ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11.12.2023 Справа №607/3164/23

Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1

за участю секретаря с/з ОСОБА_2

розглянувши у закритому судовому засіданні в м. Тернополі кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0001305 від 20 вересня 2021 року про обвинувачення

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Тернополя, українця, громадянина України, із середньою спеціальною освітою, неодруженого, непрацюючого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , несудимого в силу ст. 89 КК України,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 152 КК України,

за участю прокурора ОСОБА_4 , ОСОБА_5

захисників адвокатів ОСОБА_6 , ОСОБА_7

обвинуваченого ОСОБА_3

потерпілої ОСОБА_8

представника потерпілої адвоката ОСОБА_9

та законного представника

потерпілої ОСОБА_10

В С Т А Н О В И В:

19 вересня 2021 року близько 14.00 год. неповнолітня ОСОБА_8 знаходилась на масиві «Канада» у м. Тернополі, а саме по вул. Вербицького, де прогулюючись із своїм хлопцем, зустріла раніше знайомого їй ОСОБА_3 . Надалі неповнолітня ОСОБА_8 разом із хлопцем та ОСОБА_3 пішли до останнього додому, а саме у приміщення квартири АДРЕСА_2 , де вживали алкоголь. В подальшому, неповнолітня ОСОБА_8 , її хлопець та ОСОБА_3 вийшли із приміщення вказаної квартири та хлопець ОСОБА_8 пішов у своїх справах, при цьому залишивши неповнолітню потерпілу із ОСОБА_3 .

Надалі неповнолітня ОСОБА_8 зателефонувала хлопцеві та останній повідомив, що знаходиться на АДРЕСА_3 , відтак ОСОБА_8 разом із ОСОБА_3 пішли на вказану вулицю з метою зустрітися із хлопцем ОСОБА_8 , однак останнього там не було.

В подальшому ОСОБА_3 під приводом зачекати на хлопця ОСОБА_8 запропонував неповнолітній потерпілій пройти до нього додому, а саме у приміщення квартири АДРЕСА_2 .

Надалі 19 вересня 2021 року близько 17.00 год. у ОСОБА_3 , який перебував у приміщенні квартири АДРЕСА_2 , виник злочинний умисел, спрямований на вчинення дій сексуального характеру, пов`язаних із вагінальним проникненням в тіло неповнолітньої ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , з використанням геніталій без добровільної згоди потерпілої.

Реалізуючи свій злочинний умисел, спрямований на умисне вчинення дій сексуального характеру, пов`язаних із вагінальним проникненням в тіло ОСОБА_8 з використанням своїх геніталій, без добровільної згоди потерпілої, ОСОБА_3 19 вересня 2021 року близько 17.00 год., перебуваючи в одній із кімнат квартири АДРЕСА_2 , діючи умисно, протиправно, усвідомлюючи суспільно - небезпечний характер своїх дій, передбачаючи та бажаючи настання суспільно - небезпечних наслідків, проте нехтуючи цим, діючи цілеспрямовано та рішуче, розпочав вчиняти дії сексуального характеру стосовно ОСОБА_8 , ігноруючи її прохання зупинитись та не продовжувати вчиняти таких дій, здійснив оральні дії сексуального характеру із геніталіями потерпілої. Надалі ОСОБА_3 , продовжуючи свої злочинні дії, положив ОСОБА_8 на диван, зняв з неї штани та білизну, та помістив її в положення на живіт, при цьому утримуючи її руки за спиною своїми руками, після чого проти волі останньої, здійснив із нею вагінальний статевий акт, із використанням своїх геніталій.

Вказаними діями обвинувачений ОСОБА_3 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 152 КК України - тобто зґвалтування неповнолітньої особи (вчинення дій сексуального характеру, пов`язаних із вагінальним проникненням в тіло іншої особи з використанням геніталій, без добровільної згоди потерпілої неповнолітньої особи).

Обвинувачений ОСОБА_3 в судовому засіданні свою вину у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.152 КК України, не визнав та пояснив, що 19 вересня 2021 року близько 13.00 год. в гості до нього додому по АДРЕСА_1 прийшли двоє його друзів ОСОБА_11 (прізвисько « ОСОБА_12 ») та ОСОБА_13 (прізвисько « ОСОБА_14 »), які принесли з собою горілку. Також в квартирі в той час перебував його батько, який випив з ними 100 грам горілки, після чого пішов у свою кімнату, а вони продовжили випивати та спілкуватись, при цьому випили на чотирьох пів літри горілки. Надалі до нього додому також зайшли ОСОБА_15 з ОСОБА_8 , однак вони з ними алкогольні напої не вживали, ОСОБА_15 пішов в туалет, а ОСОБА_8 перебувала в кімнаті. Надалі ОСОБА_15 з ОСОБА_8 посварилися між собою та ОСОБА_8 пішла. Після цього приблизно через 30 хвилин вони всі також пішли з квартири. Близько 15.00 год. він сам повернуся додому та в цей час в квартирі перебував його батько. Приблизно через 15-20 хвилин, тобто з того часу як вони всі вийшли з його дому пройшло близько 1,5 год., до нього додому знову прийшла ОСОБА_8 і запитала чи є в нього ОСОБА_15 , на що він відповів, що немає. Тоді ОСОБА_8 повідомила, що їй потрібно поговорити, він впустив її в квартиру та вони пройшли в його кімнату, де розмовляли близько 40 хвилин, при цьому потерпіла просила їй допомогти, розповіла, що вона змучилась, спить по підвалах, горищах, а ОСОБА_15 чіпляється до неї, б`є її, переслідує, через що її матір зверталася в поліцію, але це не допомагає. Вказав, що на той час ОСОБА_8 не перебувала в стані алкогольного сп`яніння. Він відповів ОСОБА_8 , що поговорить з ОСОБА_15 , на що ОСОБА_8 сказала: «краще з тобою спати, ніж з ним». Після цього ОСОБА_8 почала до нього чіплятися, вони цілувалися, потім ОСОБА_8 зняла з себе штани, кофту не знімала, а також зняла з нього штани, після чого у них відбувався добровільний статевий акт без застосування насильства, ОСОБА_8 не чинила опору. Під час статевого акту потерпіла перебувала на колінах на дивані, а він стояв ззаду, при цьому за руки її не тримав. Вказаний статевий акт тривав близько 10 хвилин та при цьому він не використовував презерватив. Оральних дій відносно потерпілої він не вчиняв. Під час статевого акту він помітив у ОСОБА_8 тілесні ушкодження, які надалі були виявлені у неї під час судово-медичної експертизи, та як йому було відомо зі слів потерпілої, що ОСОБА_15 переслідував її, міг вдарити. Також вказав, що під час статевого акту з потерпілою його батько перебував у своїй кімнаті. Окрім того під час статевого акту в квартиру ніхто не стукав, а також не приходив ОСОБА_15 . Після статевого акту потерпіла не виходила на балкон. Вказав, що в його кімнаті є балкон, вікна якого старі дерев`яні, при цьому одне вікно не закривається, а двері з балкону в кімнату закриваються. В кімнаті його сестри також є балкон, але він не закривається, так як поломана ручка. Вхідні двері в квартиру металічні.

Після статевого акту з ОСОБА_8 він вийшов в магазин, щоб купити сигарети, а остання залишилась в його кімнаті дивитись телевізор, а також у квартирі в цей час перебував його батько. Коли він повертався додому, то зустрів свою сестру з чоловіком та разом з ними зайшов додому. Побачивши в квартирі ОСОБА_8 , його сестра почала сваритись, бо вони домовлялись, що поки вона живе вдома, він нікого не буде приводити. Надалі вони з ОСОБА_8 разом вийшли з будинку. Близько 21.00-21.30 год. до нього зателефонував ОСОБА_15 та почав погрожувати, вимагаючи в нього 16000 грн. за те, щоб ОСОБА_8 не писала заяву в поліцію, що він її зґвалтував, на що він відповів, що грошей платити не буде. Надалі ОСОБА_15 продовжував телефонувати до нього приблизно до 01.00 год. При цьому він чув, що біля ОСОБА_15 була присутня також ОСОБА_8 , однак ні потерпіла, ні її матір особисто у нього грошових коштів не вимагали. На наступний день до нього приїхали працівники поліції, яким він пояснив як саме відбувались події, та повідомив, що статевий акт між ним та ОСОБА_8 був добровільний, а про те, що остання є неповнолітньою йому не було відомо, оскільки вона казала, що їй майже 19 років, та її зовнішній вигляд, на його думку, відповідав вказаному віку. Крім того повідомив, що він не звертався в поліцію із заявою про те, що ОСОБА_15 вимагає в нього грошові кошти. Також він надав взірці нігтів та змиви з рук для проведення експертизи, сам з`явився для проведення судово-медичної експертизи, здав на аналізи мазок, зразки крові, слини. Окрім того працівники поліції проводили огляд в нього вдома, вилучили покривало, наволочки з подушки.

Через декілька днів після цього він зустрів ОСОБА_15 та запитав навіщо він це зробив, на що той почав вибачатися та повідомив, що він викрав мопед, за що на нього написали заяву в поліцію і йому потрібні були грошові кошти, щоб вирішити питання з власником мопеда. Також повідомив, що до вказаного часу він був знайомий з ОСОБА_15 близько 2-3 років, а із ОСОБА_8 близько 1 року, часто бачив її, однак не спілкувався, окрім того близько двох разів вона заходила до нього додому разом із ОСОБА_15 , при цьому одного разу вони просили переночувати в нього, на що він відмовив. Повідомив, що потерпіла вела вільний спосіб життя, йшла додому коли хотіла, та він ніколи не чув, що вона відвідує школу.

Незважаючи на те, що обвинувачений ОСОБА_3 свою вину в скоєнні інкримінованого йому кримінального правопорушення не визнав, його винуватість у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.152 КК України, повністю доведена зібраними в ході досудового слідства доказами, що були предметом аналізу під час судового розгляду.

Зокрема, показаннями неповнолітньої потерпілої ОСОБА_8 , допитаної в судовому засіданні з врахуванням її віку та поданого клопотання за вмотивованою ухвалою суду з використанням технічних засобів з іншого приміщення суду в присутності законного представника ОСОБА_10 та представника потерпілої адвоката ОСОБА_9 , яка пояснила, що 19 вересня 2021 року приблизно о 14.00 год. вона перебувала на масиві «Канада» по вул. Рєпіна із своїм хлопцем ОСОБА_15 , де зустріли друга ОСОБА_15 , з яким вона також була знайома ОСОБА_3 , та ОСОБА_15 запропонував зайти до ОСОБА_3 в гості та випити алкогольні напої. Також вдома у ОСОБА_3 перебував батько останнього та двоє чоловіків, імен яких вона не знає, проте їй відомі їх прізвиська, а саме « ОСОБА_14 » і « ОСОБА_12 ». Надалі в приміщенні кухні вони вживали горілку, при цьому вона теж вживала небагато. Приблизно через 1 годину вона вийшла на вулицю, оскільки посварилась із ОСОБА_15 . Через деякий час на вулицю також вийшли ОСОБА_15 , ОСОБА_3 , « ОСОБА_14 » і «Китаєць». Так як вони із ОСОБА_15 розминулись, вона почала його шукала, та зустріла ОСОБА_3 та ще двох знайомих, в яких взяла телефон, щоб зателефонувати до ОСОБА_15 . Під час телефонної розмови ОСОБА_15 повідомив, що знаходиться по АДРЕСА_3 , після чого ОСОБА_3 запропонував їй піти разом до ОСОБА_15 . Вказані події відбувались близько 16.00 год. Надалі коли вони прийшли за вказаною адресою, ОСОБА_15 вже там не було. Тоді ОСОБА_3 запропонував їй зайти до нього додому та почекати ОСОБА_15 там, сказавши, що потрібно випити чаю та зігрітися, бо на вулиці було холодно, на що вона погодилась, бо довіряла йому, після чого вони пішли до ОСОБА_3 додому. Про те, що він має намір вступати з нею у статеві відносини ОСОБА_3 їй не повідомляв.

Надалі вдома у ОСОБА_3 вони перебували в кімнаті останнього, а також в іншій кімнаті в цей час був батько обвинуваченого, який до них в кімнату не заходив. Вони із ОСОБА_3 пили чай та розмовляли, під час чого ОСОБА_3 повідомив, що йому 38 років, а вона у свою чергу розповіла, що їй 15 років. Надалі ОСОБА_3 почав чіплятись до неї, торкатися її тіла, ловив за руки, хотів цілуватися, вона казала цього не робити, оскільки не хотіла відповідати йому взаємністю, проте він не реагував на її слова. Вказала, що на той час і вона, і ОСОБА_3 перебували в стані алкогольного сп`яніння. Надалі ОСОБА_3 почав роздягати її, а саме зняв її кофту, штани, нижню білизну (бюстгальтер, труси), вона відштовхувала його, даючи зрозуміти, що їй це неприємно, але він не звертав увагу та тримав її за руки. Також ОСОБА_3 сам роздягнув себе. Перед статевим актом ОСОБА_3 стояв на колінах і вчиняв відносно неї оральні дії сексуального характеру, після чого положив її на ліжко животом вниз, та тримаючи її руки позаду, розпочав статевий акт. Вона постійно казала йому, щоб він припинив свої дії, починала кричати, але він закривав їй рот руками. При цьому вважає, що батько ОСОБА_3 міг чути як вона кричала. Також вона намагалась відпихати його руками, але не мала сили, оскільки була в стані сп`яніння та не розуміла повністю, що з нею відбувається. Вказаний статевий акт тривав близько 10 хвилин та під час цього у вхідні двері квартири почали стукати та кричати, та оскільки двері в кімнату, де вони перебували, були відкриті, вона почула, що це був ОСОБА_15 . Надалі ОСОБА_3 перервав статевий акт, дав їй одяг та сказав йти в іншу кімнату, та як вона зрозуміла в подальшому, у вказаній кімнаті проживала сестра ОСОБА_3 . Вона була налякала, тому пішла з ним в іншу кімнату, де він зачинив її на балконі і сказав сидіти тихо. Також вказала, що коли вона перебувала на балконі, ОСОБА_3 впустив ОСОБА_15 у квартиру, але той її не бачив та не чув, оскільки не заходив в кімнату, де вона перебувала. Крім того повідомила, що коли в квартиру прийшов ОСОБА_15 , батько ОСОБА_3 , який до цього знаходився в сусідній кімнаті, встав подивитись, що відбувається та побачив, що вона перебуває на балконі, та після цього він повернувся в свою кімнату. Надалі ОСОБА_3 та ОСОБА_15 , поспілкувавшись, вийшли з квартири. Вона не могла відчинити двері балкону самостійно та перебувала там близько 10 хвилин, після чого ОСОБА_3 прийшов до неї та сказав, що потрібно швидко збиратись і йти. Коли вона вийшла з вказаної кімнати, то побачила в квартирі сестру ОСОБА_3 з чоловіком, які почали сваритись з обвинуваченим, запитували, що робить малолітка в квартирі, вказуючи на неї, та чому вона перебувала в них в кімнаті. Також повідомила, що вона не просила сестру ОСОБА_3 допомогти їй, оскільки остання зайшовши в квартиру, одразу почала кричати. Після того як вони з ОСОБА_3 вийшли з квартири, то піднялись ліфтом на 9 поверх, а потім спустились на 1 поверх, при цьому ОСОБА_3 казав, щоб вона нікому не розповідала про те, що між ними відбулось, та якщо хтось буде запитувати, відповідати, що вони разом шукали ОСОБА_15 , потім він пішов по своїх справах, а вона далі продовжила його шукати сама. В подальшому перебуваючи на вулиці, вона зустріла знайомого на ім`я ОСОБА_16 та з його телефону зателефонувала до ОСОБА_15 , з яким вони надалі зустрілась на стадіоні та вона розповіла йому про те, що ОСОБА_3 її зґвалтував. Також про вказані події вона розповіла їх знайомому ОСОБА_17 та його дружині та разом з ними та ОСОБА_15 вони поїхали в поліцію, щоб написати заяву про зґвалтування. Однак працівники поліції відмовились відбирати від неї заяву та пояснення, сказавши, що вона перебуває в стані алкогольного сп`яніння. Ввечері того ж дня вона розповіла своїй матері про те, що її зґвалтував ОСОБА_3 та на наступний день вони разом з мамою написали заяву в поліції. Вказала, що після зґвалтуванням ОСОБА_3 до неї не телефонував, однак їй відомо, що він зв`язувався з ОСОБА_15 .

На запитання сторони захисту потерпіла ОСОБА_8 категорично відмовилась відповідати, зазначивши про те що запитання сторони захисту принижують її та таким чином вони на неї тиснуть.

Просить призначити обвинуваченому ОСОБА_3 найбільш суворе покарання.

Допитана в судовому засіданні свідок ОСОБА_18 пояснила, що обвинувачений ОСОБА_3 являється її рідним братом та вони перебувають в добрих відносинах. У вересні 2021 року вона проживала за адресою АДРЕСА_1 разом із своїм батьком, братом, чоловіком та двома доньками. Також повідомила, що вона бачила потерпілу ОСОБА_8 декілька разів, коли остання разом із своїм хлопцем ОСОБА_15 приходили до її брата ОСОБА_3 . Щодо подій, які мали місце 19 вересня 2021 року повідомила, що вказаного дня близько 17.00 год. вона разом із чоловіком та дітьми повертались додому, припаркували свій автомобіль біля під`їзду, після чого зустріли на вулиці її брата ОСОБА_3 , останній відкрив їм двері в під`їзд та вони разом з ним пішли додому. Першим зайшов в квартиру ОСОБА_3 , а вона зайшла одразу за ним та у коридорі квартири побачила потерпілу ОСОБА_8 . При цьому остання поводила себе спокійно, нічого не розповідала та ні на що не скаржилась. Також в цей час в квартирі перебував її батько ОСОБА_19 . На її запитання чому дівчина перебуває у них вдома, ОСОБА_3 відповів, що потерпіла посварилась зі своїм хлопцем, останній її шарпав, тому він запропонував потерпілій залишитись у нього вдома. Ця розмова відбувалась в присутності потерпілої та остання нічого не заперечувала. Також вказала, що у квартирі було чисто та речі не були розкидані. Після цього потерпіла разом із ОСОБА_3 вийшли з квартири, а ввечері близько 20.00-21.00 год. ОСОБА_3 повернувся додому та розповів їй, що того дня у них вдома була потерпіла зі своїм хлопцем ОСОБА_15 та друзями, з якими вони вживали алкогольні напої. Однак вона не бачила ОСОБА_15 19 вересня 2021 року у них вдома. Також повідомила, що квартира за їх місцем проживання знаходиться на другому поверсі та балкон із кімнати її брата ОСОБА_3 виходить у двір, при цьому вікно старе та не закривається. Двері на балкон поломані та не закриваються, тому на її думку, ОСОБА_3 не міг закрити потерпілу на балконі.

Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_19 вказав, що обвинувачений ОСОБА_3 являється його сином, з яким він постійно проживає за адресою АДРЕСА_1 , а також у вересні 2021 року за вказаною адресою з ними тимчасово проживала донька ОСОБА_18 зі своїм чоловіком та дітьми. Щодо подій, які мали місце 19 вересня 2021 року, повідомив, що того дня в післяобідній час ОСОБА_3 прийшов до них додому із потерпілою та її хлопцем та вони разом вживали алкогольні напої. На пропозицію ОСОБА_3 він також випив з ними, після чого пішов у свою кімнату, а вони продовжували перебувати у них вдома близько однієї години, а потім всі разом вийшли з квартири. В цей час він також вийшов в магазин, де перебував близько 30 хв. - 1 год., та коли повернувся, то у квартирі нікого не було. Через деякий час додому повернувся ОСОБА_3 з дівчиною, проте він зі своєї кімнати не виходив, однак чув їх голоси у квартирі. Близько 17 год. додому прийшла також його донька з чоловіком, а ОСОБА_3 в цей час перебував на вулиці, після чого донька зайшла до нього в кімнату та запитала чому у них в квартирі перебуває дівчина, на що він відповів, що не знає. Також повідомив, що квартира, в якій вони проживають, знаходиться на другому поверсі, у квартирі є два балкони, в тому числі балкон є у кімнаті ОСОБА_3 та його вікна виходять у двір будинку біля входу у під`їзд. Балкони старі та їх двері не закриваються, а тому вважає, що ОСОБА_3 не міг закрити потерпілу на балконі. Крім того вказав, що до вказаних подій він бачив потерпілу близько двох разів, тілесних ушкоджень у неї не помітив, остання йому нічого не розповідала та не скаржилась, а також він не чув криків.

Допитаний в судовому засіданні за клопотанням сторони захисту свідок ОСОБА_20 пояснив, що обвинувачений ОСОБА_3 являється рідним братом його дружини. У вересні 2021 року його сім`я проживала за адресою АДРЕСА_1 , дана квартира знаходиться на другому поверсі. 19 вересня 2021 року вони із дружиною та дітьми повернулись додому та коли під`їхали до будинку, до них підійшов ОСОБА_3 , який до цього перебував на вулиці, в подальшому останній відкрив їм двері в під`їзд та вони разом пішли в квартиру. При цьому його дружина попередньо не телефонувала ОСОБА_3 та не казала йому, що вони їдуть додому. Також вказав, що він не помітив запаху алкоголю чи інших ознак сп`яніння у ОСОБА_3 . Крім того повідомив, що першим у квартиру зайшов ОСОБА_3 , потім зайшла його дружина, а вже потім він з дітьми. В той час у коридорі квартири перебувала дівчина, тому його дружина почала сваритись з ОСОБА_3 з приводу того, чому посторонні перебувають в квартирі, потім вона також пішла до батька в кімнату запитати те ж саме у нього. Також повідомив, що він не помітив тілесних ушкоджень у потерпілої, остання не плакала та він з нею не розмовляв. Як повідомив ОСОБА_3 , дівчина посварилась зі своїм хлопцем ОСОБА_15 , тому ОСОБА_3 залишив її у них в квартирі, щоб хлопець її не чіпав. При цьому потерпіла нічого не говорила та не заперечувала. Також повідомив, що ключ від квартири завжди знаходився у замку дверей, однак чи був ключ зсередини дверей, коли вони повернулись додому в той день, він не звернув увагу. Також вказав, що він бачив потерпілу та ОСОБА_15 близько двох разів, коли вони приходили до ОСОБА_3 , при цьому останні перебували у загальному коридорі будинку та в квартиру до них не заходили. 19 вересня 2021 року ОСОБА_15 він не бачив. Крім того пояснив, що у кімнаті ОСОБА_3 є балкон та його вікна виходять у двір будинку на вхід у під`їзд. Вказаний балкон засклений, але вікна щільно не закриваються, двері на балкон також не закриваються.

Також повідомив, що того ж дня ввечері близько 20.00-20.30 год. він виходив на вулицю та бачив у дворі компанію людей, які сміялися, та як йому здалося, між ними була потерпіла. Крім того зазначив, що ОСОБА_3 повідомляв йому, що з нього вимагають 16000 грн. за те, щоб не подавати заяву в поліцію. Як йому відомо, ОСОБА_3 казав його дружині, що його звинувачують у тому, чого він не робив.

Свідок ОСОБА_15 в судовому засіданні вказав, що він знайомий з потерпілою ОСОБА_8 та обвинуваченим ОСОБА_3 , однак не пам`ятає жодних обставин по даному кримінальному провадженні та йому нічого не відомо про зґвалтування.

Також винуватість обвинуваченого ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.152 КК України, повністю доводиться оголошеними та проаналізованими в судовому засіданні матеріалами кримінального провадження:

- рапортом ст. інспектора чергового ЧЧ Тернопільського РУП ГУНП в Тернопільській області ОСОБА_21 від 19.09.2021 р., з якого вбачається, що 19.09.2021 р. о 22.46 год. надійшов рапорт ст. чергового Тернопільського РУП ГУНП в Тернопільській області ОСОБА_22 про те, що під час добового чергування в Тернопільський РУП ГУНП в Тернопільській області звернулась ОСОБА_8 , яка повідомила, що в неї виник конфлікт із чоловіком на ім`я ОСОБА_23 , деталі конфлікту не повідомила, після чого самовільно покинула приміщення Тернопільського РУП ГУНП в Тернопільській області, не повідомивши причину.

(а.м.к.п. 224 Т.1);

- заявою ОСОБА_10 від 20.09.2021 р., згідно якої остання просить встановити та притягнути до кримінальної відповідальності невідому особу на ім`я ОСОБА_24 , який 19.09.2021 р. близько 19.00 в квартирі, що розташована в одному з будинків по вул. Рєпіна в м. Тернополі, застосовуючи фізичне насильство та погрожуючи застосуванням такого насильства, зґвалтував її неповнолітню дочку ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 (а.м.к.п. 225 Т.1);

- заявою ОСОБА_10 від 20.09.2021 р., згідно якої остання просить долучити до матеріалів кримінального провадження одяг її неповнолітньої доньки ОСОБА_8 , в який вона була одягнута під час статевих зносин, а саме: чорні спортивні штани, чорну спортивну кофту з капюшоном, фіолетові труси з принтом та бюстгальтер білого кольору з принтом. (а.м.к.п. 226 Т.1);

- протоколом огляду місця події від 20.09.2021 р., згідно якого оглянуто приміщення квартири АДРЕСА_2 , яка складається із трьох окремих житлових кімнат, кухні, коридору, ванної кімнати, санвузла та двох лоджій. Безпосереднім об`єктом огляду являється приміщення житлової кімнати, яка знаходиться по ліву сторону від входу у квартиру, двері в яку відсутні. Із даної кімнати наявний вихід на балкон. У центральній частині кімнати наявний диван жовто-оранжевого кольору із видимими потертостями та забрудненнями у ділянці спинки та сидінь. Поверх вказаного дивана знаходяться три подушки сірого кольору (наволочки), які в ході огляду позначено об`єктами №1, №2 та №3, упаковано окремо у сейф-пакети №SUD2065535, №SUD2065516, №INZ2001882 та вилучено з місця події, а також на лівому бильці дивана виявлено покривало зелено-білого кольору із візерунком, яке позначено об`єктом №4, поміщено у сейф-пакет №7229652 та вилучено з місця події.

(а.м.к.п. 229-237 Т.1);

- висновком експерта № 959 від 03.11.2021 р. судово-медичної експертизи, з якої вбачається, що при судово-медичній експертизі у неповнолітньої ОСОБА_8 виявлені синці правого плеча. Характер і морфологічні властивості виявлених у ОСОБА_8 ушкоджень свідчать про їх утворення від дії тупих предметів з обмеженими травмуючими поверхнями близько за 1-3 доби до її експертного обстеження 21 вересня 2021 року, не виключено у вказаний в постанові термін 19 вересня 2021 року.

Згідно результатів судово-медичної експертизи мазків та тампонів з вмістом піхви і прямої кишки ОСОБА_8 - знайдені сперматозоїди, що може свідчити про здійснення з нею статевого акту та задоволення статевої пристрасті неприроднім шляхом відповідно.

Будь-яких тілесних ушкоджень чи слідів їх загоєння в ділянці зовнішніх статевих органів у ОСОБА_8 при судово-медичній експертизі не виявлено.

Виявлені у неповнолітньої ОСОБА_8 синці за ступенем тяжкості належать до легких тілесних ушкоджень п. 2.3.5. «Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень» (МОЗ України, Київ, 1995).

Цілість дівочої перетинки у неповнолітньої ОСОБА_8 на момент проведення судово-медичної експертизи порушена і встановити давність цього порушення в даний час неможливо.

(а.м.к.п. 244-246 Т.1).

Для роз`яснення висновку експерта в судовому засіданні було допитано експерта ОСОБА_25 , яка суду пояснила, що вона працює лікарем судово-медичним експертом відділу судово-медичної експертизи потерпілих, обвинувачених та інших осіб Тернопільського обласного бюро судово-медичної експертизи, та проводила експертизу потерпілої ОСОБА_8 та обвинуваченого ОСОБА_3 . Висновки проведених нею експертиз повністю підтверджує. Так, щодо висновку експерта № 959 відносно потерпілої ОСОБА_8 зазначила, що при її проведенні вона керувалась «Правилами судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень» від 1995 р., які в тому числі, містять і правила проведення судово-медичних експертиз з приводу статевих станів в бюро судово-медичної експертизи. Дана експертиза була проведена на підставі постанови слідчого, у якій були зазначені питання, винесені на розгляд експерта. При цьому матеріали кримінального провадження їй для ознайомлення не надавались, оскільки для вирішення поставлених запитань такі матеріали не були потрібні, а відомості щодо обставин справи були нею взяті із постанови про призначення експертизи.

Огляд потерпілої проводився при змішаному освітленні в приміщенні кабінету №3, зокрема спочатку було проведено візуальний огляд на наявність тілесних ушкоджень, а потім огляд на гінекологічному кріслі, який проводиться у випадку статевих злочинів. Також вказала, що у відділі не використовуються спеціальні прибори, методики, а проводиться візуальний огляд, описання, заміри лінійкою. При проведенні експертизи, крім потерпілої, була присутня її матір, оскільки потерпіла на момент експертизи була неповнолітньою, а також медсестра. Виявлені у потерпілої тілесні ушкодження описані в дослідній частині висновку експерта: синці на правому плечі, які утворились від дії тупих предметів з обмеженими травмуючими поверхнями близько за 1-3 доби до експертного обстеження. Давність утворення синців було визначено за їх забарвленням, яке змінюється в процесі загоєння. Вказала, що за умов утримання рук потерпілої за спиною утворення синця на плечі не виключається та якщо на дану ділянку здійснюється механічний вплив, то можуть утворитися синці. Разом з тим таке питання на вирішення експертизи не ставилось. Крім того повідомила, що в ході проведення експертизи нею було заявлено усне клопотання слідчій про надання висновку №435, з якого вбачається, що у мазках, відібраних у потерпілої, були виявлені сперматозоїди, що свідчить про здійснення з нею статевого акту. Зовнішніх ушкоджень статевих органів не було виявлено.

- протоколом відбирання біологічних зразків у особи для експертного дослідження від 21.09.2021 р., згідно якого у ОСОБА_3 відібрано зразки крові для експертних досліджень.

(а.м.к.п. 250 Т.1);

- висновком експерта № 431 від 21.09.2021 р. судово-медичної експертизи, згідно якого кров громадянина ОСОБА_3 належить до групи 0(І) з ізогемаглютинінами анти-А і анти-В за ізосерологічною системою АВ0.

(а.м.к.п. 2-3 Т.2);

- протоколом відібрання зразків для експертного дослідження від 22.09.2021 р., згідно якого у ОСОБА_8 відібрано зразки крові для експертного дослідження.

(а.м.к.п. 4 Т.2);

- висновком експерта № 436 від 22.09.2021 р. судово-медичної експертизи, згідно якого кров неповнолітньої ОСОБА_8 належить до групи А(ІІ) з ізогемаглютиніном анти-В за ізосерологічною системою АВ0.

(а.м.к.п. 6-8 Т.2).

Для роз`яснення висновку експерта в судовому засіданні допитано експерта ОСОБА_26 , яка суду пояснила, що вона працює експертом-імунологом судовим відділення судово-медичної імунології Тернопільського обласного бюро судово-медичної експертизи, та проводила судово-медичні експертизи в даному кримінальному провадженні (висновки експерта № 436 від 22.09.2021 р., № 435 від 07.10.2021 р. та №434 від 08.10.2021 р.). Так, щодо висновку експерта №436 від 22.09.2021 р. повідомила, що 22 вересня 2021 року у приміщенні відділення судово-медичної імунології ТОБСМЕ було проведено забір крові у ОСОБА_8 . Проведення забору зразка крові у ОСОБА_8 відбувалося згідно постанови слідчого про призначення судово-медичної експертизи, постанови про відбір біологічних зразків крові та згідно протоколу відбору зразків крові для експертних досліджень. Забір крові відбувався у присутності завідувача відділення, двох експертів та двох лаборантів, а також потерпілої та слідчої ОСОБА_27 , яка і засвідчила особу потерпілої. Також повідомила, що при проведенні судово-медичної експертизи вона керувалася Інструкцією про проведення судово-медичної експертизи №6 від 17.01.1995 р. Завідувач відділення та інший експерт, які були присутні під час забору зразка крові у ОСОБА_8 , не підписували даний висновок експерта, оскільки це не була комісійна експертиза, тому висновок експерта підписував лише експерт, який проводив експертизу.

Також повідомила, що в період з 1999 р. по 2005 р. вона навчалася на біологічному факультеті Львівського національного університету ім. І. Франка, надалі пройшла курси спеціалізації з судово-медичної імунології в Одеському обласному бюро судово-медичної експертизи та отримала дозвіл МОЗ України працювати на посаді судово-медичного експерта у відділенні судово-медичної імунології, після чого її було прийнято на посаду судово-медичного імунолога.

- протоколом відбирання біологічних зразків у особи для експертного дослідження від 21.09.2021 р., згідно якого у ОСОБА_3 відібрано зразки зі статевого члена для експертних досліджень.

(а.м.к.п. 9 Т.2);

- висновком експерта № 289 від 22.10.2021 р. судово-медичної експертизи, згідно якого при судово-медичній експертизі мазка-відбитку (об.1) та тампона змиву (об.2) зі статевого члена ОСОБА_3 знайдено епітеліальні клітини особи, статеву належність якої встановити не вдалося через відсутність у препаратах необхідних для цього виду дослідження елементів. Крові, клітин вагінального епітелію з відповідними морфологічними та цитохімічними ознаками в цих об`єктах не знайдено. Серологічним дослідженням визначено антиген Н системи АВ0.

З Висновків експерта №№ 431 та 436 відомо, що кров ОСОБА_8 належить до групи А(ІІ) з ізогемаглютиніном анти-В, кров ОСОБА_3 - до групи 0(І) з ізогемаглютинінами анти-А анти-В ізосерологічної системи АВ0. Реакцією абсорбції - елюції в крові ОСОБА_8 визначено супутній антиген Н системи АВ0.

Враховуючи отримані результати, групи крові зазначених у постанові осіб та особливість речового доказу, не виключено походження виявлених слідів за рахунок власних виділень самого ОСОБА_28 . Судово-медичних даних про присутність у мазку-відбитку та тампоні змиву зі статевого члена ОСОБА_3 клітин ОСОБА_8 не отримано.

(а.м.к.п. 11-13 Т.2).

Для роз`яснення висновку експерта в судовому засіданні було допитано експерта ОСОБА_29 , яка суду пояснила, що вона працює завідувачем відділення судово-медичної цитології Тернопільського обласного бюро судово-медичної експертизи та проводила судово-медичні експертизи в даному кримінальному провадженні (висновки експерта №294 від 22.10.2021 р., №292 від 22.10.2021 р., №290 від 13.10.2021 р., №289 від 22.10.2021 р., №291, №293 від 22.10.2021 р.). Повідомила, що має повну вищу освіту, навчалась у медичному коледжі та Ужгородському національному університеті за спеціальністю «Біологія». Так, підтвердила наданий нею висновок експерта №289 від 22.10.2021 р., що містить результати дослідження речових доказів мазка-відбитку та змиву зі статевого члена ОСОБА_3 . Крім того пояснила, що у разі проведення гігієни статевого члена, миття рук епітеліальні клітини змиваються. При проведенні експертиз вона користувались даними відділення судово-медичної імунології, яке знаходиться у цій же установі - ТОБСМЕ, в тому числі даними висновків експерта №431 та №436. У вказаному відділенні досліджується той самий біологічний матеріал, ті самі докази, тому відбирати повторно зразки крові недоцільно та під час виконання експертиз у відділенні судово-медичної цитології вони використовують дані з відділення судово-медичної імунології.

- протоколами відбирання біологічних зразків у особи для експертного дослідження від 21.09.2021 р., згідно яких у ОСОБА_8 відібрано зразки з прямої кишки, з піхви та з рота для експертних досліджень.

(а.м.к.п. 14-16 Т.2);

- висновком експерта № 435 від 07.10.2021 р. судово-медичної експертизи, згідно якого при мікроскопічному дослідженні мазка (об. №1) та марлевого тампона (об. №2) з вмістом ротової порожнини неповнолітньої ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 сперматозоїди не знайдені; в марлевому тампоні з вмістом ротової порожнини потерпілої ОСОБА_8 крові не виявлено.

При мікроскопічному дослідженні мазків з вмістом піхви (об. №№3, 4) та прямої кишки (об. №8) неповнолітньої ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 знайдені сперматозоїди; у марлевих тампонах з вмістом піхви (об. №№5-7) та прямої кишки (об. №9) потерпілої ОСОБА_8 знайдена сперма без домішки крові.

Імунологічним дослідженням в об`єктах №№5-7, 9 виявлені антигени А і Н ізосерологічної системи АВ0.

Кров неповнолітньої ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , належить до групи А(ІІ) з ізогемаглютиніном анти-В та супутнім антигеном Н за ізосерологічною системою АВ0. Для її крові та виділень властиві антигени А і Н ізосерологічної системи АВ0.

Кров громадянина ОСОБА_3 належить до групи 0(І) з ізогемаглютинінами анти-А і анти-В за ізосерологічною системою АВ0. Для його крові та виділень властивий антиген Н як основний ізосерологічної системи АВ0.

Таким чином, сперма виявлена в марлевих тампонах з вмістом піхви та прямої кишки потерпілої ОСОБА_8 може походити від особи (осіб), виділенням якого (яких) властиві виявлені антигени, тобто це може бути особа групи крові А(ІІ) з ізогемаглютиніном анти-В і супутнім антигеном Н ізосерологічної системи АВ0, або особа групи 0(І) з ізогемаглютинінами анти-А і анти-В, що не виключає походження сперми від громадянина ОСОБА_3 або у випадку походження сперми від двох і більше осіб в одних і тих же слідах, їх змішування.

Виявлені антигени А і Н у марлевому тампоні з вмістом піхви ОСОБА_8 можуть походити також і за рахунок вагінальних виділень самої потерпілої.

(а.м.к.п. 17-20 Т.2).

Для роз`яснення висновку експерта в судовому засіданні допитана експерт-імунолог судовий відділення судово-медичної імунології Тернопільського обласного бюро судово-медичної експертизи ОСОБА_26 , яка підтвердила складений нею висновок експерта №435 від 07.10.2021 р., зазначивши про те, що у мазках з вмістом піхви та прямої кишки ОСОБА_8 були знайдені сперматозоїди та не виключається походження сперми від ОСОБА_3 або у випадку походження сперми від двох і більше осіб в одних і тих же слідах, їх змішування. До певного висновку про те, чи виключається походження сперми від певної людини, експерт приходить на основі антигенної характеристики осіб, їх антигенів та антитіл. При цьому у двох людей не може бути однаковий генотип, генна характеристика. Щодо використання під час проведення даної експертизи результатів висновків експертів № 431 та № 436 повідомила, що призначаючи експертизу, слідчий надає дозвіл на використання зразків крові потерпілої та підозрюваного та всіх необхідних для проведення експертизи матеріалів, при цьому матеріали, які використовуються при проведенні експертиз у ТОБСМЕ, зберігаються в архіві установи, тому у судового експерта є доступ до таких матеріалів.

- протоколами відібрання зразків для проведення експертизи від 21.09.2021 р., згідно якого у ОСОБА_8 здійснено відрізання вільних країв нігтьових пластин з піднігтьовим вмістом з обох рук, а також здійснено змиви з поверхонь обох рук.

(а.м.к.п. 31-32 Т.2);

- висновком експерта № 294 від 22.10.2021 р. судово-медичної експертизи, згідно якого при судово-медичній експертизі тампонів змивів з рук ОСОБА_8 (об. 1,2) знайдено епітеліальні клітини особи, статеву належність якої встановити не вдалося через дегенеративні зміни в ядрах та визначено антигени А і Н за системою АВ0. Крові в цих об`єктах не виявлено.

З Висновків експерта №№ 289, 431 та 436 відомо, що кров ОСОБА_8 належить до групи А(ІІ) з ізогемаглютиніном анти-В та супутнім антигеном Н, кров ОСОБА_3 - до групи 0(І) з ізогемаглютинінами анти-А анти-В ізосерологічної системи АВ0.

Отже, не виключено походження виявлених слідів від особи (осіб), в крові якої (яких) містяться антигени А і Н за системою АВ0, в тому числі від самої ОСОБА_8 . З огляду на групову належність ОСОБА_3 , домішки його клітин в описаних слідах допускаються.

(а.м.к.п. 34-35 Т.2).

Для роз`яснення висновку експерта в судовому засіданні допитана завідувач відділення судово-медичної цитології Тернопільського обласного бюро судово-медичної експертизи ОСОБА_29 підтвердила висновок проведеної нею судово-медичної експертизи, під час якої проводилось дослідження тампонів змивів з рук ОСОБА_8 , а саме висновок експерта №294 від 22.10.2021 р. та повідомила, що з огляду на групову належність ОСОБА_3 домішки його клітин в описаних слідах допускаються. Крім того пояснила, що у разі миття рук епітеліальні клітини змиваються. Також зазначила, що під час вказаної експертизи вона користувались даними відділення судово-медичної імунології, яке знаходиться у цій же установі - ТОБСМЕ, а саме даними висновків експерта №289, №431 та №436.

- висновком експерта № 434 від 08.10.2021 р. судово-медичної експертизи, згідно якого у слідах на светрі спортивного крою (об. №1), спортивних штанах (об. №№2, 3) та трусах (об. №4), які належать потерпілій ОСОБА_8 , знайдена сперма без домішки крові.

На бюстгальтері потерпілої ОСОБА_8 слідів, подібних на кров та сперму не виявлено.

Імунологічним дослідженням в об`єктах №№1-3 виявлені антигени А і Н

ізосерологічної системи АВ0, в об`єкті №4 виявлені антигени А, В, Н ізосерологічної

системи АВ0.

Кров неповнолітньої ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 належить до групи А(ІІ) з ізогемаглютиніном анти-В та супутнім антигеном Н за

ізосерологічною системою АВ0. Для її крові та виділень властиві антигени А і Н ізосерологічної системи АВ0.

Кров громадянина ОСОБА_3 належить до групи 0(І) з

ізогемаглютинінами анти-А і анти-В за ізосерологічною системою АВ0. Для його крові та

виділень властивий антиген Н як основний ізосерологічної системи АВ0.

Таким чином, сперма виявлена в об`єктах №№1-3 на предметах одягу потерпілої ОСОБА_8 може походити від особи (осіб), виділенням якого (яких) властиві виявлені антигени А і Н, тобто це може бути особа групи крові А(ІІ) з ізогемаглютиніном анти-В і супутнім антигеном Н ізосерологічної системи АВ0, або особа групи 0(І) з ізогемаглютинінами анти-А і анти-В, що не виключає походження сперми від громадянина ОСОБА_3 , або у випадку походження сперми від двох і більше осіб в одних і тих же слідах, їх змішування.

Сперма виявлена на ластовиці трусів (об. №4) потерпілої ОСОБА_8 може походити від однієї особи з групою крові AB(IV) та супутнім антигеном Н ізосерологічної системи АВ0, або від двох і більше осіб із будь-яким сполученням вказаних антигенів у випадку їх

змішування. У цьому випадку походження домішки сперми від громадянина ОСОБА_3 не

виключається.

Виявлені антигени А і Н в обєкті №4 на ластовиці трусів потерпілої ОСОБА_8 можуть походити також і за рахунок вагінальних виділень самої потерпілої. (а.м.к.п. 43-46 Т.2).

Для роз`яснення висновку експерта в судовому засіданні допитана експерт-імунолог судовий відділення судово-медичної імунології Тернопільського обласного бюро судово-медичної експертизи ОСОБА_26 підтвердила складений нею висновок експерта №434 від 08.10.2021 р. та зазначила, що на підставі постанови слідчого про призначення експертизи слідчою ОСОБА_30 було надано одяг потерпілої, на вирішення експертизи поставлено ряд запитань. Після проведеного дослідження зразки крові зберігаються у відділенні протягом 5 років, висновки експерта зберігаються протягом 25 років.

- висновком експерта № СЕ-19/109-22/1335-БД від 05.04.2022 р. судової молекулярно-генетичної експертизи, відповідно до якого встановлено генетичі ознаки зразків крові ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 (об`єкт №1) та ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , (об`єкт №2), які наведено в таблиці 1.1, додаток 1.

(а.м.к.п. 51-61 Т.2).

Для роз`яснення висновку експерта в судовому засіданні допитана експерт ОСОБА_31 суду пояснила, що вона працює судовим експертом сектору молекулярно-генетичних досліджень відділу біологічних досліджень та обліку Івано-Франківського НДЕКЦ МВС та проводила судову молекулярно-генетичну експертизу в даному кримінальному провадженні (висновок експерта № СЕ-19/109-22/1335-БД від 05.04.2022 р.). Для проведення даної експертизи матеріали кримінального провадження їй не надавались, а на дослідження були надані зразки крові потерпілої та підозрюваного, упаковані належним чином без порушення цілісності упаковки у два саморобні паперові конверти, детально упакування описані на сторінці № 3 висновку експерта. Зразки крові були надані ініціатором проведення разом із постановою про призначення експертизи, водночас зразки крові для дослідження може брати і судовий експерт. При виконанні експертизи вона використовувала Методику проведення молекулярно-генетичних досліджень, ДНДЕКЦ МВС України, 2018 р., в якій описано методи дослідження, опис об`єктів, методи проведення, оцінка результатів, формулювання висновку, а також керувалася положеннями ст.ст. 69, 242, 243 КПК України, Інструкцією про організацію проведення експертних проваджень в підрозділах експертних служб МВС України. Під час проведення даної експертизи не було повного знищення зразків крові, а після завершення дослідження об`єкти належним чином були упаковані і повернуті ініціатору проведення експертизи.

- висновком експерта № СЕ-19/109-22/1332-БД від 12.05.2022 р. судової молекулярно-генетичної експертизи, з якого вбачається, що на наданих для дослідження кофті (об`єкт № 1), штанах (об`єкт №№ 2.1, 2.3) та трусах (об`єкт № 3.2) виявлено голівки сперматозоїдів та клітини з ядрами, крові людини не виявлено. На штанах (об`єкт № 2.2) та трусах (об`єкт №3.1) виявлено поодинокі голівки сперматозоїдів та клітини з ядрами, крові людини не виявлено.

Встановлено генетичні ознаки слідів сперми та клітин, виявлених на кофті (об`єкт № 1), штанах (об`єкти №№ 2.1, 2.3) та трусах (об`єкт № 3.2), які є змішаними, містять генетичні ознаки двох осіб, а саме зразка крові ОСОБА_8 та зразка крові ОСОБА_3 (таблиця 1.1, додаток 1).

Також встановлено генетичні ознаки Y-хромосоми слідів сперми та клітин, виявлених на трусах (об`єкт №3.2Y), які наведено в таблиці 2.1, додаток 2.

Встановлено генетичні ознаки слідів сперми та клітин, виявлених на штанах (об`єкт № 2.2) та трусах (об`єкт № 3.1), які є змішаними, придатні для ідентифікації лише за домінуючими ДНК-профілями, які збігаються між собою, збігаються з генетичними ознаками зразка крові ОСОБА_8 та не збігаються з генетичними ознаками зразка крові ОСОБА_3 (таблиця 3.1, додаток).

Походження генетичних ознак слідів сперми та клітин, які домінують серед змішаних генетичних ознак, в об`єктах №№ 2.2, 3.1 від ОСОБА_3 виключається.

(а.м.к.п. 64-80 Т.2).

Для роз`яснення висновку експерта в судовому засіданні допитана експерт ОСОБА_32 , яка суду пояснила, що вона працює головним судовим експертом сектору молекулярно-генетичних досліджень відділу біологічних досліджень та обліку Івано-Франківського НДЕКЦ МВС та проводила судову молекулярно-генетичну експертизу в даному кримінальному провадженні (висновок експерта № СЕ-19/109-22/1332-БД від 12.05.2022 р.). Для проведення даної експертизи їй було надано кофту, штани, труси та бюстгальтер (не досліджувався), а також висновок судово-медичної експертизи №434 від 08.10.2021 р., однак про це помилково не було зазначено у складеному нею висновку. Об`єкти надійшли на дослідження у запакованому полімерному спецпакеті, який попередньо було розрізано, запломбовано та опечатано бирками. Також зазначила, що під час проведення експертизи фотографуванню підлягають лише об`єкти, що надані на дослідження, тому висновок експерта не фотографувався. При виконанні експертизи вона користувалася Методикою проведення молекулярно-генетичних досліджень, ДНДЕКЦ МВС України, 2018 р. Також пояснила, що з допомогою тестової системи Seratec HemDirect можливо визначити чи наявна в об`єкті, що підлягає дослідженню, кров людини. При проведенні експертиз, що стосуються ст.ст. 152-155 КК України згідно Методики використовується тестова система Seratec HemDirect, термін її придатності до 2024 року. Тестова система Seratec PSA Semiquant аналогічна системі Seratec HemDirect та з її допомогою можливо виявити наявність сім`яної рідини в досліджуваному об`єкті. Термін придатності вказаної тестової системи на час її використання при проведенні експертизи у 2022 році становив до 2023 року. З висновком експерта № СЕ-19/109-22/1335-БД від 05.04.2022 р. вона не ознайомлювалась, однак на вирішення експертизи було поставлено запитання чи збігаються встановлені генетичні ознаки сперми із генетичними ознаками зразка крові ОСОБА_3 , в той же час слідчим було вказано, що зразки крові надіслані в Івано-Франківський НДЕКЦ МВС та надано дозвіл на використання генетичної інформації потерпілої та підозрюваного. Отримані результати досліджень заносяться в базу даних та на підставі виявлених збігів формується висновок.

Згідно висновку експерта № СЕ-19/109-22/1332-БД від 12.05.2022 р. встановлено, що на наданих для дослідження кофті (об`єкт №1), штанах (об`єкти №2.1, 2.3) та трусах (об`єкт №3.2) виявлено генетичні ознаки слідів сперми та клітин, які є змішаними, та містять генетичні ознаки ОСОБА_8 та ОСОБА_3 . Водночас генетичні ознаки слідів сперми та клітин, виявлених на штанах (об`єкт №2.2) та трусах (об`єкт №3.1), які є змішаними, придатні для ідентифікації лише за домінуючими ДНК-профілями та збігаються з генетичним ознаками зразка крові ОСОБА_8 та не збігаються з генетичними ознаками зразка крові ОСОБА_3 , що означає, що генетичні ознаки ОСОБА_3 у цих слідах (на штанах (об`єкт №2.2) та трусах (об`єкт №3.1) присутні, але не є домінуючими, тобто їх кількість є дуже малою. При цьому на ст. 4 висновку експерта детальніше описано які саме об`єкти дослідження позначені під назвою «об`єкт №1», «об`єкти №2.1, 2.3», «об`єкт №3.2», «об`єкт №2.2» та «об`єкт №3.1».

- висновком експерта № СЕ-19/109-22/1333-БД від 24.05.2022 р. судової молекулярно-генетичної експертизи, з якого вбачається, що у наданих для дослідження змивах, а саме: з прямої кишки (об`єкт № 1), з ротової порожнини (об`єкт № 2) та з піхви, позначених «об.6», «об.7» (об`єкти №№ 4,5) виявлені клітини з ядрами, сперматозоїдів і крові людини не

виявлено. У змиві з піхви, позначеному «об.5» (об`єкти №№ 3.1, 3.2) виявлені

клітини з ядрами та поодинокі голівки сперматозоїдів, крові людини не

виявлено. На мазках (скельцях), а саме: з прямої кишки (об`єкт № 6), з ротової

порожнини (об`єкт № 7) і піхви, умовно позначених «І» та «II» (об`єкти №№ 8,9)

клітин з ядрами, сперматозоїдів та крові людини не виявлено.

Встановлено генетичні ознаки клітин, виявлених у змивах: з прямої кишки (об`єкт № 1), з ротової порожнини (об`єкт № 2) та з піхви, позначених «об.6», «об.7» (об`єкти №№ 4,5) і слідів сперми та клітин, виявлених у змиві з піхви, позначеному «об.5» (об`єкти №№ 3.1, 3.2), які наведено в таблицях 1.1, 2.1, додатки 1, 2.

Також встановлено генетичні ознаки Y-хромосоми слідів сперми та клітин, виявлених у змиві з піхви, позначеному «об.5» (об`єкт № 3.2Y), які наведено в таблиці 3.1, додаток 3.

Генетичні ознаки слідів сперми та клітин, виявлених у змиві з піхви, позначеному «об.5» (об`єкт № 3.2) є змішаними та придатні для ідентифікації лише за домінуючим ДНК-профілем, який збігається з генетичними ознаками зразка крові ОСОБА_8 та не збігається з генетичними ознаками зразка крові ОСОБА_3 .

Походження генетичних ознак слідів сперми та клітин, які домінують серед змішаних в об`єкті № 3.2 від ОСОБА_3 виключаться.

Генетичні ознаки клітин, виявлених у змиві з прямої кишки (об`єкт № 1), змиві з ротової порожнини (об`єкт № 2), змиві з піхви, позначеному «об.6» (об`єкт № 4), змиві з піхви, позначеному «об.7» (об`єкт № 5) та слідів сперми та клітин, виявлених у змиві з піхви, позначеному «об.5» (об`єкт № 3.1), збігаються між собою та збігаються з генетичними ознаками зразка крові ОСОБА_8 та не збігаються з генетичними ознаками зразка крові ОСОБА_3 .

Ймовірність випадкового збігу генетичних ознак, встановлених у зразку крові ОСОБА_8 та в об`єктах №№ 1, 2, 3.1, 4, 5 складає 1,648 х 10-33. Сукупність генетичних ознак, встановлених у вказаних об`єктах, зустрічається не частіше, ніж у 1 з 6,07 х 1032 осіб.

Походження генетичних ознак клітин, виявлених в об`єктах №№ 1, 2, 4, 5 та слідів сперми і клітин в об`єкті №3.1 від ОСОБА_3 виключаються.

(а.м.к.п. 84-99 Т.2).

Для роз`яснення висновку експерта в судовому засіданні допитана експерт ОСОБА_33 , яка суду пояснила, що вона працює завідувачем сектору обліку генетичних ознак людини Івано-Франківського НДЕКЦ МВС України та проводила судову молекулярно-генетичну експертизу в даному кримінальному провадженні (висновок експерта № СЕ-19/109-22/1333-БД від 24.05.2022 р.). Для проведення даної експертизи їй було надано марлевий тампон і мазок (скельце) з вмістом прямої кишки потерпілої ОСОБА_8 , марлевий тампон і мазок (скельце) з вмістом ротової порожнини ОСОБА_8 , марлевий тампон і мазок (скельце) з вмістом з піхви ОСОБА_8 , а також копія висновку експерта судово-медичної експертизи. Вказані об`єкти були надані на дослідження упакованими належним чином без порушення цілісності упаковки. При виконанні експертизи вона використовувала Методику проведення молекулярно-генетичних досліджень, ДНДЕКЦ МВС України, 2018 р. З наданих на експертизу марлевих тампонів та скелець були зроблені об`єкти дослідження. У об`єктах №№1, 2, 3.1, 4, 5 знайдено виключно профіль ОСОБА_8 без будь-яких домішок. У об`єкті №3.2 було виявлено сперму (походить від особи чоловічої генетичної статі) та клітини з ядрами, вказані сліди є змішаними та придатні для ідентифікації лише за домінуючими ДНК-профілями та збігаються з генетичним ознаками ОСОБА_8 та не збігаються з генетичними ознаками ОСОБА_3 , однак присутність ознак ОСОБА_3 не виключається, проте знаходиться у меншій кількості. Висновок експерта № СЕ-19/109-22/1335-БД від 05.04.2022 р. їй не надавався, однак нею використовувалась генетична інформація слідів крові ОСОБА_8 та ОСОБА_3 , оскільки у п. 5 постанови слідчого було надано дозвіл на використання генетичних ознак взірців крові ОСОБА_8 та ОСОБА_3 . Так, отримана нею під час дослідження інформація заноситься в локальну електронну базу генетичних ознак людини експертної установи, після чого з бази тієї ж експертної установи завантажується ДНК-профіль осіб, з якими потрібно здійснити порівняння, та здійснюється їх дослідження.

- висновком судово-психіатричного експерта потерпілої ОСОБА_8 №240 від 28.06.2022 р., згідно якого в момент скоєння щодо неї протиправних дій, ОСОБА_8 тимчасовими хворобливими розладами психічної діяльності не страждала, а виявляла ознаки розладів адаптації підліткового віку, що не досягають рівня хронічного психозу чи вираженого недоумства, тому вона могла усвідомлювати свої дії та керувати ними.

За теперішнього часу ОСОБА_8 виявляє ознаки розладів адаптації підліткового віку, що не досягають рівня хронічного психозу чи вираженого недоумства, тому вона може усвідомлювати свої дії та керувати ними.

При психологічному дослідженні мовний контакт ефективний. Емоційно дещо напружена, настрій адекватний ситуації. Судження логічні, послідовні, словниковий запас достатній. Темп нервово-психічних процесів не порушений. Увага стійка. Здатна до абстрагування, узагальнення, виключення. По характеру інтраверт з підвищеним рівнем нейротизму. В сфері особистості акцентуація по змішаному типу. Реакція емансипації виражена, легкоподразлива, ослаблені вольові процеси. В питаннях статевих відносин інформована, розуміє їх характер і значення, в школі характеризується позитивно, відмічається слабка навчальна мотивація. В бесіді відносно подій, які досліджуються підтвердила свої покази дані в матеріалах справи. Пам`ятає деталі скоєного.

Загальний психологічний розвиток ОСОБА_8 відповідає її віку.

До підвищеного фантазування ОСОБА_8 не схильна.

Основні індивідуально-психологічні особливості неповнолітньої ОСОБА_8 - збереженість інтелектуально-мнестичної сфери та діяльності мислення. В сфері особистості акцентуація по змішаному типу з переважанням рис лабільності, виражена реакція емансипації, ослаблення вольових та адаптаційних можливостей.

ОСОБА_8 здатна правильно сприймати, запам`ятовувати і відтворювати обставини, що мають значення у справі та давати з цього приводу показання.

Враховуючи рівень розумового розвитку, вік, індивідуально-психологічні особливості, емоційний стан ОСОБА_8 , вона могла правильно розуміти характер і значення скоєних з нею дій та чинити їм опір.

(а.м.к.п. 100-101 Т.2).

В той же час, суд вважає неналежними доказами надані стороною обвинувачення висновок експерта № 958 від 05.11.2021 р судово-медичної експертизи (а.м.к.п. 247-249 Т.1), протоколи відібрання зразків для проведення експертизи від 20.09.2021 р. (а.м.к.п. 23-24 Т.2), висновок експерта № 293 від 22.10.2021 р. судово-медичної експертизи (а.м.к.п. 26-27 Т.2), висновок експерта № 291 судово-медичної експертизи (а.м.к.п. 29-30 Т.2), висновок експерта № 292 від 22.10.2021 р. судово-медичної експертизи (а.м.к.п. 37-38 Т.2), висновок експерта № 290 від 13.10.2021 р. судово-медичної експертизи (а.м.к.п. 40-41 Т.2), оскільки прокурором в судовому засіданні жодним чином не доведено, що вони прямо чи непрямо підтверджують існування чи відсутність обставин, що підлягають доказуванню у кримінальному провадженні, та інформація яка міститься в них має значення для кримінального провадження. З врахуванням вищевказаного, суд вважає неможливим використання вказаних доказів у зв`язку із їх неналежністю згідно вимог ст.85 КПК України.

Разом з тим суд, погоджуючись із стороною захисту, вважає недопустимим та не бере до уваги наданий стороною обвинувачення в якості доказу психологічний висновок спеціаліста №238 від 13.12.2022 р. за результатами проведення допиту неповнолітньої особи ОСОБА_8 , проведеного у відділенні захисту та соціально-психологічної підтримки у процесі правосуддя дітей, які постраждали або стали свідками насильства (модель Барнахус) центру соціально-психологінчої реабілітації дітей ССД ТОДА (а.м.к.п. 105-109 Т.2).

Так, згідно ч. 2 ст. 84 КПК України процесуальними джерелами доказів є показання, речові докази, документи, висновки експертів. Водночас із системного аналізу норм статтей 84, 298-1 КПК України випливає, що висновок спеціаліста не є доказом у кримінальному провадженні щодо злочинів, а відтак не може підтверджувати чи спростовувати обставини, що підлягають доказуванню у кримінальному провадженні щодо злочинів. Такий висновок може бути використано як доказ виключно у кримінальних провадженнях про вчинення проступків (Постанова Верховного Суду у справі №583/877/21 від 29.05.2023 р.).

Окрім того сторона захисту зазначає про недопустимість врахування як доказу у справі заяву ОСОБА_10 від 20.09.2021 р., згідно якої остання просить долучити до матеріалів кримінального провадження одяг її неповнолітньої доньки ОСОБА_8 , в який вона була одягнута під час статевих зносин, а саме: чорні спортивні штани, чорну спортивну кофту з капюшоном, фіолетові труси з принтом та бюстгальтер білого кольору з принтом (а.м.к.п. 226 Т.1). В обґрунтування своєї позиції сторона захисту зазначає про те, що вказані речі були визнані речовими доказами з порушенням процесуального порядку, так як при цьому не було складено протокол їх добровільної видачі. Крім того сторона захисту зазначає про недопустимість врахування як доказу висновку експерта № СЕ-19/109-22/1332-БД від 12.05.2022 р. (а.м.к.п. 64-80 Т.2) як плід отруєного дерева, оскільки предметом дослідження вказаної експертизи були зазначені вище предмети одягу потерпілої ОСОБА_8 та з урахуванням того, що якщо джерело доказів є неналежним, то всі докази, отримані з його допомогою, будуть такими ж.

Разом з тим практика Верховного Суду вказує на те, що за наявності процесуальних порушень порядку отримання доказів визнавати їх недопустимими слід лише тоді, коли вони: прямо та істотно порушують права і свободи людини; та/або надають підстави для сумнівів у достовірності отриманих фактичних даних, які не видалося за можливе усунути в ході судового розгляду, тобто не будь-яке недотримання вимог кримінального процесуального закону при отриманні доказу автоматично тягне необхідність визнання його недопустимим.

За таких обставин, на переконання суду, відсутні належні та достатні підстави для визнання заяви ОСОБА_10 від 20.09.2021 р. (а.м.к.п. 226 Т.1) та висновку експерта № СЕ-19/109-22/1332-БД від 12.05.2022 р. (а.м.к.п. 64-80 Т.2) недопустимими доказами оскільки стороною захисту не доведено, яким чином добровільно наданий згідно заяви ОСОБА_10 одяг дочки неповнолітньої потерпілої ОСОБА_8 без складання протоколу їх добровільної видачі, прямо та істотно порушують чиїсь права і свободи чи викликають підстави для сумнівів у достовірності отриманих фактичних даних.

З аналогічних підстав суд не бере до уваги посилання сторони захисту про недопустимість висновку експерта №959 від 03.11.2021 р. судово-медичної експертизи (а.м.к.п. 244-246 Т.1) як доказу у кримінальному провадженні з тих підстав, що у ньому відсутні відомості та під час допиту в судовому засіданні експерт ОСОБА_25 не пояснила, які саме лабораторні методи дослідження були використані нею при експертному дослідженні та не обґрунтовано чому експертизу було проведено не при денному освітленні, а при достатньо змішаному. Також експерт у висновку посилається на те, що йому надавався висновок експерта №435, водночас у матеріалах відсутнє клопотання експерта про надання додаткових документів, а також відсутній супровідний лист слідчого про надання висновку експерта. Крім того як було встановлено, при проведенні експертизи, крім потерпілої ОСОБА_8 , була присутня її законний представник матір ОСОБА_10 , а також медсестра, відомості про яку не зазначено у вступній частині висновку. Також висновок експерта не містить підпису законного представника ОСОБА_8 .

Так, суд вважає, що стороною захисту під час судового розгляду не доведено, що висновок експерта №959 від 03.11.2021 р. судово-медичної експертизи є недопустимим доказом, оскільки згідно вимог ч. 1 ст. 86 КПК України доказ визнається допустимим, якщо він отриманий у порядку, встановленому КПК України. При цьому КПК України не містить положення про те, що будь-яке процесуальне порушення, допущене при збиранні доказів тягне за собою безумовне визнання доказів недопустимими. Разом з тим передбачено, що недопустимими є докази, отримані внаслідок істотного порушення прав та свобод людини, а також будь-які інші докази, здобуті завдяки інформації, отриманій внаслідок істотного порушення прав та свобод люди (ч. 1 ст. 87 КПК України).

Водночас, на переконання суду, викладені стороною захисту обставини не свідчать про недопустимість висновку експерта №959 від 03.11.2021 р., адже експертом надано повні та обґрунтовані висновки на поставлені запитання, натомість стороною захисту не доведено яким чином виявлені обставини вплинули на повноту чи достовірність отриманих фактичних даних, що містяться у висновку та чи було в даному випадку допущено істотне порушення прав та свобод людини. Окрім того щодо методів проведення експертизи, експерт ОСОБА_25 в судовому засіданні пояснила, що при проведенні експертизи проводився візуальний огляд, описання, заміри лінійкою.

Також сторона захисту вважає недопустимим доказомвисновок експерта № 436 від 22.09.2021 р. судово-медичної експертизи (а.м.к.п. 6-8 Т.2) з тих підстав, що експертом не перевірявся паспорт потерпілої ОСОБА_8 чи інший документ, що б посвідчив її особу, а особу потерпілої посвідчив слідчий, з яким вона прибула, що ставить під сумнів чи дана експертиза взагалі була проведена за участі потерпілої ОСОБА_8 , а не іншої сторонньої особи. Окрім того в судовому засіданні експерт ОСОБА_26 повідомила, що у неї немає медичної (фармацевтичної) освіти, у вступній частині висновку не відображені усі присутні при проведенні експертизи особи, адже як вказала ОСОБА_26 , під час експертизи були присутні завідувач відділенням, два експерти, два лаборанти, разом з тим протокольну частину експертизи вказані особи не підписували. Також сторона захисту зазначає про недопустимість врахування як доказів висновків експерта №289 від 22.10.2021 р., №435 від 07.10.2021 р., №293 від 22.10.2021 р., №291 від 2021 р., №294 від 22.10.2021 р., №292 від 22.10.2021 р., №290 від 13.10.2021 р., №434 від 08.10.2021 р., №СЕ-19/109-22/1335-БД від 05.04.2022 р., №СЕ-19/109-22/1332-БД від 12.05.2022 р., №СЕ-19/120-22/1333-БД від 24.05.2022 р., оскільки вони ґрунтуються на висновку експерта № 436 від 22.09.2021 р. та мають бути виключені з числа доказів як «плоди отруєного дерева».

Разом з тим слід зазначити, що проведення забору зразка крові у ОСОБА_8 відбувалося згідно постанови слідчого про призначення судово-медичної експертизи, постанови прокурора про відібрання зразків та протоколу відібрання зразків крові для експертного дослідження. Забір крові у потерпілої ОСОБА_8 відбувався у відділенні судово-медичної імунології ТОБ СМЕ спеціалістом (лаборантом) ОСОБА_34 у присутності двох понятих та законного представника потерпілої ОСОБА_8 ОСОБА_10 , про що слідчим СВ Тернопільського РУП ГУНП в Тернопільській області ОСОБА_30 було складено протокол відібрання зразків для експертного дослідження від 22.09.2021 р., куди внесено відповідні відомості та на якому поставили свої особисті підписи потерпіла ОСОБА_8 та її законний представник ОСОБА_10 , а також поняті (а.м.к.п. 4 Т.2). Будь-яких зауважень від учасників не поступало. З урахуванням викладеного у суду відсутні сумніви щодо того, що зразки крові могли бути відібрані не у потерпілої ОСОБА_8 , а тому відсутні підстави для визнання неналежними висновки експертів № 436 від 22.09.2021 р., №289 від 22.10.2021 р., №435 від 07.10.2021 р., №293 від 22.10.2021 р., №291 від 2021 р., №294 від 22.10.2021 р., №292 від 22.10.2021 р., №290 від 13.10.2021 р., №434 від 08.10.2021 р., №СЕ-19/109-22/1335-БД від 05.04.2022 р., №СЕ-19/109-22/1332-БД від 12.05.2022 р., №СЕ-19/120-22/1333-БД від 24.05.2022 р.

Окрім того суд не бере до уваги посилання сторони захисту на відсутність у ОСОБА_26 медичної (фармацевтичної) освіти, водночас вважає за доцільне зазначити, що як вбачається із відомостей, вказаних у висновку експерта, відповідно до свідоцтва №17, виданого ЕКК ТОБСМЕ 18.01.2019 р., ОСОБА_26 володіє кваліфікацією судового експерта з правом проведення судово-медичної експертизи за спеціальністю «судово-медична імунологія», стаж експертної роботи 15 років, що узгоджується із вимогами п.1.5 Правил проведення судово-медичних експертиз (досліджень) у відділеннях судово-медичної криміналістики бюро судово-медичної експертизи затверджених наказом Міністерства охорони здоров`я України від 17 січня 1995 р. №6, згідно яких до експертної роботи у відділенні також допускаються працівники бюро, які не мають вищої медичної освіти, але є фахівцями інших галузей знань. Окрім того не тягне за собою визнання висновку експерта недопустимим доказом з підстав не зазначення усіх присутніх під час її проведення та не підписання ними висновку експерта, оскільки не доведено яким чином вказані обставини вплинули на повноту чи достовірність отриманих фактичних даних, що містяться у висновку.

Також в судовому засіданні досліджений наданий стороною захисту Висновок експертів з питань в галузі судово-медичної експертизи від 20.06.2023 р., складений комісією експертів Центру судово-медичних послуг «МіБі-Лекс» ОСОБА_35 та ОСОБА_36 (а.м.к.п 23-38 Т.3).

Оцінюючи наведений вище Висновок експертів, суд приходить до наступних висновків.

Відповідно до положень ч.1 ст.7 Закону України «Про судову експертизу» судову-експертну діяльність здійснюють державні спеціалізовані установи, їх територіальні філії, експертні установи комунальної форми власності, а також судові експерти, які не є працівниками зазначених установ, та інші фахівці (експерти) з відповідних галузей знань у порядку та на умовах, визначених цим Законом.

Водночас згідно ч. 3 ст. 7 Закону України «Про судову експертизу» судово-експертна діяльність, пов`язана з проведенням криміналістичних, судово-медичних і судово-психіатричних експертиз, здійснюється виключно державними спеціалізованими установами.

З урахуванням вказаних вимог Висновок експертів з питань в галузі судово-медичної експертизи від 20.06.2023 р., складений комісією експертів Центру судово-медичних послуг «МіБі-Лекс» ОСОБА_35 та ОСОБА_36 , не може бути взятий судом до уваги та є недопустимим, адже вказаний Центр є приватним та не являється державною спеціалізованою установою, а отже не може проводити судово-медичні експертизи.

Окрім цього в судовому засіданні був досліджений наданий стороною захисту Висновок експерта №177 від 15.08.2023 року комісійної судово-медчиної експертизи, складений лікарями судово-медичними експертами Обласного бюро судово-медичної експертизи Житомирської обласної ради ОСОБА_37 , ОСОБА_38 та ОСОБА_39 , згідно якого, на підставі наявних даних, у відповідності з поставленими запитаннями, приймаючи до уваги обставини справи експерти дійшли до наступних підсумків:

1. Згідно записів представлених медичних документів, при огляді ОСОБА_8 21.09.2021 р. було виявлено три синці по задньо-внутрішній поверхні правого плеча у середній третині, які є легкими тілесними ушкодженнями.

Дані ушкодження утворились від дії тупих предметів з обмеженою поверхнею за механізмом удару чи стиснення, можливо, від дії пальців рук людини, в термін від 1-ї до 3-х діб до часу обстеження.

2. Будь-яких даних, що свідчили б про порушення свідомості чи перебування ОСОБА_8 21.09.2021 р. в безпорадному стані немає.

3. Відсутність будь-яких тілесних ушкоджень, що характерні для здійснення насильницького статевого акту чи опору такому, а також відсутність в піднігтьовому вмісті як у ОСОБА_8 біологічного матеріалу від ОСОБА_3 , так і у ОСОБА_3 біологічного матеріалу від ОСОБА_8 , свідчать про відсутність здійснення насильницького статевого акту щодо неповнолітньої ОСОБА_8 .

4. Покази неповнолітньої ОСОБА_8 , надані нею під час допитів 20.09.2021 року та 30.11.2022 року щодо обставин її зґвалтування не відповідають об`єктивним судово-медичним даним.

(а.м.к.п. 222-226 Т.3).

Допитаний в судовому засіданні експерт ОСОБА_40 суду пояснив, що працює начальником Обласного бюро судово-медичної експертизи Житомирської обласної ради. Так, на проведення експертизи (Висновок експерта №177) надавались копії висновків експертів № 959, №958, №289, №435, №293, №291, №292, №294, копії протоколу допиту, копія висновку спеціалістів, водночас безпосередньо потерпіла не оглядалась.

Питання щодо можливості утворення тілесних ушкоджень, якщо інша особа знаходилась ззаду, не вивчалось, але можна відмітити, що виявлені у потерпілої тілесні ушкодження могли утворитись при будь-якому положенні особи, що спричинила тілесні ушкодження, та особи, якій було спричинено тілесні ушкодження, при якому праве плече було доступне для здійснення травмуючого впливу, в тому числі особа могла знаходитись позаду.

Для здійснення насильницького статевого акту характерним є утворення тілесних ушкоджень в ділянці зовнішніх статевих органів, ділянки промежини та внутрішньої поверхні стегон у потерпілої особи. Крім того при здійсненні насильницького статевого акту у разі вчинення опору потерпілою особою характерним є наявність тілесних ушкоджень на особі, яка здійснювала насильницький статевий акт, а також наявність клітинного вмісту під нігтьовими пластинами.

Враховуючи те, що у потерпілої ОСОБА_8 не було виявлено зовнішніх тілесних ушкоджень в ділянці статевих органів, внутрішньої поверхні стегон, а також відсутність клітинного вмісту під нігтьовими пластинами останньої, було зроблено висновок про те, що відносно ОСОБА_8 не було здійснено насильницький статевий акт.

Піднігтьовий клітинний вміст можна знищити, зрізавши нігтьові пластини, а також частина матеріалу може зникнути під час миття рук. Використання дезінфікуючого засобу не могло вплинути на наявність чи відсутність клітин у піднігтьовому вмісті. Як вбачається із висновків експертиз, проведених попередньо, зрізи піднігтьових пластин проводились безпосередньо і у ОСОБА_8 , і у ОСОБА_3 , та в їх піднігтьовому вмісті не було виявлено будь-яких клітин.

Безпорадний стан або порушення свідомості можуть виникати він внутрішніх чи зовнішніх чинників. Серед внутрішніх чинників можна розглядати захворювання головного мозку, судин головного мозку, яких в документах, що надавались на експертизу, не було. Із зовнішніх чинників безпорадний стан або порушення свідомості можуть виникнути при черепно-мозковій травмі голови або при інтоксикаціях, в тому числі алкогольній чи наркотичній, водночас в матеріалах, що надавались на експертизу, такі стани не були встановлені. З урахуванням наведеного було зроблено висновок про відсутність даних про перебування ОСОБА_8 в безпорадному стані.

При проведенні експертизи були вивчені протоколи допиту потерпілої ОСОБА_8 , в яких не було відмічено даних, які б свідчили про можливість утворення тілесних ушкоджень, які в неї були виявлені, а також були відсутні дані щодо можливого утворення, збереження слідів під нігтьовим вмістом як потерпілої, так і ОСОБА_3 , у зв`язку з чим комісія прийшла до висновку, що покази потерпілої не відповідають об`єктивним судово-медичним даним.

При проведенні судово-медичної експертизи експерти керувалися Правилами проведення судово-медичних експертиз, передбаченими наказом №6 МОЗ України від 17.01.1995 р., які в тому числі містять правила проведення експертиз з приводу статевих актів. Експерти були попереджені за кримінальну відповідальність за дачу завідомо неправдивого висновку.

Матеріали кримінального провадження могли надійти в експертну установу поштою або були привезені в канцелярію бюро, при цьому будь-яка документація, що надходить в бюро, спочатку передається начальнику бюро або його заступнику, який надалі скеровує у відповідний відділ.

Питання про перебування потерпілої ОСОБА_8 в стані алкогольного сп`яніння на вирішення експертам не ставилось.

Допитана в судовому засіданні експерт ОСОБА_39 суду пояснила, що працює лікарем судово-медичним експертом Житомирського обласного бюро судово-медичної експертизи. Повідомила, що локалізація виявлених у ОСОБА_8 тілесних ушкоджень могла виникнути при будь-яких обставинах. При первинному огляді потерпілої видимих ушкоджень в ділянці зовнішніх статевих органів, внутрішніх поверхнях стегон не було виявлено, що б свідчило про здійснення насильницького статевого акту, незалежно від того чи потенційний ґвалтівник знаходився ззаду. Не було виявлено тілесних ушкоджень на ґвалтівнику та клітинного вмісту під нігтями потерпілої, що б вказувало на те, що вона чинила опір. Також вказала, що у разі миття рук клітини все одно залишаться. Під час допиту потерпіла розповідала деталі вчинення відносно неї статевого акту, що не свідчить про її перебування безпорадному стані. Крім того не можна говорити про те, чи перебувала потерпіла в стані сильного алкогольного сп`яніння, адже даних про кількість вжитого алкоголю або прийом таблеток не було.

Відповідаючи на питання №4 про те, що покази неповнолітньої ОСОБА_8 щодо обставин її зґвалтування не відповідають об`єктивним судово-медичним даним, експертами малось на увазі, що такі покази не узгоджуються із тим, що у винного та потерпілої відсутній вміст під нігтьовими пластинами, відсутні сліди на одязі та іншими даними. Також вказала, що вона ознайомлювалась із протоколом допиту та з усіма матеріалами, які були надані для проведення експертизи, в тому числі із показів потерпілої було відомо, що остання вживала алкогольні напої. Також для проведення експертизи надавався висновок судової молекулярно-генетичної експертизи № СЕ-19/109-22/1332-БД від 12.05.2022 р.

Допитана в судовому засіданні експерт ОСОБА_38 суду пояснила, що працює лікарем судово-медичним експертом відділу комісійних експертиз Житомирського обласного бюро судово-медичної експертизи. Так, вказала, що виявлені у ОСОБА_8 тілесні ушкодження могли виникнути при будь-яких обставинах, в тому числі якщо б особа знаходилась позаду чи спереду, якщо б ця частина тіла була доступна для нанесення тілесного ушкодження. Згідно матеріалів кримінального провадження, крім трьох синців на руці будь-яких інших тілесних ушкоджень на тілі потерпілої не було виявлено, тому не приходиться стверджувати, що в даному випадку був здійснений насильницький статевий акт. При насильницькому статевому акті характерні тілесні ушкодження на нижній частині живота, на лобку, внутрішній поверхні стегон, пошкодження нижньої частини лиця. У випадку, якщо потерпіла лежить на животі, а ґвалтівник ззаду, то тілесні ушкодження можуть утворитись на сідницях потерпілої, а таких ушкоджень у ОСОБА_8 не було виявлено. Відсутність матеріалу у піднігтьовому вмісті свідчить про те, що не було контакту із застосуванням сили. При цьому вимити чи стерти піднігтьовий вміст неможливо, його можна позбутися лише шляхом зрізу нігтів. Із допиту потерпілої вбачається, що вона чинила опір ґвалтівнику, відштовхувала, кричала, та в такому випадку були б сліди, синці, однак таких ушкоджень немає, тому експерти прийшли до висновку про те, що покази потерпілої щодо обставин зґвалтування не відповідають об`єктивним судово-медичним даним. Також вказала, що вона була ознайомлена із матеріалами кримінального провадження, які були надані на експертизу.

Оцінюючи вищевказаний Висновок експерта №177 від 15.08.2023 року, складений лікарями судово-медичними експертами Обласного бюро судово-медичної експертизи Житомирської обласної ради ОСОБА_37 , ОСОБА_38 та ОСОБА_39 , а також отримані в ході судового розгляду додаткові роз`яснення зазначених експертів, суд приходить до наступних висновків.

Так, згідно п. 13 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 8 від 30.05.1997 р. «Про судову експертизу в кримінальних і цивільних справах» у випадках, коли в справі щодо одного й того ж предмета проведено декілька експертиз, у тому числі комплексну, комісійну, додаткову чи повторну, суд повинен дати оцінку кожному висновку з точки зору всебічності, повноти й об`єктивності експертного дослідження. Такій оцінці підлягають також окремі висновки експертів - членів комісійної чи комплексної експертизи, які не

підписали спільний висновок.

Не повинна віддаватись перевага висновку експертизи лише тому, що вона проведена комісійно, повторно, експертом авторитетної установи або таким, який має більший досвід експертної роботи, тощо.

Відповідно до п. 17 вказаної Постанови при перевірці й оцінці експертного висновку суд повинен з`ясувати:

- чи було додержано вимоги законодавства при призначенні та проведенні експертизи;

- чи не було обставин, які виключали участь експерта у справі;

- компетентність експерта і чи не вийшов він за межі своїх повноважень;

- достатність поданих експертові об`єктів дослідження;

- повноту відповідей на порушені питання та їх відповідність іншим фактичним даним;

- узгодженість між дослідницькою частиною та підсумковим висновком експертизи;

- обґрунтованість експертного висновку та його узгодженість з іншими матеріалами справи.

Крім того відповідно до вимог ч. 1 ст. 101 КПК України висновок експерта це докладний опис проведених експертом досліджень та зроблені за їх результатами висновки, обґрунтовані відповіді на запитання, поставлені особою, яка залучила експерта, або слідчим суддею чи судом, що доручив проведення експертизи.

Згідно ч. 3 ст. 101 КПК України висновок повинен ґрунтуватися на відомостях, які експерт сприймав безпосередньо або вони стали йому відомі під час дослідження матеріалів, що були надані для проведення дослідження. Експерт дає висновок від свого імені і несе за нього особисту відповідальність.

Із вимог ч. 5 ст. 101 КПК України вбачається, що висновок експерта не може ґрунтуватися на доказах, які визнані судом недопустимими.

У відповідності до ч. 10 ст. 101 КПК України висновок експерта не є обов`язковим для особи або органу, яка здійснює провадження, але незгода з висновком експерта повинна бути вмотивована у відповідних постанові, ухвалі, вироку.

Згідно вимог ст.102 КПК України, у висновку експерта повинно бути зазначено:

1) коли, де, ким (ім`я, освіта, спеціальність, свідоцтво про присвоєння кваліфікації судового експерта, стаж експертної роботи, науковий ступінь, вчене звання, посада експерта) та на якій підставі була проведена експертиза;

2) місце і час проведення експертизи;

3) хто був присутній при проведенні експертизи;

4) перелік питань, що були поставлені експертові;

5) опис отриманих експертом матеріалів та які матеріали були використані експертом;

6) докладний опис проведених досліджень, у тому числі методи, застосовані у дослідженні, отримані результати та їх експертна оцінка;

7) обґрунтовані відповіді на кожне поставлене питання.

Окрім цього порядок проведення судово-медичних експертиз врегульований Інструкцією про проведення судово-медичної експертизи затвердженої наказом Міністерства охорони здоров`я України від 17 січня 1995 року №6.

Так з п.3.2 вказаної інструкції вбачається, що у вступній частині висновку експерта повинно бути зазначено: час і місце проведення експертизи; умови проведення експертизи, що мають значення для експертного дослідження (освітлення, температура повітря тощо); назва документа, на підставі якого проводиться експертиза; прізвище, ім`я та по батькові експерта, його посада, місце роботи, фах і стаж роботи за фахом, кваліфікаційна категорія, науковий ступінь, вчене звання; прізвище, ім`я та по батькові, вік померлого (при експертизі трупа), прізвище, ім`я та по батькові, вік, місце проживання, документ, що посвідчує особу (при експертизі потерпілих, обвинувачених та інших осіб), назва і номер кримінальної та цивільної справи, кількість томів та листів справи, перелік об`єктів та зразків, що надійшли на експертизу (при експертизі за матеріалами справи та експертизі речових доказів); особи, які були присутні при виконанні експертизи; підпис судово-медичного експерта про роз`яснення йому процесуальних прав та обов`язків і про його відповідальність; перелік питань, поставлених на вирішення експертизи; в обставинах справи викладаються відомості, які необхідні судово-медичному експерту при виконанні експертизи та складанні підсумків: слідчі дані, зміст медичних документів, опитування та скарги особи, яку оглядають тощо.

Згідно п.3.4 Інструкції дослідна частина повинна містити докладний опис процесу дослідження і всіх виявлених при цьому фактичних даних з вказівкою методів та методик, що застосовувались, в тому числі і тих, що реєстрували ушкодження.

Структура дослідної частини визначається видом експертизи, що виконується. Обсяг необхідних відомостей, які повинні міститися в дослідній частині кожного виду експертизи, регламентуються правилами проведення окремих видів експертиз, що затверджені наказом МОЗ України N 6 від 17 січня 1995 р.

Як вбачається із п.1.24 Правил проведення судово-медичних експертиз (досліджень) у відділеннях судово-медичної криміналістики бюро судово-медичної експертизи затверджених наказом Міністерства охорони здоров`я України від 17 січня 1995 р. №6, кожен висновок (акт) повинен складатися з таких розділів: вступної частини; дослідної частини; синтезуючої частини; підсумків; додатка (таблиці, малюнки тощо).

Відповідно до п.1.27 вказаних Правил, дослідна частина складається з двох розділів: речові докази і дослідження. Перший розділ складають відповідно до положень пп. 1.18 - 1.19 даних Правил. Крім цього подається перелік та стислі відомості про стан речових доказів, надісланих на експертизу. У дослідженні докладно подається опис кожного речового доказу, ушкоджень, слідів, накладень. Перелічуються методики, які використовувались при їх дослідженні із зазначенням автора методу та року опублікування, режим роботи апаратури, умови проведення дослідження. При виконанні експериментів робиться запис про їх кількість та умови проведення.

П.1.28 зазначених вище Правил вказує на те, що у синтезуючій частині узагальнюються дані, що отримані при проведенні досліджень, для обґрунтування підсумків та проводиться порівняння одержаних даних з результатами експертиз проведених раніше.

Суд критично ставиться і не бере до уваги Висновок експерта №177 від 15.08.2023 року Обласного бюро судово-медичної експертизи Житомирської обласної ради, оскільки очевидно, що такий висновок ґрунтується виключно на тих матеріалах кримінального провадження, які були надані експертам на розсуд сторони захисту, та при вирішенні поставлених запитань, які мають важливе значення для встановлення істини у справі, експертам не було надано доступу до усіх вже зібраних доказів у цьому провадженні, що у свою чергу викликає сумніви у обґрунтованості експертного висновку та його узгодженості з іншими матеріалами справи.

Окрім цього структура самого висновку не містить необхідних його елементів, а саме дослідної та синтезуючої частини. Так як вбачається із розділу висновку, який вказано як «Дослідна частина», в ньому наведено лише опис отриманих експертами матеріалів із зазначенням їх змісту. При цьому у вказаному розділі взагалі відсутній докладний опис проведених досліджень, у тому числі методи, застосовані у дослідженні, отримані результати та їх експертна оцінка, відсутній докладний опис процесу дослідження і всіх виявлених при цьому фактичних даних з вказівкою методів та методик, що застосовувались, з зазначенням методики, які використовувались при їх дослідженні із зазначенням автора методу та року опублікування.

Окрім цього в основу проведеної експертизи покладено відомості які встановлені та зазначені в висновку експертів з питань в галузі судово-медичної експертизи від 20.06.2023 р., складений комісією експертів Центру судово-медичних послуг «МіБі-Лекс» ОСОБА_35 та ОСОБА_36 , що визнаний судом недопустимим доказом з мотивів зазначених вище.

Окрім цього в даному висновку експертів взагалі відсутня його синтезуюча частина.

Також як вбачається із наданих експертами ОСОБА_40 , ОСОБА_39 , ОСОБА_38 пояснень з приводу роз`яснення наданого ними висновку, останні зазначили що при проведенні експертизи ними не бралось до уваги вік потерпілої та обвинуваченого, різниця їх антропометричних даних та вживання потерпілою алкогольних напоїв напередодні. З незрозумілих суду причин в висновку експерта не спростовано жодним чином можливість спричинення трьох синців на правому плечі потерпілої під час насильницького статевого акту, як і не взято до уваги пояснення потерпілої про те, що вона говорила обвинуваченому що не хоче вступати з ним в статевий зв`язок, відпихала його руками та ногами, на що обвинувачений наказав їй не кричати, тримав за руки та без згоди вступив з нею в статевий акт.

Окрім цього експертами жодним чином не доведено, що при насильницькому статевому акті є обов`язкове спричинення особі яка вчиняє протиправне діяння тілесних ушкоджень, як і утворення тілесних ушкоджень в ділянці зовнішніх статевих органів, ділянки промежини та внутрішньої поверхні стегон у потерпілої особи, а лише зазначено що вони характерні для зґвалтування. Також суд не погоджується із висновком експерта в тій частині, що при здійсненні насильницького статевого акту у разі вчинення опору потерпілою особою характерним є наявність клітинного вмісту в піднігтьовому вмісті, оскільки такий вміст може бути виявленим в разі контактування нігтів пальців рук об тіло іншої особи (наприклад дряпанні чи стисненні пальцями при контакті нігтів з тілом), в той же час такий клітинний вміст не появиться в разі відштовхування потерпілої обвинуваченого кулаками чи долонями.

За таких обставин суд вважає, що Висновок експерта №177 від 15.08.2023 року Обласного бюро судово-медичної експертизи Житомирської обласної ради є неповним й необ`єктивним, наданий та ґрунтується на підставі недопустимих доказів, такий що не узгоджується з іншими матеріалами справи, а тому суд не бере його до уваги як доказ в цілому.

Також суд критично оцінює твердження сторони захисту обвинуваченого ОСОБА_3 адвокатів ОСОБА_6 та ОСОБА_7 щодо невірної кваліфікації дій обвинуваченого, які стверджують, що стороною обвинувачення не доведено, що статевий акт між ОСОБА_3 та ОСОБА_8 відбувався проти волі потерпілої, та вважають, що дії ОСОБА_3 підпадають під ознаки кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 155 КК України, а не ч. 3 ст. 152 КК України, з наступних міркувань.

Як роз`яснив Верховний Суд України в п.1 Постанові Пленуму від 30.05.2008 №5 «Про судову практику у справах про злочини проти статевої свободи та статевої недоторканості особи» за змістом статті 152 КК України зґвалтуванням слід розуміти природні статеві зносини між особами різної статі всупереч або з ігноруванням волі потерпілої особи із застосуванням фізичного насильства, погрози його застосування або з використанням безпорадного стану потерпілої особи.

Згідно п. 3 Постанови Пленуму Верховного суду України № 5 від 30.05.2008 року «Про судову практику у справах про злочин проти статевої свободи та статевої недоторканості особи» фізичним насильством, передбаченим диспозиціями статей 152, 153 КК України слід вважати умисний зовнішній негативний вплив на організм потерпілої особи або на її фізичну свободу, вчинений з метою подолання чи попередження опору

потерпілої особи або приведення її у безпорадний стан. Такий вплив може виражатись у нанесенні ударів, побоїв, заподіянні тілесних ушкоджень, здавлюванні дихальних шляхів, триманні рук або ніг, обмеженні або позбавленні особистої волі, уведенні в організм

потерпілої особи проти її волі наркотичних засобів, психотропних, отруйних, сильнодіючих

Згідно п. 10 Постанови Пленуму Верховного суду України № 5 від 30.05.2008 року «Про судову практику у справах про злочин проти статевої свободи та статевої недоторканості особи» неповнолітніми потерпілими від зґвалтування або насильницького задоволення статевої пристрасті неприродним способом слід вважати осіб віком від 14 до 18 років, малолітніми осіб, яким на момент злочину не виповнилося 14 років.

Кримінальна відповідальність за вчинення зґвалтування неповнолітньої чи малолітньої особи або насильницького задоволення статевої пристрасті неприродним способом щодо такої особи настає лише за умови, якщо винна особа усвідомлювала (достовірно знала чи припускала), що вчиняє такі дії щодо неповнолітньої або

малолітньої особи, а так само, коли вона повинна була і могла це усвідомлювати. При цьому суд повинен враховувати не тільки показання підсудного, а й потерпілої особи, ретельно перевіряти їх відповідність усім конкретним обставинам справи. При вирішенні

цього питання враховується вся сукупність обставин справи, зокрема, зовнішні фізичні дані потерпілої особи, її поведінка, знайомство винної особи з нею, володіння винною особою відповідною інформацією. Неповнолітній або малолітній вік потерпілої особи не

може бути підставою для кваліфікації вказаних дій за частиною третьою чи четвертою статті 152 КК України або частиною другою чи третьою статті 153 КК України, якщо буде доведено, що винна особа сумлінно помилялася щодо фактичного віку потерпілої особи.

Також згідно п. 13 Постанови Пленуму Верховного суду України № 5 від 30.05.2008 року «Про судову практику у справах про злочин проти статевої свободи та статевої недоторканості особи» зґвалтування вважається закінченим злочином з моменту початку статевих зносин, при цьому не має значення, чи закінчила винна особа статевий акт у фізіологічному розумінні.

Так, як вбачається із наданих суду показань обвинуваченим ОСОБА_3 , останній не заперечує факту статевих зносин із потерпілою, утім наполягає на добровільності таких відносин за згодою останньої. Разом з тим у матеріалах справи відсутні докази того, що статевий акт між ОСОБА_3 та ОСОБА_8 відбувся за добровільної згоди потерпілої, адже остання заперечує це, натомість встановлено, що статевий акт мав місце без згоди потерпілої.

При цьому слід зазначити, що відсутність в потерпілої ОСОБА_8 характерних для зґвалтування тілесних ушкоджень, в тому числі тілесних ушкоджень статевих органів, як про це зазначає сторона захисту, не спростовує того факту, що статеві зносини між ОСОБА_3 та ОСОБА_8 були вчинені із застосуванням фізичного насильства, тобто проти волі потерпілої. Разом з тим як встановлено у висновку експерта № 959 від 03.11.2021 р. судово-медичної експертизи, у ОСОБА_8 виявлені три синці правого плеча. Характер і морфологічні властивості виявлених у ОСОБА_8 ушкоджень свідчать про їх утворення від дії тупих предметів з обмеженими травмуючими поверхнями близько за 1-3 доби до її експертного обстеження, не виключено у вказаний в постанові термін 19 вересня 2021 року. Вказані синці за ступенем тяжкості належать до легких тілесних ушкоджень п. 2.3.5. «Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень» (а.м.к.п. 244-246 Т.1). Таким чином, на переконання суду, не виключається можливість їх виникнення під час статевого акту ОСОБА_3 та ОСОБА_8 без добровільної згоди останньої та із застосуванням фізичного насильства, що проявилось зокрема в утриманні її рук за спиною руками обвинуваченого. Вказане підтвердила під час допиту в судовому засіданні експерт ОСОБА_25 , зазначивши, що за умов утримання рук потерпілої за спиною утворення синця на плечі не виключається та якщо на дану ділянку здійснюється механічний вплив, то можуть утворитися синці.

Крім того, на переконання суду, відсутність тілесних ушкоджень у обвинуваченого ОСОБА_3 , як і відсутність піднігтьового вмісту у нього та потерпілої, не виключає того, що статевий акт між ОСОБА_3 та ОСОБА_8 відбувся без згоди останньої та із застосуванням відносно неї фізичного насильства.

Аналіз доказів, здобутих у ході судового розгляду, вказує на те, що дії обвинуваченого ОСОБА_3 по відношенню до потерпілої ОСОБА_8 були саме насильницькими. Разом з тим показання обвинуваченого ОСОБА_3 щодо визнання факту статевого акту за добровільною згодою потерпілої та невизнання вини саме у вчиненні зґвалтування потерпілої, суд вважає такими, які направлені на уникнення кримінальної відповідальності та покарання за вчинення більш тяжкого кримінального правопорушення, що передбачене ч. 3 ст. 152 КК України. Вказані пояснення ОСОБА_3 спростовуються показаннями потерпілої ОСОБА_8 , які узгоджуються між собою та із сукупністю досліджених під час судового розгляду матеріалів кримінального провадження, які суд визнав належними та допустимими доказами, та які у своїй сукупності дозволяють встановити обставини, що мали місце та дають суду можливість встановити істину у справі.

Разом з тим стороною захисту висловлено думку про те, що потерпіла ОСОБА_8 оговорила обвинуваченого ОСОБА_3 , повідомивши про факт не добровільності статевих відносин та її згвалтування обвинуваченим, з метою отримання грошових коштів для ОСОБА_15 . Так, в обґрунтування такої позиції сторона захисту зазначає про те, що до вказаних у обвинувальному акті подій ОСОБА_15 , який на той час був хлопцем ОСОБА_8 , викрав мопед, за що притягувався до кримінальної відповідальності, та йому потрібні були грошові кошти, щоб відшкодувавти потерпілому завдану шкоду, у зв`язку з чим останній використав ОСОБА_8 для того, щоб у нього були підстави вимагати грошові кошти у ОСОБА_3 . Разом з тим така позиція сторони захисту жодними доказами не доведена та до уваги судом не береться з наступних підстав.

Так, до матеріалів кримінального провадження долучено копію вироку Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 12 листопада 2021 року у справі №607/15599/21, яким ОСОБА_15 визнано винуватим за ч. 1 ст. 289 КК України та призначено покарання у виді 3 (трьох) років обмеження волі; на підставі ст. 75 КК Украни звільнено від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком 1 (один) рік. З копії вказаного вироку вбачається, що факт крадіжки ОСОБА_15 мопеда марки «YAMAHA», д.н.з. НОМЕР_1 мав місце 30 липня 2021 року. Окрім того із копії вироку вбачається, що 05 серпня 2021 року було проведено огляд території стоянки за адресою АДРЕСА_4 , де було виявлено та вилучено викрадений ОСОБА_15 мопед, який в подальшому згідно вироку суду повернуто потерпілому. Таким чином на момент вчинення інкримінованого ОСОБА_3 кримінального правопорушення, тобто станом на 19 вересня 2021 року, предмет крадіжки було знайдено працівниками поліції та в подальшому повернуто потерпілому, а отже обставина щодо необхідності відшкодування ОСОБА_15 завданої потерпілому шкоди та вимагання грошових коштів у ОСОБА_3 з цією метою не відповідає дійсності. Окрім цього в той же вечір коли обвинуваченим було вчинено інкриміноване діяння, як потерпіла ОСОБА_8 так і свідок ОСОБА_15 разом із їх спільними знайомими звернулись з вказаного приводу в поліцію, а тому стверджувати про намір ОСОБА_15 використати ОСОБА_8 для того, щоб у наступному вимагати грошові кошти у ОСОБА_3 є надуманим.

Таким чином підстав оговорити потерпілою ОСОБА_8 обвинуваченого ОСОБА_3 не встановлено. Крім того потерпіла послідовно, як під час досудового розслідування, так і у судовому засіданні стверджувала, що обвинувачений вступив з нею в статеві відносини без її згоди, вона цього не хотіла, та чинила йому опір.

Слід також зазначити, що пояснення обвинуваченого ОСОБА_3 про те, що йому не було відомо що ОСОБА_8 є неповнолітньою, суд відхиляє з огляду на те, що обвинувачений повідомив, що був знайомий із ОСОБА_8 близько одного року, часто бачив її, мав спільних знайомих із нею. Окрім того потерпіла ОСОБА_8 в судовому засіданні пояснила, що перебуваючи вдома у ОСОБА_3 під час розмови вона повідомила останньому про те, що їй 15 років, а він у відповідь вказав що йому 38 років. За вказаних обставин, а також беручи до уваги зовнішні фізичні дані потерпілої особи,суд вважає, що ОСОБА_3 мав усвідомлювати, що ОСОБА_8 є неповнолітньою. Крім того сторона захисту заявляючи про невірну кваліфікацію дій обвинуваченого за ч. 3 ст. 152 КК України, зазначає про наявність в його діях ознак кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 155 КК України, згідно якої передбачено відповідальність за вчинення повнолітньою особою дій сексуального характеру, пов`язаних із вагінальним, анальним або оральним проникненням в тіло особи, яка не досягла шістнадцятирічного віку, з використанням геніталій, іншого органу чи частини тіла або будь-якого предмета. Таким чином сторона захисту погоджується з тим, що на момент вчинення кримінального правопорушення потерпіла не досягла шістнадцятирічного віку та не ставить під сумнів її неповнолітній вік.

Не заслуговують на увагу і наведені стороною захисту обставини щодо того, що потерпіла ОСОБА_8 сама спровокувала ОСОБА_3 на вчинення відносно неї дій сексуального характеру, оскільки вказані обставини відомі лише зі слів обвинуваченого та не підтверджені жодними доказами. Окрім того слід зазначити, що наведені стороною захисту обставини, які характеризують особу потерпілої ОСОБА_8 , не можуть впливати на кваліфікацію діяння за ст. 152 КК України та не виключають кримінальну відповідальність за вчинення зґвалтування, яке є особливо тяжким кримінальним правопорушенням проти статевої свободи та статевої недоторканості особи.

Також судом критично оцінюються показання свідків ОСОБА_18 , ОСОБА_19 та ОСОБА_20 про те, що поведінка потерпілої ОСОБА_8 коли вони її побачили в себе в квартирі була такою що відповідала обстановці, остання ні на що не скаржилась та не плакала, оскільки вони повністю спростовуються показаннями потерпілої ОСОБА_8 допитаної в судовому засіданні, яка зазначила, що коли ОСОБА_18 та ОСОБА_20 повернулись додому то одразу ж почали кричати що робить неповнолітня в них дома та її ніхто нічого не розпитував, після чого вона покинула приміщення їх квартири.

Окрім цього пояснення свідків ОСОБА_18 , ОСОБА_19 та ОСОБА_20 значно різняться між собою в частині того, чи перебував в квартирі обвинувачений станом на момент коли ОСОБА_18 та ОСОБА_20 зайшли в квартиру.

Показання вказаних свідків, які є близькими родичами обвинуваченого, суд вважає такими, які направлені на введення суду в оману з метою уникнення ОСОБА_3 кримінальної відповідальності за вчинене.

Разом з тим суд погоджується із думкою сторони захисту щодо недоведеності факту вчинення кримінального правопорушення з використанням безпорадного стану потерпілої. Так, на думку суду, стороною обвинувачення поза розумним сумнівом не доведено, а судом не встановлено, що потерпіла ОСОБА_8 під час вчинення відносно неї зґвалтування перебувала у безпорадному стані у зв`язку із вживанням алкоголю, а тому суд приходить до висновку про необхідність виключення з обвинувачення ОСОБА_3 за ч. 3 ст. 152 КК України посилання на те що зґвалтування неповнолітньої ОСОБА_8 було вчинено обвинуваченим з використанням «безпорадного стану неповнолітньої потерпілої, яка від спожитого раніше алкоголю сп`яніла».

При цьому слід зазначити, що відповідно до п. 5 Постанови Пленуму Верховного суду України № 5 від 30.05.2008 року «Про судову практику у справах про злочин проти статевої свободи та статевої недоторканості особи» стан потерпілої особи слід визнавати безпорадним, коли вона внаслідок малолітнього чи похилого віку, фізичних вад, розладу психічної діяльності, хворобливого або непритомного стану, або з інших причин не могла розуміти характеру та значення вчинюваних з нею дій або не могла чинити опір. При цьому необхідно, щоб винна особа, яка вчиняє зґвалтування чи насильницьке задоволення статевої пристрасті неприродним способом, усвідомлювала (достовірно знала чи припускала), що потерпіла особа перебуває саме у такому стані.

Вирішуючи питання про те, чи є стан потерпілої особи безпорадним внаслідок алкогольного, наркотичного сп`яніння або дії на її організм отруйних, токсичних та інших сильнодіючих речовин, судам слід виходити з того, що безпорадним у цих випадках можна визнати лише такий стан, який позбавляв потерпілу особу можливості розуміти характер і значення вчинюваних з нею дій або чинити винній особі опір. При цьому не має значення, чи винна особа привела потерпілу особу у такий стан (наприклад, дала наркотик, снодійне, напоїла алкогольними напоями тощо), чи остання перебувала у безпорадному стані незалежно від дій винної особи.

Визначення характеру впливу на організм потерпілої особи лікарських препаратів, наркотичних засобів, отруйних, токсичних чи інших сильнодіючих речовин, вживання яких могло привести її до безпорадного стану, потребує спеціальних знань. Тому у таких та в інших подібних випадках слід призначати відповідну експертизу.

Згідно пред`явленого ОСОБА_3 обвинувачення, останній вчинив зґвалтування потерпілої ОСОБА_8 , скориставшись її безпорадним станом, який виник внаслідок вживання алкогольних напоїв. Разом з тим відповідного експертного дослідження проведено не було та у матеріалах кримінального провадження відсутні беззаперечні докази перебування ОСОБА_8 в такому стані алкогольного сп`яніння, що привів би її до безпорадного стану, як і відсутні підстави вважати, що в такому стані вона не могла розуміти характер і значення вчинюваних з нею дій або чинити опір, а отже що під час вчинення відносно неї неправомірних дій вона перебувала в безпорадному стані.

Крім того слід взяти до уваги, що ОСОБА_8 як під час досудового розслідування, так і під час судового розгляду надавала пояснення, в яких відтворювала події щодо вчинення кримінального правопорушення, детально описувала саму подію, спосіб вчинення відносно неї кримінального правопорушення, конкретизувала дії обвинуваченого, зазначала про те, що відбувалось після вчинення кримінального правопорушення. Крім того потерпіла детально описувала свої дії, яким чином вона чинила опір обвинуваченому, з урахуванням чого суд приходить до висновку, що вона усвідомлювала, що з нею відбувається, висловлювала свій протест та чинила опір неправомірним діям щодо неї.

Таким чином в матеріалах кримінального провадження відсутні об`єктивні дані стверджувати, що потерпіла ОСОБА_8 на час вчинення кримінального правопорушення перебувала в безпорадному стані.

При цьому суд критично ставиться до заперечень сторони захисту з приводу відмови потерпілої ОСОБА_8 відповідати на запитання сторони захисту. Так, будучи допитаною в судовому засіданні, потерпіла ОСОБА_8 після її допиту прокурором та представником потерпілої, категорично відмовилась відповідати на питання обвинуваченого та його захисників, зазначивши про те що запитання сторони захисту принижують її та таким чином вони на неї тиснуть. На думку суду в такий спосіб потерпіла скористалась нормою визначеною п. 6 ч. 1 ст. 56 КПК, яка визначає право потерпілої особи як надавати пояснення так і відмовитись від їх надання. В даному випадку потерпіла відмовилась від надання пояснень в частині. Більше того національне законодавство України не покладає обов`язок на потерпілого надавати пояснення на відміну від свідка (за виключенням випадків передбачених КПК України). В той же час потерпілий не несе відповідальності за відмову давати показання як щодо самого себе, своїх близьких родичів, так і стосовно будь-яких інших обставин справи взагалі, та може нести кримінальну відповідальність лише за давання завідомо неправдивих показань (ст. 384 КК України).

Також суд вважає, що підлягає уточненню час вчинення інкримінованого кримінального правопорушення зазначений в обвинуваченні а саме «19 вересня 2021 року близько 19.00 год.», тоді як вбачається із пояснень як обвинуваченого ОСОБА_3 , потерпілої ОСОБА_8 так і свідків допитаних в ході судового розгляду вказані події мали місце в той же день о «17.00 год.», а тому вірним часом вчинення кримінального діяння є «19 вересня 2021 року близько 17.00 год.».

Таким чином, проаналізувавши наведені обставини, суд, об`єктивно дослідивши та оцінивши всі зібрані та перевірені у судовому засіданні докази в їх повній сукупності, прийшов до переконання про доведеність винуватості обвинуваченого ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення та кваліфікує його дії за ч. 3 ст. 152 КК України, тобто зґвалтування неповнолітньої особи (вчинення дій сексуального характеру, пов`язаних із вагінальним проникненням в тіло іншої особи з використанням геніталій, без добровільної згоди потерпілої неповнолітньої особи).

При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_3 суд відповідно до вимог ст.ст. 50, 65 КК України враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного, його вік, стан здоров`я, те, що він раніше неодноразово притягувався до кримінальної відповідальності, однак в силу ст. 89 КК України вважається несудимим, на шлях виправлення не став та знову вчинив умисне кримінальне правопорушення проти статевої свободи та статевої недоторканості особи, не одружений, не працює, не має на утриманні неповнолітніх дітей, а також враховує думку потерпілої, яка просить призначити обвинуваченому найбільш суворе покарання. Обставин, які б пом`якшували чи обтяжували покарання обвинуваченого суд не вбачає. Так, суд не бере до уваги пояснення обвинуваченого ОСОБА_3 щодо його щирого каяття та не враховує вказану обставину пом`якшуючою за відсутності визнання вини у пред`явленому йому обвинуваченніза ч. 3 ст. 152 КК України. Крім того слід зазначити, що щире каяття - це певний психічний стан винної особи, коли вона засуджує свою поведінку, прагне усунути заподіяну шкоду та приймає рішення більше не вчиняти злочинів, що об`єктивно підтверджується визнанням особою своєї вини, розкриттям всіх відомих їй обставин вчиненого діяння, вчиненням інших дій, спрямованих на сприяння розкриттю злочину, або відшкодування завданих збитків чи усунення заподіяної шкоди. Каяття передбачає, окрім визнання особою факту вчинення злочину, ще й дійсне, відверте, а не уявне визнання своєї провини у вчиненому злочині, відверту негативну оцінку своєї злочинної поведінки, визнання тих обставин, які ставляться в провину, щирий жаль з приводу цього та осуд своєї поведінки, що насамперед повинно виражатися в намаганні особи відшкодувати завдані злочином збитки, бажанні виправити наслідки вчиненого та готовність нести покарання. Факт щирого каяття особи у вчиненні злочину повинен знайти своє відображення в матеріалах кримінального провадження. Як встановлено судом, ОСОБА_3 під час досудового розслідування та судового розгляду кримінального провадження вибачення у потерпілої та її рідних не просив, ніякої допомоги не надавав, в судовому засіданні вину у пред`явленому йому обвинуваченні за ч. 3 ст. 152 КК України не визнав, а навпаки стверджував той факт, що статевий акт відбувся за добровільною згодою потерпілої.

На підставі наведеного суд приходить до висновку, що обвинуваченому ОСОБА_3 слід призначити покарання у межах санкції статті обвинувачення, а саме у виді позбавлення волі, та вважає, що виправлення та перевиховання обвинуваченого без ізоляції його від суспільства є неможливим та саме таке покарання буде необхідне і достатнє для його виправлення та попередження вчинення нових кримінальних правопорушень. При цьому суд бере до уваги те, що покарання є заходом примусу, від імені держави за вироком суду до особи, визнаної винною у вчиненні злочину і полягає в передбаченому законом обмеженні прав і свобод засудженого, має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими так і іншими особами.

Строк відбуття покарання ОСОБА_3 слід рахувати з 13 січня 2023 року, тобто з моменту застосування відносно нього запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Також суд вважає, що на підставі ст. 72 КК України в строк призначеного судом покарання ОСОБА_3 слід зарахувати термін його попереднього ув`язнення з 13 січня 2023 року (з моменту застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою) по дату ухвалення вироку включно, тобто по 11 грудня 2023 року, з розрахунку один день попереднього ув`язнення за один день позбавлення волі.

Захід забезпечення кримінального провадження, а саме: запобіжний захід у вигляді тримання під вартою ОСОБА_3 слід продовжити до набрання вироком законної сили, але не більше двох місяців, тобто до 10 лютого 2024 року.

Арешт, накладений згідно ухвали слідчого судді Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області № 607/16824/21 від 22 вересня 2021 року, на три наволочки сірого кольору, які поміщені в окремі сейф-пакети №SUD2065535, №SUD2065516, №INZ2001882, та покривало зелено-білого кольору із візерунком, яке поміщено у сейф-пакет №7229652, які були вилучені 20.09.2021 р. під час проведення огляду місця події в приміщенні квартир АДРЕСА_2 , суд вважає, слід скасувати.

Крім того суд вважає, слід скасувати, арешт, накладений згідно ухвали слідчого судді Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області № 607/16820/21 від 22 вересня 2021 року, на речі, надані 20.09.2021 р. законним представником неповнолітньої потерпілої ОСОБА_8 ОСОБА_10 , а саме: чорні спортивні штани, чорну кофту з капюшоном, фіолетові труси з принтом та бюстгальтер білого кольору з принтом, які упаковані у сейф-пакет №7292684.

Долю речових доказів вирішити в порядку, передбаченому ст. 100 КПК України.

Стягнути із ОСОБА_3 процесуальні витрати за проведення судової молекулярно-генетичної експертизи № СЕ-19/109-22/1335-БД від 05.04.2022 р. в сумі 6468,11 грн., судової молекулярно-генетичної експертизи № СЕ-19/109-22/1332-БД від 12.05.2022 р. в сумі 19093,21 грн., судової молекулярно-генетичної експертизи № СЕ-19/109-22/1333-БД від 24.05.2022 р. в сумі 21470,20 грн., а всього на загальну суму 47031,52 грн. (сорок сім тисяч тридцять одна гривня 52 копійки) в користь держави, оскільки такі витрати виникли при проведенні експертних досліджень в межах даного кримінального провадження.

На підставі наведеного та керуючись ст.ст. 370, 374 КПК України, суд,

У Х В А Л И В:

ОСОБА_3 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 152 КК України, та призначити йому за даним кримінальним правопорушенням покарання у виді 8 (восьми) років 6 (шести) місяців позбавлення волі.

Строк відбуття покарання ОСОБА_3 рахувати з 13 січня 2023 року, тобто з моменту застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

На підставі ст. 72 КК України в строк призначеного судом покарання ОСОБА_3 зарахувати термін його попереднього ув`язнення з 13 січня 2023 року (з моменту застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою) по дату ухвалення вироку включно, тобто по 11 грудня 2023 року, з розрахунку один день попереднього ув`язнення за один день позбавлення волі.

Захід забезпечення кримінального провадження, а саме: запобіжний захід у вигляді тримання під вартою ОСОБА_3 продовжити до набрання вироком законної сили, але не більше двох місяців, тобто до 10 лютого 2024 року.

Скасувати арешт, накладений згідно ухвали слідчого судді Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області № 607/16824/21 від 22 вересня 2021 року, на три наволочки сірого кольору, які поміщені в окремі сейф-пакети №SUD2065535, №SUD2065516, №INZ2001882, та покривало зелено-білого кольору із візерунком, яке поміщено у сейф-пакет №7229652, які були вилучені 20.09.2021 р. під час проведення огляду місця події в приміщенні квартири АДРЕСА_2 .

Скасувати арешт, накладений згідно ухвали слідчого судді Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області № 607/16820/21 від 22 вересня 2021 року, на речі, надані 20.09.2021 р. законним представником неповнолітньої потерпілої ОСОБА_8 ОСОБА_10 , а саме: чорні спортивні штани, чорну кофту з капюшоном, фіолетові труси з принтом та бюстгальтер білого кольору з принтом, які упаковані у сейф-пакет №7292684.

Речові докази:

- чорні спортивні штани, чорна кофта з капюшоном, труси фіолетові, бюстгальтер білий з принтом, які знаходяться у сейф-пакеті №5856812 та здані на зберігання в камеру речових доказів Тернопільського РУП ГУНП в Тернопільській області повернути потерпілій ОСОБА_8 ;

- три наволочки сірого кольору, які поміщені в окремі сейф-пакети №SUD2065535, №SUD2065516, №INZ2001882, та покривало зелено-білого кольору із візерунком, яке поміщено у сейф-пакет №7229652, які були вилучені 20.09.2021 р. під час проведення огляду місця події в приміщенні квартир АДРЕСА_2 , які передані на зберігання в камеру зберігання речових доказів Тернопільського РУП ГУНП в Тернопільській області повернути ОСОБА_3 .

Стягнути із ОСОБА_3 процесуальні витрати за проведення судової молекулярно-генетичної експертизи № СЕ-19/109-22/1335-БД від 05.04.2022 р. в сумі 6468,11 грн., судової молекулярно-генетичної експертизи № СЕ-19/109-22/1332-БД від 12.05.2022 р. в сумі 19093,21 грн., судової молекулярно-генетичної експертизи № СЕ-19/109-22/1333-БД від 24.05.2022 р. в сумі 21470,20 грн., а всього на загальну суму 47031,52 грн. (сорок сім тисяч тридцять одна гривня 52 копійки) в користь держави.

Вирок може бути оскаржений до Тернопільського апеляційного суду через Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області протягом 30 днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо її не подано. У разі її подання вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

Копія вироку не пізніше наступного дня після ухвалення надсилається учаснику судового провадження, який не був присутнім у судовому засіданні.

Головуючий суддяОСОБА_1