, ч.3 ст.146, ч.2 ст.27, ч.4 ст.28, ч.3 ст.357, ч.1 ст.263, ч.1 ст.309 КК України.

За таких умов, апеляційні посилання захисника підозрюваного на необґрунтованість повідомленої його підзахисному підозри є на даному етапі провадження передчасними. Наведені захисником відомості в апеляційній скарзі, так і доводи останнього в судовому засіданні апеляційного суду не спростовують даних, що ОСОБА_8 може бути причетний до інкримінованих йому кримінальних правопорушень. Переконливих доказів на спростування цього стороною захисту не надано.

В свою чергу, відповідно до ст.183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.

Відповідно до установленої практики Європейського суду з прав людини, висновки про ступінь ризиків та неможливості запобігання їм більш м`якими запобіжними заходами, мають бути зроблені за результатами сукупного аналізу обставин злочину та особи підозрюваного (його характеру, моральних якостей, способу життя, сімейних зв`язків, постійного місця роботи, утриманців), поведінки підозрюваного під час розслідування кримінального правопорушення (наявність або відсутність спроб ухилятися від органів влади) поведінки підозрюваного під час попередніх розслідувань (способу життя взагалі, способу самозабезпечення, системності злочинної діяльності, наявності злочинних зв`язків).

Ризиком у контексті кримінального провадження є певна ступінь можливості, що особа вдасться до вчинків, які будуть перешкоджати досудовому розслідуванню та судовому розгляду або ж створять загрозу суспільству. Слідчий суддя, оцінюючи вірогідність такої поведінки ОСОБА_8 , дійшов правильного висновку про високу ступінь ймовірності поза процесуальних дій зазначеної особи.

Апеляційний суд погоджується з висновком слідчого судді, що стороною обвинувачення у судовому засіданні доведено наявність ризиків, передбачених ч.1 ст.177 КПК України.

Як убачається з матеріалів провадження, інкриміновані ОСОБА_8 кримінальні правопорушення, передбачені ч.2 ст.255, ч.2 ст.27, ч.4 ст.28, ч.4 ст.189, ч.2 ст.27, ч.4 ст.28, ч.3 ст.149, ч.2 ст.27, ч.4 ст.28, ч.3 ст.146, ч.2 ст.27, ч.4 ст.28, ч.3 ст.357, ч.1 ст.263, ч.1 ст.309 КК України, згідно з положеннями ст.12 КК України, у тому числі, особливо тяжкими правопорушеннями, зокрема санкція ч.4 ст.189 КК України передбачає покарання виключно у виді позбавлення волі на строк від 7 до 12 років з конфіскацією майна, санкція ч.2 ст.255 КК України, карається позбавленням волі на строк від 5 до 12 з конфіскацією майна.

В даному випадку, апеляційний суд погоджується з висновками слідчого судді про наявність ризику переховування ОСОБА_8 від органів досудового розслідування та суду, з огляду на те, що останній обґрунтовано підозрюється у вчиненні особливо тяжких кримінальних правопорушень, з врахуванням фактичних обставин їх вчинення, епізодичності, суті і характеру цих правопорушень, які вчинено за попередньою змовою групою осіб із застосуванням насильства або погрозою його застосування, як і значний суспільний резонанс скоєного. Крім того, слід врахувати і вчинення злочинних дій щодо різних потерпілих у складі злочинної організації.

Наведені вище обставини дають достатні підстави стверджувати про обґрунтовану наявність ризику переховування підозрюваного від органів досудового розслідування, суду, як і вчинити інше кримінальне правопорушення, принаймні з огляду на кількість інкримінованих епізодів.

В даному випадку, є висока вірогідність того, що при застосуванні альтернативної міри запобіжного заходу підозрюваному, останній може незаконно впливати на свідків, потерпілих та інших підозрюваних у цьому кримінальному провадженні з метою зміни показів, що в подальшому може негативно відобразитися на встановленні об`єктивної істини по провадженню. Наявність цього ризик опосередковано підтверджується тим фактом, що підозрюваному відомі особи потерпілих ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , ОСОБА_17 , ОСОБА_18 , ОСОБА_19 , ОСОБА_20 , як і їх місцезнаходження, також можуть бути відомі свідки вчинених правопорушень, яким останній може погрожувати чи застосовувати щодо них насильство.

Є доведеним і ризик знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, оскільки на даний час всі речові докази у провадженні органом досудового розслідування не виявлено та не вилучено.

Апеляційні посилання захисника на не доведеність таких ризиків є об`єктивно безпідставними.

В свою чергу, належно враховано слідчим суддею і те, що підозрюваний ОСОБА_8 є раніше не судимий, має постійне місце проживання та реєстрації, на утриманні 2-х неповнолітніх дітей, до затримання працював, не має негативних характеристик, відсутність порушення останнім своїх процесуальних обов`язків під час досудового розслідування кримінального провадження.

Разом з цим, навіть з урахуванням вище зазначеного, апеляційний суд погоджується з висновками слідчого судді про недостатність інших, більш м`яких запобіжних заходів запобігти вищевказаним ризикам.

На переконання апеляційного суду, докази, які містяться в матеріалах кримінального провадження, вказують на те, що на даній стадії досудового розслідування існує обґрунтована підозра, яка разом з існуючими ризиками, конкретними обставинами провадження та з урахуванням особи підозрюваного, виключає можливість обрання відносно підозрюваного ОСОБА_8 більш м`якого запобіжного заходу.

Як вважає апеляційний суд, виключно продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою підозрюваному ОСОБА_8 належним чином забезпечить проведення слідчих та процесуальних дій і виконання процесуальних рішень у кримінальному провадженні.

Матеріали провадження не містять інших даних про застереження, які б унеможливлювали продовження перебування підозрюваного під вартою та стороною захисту в судовому засіданні апеляційного суду не доведені.

За таких обставин, апеляційний суд вважає, що суд першої інстанції ретельно перевірив доводи слідчого про доцільність продовження дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, а також доводи підозрюваного та його захисника щодо дії запобіжного заходу, як і його зміни, належно з`ясував обставини, які мають значення для вирішення клопотання про продовження дії запобіжного заходу та дійшов правильного висновку про продовження підозрюваному ОСОБА_8 виключного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

З прийнятими висновками слідчого судді погоджується і апеляційний суд, беззаперечних доказів протилежного (неврахування фактичних обставин провадження, відсутність процесуальних ризиків, даних характеризуючих особу, тощо) суду апеляційної інстанції стороною захисту не надано, такі докази відсутні.

Крім того, апеляційний суд вважає, що слідчим суддею належно розглянуто заяви ОСОБА_13 та ОСОБА_12 відносно взяття підозрюваного ОСОБА_8 на поруки. Висновки слідчого судді, на думку апеляційного суду, є вірними та обґрунтованими, в частині доведеності спроможності ОСОБА_13 та ОСОБА_12 забезпечити належну процесуальну поведінку ОСОБА_8 та виконання останнім обов`язків, визначених ч.5 ст.194 КПК України, з огляду на те, що підозрюваному інкримінуються вчинення злочинів із застосуванням насильства, як керівнику структурної частини злочинної організації, системності дій, суспільної небезпечності особи останнього. Крім того, слід взяти до уваги за фактичних обставин провадження, встановлених органом досудового розслідування, дійсну дієвість такого запобіжного заходу, як особиста порука.

При цьому, стороною захисту не надано апеляційному суду відповідних (переконливих) доказів на підтвердження фактів здійснення фізичного та психологічного тиску на підозрюваного, протягом строку тримання під вартою у слідчому ізоляторі. Відсутні такі докази і в матеріалах провадження.

Отже, істотних порушень кримінального процесуального закону, які перешкодили чи могли перешкодити слідчому судді постановити законне та обґрунтоване рішення, апеляційним судом не встановлено.

За вказаних обставин, ухвала слідчого судді є законною та обґрунтованою, підстави для її скасування відсутні.

Керуючись ст.ст.404, 405, 407 КПК України, апеляційний суд,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_7 залишити без задоволення, а ухвалу слідчого судді Корольовського районного суду міста Житомира від 10.01.2024, якою продовжено підозрюваному ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , строк дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою до 15 лютого 2024 року включно, без визначення розміру застави, - без змін.

Ухвала касаційному оскарженню не підлягає.

Судді :