У Х В А Л А

Іменем України

20 листопада 2023 року

Деснянський районний суд м. Києва у складі слідчого судді ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у судовому засіданні в залі Деснянського районного суду м. Києва клопотання слідчого СВ Деснянського УП ГУНП у місті Києві ОСОБА_3 , погоджене із прокурором Деснянської окружної прокуратури міста Києва ОСОБА_4 , про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.307 КК України, у кримінальному провадженні внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0003459 від 08.12.2021,

за участю:

прокурора ОСОБА_4 ,

підозрюваного ОСОБА_5 ,

захисника адвоката ОСОБА_6

ВСТАНОВИВ:

20 листопада 2023 року до Деснянського районного суду м. Києва надійшло вказане клопотання.

В обґрунтування клопотання слідчий зазначає, що слідчим відділенням Деснянського управління поліції ГУНП у місті Києві здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні за № 0003459 від 08.12.2021, за ознаками складу злочину, передбаченого ч. 3 ст. 307 КК України.

Підозрюваним у вказаному кримінальному провадженні є ОСОБА_5 , якому 15.11.2023, при обставинах значених у клопотанні, повідомлено про підозру у незаконному придбанні, зберіганні та перевезенні з метою збуту особливо небезпечних наркотичних засобів, особливо небезпечних психотропних речовин, психотропних речовин в особливо великих розмірах, тобто у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 307 КК України.

Підозру відносно ОСОБА_5 слідчий вважає обґрунтованою, посилаючись на письмові докази, наявні в матеріалах кримінального провадження.

Слідчий вважає обґрунтованою підозру ОСОБА_5 та, що існують ризики визначені ч. 1 ст. 177 КК України, а саме, перебуваючи на свободі, підозрюваний зможе здійснити дії, спрямовані на уникнення ним покарання, і не виконання процесуальних обов`язків, зокрема може впливати на свідків, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному проваджені, з метою зміни їх показань, висновків, також може вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити свою злочинну діяльність.

Слідчий просить застосувати запобіжний захід у виді тримання під вартою ОСОБА_5 на 60 діб, без визначення застави.

В судовому засіданні прокурор просив суд клопотання задовольнити та застосувати до підозрюваного ОСОБА_5 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, без права внесення застави, оскільки існує обґрунтована підозра та запобігти ризикам, зазначеним у клопотанні, шляхом застосування більш м`яких запобіжних заходів до підозрюваного неможливо.

Підозрюваний ОСОБА_5 та його захисник ОСОБА_6 заперечували проти задоволення клопотання, посилаючись на відсутність обґрунтованої підозри та недоведеність існування ризиків, на які посилався прокурор. Також захисник просив врахувати молодий вік підозрюваного, а також той факт, що підозрюваний має постійне місце проживання, має постійне місце роботи, яке не змінював тривалий час, є єдиним годувальником у сім`ї, утримує свою матір та сестру, яка навчається у вищому учбовому закладі, тому просили обрати більш м`який запобіжний захід, зокрема домашній арешт в певний період доби або особисте зобов`язання. Звертав увагу суду на воєнний стан в країні, внаслідок чого його підзахисний не має змоги виїхати за межі країни, що виключає його переховування від органів досудового розслідування. ОСОБА_5 підтримав думку свого захисника, щодо обрання йому запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту в певний період доби або особистого зобов`язання.

Свідок ОСОБА_7 пояснив, що ОСОБА_5 його племінник, може охарактеризувати його як позитивну, добропорядну, доброзичливу людину. Він сумлінно навчався, досягав поставлених цілей, на даний момент є єдиним годувальником своєї сім`ї. У нього він асоціюється як лідер, як людина, яка ніколи не була помічена у вживанні алкогольних напоїв та наркотичних речовин. Він жодного разу не виїжджав за кордон, проживає у м. Вінниця разом із цивільною дружиною, працює. Пояснював, що племінник йому розповідав про якусь ситуацію, не дуже приємну, яка склалася у нього на роботі, те що його вимусили звільнитися. Племінник казав йому, що його підставили, але конкретно нічого не казав.

Свідок ОСОБА_8 пояснювала, що ОСОБА_5 її син, їй відомо, що її син в ніякі ситуації не потрапляв, п`яний або в стані наркотичного сп`яніння до дому не приходив. Син працював у м. Києві в поліції, але звільнився з роботи. Наразі син проживає у м. Вінниця в квартирі покійного чоловіка, вона проживає у м. Хмільник, а її донька, рідна сестра ОСОБА_5 у м. Києві, оскільки навчається в учбовому закладі. Протягом жовтня-листопада 2023 року вона не проживала за місцем реєстрації, знаходилась у м. Києві разом із донькою, яка має слабке здоровіє. Пояснювала, що не отримувала через пошту ні яких повісток на ім`я сина, їй стало відомо, що сина викликають до поліції, коли слідчий особисто вручив їй повістку для сина. Вказувала, що її син у м. Вінниця працює, та фінансово підтримує як її, так і свою сестру, її доньку.

Вислухавши думки сторін кримінального провадження, дослідивши додані до клопотання матеріали, що мають значення для вирішення поданого клопотання, допитавши свідків, дослідивши додані під час розгляду клопотання документи з боку сторони захисту, слідчий суддя вважає, що клопотання є обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню з наступних підстав.

Слідчим суддею встановлено, що 08.12.2021 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань внесені відомості за №0003459 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.307 КК України.

15.11.2023 року ОСОБА_5 було повідомлено про підозру у вчиненні злочину, передбаченого ч.3 ст.307 КК України.

Не вирішуючи питання про доведеність вини та правильність кваліфікації дій ОСОБА_5 , виходячи лише з фактичних обставин, які містяться в клопотанні, на даному етапі досудового розслідування даного кримінального провадження слідчий суддя приходить до висновку про наявність обґрунтованої підозри про причетність ОСОБА_5 до кримінального правопорушення за викладених у клопотанні обставин.

Слідчий суддя погоджується із доводами прокурора, що повідомлена ОСОБА_5 підозра станом на час розгляду даного клопотання, повністю відповідає вимогам Європейського суду з прав людини щодо поняття «обґрунтованості», відображеним зокрема у п.175 рішення від 21.04.2011 у справі «Нечипорук і Йонкало проти України», згідно якої термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення (рішення у справі «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» від 30 серпня 1990 року, п.32, Series A, N 182).

Аналіз представлених доказів об`єктивно зв`язують підозрюваного з певним злочином на даному етапі, хоча і не можна стверджувати про їх достатність для негайного засудження, проте можна дійти висновку про виправданість подальшого розслідування або висунення звинувачення (рішення у справі «Джон Мюррей проти Сполученого Королівства» від 28 жовтня 1994 року, «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» від 30 серпня 1990 року).

Відтак, на даний час у кримінальному провадженні наявні обставини, з якими закон пов`язує можливість застосування до особи одного із запобіжних заходів, передбачених ст.176 КПК України.

Відповідно до п. 3 ст. 5 Європейської Конвенції про захист прав і основоположних свобод людини, кожна заарештована або затримана особа має право на судовий розгляд справи упродовж розумного строку чи звільнення від судового розгляду. Таке звільнення має бути обґрунтовано гарантіями явки до суду.

Обставиною, яка враховується слідчим суддею під час обрання запобіжного заходу, є наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, коли підозрюваний намагається вчинити дії, передбачені вимогами ч. 1 ст.177 КПК України.

Згідно вимог ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України.

Відповідно до вимог ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватись від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Розглядаючи клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою для прийняття законного і обґрунтованого рішення, суд, відповідно до ст. 178 КПК України та практики Європейського суду з прав людини, повинен врахувати тяжкість кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється особа та особисті обставини життя особи, які можуть свідчити на користь збільшення (зменшення) ризику переховування від правосуддя чи інших способів неналежної процесуальної поведінки.

Згідно ч. 1, ч. 2 ст. 194 КПК України, під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Як встановлено слідчим суддею, слідчим у клопотанні та прокурором в судовому засіданні доведено наявність ризиків, передбачених ч.1 ст.177 КПК України, зокрема, можливість підозрюваного переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду, незаконно впливати на свідків у цьому кримінальному провадженні, вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється.

Так, слідчий суддя вважає встановленим наявність ризику ухилення від органу досудового слідства підозрюваного, оскільки останній підозрюється у вчиненні особливо тяжкого злочину і, розуміючи наслідки завершення досудового слідства та судового розгляду, а також враховуючи воєнний стан на території України, ті обставини, що до моменту вчинення злочину, працював працівником поліції, перебував на посаді оперуповноваженого відділу кримінальної поліції Солом`янського управління поліції ГУНП у м. Києві, розумів відповідальність за вчинення вказаного злочину, не має міцних соціальних зв`язків за місцем проведення досудового слідства, так за поясненнями ОСОБА_5 він проживає у м. Вінниця, але на яких правових підставах та за якою адресою, документів суду не надав, враховуючи роль підозрюваного у інкримінованому йому злочині, останній може намагатись уникнути досудового розслідування. Про існування вказаного ризику також свідчать обставини систематичного неприбуття до органу досудового розслідування на вручення повідомлення про підозру ОСОБА_5 (ст.ст.133,135 КПК України), оскільки на твердження слідчого та прокурора під час розгляду клопотання, підозрюваному у телефонній розмові повідомлялося про необхідність прибуття для вручення повідомлення про підозру та проведення допиту в якості підозрюваного, але ОСОБА_5 самостійно до слідчого не прибув, за місцем реєстрації та мешкання останньому неодноразово відповідно до чинного законодавства були надіслані поштовим зв`язком повістки про виклик до органу досудового розслідування, про що свідчать наявні в матеріалах долучених до клопотання корінці повісток, інформація (трекінг) Укрпошти, протокол огляду офіційної Інтернет сторінки Укрпошти. Тяжкість ймовірного покарання та суворість можливого вироку значно підвищують ймовірність ризику переховування від органів досудового розслідування та/або суду (п.1 ч.1 ст.177 КПК України).

У контексті Європейського суду з захисту прав людини, слід зазначити, що ризик втечі підсудного не може бути встановлений лише на основі суворості можливого вироку. Оцінка такого ризику має проводитись з посиланням на ряд інших факторів, які можуть або підтвердити існування ризику втечі або вказати, що вона маловірогідна і необхідність в утриманні під вартою відсутня. Ризик втечі має оцінюватись у світлі факторів, пов`язаних з характером особи, її моральністю, місцем проживання, родом занять, майновим станом, сімейними зв`язками та усіма видами зв`язку з країною, в якій така особа піддається кримінальному переслідуванню (Бекчиєв проти Молдови).

Також, слідчий суддя вважає, що існує ризик можливого впливу на свідків у цьому кримінальному провадженні.

При встановленні наявності ризику впливу на свідків, слід враховувати встановлену КПК процедуру отримання показань від осіб, які є свідками, у кримінальному провадженні, а саме спочатку на стадії досудового розслідування показання отримуються шляхом допиту слідчим чи прокурором, а після направлення обвинувального акту до суду на стадії судового розгляду усно шляхом допиту особи в судовому засіданні (частини 1, 2 статті 23, стаття 224 КПК).

Суд може обґрунтовувати свої висновки лише на показаннях, які він безпосередньо сприймав під час судового засідання або отриманих у порядку, передбаченому статтею 225 КПК, тобто допитаних на стадії досудового розслідування слідчим суддею. Суд не вправі обґрунтовувати судові рішення показаннями, наданими слідчому, прокурору, або посилатися на них (частина 4 статті 95 КПК).

За таких обставин ризик впливу на свідків існує не лише на початковому етапі кримінального провадження при зібранні доказів, а й на стадії судового розгляду до моменту безпосереднього отримання судом показань від свідків та дослідження їх судом (п.3 ч.1 ст.177 КПК України).

Наявний також ризик продовження злочинної діяльності чи вчинення іншого кримінального правопорушення, враховуючи те, що після звільнення з лав Національної поліції України, ОСОБА_5 перебуваючи на території м. Києва здійснював забезпечення свого матеріального становища зі збуту наркотичних та психотропних речовин, заздалегідь знаючи про високий попит серед наркозалежних осіб вищевказаних заборонених предметів та отримання легкого заробітку, а саме орендувавши транспортний засіб для перевезення заборонених речовин, підготувавши згортки з ліпкою стрічки, фасувальні зіп-пакети та електронні ваги, у подальшому вказані обставини у своєї сукупності можуть спровокувати останнього на продовження своєї злочинної діяльності, а саме збуту наркотичних та психотропних речовин.

Дійшовши висновку про наявність ризику, слідчий суддя звертає увагу, що ризик не є фактом, а є ймовірністю вчинення певних дій, а тому має бути доведено в судовому засіданні саме ймовірність того, що підозрюваний може їх вчинити і суд вважає, що така ймовірність є доволі високою.

Таким чином судом встановлено наявність ризиків визначених п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, а тому відносно підозрюваного може бути обрано запобіжний захід.

На переконання слідчого судді, наведені прокурором ризики є обґрунтованими та такими, що виправдовують застосування до ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. Встановлені під час розгляду обставини, є достатніми для переконання, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів, не зможе запобігти ризикам, які слідчий суддя вважає доведеними, та не забезпечить виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків.

Вирішуючи питання про доцільність застосування запобіжного заходу слідчий суддя враховує дані про особу підозрюваного, який хоча раніше і не притягувався до кримінальної відповідальності, підозрюється у вчиненні особливо тяжкого злочину у сфері обігу наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів або прекурсорів. Також суд враховує вид та ступінь встановлених ризиків, роль підозрюваного у вчиненому, тяжкість та характер інкримінованих йому діянь, їх підвищений рівень суспільної небезпеки, а тому вважає, що лише такий запобіжний захід, як тримання під вартою, забезпечить дотримання підозрюваним ОСОБА_5 процесуальних обов`язків під час досудового слідства та в суді. Підстав для застосування менш суворого запобіжного заходу суд не вбачає.

Крім того, слідчий суддя не може врахувати як беззаперечні доводи сторони захисту щодо того, що підозрюваний ОСОБА_5 , працює, позитивно характеризується та як би має житло у м. Вінниці, яке залишилося йому після смерті батько, що він є єдиним утриманцем своєї матері та сестри, яка має ряд захворювань та є студенткою першого курсу учбового закладу, при вирішенні питання про застосування іншого більш м`якого запобіжного заходу, оскільки ці обставини не зменшують ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, більш того, наявність роботи в поліції міста Києва, позитивні характеристики, наявність батьків та сестри, яка хворіє, існували і на момент вчинення злочину, проте жодним чином не були стримуючим фактором в поведінці підозрюваного.

Також, відповідно до п.п. 4, 5 ч. 4 ст. 183 КПК України, слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 цього Кодексу, має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні, зокрема, щодо злочину, передбаченого статтями 255-255-3 Кримінального кодексу України та щодо особливо тяжкого злочину у сфері обігу наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів або прекурсорів.

Тож, з огляду на тяжкість та характер інкримінованого ОСОБА_5 діяння, передбаченого ч.3 ст.307 КК України, підвищений рівень їх суспільної небезпеки, відомості про особу підозрюваного, який працює, а також мав дохід з незаконного обігу заборонених препаратів, слідчий суддя вважає визначення застави у будь-якому розмірі недоцільним у даному кримінальному провадженню, оскільки її внесення не забезпечить виконання підозрюваним процесуальних обов`язків та останній може переховуватися від органів досудового розслідування та суду.

Крім того, вивченням даних щодо особи ОСОБА_5 , які б вказували на неможливість застосування до нього вказаного запобіжного заходу, не встановлено.

За вказаних обставин, слідчий суддя дійшов висновку про задоволення клопотання слідчого про застосування до підозрюваного ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою на строк 60 днів, без визначення застави. Також, слідчий суддя, застосовуючи запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, вважає за можливе взяти ОСОБА_5 під варту в залі суду.

Керуючись ст.ст.178, 182, 183, 194, 197, 205, 309, 376 КПК України, слідчий суддя, -

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання слідчого СВ Деснянського УП ГУНП у місті Києві ОСОБА_3 , погоджене із прокурором Деснянської окружної прокуратури міста Києва ОСОБА_4 , про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.307 КК України, у кримінальному провадженні внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0003459 від 08.12.2021 - задовольнити.

Застосувати до ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.307 КК України запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, без визначення застави, строком на 60 діб, тобто до 18 січня 2024 року включно.

Взяти ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 під варту у залі суду.

Ухвала діє до 18 січня 2024 року включно.

Ухвала слідчого судді підлягає негайному виконанню після її проголошення.

Ухвала може бути оскаржена до Київського апеляційного суду протягом п`яти днів з моменту її проголошення, а підозрюваним який перебуває під вартою в той же строк з моменту вручення копії ухвали.

Слідчий суддя ОСОБА_1