Житомирський апеляційний суд
Справа №295/8213/21 Головуючий у 1-й інст. ОСОБА_1
Категорія ст.284 КПК України Доповідач ОСОБА_2
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 грудня 2023 року Житомирський апеляційний суд в складі:

головуючого-судді ОСОБА_2 ,

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

за участю: секретаря ОСОБА_5 ,

прокурора ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Житомирі судове провадження №295/8213/21 за апеляційною скаргою потерпілого ОСОБА_7 на ухвалу Богунського районного суду м.Житомира від 28 червня 2023 року,

в с т а н о в и в :

зазначеною ухвалою задоволено клопотання прокурора Житомирської окружної прокуратури та закрито кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000495 від 01.11.2013 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.190 КК України, у зв`язку з не встановленням особи, яка вчинила кримінальне правопорушення та за закінченням строків давності притягнення до кримінальної відповідальності.

В своїй апеляційній скарзі потерпілий ОСОБА_7 просить скасувати ухвалу суду першої інстанції, як незаконну, та ухвалити нове рішення, яким відмовити в задоволенні клопотання прокурора Житомирської окружної прокуратури ОСОБА_6 про закриття кримінального провадження № 0000495. Зазначає, що суд неповно з`ясував обставини, які мають значення для справи, а викладені в ухвалі суду висновки не відповідають фактичним обставинам кримінального провадження, що спричинило ухвалення незаконного судового рішення. При цьому, зазначає, що твердження суду першої інстанції, що особу, яка вчинила кримінальне правопорушення у кримінальному провадженні № 0000495, не встановлено - є необґрунтованим, а закриття судом кримінального провадження на підставі п.3-1 ч.1 ст.284 КПК України - безпідставним та незаконним. Зазначає, що кримінальне провадження № 0000495 було розпочато за його заявою від 30.07.2013р. в якій він вказував хто саме вчинив відносно нього кримінальне правопорушення. Крім того вважає, що твердження суду про те, що органом досудового розслідування проведено значний обсяг слідчих (розшукових) та процесуальних дій, при цьому не вдалось здобути відомості про особу, що вчинила кримінальне правопорушення та вичерпані можливості їх отримати, не відповідає фактичним обставинам кримінального провадження. Зазначає, що досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000495 здійснювалось слідчими Житомирського ВП ГУНП України у Житомирській області вкрай неефективно та з порушенням законодавства. Слідчий неодноразово виносив постанови про закриття кримінального провадження, які були скасовані слідчими суддями, та були надані приписи та вказівки як слідчими суддями так і прокурором слідчому щодо усунення недоліків, однак вказані недоліки в повній мірі слідчим не виконані, що не дало змоги прийняти законне рішення у кримінальному провадженні.

В апеляційній скарзі потерпілий ОСОБА_7 зазначив, що не бажає приймати участі в розгляді його апеляційної скарги. Прокурор не заперечив щодо розгляду даного провадження без потерпілого ОСОБА_7 , який належним чином повідомлений про час та дату розгляду провадження.

Заслухавши суддю-доповідача, думку прокурора, яка заперечила щодо задоволення апеляційної скарги, перевіривши матеріали судового провадження, а також ухвалу суду в межах, передбачених, ст.404 КПК України, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга ОСОБА_7 підлягає задоволенню з таких підстав.

Відповідно до вимог ст.370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до статті 94 цього Кодексу. Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.

Колегія суддів вважає, що суд першої інстанції, постановляючи оскаржувану ухвалу про закриття кримінального провадження даних вимог закону не дотримався.

Пунктом 3-1 ч.1 ст.284 КПК України передбачено, що кримінальне провадження закривається в разі, якщо не встановлено особу, яка вчинила кримінальне правопорушення, у разі закінчення строків давності притягнення до кримінальної відповідальності, крім випадків вчинення особливо тяжкого злочину проти життя чи здоров`я особи або злочину, за який згідно із законом може бути призначено покарання у виді довічного позбавлення волі.

Згідно абз.4 ч.4 ст.284 КПК України закриття кримінального провадження з підстави, передбаченої пунктом 3-1 частини першої цієї статті, здійснюється судом за клопотанням прокурора.

Частиною першою статті 190 КК України встановлена відповідальність за заволодіння чужим майном або придбання права на майно шляхом обману чи зловживання довірою (шахрайство).

Санкція вказаної правової норми передбачає покарання у виді штрафу від двох тисяч до трьох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або громадськими роботами на строк від двохсот до двохсот сорока годин, або виправними роботами на строк до двох років, або обмеженням волі на строк до трьох років, а тому, згідно з положеннями ч.2 ст.12 КК України зазначене кримінальне правопорушення є кримінальним проступком.

Як слідує з приписів п.1 ч.1 ст.49 КК України строк давності притягнення до кримінальної відповідальності за проступок, передбачений ч.1 ст.190 КК України, складає 2 роки.

Відповідно до ст.2 КПК України завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Законність відповідно до ч.2 ст.9 КПК України, полягає у тому, що прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий зобов`язані всебічно, повно і неупереджено дослідити обставини кримінального провадження, виявити як ті обставини, що викривають, так і ті, що виправдовують підозрюваного, обвинуваченого, а також обставини, що пом`якшують чи обтяжують його покарання, надати їм належну правову оцінку та забезпечити прийняття законних і неупереджених процесуальних рішень.

Публічність, згідно ст.25 КПК України, передбачає, що прокурор, слідчий зобов`язані в межах своєї компетенції розпочати досудове розслідування в кожному випадку в разі надходження заяви (повідомлення) про вчинення кримінального правопорушення, а також вжити всіх передбачених законом заходів для встановлення події кримінального правопорушення та особи, яка його вчинила.

Закриття кримінального провадження є одним із способів його остаточного вирішення, а тому провадження має закриватися після всебічного, повного та об`єктивного дослідження всіх обставин справи та оцінки слідчим всіх зібраних та перевірених доказів.

Як слідує з клопотання прокурора про закриття кримінального провадження від 18 червня 2021 року, в провадженні СД Житомирського РУП ГУНП в Житомирській області перебуває кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000495 від 31.10.2013, за ознаками кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст.190 КК України.

Також у клопотанні прокурора зазначено, що до Житомирського ВП ГУНП в Житомирській області 01.08.2013 звернувся ОСОБА_7 з повідомленням про вчинення ОСОБА_8 кримінального правопорушення, а саме заволодіння шляхом обману грошовими коштами у сумі 9 000 дол. США, які ОСОБА_7 надав їй у позику відповідно до договору від 17.10.2000, на розширення та розвиток бізнесу, яка йому їх не повернула, чим заподіяно майнову шкоду на вказану суму.

Крім того, встановлено, що на підставі виконавчого листа у 2004 році ДВС Богунського РУЮ стягнуто з ОСОБА_8 на користь ОСОБА_7 13 600 грн. боргу за позикою. В подальшому виконавче провадження закрито у зв`язку з відсутністю майна у боржника, на яке можливо звернути стягнення.

За змістом клопотання, у рамках даного кримінального провадження органом досудового розслідування проведено значний обсяг слідчих (розшукових) та процесуальних дій, спрямованих на встановлення особи, яка вчинила вищевказаний злочин, однак за їх результатами відомості про особу, що вчинила кримінальне правопорушення не встановлено та вичерпано можливості їх отримання. Жодній особі підозра у вказаному кримінальному провадженні не повідомлена та минули строки давності притягнення до кримінальної відповідальності, оскільки з моменту вчинення кримінального проступку минулу більше 3 років. У зв`язку з чим, прокурор звернувся до суду з клопотанням про закриття кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувані, за №0000495 від 01.11.2013 року, за ознаками кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст.190 КК України, у в`язку із не встановленням особи та закінченням строків давності притягнення до кримінальної відповідальності.

Як вбачається з матеріалів судового провадження за клопотанням прокурора про закриття кримінального провадження на підставі п. 3-1 ч.1 ст. 284 КПК України, апеляційним судом встановлено, що належного та повного проведення слідчих дій у справі не було здійснено.

Вирішуючи питання про закриття кримінального провадження за п.3-1 ч.1 ст.284 КПК України, судом першої інстанції відповідної оцінки щодо виконання/невиконання вказівок та вжиття/невжиття належних заходів для встановлення причетних до вчинення кримінального проступку осіб надано не було.

Зміст оскарженого в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції свідчить, що, вирішуючи питання про закриття кримінального провадження на підставі п.3-1 ч.1 ст.284 КПК України, місцевий суд не надав належної оцінки доводам ОСОБА_7 про вчинення кримінального правопорушення саме ОСОБА_8 та ОСОБА_9 , недотримання органом досудового розслідування вимог кримінального процесуального закону щодо всебічного, повного і неупередженого дослідження усіх обставин кримінального провадження.

Колегія суддів, звертає увагу, що під час вирішення питання про закриття кримінального провадження, має враховуватись чи дотримано органом досудового розслідування вимог кримінального процесуального закону щодо всебічного, повного і неупередженого дослідження усіх обставин кримінального провадження, що є необхідною умовою належного вирішення завдань кримінального провадження (ст.2 КПК України). При цьому, в провадженні, де потерпілий конкретно вказує на особу як таку, що вчинила кримінальне правопорушення щодо нього, орган досудового розслідування за результатами всебічного, повного і неупередженого дослідження усіх обставин кримінального провадження, має вирішити питання про наявність чи відсутність події кримінального правопорушення, а за її встановлення - про наявність або відсутність ознак кримінального правопорушення в діянні конкретної особи, про достатність доказів для доведення винуватості особи в суді, про наявність/відсутність підстав до звільнення від кримінальної відповідальності конкретної особи.

У свою чергу, суд першої інстанції на зазначені вище обставини увагу не звернув, доводи ОСОБА_7 належним чином не перевірив, внаслідок чого ухвалив рішення, яке не відповідає вимогам статі 370 КПК України.

За таких обставин досудове розслідування не може вважатися повним, а закриття кримінального провадження буде суперечити зазначеним вище завданням та засадам кримінального провадження.

Підсумовуючи наведене, колегія суддів відповідно до положень ст.ст.407, 409, 410 КПК України приходить до висновку про необхідність скасування ухвали слідчого судді, постановлення нової ухвали, про відмову в задоволенні клопотання прокурора про закриття кримінального провадження №0000495 від 01.11.2013 року, за ознаками кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст.190 КК України, у в`язку із не встановленням особи та закінченням строків давності притягнення до кримінальної відповідальності.

Керуючись ст.ст.404, 405, 407 КПК України, апеляційний суд,

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу ОСОБА_7 задовольнити.

Ухвалу Богунського районного суду м.Житомира від 28 червня 2023 року, якою закрито кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000495 від 01.11.2013 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.190 КК України, у зв`язку з не встановленням особи, яка вчинила кримінальне правопорушення та за закінченням строків давності притягнення до кримінальної відповідальності, - скасувати.

Постановити нову ухвалу, якою в задоволенні клопотання прокурора Житомирської окружної прокуратури ОСОБА_6 про закриття на підставі п.3-1 ч.1 ст.284 КПК України кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000495 від 01.11.2013 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.190 КК України, - відмовити.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена до Касаційного кримінального суду у складі Верховного Суду протягом трьох місяців з дня її проголошення.

Судді :