Провадження № 11-кп/824/2616/2024 Доповідач у 2 інстанції ОСОБА_2
УХВАЛА

про залишення апеляційної скарги без руху

19 січня 2024 року м. Київ

Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду ОСОБА_2 , вивчивши апеляційні скарги прокурора другого відділу першого управління процесуального керівництва досудовим розслідуванням та підтримання публічного обвинувачення Департаменту нагляду за додержанням законів органами Державного бюро розслідувань Офісу Генерального прокурора ОСОБА_3 та захисника обвинуваченого ОСОБА_4 - адвоката ОСОБА_5 на ухвалу Дніпровського районного суду м. Києва від 03 січня 2024 року щодо ОСОБА_4 , -

встановив:

Ухвалою Дніпровського районного суду м. Києва від 03 січня 2024 року клопотання сторони захисту про звільнення від кримінальної відповідальності та закриття кримінального провадження - задоволено.

ОСОБА_4 , обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.367 КК України, - звільнено від кримінальної відповідальності на підставі ст.49 КК України у зв`язку з закінченням строків давності притягнення до кримінальної відповідальності.

Кримінальне провадження №0000843, відомості щодо якого внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань 21.10.2020 року, за обвинуваченням ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.367 КК України, у зв`язку зі звільненням останнього від кримінальної відповідальності, - закрито.

На вказане рішення суду прокурором та захисником подано апеляційні скарги.

Прокурор в своїй апеляційній скарзі просить скасувати ухвалу Дніпровського районного суду м. Києва від 03 січня 2024 року та призначити новий розгляд у суді першої інстанції обвинувального акту у кримінальному провадженні №0000483 від 21.10.2020 за обвинуваченням ОСОБА_4 у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.367 КК України.

Мотивуючи свої вимоги вказує, що ухвала суду є незаконною, у зв`язку з неповнотою судового розгляду, невідповідністю висновків суду, фактичним обставинам кримінального провадження , та неправильним застосуванням закону України про кримінальну відповідальність.

В подальшому прокурор зазначає, що оскаржувана ухвала суду постановлена із порушенням вимог ст.ст.410-413 КПК України, а саме із неповнотою судового розгляду, істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону.

Захисник обвинуваченого ОСОБА_4 - адвокат ОСОБА_5 в апеляційній скарзі просить змінити ухвалу Дніпровського районного суду м. Києва від 03 січня 2024 року.

Перевіривши відповідність апеляційних скарг прокурора та захисника вимогам закону, вважаю, що їх слід залишити без руху з наступних підстав.

У відповідності до правових приписів п.4 ч.2 ст.396 КПК України, в апеляційній скарзі зазначаються вимоги особи, яка подає апеляційну скаргу, та їх обґрунтування із зазначенням того, у чому полягає незаконність чи необґрунтованість судового рішення.

Проте, вказану норму кримінального процесуального закону прокурором та захисником виконано не було.

Так, в апеляційній скарзі прокурора відсутнє обґрунтування, в чому саме полягає незаконність та необґрунтованість оскаржуваного судового рішення.

Зокрема, прокурор посилається на допущені судом неповноту судового розгляду, невідповідність висновків суду, фактичним обставинам кримінального провадження, та неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність. Проте, в чому саме вони полягають, та які конкретні обставини кримінального провадження не були враховані судом першої інстанції при постановленні оскаржуваного судового рішення, не вказує.

Слід зазначити також і те, що у мотивувальній частині апеляційної скарги прокурор посилається на те, що судом першої інстанції констатовано, що час вчинення кримінальних правопорушень мали місце у 2010 році, та на момент розгляду клопотання сторони захисту про закриття кримінального провадження минуло більше десяти років. Однак такі доводи прокурора, суперечать змісту оскаржуваного рішення, в якому суд вказав, що згідно обвинувального акту, вчинення кримінального правопорушення, у вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_4 здійснювалося 29.09.2015 року та 30.10.2015 року, а отже з дня його вчинення минуло більше п`яти років.

Що стосується апеляційної скарги захисника, то в ній взагалі відсутнє обґрунтування як таке, а вимога щодо зміни є неконкретною. Зокрема апелянт не вказує, в якій частині, на його думку, слід змінити оскаржувану ухвалу.

Частиною 1 ст.399 КПК України передбачено, що суддя-доповідач, встановивши, що апеляційну скаргу на вирок чи ухвалу суду першої інстанції подано без додержання вимог, передбачених статтею 396 цього Кодексу, постановляє ухвалу про залишення апеляційної скарги без руху, в якій зазначаються недоліки скарги і встановлюється достатній строк для їх усунення, який не може перевищувати п`ятнадцяти днів з дня отримання ухвали особою, яка подала апеляційну скаргу.

Оскільки апеляційні скарги подані без додержання вимог, передбачених ст. 396 КПК України, то їх слід залишити без руху, встановивши прокурору та захиснику строк, достатній для усунення вказаних недоліків.

На підставі викладеного та керуючись ст.399 КПК України, -

постановив :

Апеляційні скарги прокурора другого відділу першого управління процесуального керівництва досудовим розслідуванням та підтримання публічного обвинувачення Департаменту нагляду за додержанням законів органами Державного бюро розслідувань Офісу Генерального прокурора ОСОБА_3 та захисника обвинуваченого ОСОБА_4 - адвоката ОСОБА_5 на ухвалу Дніпровського районного суду м. Києва від 03 січня 2024 року щодо ОСОБА_4 , залишити без руху.

Надати прокурору та захиснику строк для усунення недоліків апеляційних скарг протягом 10 (десяти) днів з моменту отримання копії даної ухвали.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя ОСОБА_2