Справа № 686/3089/24
Провадження № 1-кс/686/1179/24
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 січня 2024 року м. Хмельницький

Слідчий суддя Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області ОСОБА_1 , з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , слідчого ОСОБА_4 , захисника ОСОБА_5 , підозрюваного ОСОБА_6 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду клопотання слідчого про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, з вищою освітою, одруженого, офіційно не працюючого, інваліда 3 групи, на утриманні двоє малолітніх дітей, раніше не судимого,

у кримінальному провадженні № 0000057,

встановив:

30.01.2024 року старший слідчий в особливо важливих справах відділу розслідування злочинів у сфері транспорту слідчого управління Головного управління Національної поліції в Хмельницькій області ОСОБА_4 звернувся до слідчого судді з клопотанням, погодженим із заступником начальника відділу Хмельницької обласної прокуратури ОСОБА_3 , про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_6 , який підозрюється у вчиненні злочину, передбаченого ч.3 ст.286-1 КК України, посилаючись на те, що існують передбачені ст.177 КПК України ризики переховування від органів досудового розслідування та суду ; незаконного впливу на свідків, експертів у даному кримінальному провадженні.

В обґрунтування поданого клопотання слідчий зазначив, що «досудовим розслідуванням встановлено, що 28 січня 2024 року близько 23 години 50 хвилин у темну пору доби, без опадів, водій ОСОБА_6 , нехтуючи вимогами 2.9 (а) Правил дорожнього руху України, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 (далі по тексту - Правил), перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, що знижувало його увагу та швидкість реакції, не дотримуючись вимог п.1.3. Правил, яким передбачено, що він, як учасник дорожнього руху, зобов`язаний знати і неухильно виконувати вимоги цих Правил, рухався за кермом автомобіля марки «MERCEDES-BENZ», моделі «GL 450», реєстраційний номер НОМЕР_1 , по території сільськогосподарського поля, поруч із с.Дем?яківці Дунаєвецької ТГ Кам?янець-Подільського району Хмельницької області, порушуючи вимоги п.п.1.5, 2.3 б), Правил дорожнього руху, не був уважним, не стежив за дорожньою обстановкою, відповідно не реагував на її зміну, чим спричинив загрозу життю і здоров`ю громадян.

Так, ОСОБА_6 , перебуваючи за кермом вищевказаного автомобіля, діючи з необережності, легковажно, розраховуючи на запобігання дорожньо-транспортної пригоди, грубо порушуючи вимоги розділу п.п. 21.1, 21.11 Правил, здійснював перевезення пасажирів у необладнаному для цього місці, достовірно знаючи, що забороняється перевозити пасажирів поза кабіною автомобіля, нехтуючи вищевказаними правилами дорожнього руху, здійснював буксирування на гнучкому щепленні резинового човна з надписом «BARK», за якою були закріпленні надувні резинові санки у вигляді резинового кругу «тюбінгу», на яких в цей час знаходився пасажир ОСОБА_7 .

Крім того, ОСОБА_6 , продовжуючи рух за кермом вищевказаного автомобіля, в порушення вимог п.12.1 Правил, не обрав безпечної швидкості руху, не врахував дорожню обстановку, щоб мати змогу постійно контролювати рух транспортного засобу та безпечно керувати ним, внаслідок чого, допустив боковий занос буксируваних резинових саней у вигляді резинового круга «тюбінгу», із подальшим їх наїздом на металеву огорожу.

Внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, пасажир ОСОБА_7 , який знаходився на резинових санях, отримав тілесні ушкодження, від яких ІНФОРМАЦІЯ_2 , о 00.40 год., помер у реанімаційному відділенні КНП ДМР «Дунаєвецька багатопрофільна лікарня».

29.01.2024, о 03.30 год., ОСОБА_6 затримано в порядку ст.208 КПК України, про що складено протокол про його затримання від 29.01.2024.

29.01.2024 ОСОБА_6 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.286-1 КК України.

Наявність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, дають об`єктивні підстави для застосування до підозрюваного ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, що підтверджується матеріалами досудового розслідування та відомостями, що характеризують особу підозрюваного, з яких випливає, що ОСОБА_6 , ніде не працює, на даний час обґрунтовано підозрюється у вичинені тяжкого злочину, за який, у разі визнання його винуватим, йому загрожує покарання у вигляді позбавлення волі на строк від п`яти до десяти років, з позбавленням права керувати транспортними засобами на такий же строк. Враховуючи зазначені обставини, застосування щодо підозрюваного ОСОБА_6 більш м`яких запобіжних заходів, ніж тримання під вартою, не може бути достатнім для запобігання зазначених ризиків. Тому, з метою забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього обов`язків, запобіганню подальших спроб переховуватися від органів досудового розслідування та суду, впливу на свідків, експертів, слідчий у клопотанні просить застосувати до підозрюваного ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 діб.»

Заслухавши пояснення прокурора та слідчого, які клопотання підтримали, однак зазначили про можливість застосування відносно підозрюваного запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту, підозрюваного та його захисника, які заперечили щодо задоволення клопотання слідчого, просили застосувати більш м`який запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, дослідивши надані матеріали клопотання та матеріали кримінального провадження №0000057, слідчий суддя дійшов до наступних висновків.

Відповідно до ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Частиною 2 ст. 177 КПК України передбачено, що підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави вважати, що підозрюваний може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

Відповідно до ч.2 ст.131 КПК України одним із заходів забезпечення кримінального провадження з метою досягнення його дієвості є запобіжні заходи.

Частиною 1 ст.183 КПК України визначено, що тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.

Із наданих матеріалів вбачається, що Головним управлінням Національної поліції в Хмельницькій області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні за №0000057 від 29.01.2024 р., за ознаками злочину, передбаченого ч.3 ст.286-1 КК України.

29.01.2024 р. ОСОБА_6 був затриманий, в порядку ст. 208 КПК України, фактичний час затримання - 03 год. 30 хв. 29.01.2024 р.

29.01.2024 р. ОСОБА_6 було повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.286-1 КК України.

Дана підозра є обґрунтованою, адже на її підтвердження представлено: протоколи оглядів місця дорожньо-транспортної пригоди від 29.01.2024 р.; лікарське свідоцтво про смерть №7665 від 29.01.2024 р.; протокол обшуку від 29.01.2024 р.; протоколи допитів свідків: ОСОБА_8 , ОСОБА_9 від 29.01.2024 р.; висновок щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння №13 від 29.01.2024 р. та інші матеріали кримінального провадження.

Таким чином, станом на момент розгляду клопотання беззаперечних доказів того, що ОСОБА_6 не причетний до вчинення кримінального правопорушення, не встановлено.

Санкція ч.3 ст.286-1 КК України передбачає покарання у вигляді позбавлення волі на строк від 5 до 10 років з позбавленням права керувати транспортними засобами на строк від 5 до 10 років, тобто, згідно зі ст.12 КК України, даний злочин класифікується як тяжкий.

З наданих матеріалів убачається, що ОСОБА_6 обґрунтовано підозрюється у вчиненні тяжкого кримінального правопорушення, за яке передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від п`яти до десяти років, а тому, зважаючи на покарання, яке загрожує ОСОБА_6 у випадку визнання його винуватим, співставляючи можливі негативні для нього наслідки у вигляді засудження до покарання у виді позбавлення волі, слідчий суддя вважає, що ризик переховування від органів досудового розслідування та суду, з метою уникнення кримінальної відповідальності за інкриміноване йому кримінальне правопорушення, є достатньо високим.

Слідство знаходиться на початковій стадії, на даний час свідки судом не допитані, не проведені й всі експертні дослідження, а тому існує ризик незаконного впливу на свідків та експертів у кримінальному провадженні. При оцінці наявності зазначеного ризику слідчим суддею врахована встановлена КПК України процедура отримання свідчень від осіб, які є свідками та потерпілими у кримінальному провадженні, а саме, спочатку на стадії досудового розслідування свідчення отримуються шляхом допиту осіб слідчим чи прокурором, а після направлення обвинувального акту до суду на стадії судового розгляду - усно шляхом допиту особи в судовому засіданні (ч.1 та ч.2 ст.23, ст.224 КПК України).

За таких обставин по справі приходжу до висновку про наявність визначених ст.177 КПК України ризиків: переховування від органів досудового розслідування та суду, незаконного впливу на свідків, експертів у цьому кримінальному провадженні.

Беззаперечних даних, які б виключали вказані ризики, слідчим суддею на даний час не встановлено.

За наведених обставин, слідчим суддею відхиляються, зазначені стороною захисту аргументи про те, що ОСОБА_6 не має намірів перешкоджати кримінальному провадженню, ухилятися від органу досудового розслідування та суду, та не матиме можливості впливати на експертів та вже допитаних свідків.

Аналізуючи особу підозрюваного, слідчий суддя враховує, що ОСОБА_6 є раніше несудимою особою, позитивно характеризується, має постійне місце проживання, родину, на утриманні має двох малолітніх дітей, хворіє та є інвалідом третьої групи, неофіційно працює водієм також займається волонтерством.

Відповідно до ч.4 ст.194 КПК України, якщо при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу прокурор доведе обставини, передбачені пунктами 1 та 2 частини першої цієї статті, але не доведе обставини, передбачені пунктом 3 частини першої цієї статті, слідчий суддя, суд має право застосувати більш м`який запобіжний захід, ніж той, який зазначений у клопотанні, а також покласти на підозрюваного, обвинуваченого обов`язки, передбачені частиною п`ятою цієї статті, необхідність покладення яких встановлена з наведеного прокурором обґрунтування клопотання.

Метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання ризикам, передбаченим статтею 177 КПК України, на будь-якій стадії кримінального провадження, тобто як на стадії досудового розслідування, так і на стадії судового провадження.

Слідчий у клопотанні просить застосувати відносно підозрюваного ОСОБА_6 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, зазначаючи у клопотанні, що інші, більш м`які запобіжні заходи, не забезпечать можливості запобігти існуючим ризикам.

Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою має оцінюватись в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин.

Тримання особи під вартою завжди може бути виправдано, за наявності ознак того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які, незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважають інтереси поваги до особистої свободи.

Аналізуючи обставини інкримінованого кримінального правопорушення, а також факт фіксації у акті медичного огляду ОСОБА_6 стану алкогольного сп`яніння саме 0,21 проміле, особу підозрюваного ОСОБА_6 , який позитивно характеризується, його вік, стан здоров`я, майновий та сімейний стан, факт відшкодування заподіяної шкоди потерпілій, яка просить не застосовувати відносно підозрюваного запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, слідчий суддя приходить до висновку, що прокурором не доведено, що запобіжний захід, не пов`язаний із триманням під вартою, не зможе забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваного, виконання ним процесуальних обов`язків, та запобігти ризикам переховування від органів досудового розслідування та суду, незаконного впливу на свідків, експертів у цьому кримінальному провадженні. Окрім того, сам прокурор в судовому засіданні зазначив про можливість застосування відносно підозрюваного ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту із покладенням на останнього обов`язків, передбачених ч.5 ст.194 КПК України, і вказав, що такий запобіжний захід зможе забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваного. Така позиція прокурора в судовому засіданні була підтримана й слідчим.

Не містить і подане клопотання належного обґрунтування неможливості, шляхом застосування більш м`яких запобіжних заходів, забезпечити належну процесуальну поведінку ОСОБА_6 , адже, лише та обставина, що останній підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, не свідчить, що ОСОБА_6 має намір не виконувати покладені на нього процесуальні обов`язки.

Слідчий суддя враховує суспільний інтерес у швидкому, повному і об`єктивному судовому розгляді цього кримінального провадження, яке можливе за умов нівелювання ризиків. Однак, нівелювання цих ризиків, зокрема, й ризиків переховування від органів досудового розслідування та суду, незаконного впливу на свідків, експертів у цьому кримінальному провадженні, можливо забезпечити шляхом покладення на підозрюваного ОСОБА_6 додаткових обов`язків, передбачених ч.5 ст.194 КПК України.

Прокурором та слідчим доведено, що на даній стадії досудового розслідування існують ризики, передбачені ч.1 ст.177 КПК України, - переховування від органів досудового розслідування та суду, незаконного впливу на свідків, експертів у цьому кримінальному провадженні.

Водночас, на переконання слідчого судді, усі досліджені обставини вчинення кримінального правопорушення, поведінка підозрюваного свідчать про те, що запобігти існуючим ризикам можливо, шляхом застосування відносно підозрюваного ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту, із забороною залишати житло цілодобово, з покладенням відповідних обов`язків, що цілком відповідає характеру і тяжкості діяння, у якому підозрюється ОСОБА_6 .

Враховуючи наведені ризики, усі визначені ст.178 КПК України обставини в їх сукупності, зважаючи на той факт, що запобіжний захід не може застосовуватися з метою покарання чи виправлення особи, а виключно задля запобігання ризикам, визначеним у статті 177 КПК України, вважаю, що запобіжний захід у виді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_6 є занадто суворим заходом для запобігання ризикам, передбаченим ст.177 КПК України, тому підстав для застосування вказаного запобіжного заходу немає. Окрім того, враховуючи те, що стороною обвинувачення не доведено недостатність застосування більш м`якого запобіжного заходу, ніж тримання під вартою, для запобігання вищезазначеним ризикам, приходжу до висновку, що забезпечити виконання підозрюваним ОСОБА_6 покладених на нього процесуальних обов`язків зможе запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, який полягає в забороні, без дозволу слідчого, прокурора, суду, залишати житло за адресою: АДРЕСА_1 , цілодобово, з покладенням на ОСОБА_6 зобов`язання прибувати до слідчого, прокурора, суду за кожною вимогою, та з покладенням обов`язків: повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання; не відлучатися із населеного пункту, в якому він проживає, без дозволу слідчого, прокурора або суду; утриматись від спілкування зі свідками у даному кримінальному провадженні; здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України та в`їзд в Україну (у разі наявності); носити електронний засіб контролю.

Вважаю, що саме такий запобіжний захід зможе забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваного та буде достатнім стримуючим засобом для запобігання ризикам, доведеним слідчим та прокурором. Інший, більш м`який запобіжний захід, в тому числі й домашній арешт, із забороною залишати житло у певний період доби, особисте зобов`язання та особиста порука, на даному, початковому, етапі досудового розслідування, не забезпечить попередження вищезазначених ризиків і належну процесуальну поведінку підозрюваного, оскільки не встановлено тих стримуючих чинників, які б були у повному обсязі здатні мінімізувати ймовірність вчинення підозрюваним дій, спрямованих на ухилення від можливого покарання, впливу на свідків та експертів. Так, особисте зобов`язання не підлягає до застосування з огляду на тяжкість злочину, який інкримінуються підозрюваному, та наявність реальних сумнівів того, що ОСОБА_6 виконуватиме покладені на нього обов`язки. Особиста порука не підлягає застосуванню, оскільки будь-яких клопотань від осіб, яких би слідчий суддя міг вважати такими, що заслуговують на довіру, про те, що вони поручаються за виконання підозрюваним покладених на нього обов`язків, до слідчого судді не надходило. Застосування запобіжного заходу у виді домашнього арешту, із забороною залишати житло в нічний час, навіть з покладенням обов`язку носіння електронного засобу контролю, не унеможливить запобіганню вищевказаних ризиків, оскільки ОСОБА_6 зможе залишати житло та матиме можливість впливати на свідків.

Завдання кримінального провадження виправдовують вжиття таких обмежувальних заходів та такий ступінь втручання у права і свободи підозрюваного з метою уникнення вищевказаних ризиків.

При визначенні адреси, за якою має знаходитись цілодобово ОСОБА_6 , слідчим суддею враховується, що ОСОБА_6 проживає в квартирі АДРЕСА_2 .

Строк досудового розслідування у даному кримінальному провадженні закінчується 29.03.2024 року, тому строк дії запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту, із покладенням на підозрюваного відповідних обов`язків, передбачених ч.5 ст.194 КПК України, слід застосувати межах вказаного строку та строку, визначеного ч.7 ст.194, ч.6 ст.181 КПК України, а саме до 27 березня 2024 року включно.

Керуючись ст.ст.177, 178, 181, 183, 194, 196 КПК України, слідчий суддя -

постановив:

Клопотання слідчого задовольнити частково.

Застосувати до підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.286-1 КК України, ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , строком до 27 березня 2024 року включно, запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, який полягає в забороні, без дозволу слідчого, прокурора, суду, залишати житло за адресою: АДРЕСА_1 , цілодобово, з покладенням на нього зобов`язання прибувати до слідчого, прокурора, суду за кожною вимогою.

Покласти на підозрюваного ОСОБА_6 наступні обов`язки:

- повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання;

- не відлучатися із населеного пункту, в якому він проживає, без дозволу слідчого, прокурора або суду;

- утриматись від спілкування зі свідками у даному кримінальному провадженні;

- здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України та в`їзд в Україну (у разі наявності);

- носити електронний засіб контролю.

Ухвала діє до 27 березня 2024 року включно.

Ухвала слідчого судді підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Підозрюваного ОСОБА_6 негайно доставити до місця проживання за адресою: АДРЕСА_1 , і звільнити там його з-під варти.

Ухвала може бути оскаржена до Хмельницького апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя