Справа № 509/2578/19
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 грудня 2023 року Овідіопольський районний суд Одеської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

за участю прокурора ОСОБА_3 , захисника ОСОБА_4 , представника потерпілих ОСОБА_5

розглянувши у підготовчому судовому засіданні в залі суду смт. Овідіополь, Одеської області клопотання обвинуваченого ОСОБА_6 про закриття кримінального провадження у зв`язку зі спливом встановлених законом строків давності притягнення до кримінальної відповідальності та

клопотання обвинуваченого ОСОБА_7 про закриття кримінального провадження у зв`язку зі спливом встановлених законом строків давності притягнення до кримінальної відповідальності

в рамках кримінального провадження № 0001752 від 23.08.2018 року за обвинуваченням:

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця міста Білгород-Дністровський, Одеської області, Україна, громадянин України, українець за національністю, освіта середня, не одружений, не працює, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимий,

у скоєнні кримінальних правопорушень передбачених ст.ст. 125 ч.1, 28 ч.1, ст. 122 ч.1 КК України,

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця міста Білгород-Дністровський, Одеської області, Україна, громадянин України, українець за національністю, освіта середня, не одружений, не працює, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимий,

у скоєнні кримінальних правопорушень передбачених ст.ст. 122 ч.2, 125 ч.1, 28 ч.1, 122 ч.1 КК України,

та цивільний позов ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , яка діє в своїх інтересах та в інтересах неповнолітнього ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_3 до ОСОБА_7 , ОСОБА_6 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди завданої внаслідок вчинення кримінального правопорушення

учасники цивільного провадження по справі:

прокурор ОСОБА_3

потерпілий та цивільний позивач ОСОБА_8 та його представник адвокат ОСОБА_11 , адвокат ОСОБА_5

потерпіла та цивільна позивачка ОСОБА_9 та її представник адвокат ОСОБА_11 , адвокат ОСОБА_5

неповнолітній ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_3 та його законний представник ОСОБА_9 та його адвокат ОСОБА_11 , адвокат ОСОБА_5

обвинувачений та цивільний відповідач ОСОБА_6 та його захисник ОСОБА_4

обвинувачений та цивільний відповідач ОСОБА_7 . та його захисник ОСОБА_4 ,

ВСТАНОВИВ:

13 серпня 2018 року в 00.30 годин ОСОБА_6 , пересуваючись на автомобілі марки «Chevrolet Aveo», державний номер НОМЕР_1 у напрямку по автошляху вздовж кооперативу «Дружба» у с. Кароліно-Бугаз Овідіопольського району Одеської області, де в цей час по узбіччю дороги з включеними ліхтарями телефонів поверталися додому ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_5 та ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Автомобіль марки «Chevrolet Aveo» державний номер НОМЕР_1 під керуванням ОСОБА_12 проїхав у зустрічному напрямку дуже близько від краю дороги, де йшли ОСОБА_8 , ОСОБА_10 , на що ОСОБА_8 викрикнув своє невдоволення, після чого ОСОБА_13 зупинився приблизно через 30 метрів і різко здав назад, та не розрахував відстань до пішоходів, які перебували на узбіччі дороги зачепив бампером автомобіля неповнолітнього ОСОБА_10 , 2004 р.н.

Далі, ОСОБА_13 вийшов з автомобіля та висловлюючись нецензурною лайкою підійшов до ОСОБА_8 і на ґрунті раптово виниклих неприязних відносин, маючи намір на спричинення тілесних ушкоджень, раптово умисно наніс ОСОБА_8 два удари в область голови в результаті чого між ними відбулася коротка бійка під час якої також наносились удари в область тулубу, оболонки щічної області справа, травматичний відлам коронкової частини 2-го зуба справа і 3-го зуба справа вгорі, садно поперекової області зліва, садно правого передпліччя, садно лівої кисті, в області піднесення 1-го пальця, синець тильної поверхні лівої кисті не були небезпечними для життя, мають незначні скороминучі наслідки, що тривають не більше 6 днів, і за цим критерієм, згідно п.2.3.5. «Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень» (1995 р. ), відносяться до легких тілесних ушкоджень.

Побачивши бійку між ОСОБА_14 та її чоловіком ОСОБА_15 його дружина ОСОБА_15 ОСОБА_16 з метою унеможливлення залишення місця скоєння злочину ОСОБА_14 витягнула ключі з замку запалювання автомобіля марки «Chevrolet Aveo», державний номер НОМЕР_1 , яким керував ОСОБА_13 та включила аварійний сигнал автомобіля.

Після чого, ОСОБА_13 зателефонував своєму брату ОСОБА_17 який приїхав на місце конфлікту приблизно через 15 хвилин на автомобілі марки «Chevrolet Lacetti» державний номер НОМЕР_2 .

Одночасно ОСОБА_6 викрикуючи погрози та ображення у бік потерпілих ОСОБА_8 та ОСОБА_10 підійшов до ОСОБА_8 та умисно наніс ОСОБА_8 два удари рукою в область голови від чого у ОСОБА_8 запаморочилась голова.

Прийшовши до тями через пару хвилин ОСОБА_8 побачив, що ОСОБА_7 спричиняє тілесні ушкодження дружині ОСОБА_9 та пішов у бік дружини, однак реалізуючи спільний злочинний намір, діючи групою осіб без попередньої змови між собою, ОСОБА_6 та ОСОБА_7 почали разом, умисно з метою спричинення тілесних ушкоджень, наносити ОСОБА_8 тілесні ушкодження в область голови та тулубу.

В результаті своїх умисних дій ОСОБА_6 та ОСОБА_7 реалізуючи свій злочинний намір, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання спричинили ОСОБА_8 тілесні ушкодження у вигляді закритої черепно-мозкової травми у формі забою головного мозку легкого ступеня, закритого перелому соскоподібного відростка зліва, синця щічно-виличної ділянки зліва з переходом на область кута нижньої щелепи, в центрі якого садно, садна противозавитка лівої вушної раковини, садна козелка правої вушної раковини, синця скроневої-тім`яної області справа, синця скроневої-тім`яної ділянки зліва, синця потиличної області, які не були небезпечними для життя і призвели до тривалого розладу здоров`я понад 21 день, за цим критерієм, згідно п.2.2.2. «Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень» (1995 р.) відносяться до тілесних ушкоджень середньої тяжкості.

13 серпня 2018 року приблизно о 00 годині 30 хвилин ОСОБА_7 , перебуваючи за місцем тимчасового мешкання за адресою: АДРЕСА_2 , де йому на мобільний телефон зателефонував його рідний брат ОСОБА_6 , який попросив про допомогу у зв`язку з тим, що у нього виник конфлікт по автошляху вздовж садівничого кооперативу «Дружба» у с. Кароліно-Бугаз Овідіопольського району Одеської області з раніше йому невідомим ОСОБА_8 . ІНФОРМАЦІЯ_4 , ОСОБА_9 ІНФОРМАЦІЯ_5 та ОСОБА_10 . ІНФОРМАЦІЯ_3 , який виїхав на місце.

Прибувши на місце в с. К.Бугаз приблизно о 00 годині 45 хвилин на автомобілі марки «Chevrolet Lacetti» державний номер НОМЕР_2 Трунін ОСОБА_18 , допомагаючи брату реалізувати спільний злочинний намір на спричинення тілесних ушкоджень групою осіб, без попередньої змови між собою та подальшого уникнення його братом ОСОБА_6 відповідальності, підійшов до ОСОБА_9 та кулаком вдарив її в область обличчя, після чого схопив її за передпліччя та застосовуючи силу почав чинити певні дії, а саме примушував передати ключі від автомобіля яким керував ОСОБА_6 , з метою подальшого безперешкодного зникнення з місця події до приїзду поліції.

В результаті умисних дій, з метою спричинення тілесних ушкоджень ОСОБА_7 спричинив ОСОБА_9 тілесні ушкодження у вигляді забійної рани слизової оболонки щічної області справа;синець підборіддя справа, два синця лівого плеча, синець правого плеча які не були небезпечними для життя, мають незначні скороминучі наслідки, що тривають не більше 6 днів і за цим критерієм згідно п. 2.3.5 «Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень» (1995 р.), відносяться до легких тілесних ушкоджень.

Також Труніним ОСОБА_19 спричинена ОСОБА_9 інфікована рвано-забійна рана верхньої губи справа з крововиливом в слизову оболонку нижньої губи справа, в центрі якого забійна рана, яка не була небезпечною для життя і призвела до тривалого розладу здоров`я понад 21 день, за цим критерієм, згідно п. 2.2.2. «Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень» (1995 р.), відносяться до тілесних ушкоджень середньої тяжкості.

Далі, ОСОБА_10 , 2004 року народження, побачивши що ОСОБА_7 наносить його матері тілесні ушкодження, намагався відштовхнути Труніна ОСОБА_20 від неї для припинення його злочинних дій. Однак, ОСОБА_7 умисно спричинив ОСОБА_10 тілесні ушкодження у вигляді двох ударів в область голови та двох ударів в область тулубу, від яких ОСОБА_10 впав, чим спричинив тілесні ушкодження у вигляді закритої черепно-мозкової травми у формі струсу головного мозку, гематоми лівої завушної області, що спричинила за собою розлад здоров`я терміном понад 6 днів, але не більше 21 дня (трьох тижнів), за цим критерієм, згідно п. 2.3.3. «Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень» (1995 р.), відносяться до легких тілесних ушкоджень, що спричинили короткочасний розлад здоров`я.

Крім того, ОСОБА_7 спричинив тілесні ушкодження ОСОБА_10 у вигляді синця передньої поверхні грудної клітини справа, сім саден правого передпліччя, синець лівого плеча, два садна в проекції лівого променево-зап`ясного суглоба, що не були небезпечними для життя мають незначні скороминучі наслідки, що тривають не більше 6 днів, і за цим критерієм, згідно п. 2.3.5 «Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень» (1995 р.), відносяться до легких тілесних ушкоджень.

У ході подальшого розвитку конфлікту, побачивши наближення до них ОСОБА_8 , ОСОБА_7 умисно з метою спричинення тілесних ушкоджень наніс один удар в область голови Новаку ОСОБА_21 від якого у останнього запаморочилась голова та він впав на коліна, після чого ОСОБА_7 та ОСОБА_6 реалізуючи спільний злочинний намір, з метою спричинення тілесних ушкоджень, діючи групою осіб без попередньої змови між собою, почали разом умисно наносити тілесні ушкодження ОСОБА_8 руками та ногами в область голови та тулубу.

В результаті своїх умисних дій, ОСОБА_7 та ОСОБА_6 , реалізуючи злочинний намір, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки спричинили ОСОБА_8 тілесні ушкодження у вигляді закритої черепно-мозкової травми у формі забою головного мозку легкого ступеня, закритого перелому соскоподібного відростка зліва, синця щічно-виличної ділянки зліва з переходом на область кута нижньої щелепи, в центрі якого садно, садна противозавитка лівої вушної раковини, садна козелка правої вушної раковини, синця скроневої-тім`яної області справа, синця скроневої-тім`яної ділянки зліва, синця потиличної області, які не були небезпечними для життя і призвели до тривалого розладу здоров`я понад 21 день, за цим критерієм, згідно п. 2.2.2 «Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень» (1995 р.) відносяться до тілесних ушкоджень середньої тяжкості.

Органом досудового розслідування противоправні дії ОСОБА_6 кваліфіковані за ст.125 ч.1 КК України, як умисне спричинення легких тілесних ушкоджень.

Крім того, органом досудового розслідування противоправні дії ОСОБА_6 кваліфіковані за ст.ст.28 ч.1, 122 ч.1 КК України, як умисне спричинення середньої тяжкості тілесних ушкоджень, тобто умисне ушкодження, яке не є небезпечним для життя і не потягло за собою наслідків, передбачених у статті 121 цього Кодексу, але таке, що спричинило тривалий розлад здоров`я, вчинений групою осіб без попередньої змови між собою.

В ході судового розгляду обвинувачений ОСОБА_6 та його захисник заявив письмове клопотання про закриття кримінального провадження в зв`язку з закінченням строків притягнення до відповідальності.

Обвинувачений ОСОБА_6 вину не визнав, проти задоволення клопотання не заперечує. Потерпіли та їх представник просять розглянути дане клопотання відповідно до чинного законодавства, на позовних вимогах наполягають.

Крім того, органом досудового розслідування противоправні дії ОСОБА_7 кваліфіковані за ст. 122 ч.2 КК України, як умисне спричинення умисних середньої тяжкості тілесних ушкоджень, яке не є небезпечним для життя і не потягло за собою наслідків передбачених у статті 121 цього Кодексу, але таке, що спричинило тривалий розлад здоров`я, з метою примусу до певних дій.

Крім того, органом досудового розслідування противоправні дії ОСОБА_7 кваліфіковані за ст. 125 ч.2 КК України, як умисне спричинення легкого тілесного ушкодження, що спричинило короткочасний розлад здоров`я.

В ході судового розгляду обвинувачений ОСОБА_7 та його захисник заявив письмове клопотання про закриття кримінального провадження в зв`язку з закінченням строків притягнення до відповідальності.

Обвинувачений ОСОБА_7 вину не визнав, проти задоволення клопотання не заперечує. Потерпілі та їх представник просять розглянути дане клопотання відповідно до чинного законодавства, на позовних вимогах наполягають.

Заслухавши пояснення учасників кримінального провадження, вивчивши матеріали кримінального провадження, суд прийшов до наступного висновку.

Відповідно до ст. 44 КК України передбачено, що особа, яка вчинила кримінальне правопорушення, звільняється від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до ст.49 КК України визначено: строки давності з огляду на тяжкість вчиненого кримінального правопорушення, після закінчення яких особа звільняється від кримінальної відповідальності; підстави такого звільнення від кримінальної відповідальності; обчислення перебігу строків давності, його відновлення, зупинення та переривання.

Строк давності це передбачений ст.49 КК України певний проміжок часу з дня вчинення кримінального правопорушення і до дня набрання вироком законної сили, закінчення якого є підставою звільнення особи, яка вчинила кримінальне правопорушення, від кримінальної відповідальності.

Таким чином, згідно приписів вказаної статті особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з дня вчинення нею кримінального правопорушення і до дня набрання вироком законної сили минули встановлені законом строки, обчислення яких призупиняється в разі ухилення особи, яка вчинила кримінальне правопорушення, від досудового розслідування або суду та переривається у випадку скоєння зазначеною особою нового кримінального правопорушення.

Відповідно до класифікації злочинів, передбаченої ст.12 КК України (в редакції, яка діяла на час вчинення інкримінованого кримінального правопорушення) дії обвинуваченого ОСОБА_6 , що кваліфікуються за ст.ст. 28 ч.1, ст. 122 ч.1, ст. 125 ч.1 КК України, віднесені до злочину невеликої тяжкості. У зв`язку із прийняттям змін до КК України, дії, передбачені за ст.ст. 28 ч.1, ст. 122 ч.1, ст. 125 ч.1 КК України, на даний час кваліфікуються як нетяжкий злочин.

Згідно з п.1 ч.1 ст.49 КК України, особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з дня вчинення нею кримінального правопорушення і до дня набрання вироком законної сили минуло два роки - у разі вчинення кримінального проступку, за який передбачене покарання менш суворе, ніж обмеження волі.

Згідно обвинувального акту, днем вчинення інкримінованого ОСОБА_6 кримінальних правопорушень передбачених ст.ст.28 ч.1,ст. 122 ч.1, ст. 125 ч.1 КК України є 13 серпня 2018 року. Тобто на момент судового розгляду кримінального провадження щодо обвинуваченого ОСОБА_6 сплили строки давності, передбачені ст. 49 ч.1 п.1 КК України.

В ході судового розгляду обвинувачений ОСОБА_6 підтримав клопотання про звільнення його від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності та надав на це свою згоду.

Крім того, суд вважає необхідним роз`яснити обвинуваченому ОСОБА_6 наслідки такого закриття, а також те, що підстава з якої обвинувачений звільняється від кримінальної відповідальності не є реабілітуючою.

Відповідно до матеріалів справи, із врахуванням положень ст. 49 КК України, суд дійшов висновку, що перебіг давності притягнення до кримінальної відповідальності не зупинявся та не переривався, обвинувачений не ухилявся від досудового розслідування та суду та не вчинила нового злочину, в реєстрі матеріалів досудового розслідування відсутні відомості про зупинення досудового розслідування у кримінальному провадженні, а також відсутні будь-які дані про вчинення ОСОБА_6 іншого кримінального правопорушення чи його ухилення від явки на виклик слідчого, прокурора чи суду.

Враховуючи вище наведене, перевіривши законність заявленого клопотання та отримавши згоду на таке звільнення обвинуваченого, суд вважає клопотання обвинуваченого ОСОБА_6 та його захисника обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню і приходить до висновку про можливість закриття кримінального провадження відносно ОСОБА_6 обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень передбачених ст.ст.28 ч.1, 122 ч.1 125 ч.1 КК України, та звільнення його від кримінальної відповідальності, передбаченого ст.ст.28 ч.1, 122 ч.1, 125 ч.1 КК України, у зв`язку із закінченням строків давності притягнення до кримінальної відповідальності.

Відповідно до класифікації злочинів, передбаченої ст.12 КК України (в редакції, яка діяла на час вчинення інкримінованого кримінального правопорушення) дії обвинуваченого ОСОБА_7 що кваліфікуються за ст.ст. 122 ч.2, ст. 125 ч.1, ст.ст. 28 ч.1, 122 ч.1 КК України, віднесені до злочину невеликої тяжкості. У зв`язку із прийняттям змін до КК України, дії, передбачені за ст.ст. 122 ч.2, 125 ч.1, ст.ст. 28 ч.1, 122 ч.1 КК України, на даний час кваліфікуються як нетяжкий злочин.

Згідно з п.1 ч.1 ст.49 КК України, особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з дня вчинення нею кримінального правопорушення і до дня набрання вироком законної сили минуло два роки - у разі вчинення кримінального проступку, за який передбачене покарання менш суворе, ніж обмеження волі.

Згідно обвинувального акту, днем вчинення інкримінованого ОСОБА_7 кримінальних правопорушень передбачених ст.ст. 122 ч.2, 125 ч.1, ст.ст. 28 ч.1, 122 ч.1 КК України є 13 серпня 2018 року. Тобто на момент судового розгляду кримінального провадження щодо обвинуваченого ОСОБА_7 сплили строки давності передбачені ст. 49 ч.1 п.1 КК України.

В ході судового розгляду обвинувачений ОСОБА_7 підтримав клопотання про звільнення його від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності та надав на це свою згоду.

Крім того, суд вважає необхідним роз`яснити обвинуваченому ОСОБА_7 наслідки такого закриття, а також те, що підстава з якої обвинувачений звільняється від кримінальної відповідальності не є реабілітуючою.

Відповідно до матеріалів справи, із врахуванням положень ст. 49 КК України, суд дійшов висновку, що перебіг строків давності притягнення до кримінальної відповідальності не зупинявся та не переривався, обвинувачений не ухилялася від досудового розслідування та суду та не вчинила нового злочину, в реєстрі матеріалів досудового розслідування відсутні відомості про зупинення досудового розслідування у кримінальному провадженні, а також відсутні будь-які дані про вчинення ОСОБА_7 іншого кримінального правопорушення чи його ухилення від явки на виклик слідчого, прокурора чи суду.

Враховуючи вище наведене, перевіривши законність заявленого клопотання та отримавши згоду на таке звільнення обвинуваченого, суд вважає клопотання обвинуваченого ОСОБА_7 та його захисника обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню і приходить до висновку про можливість закриття кримінального провадження відносно ОСОБА_7 обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень передбачених ст.ст. 122 ч.2, 125 ч.2, ст.ст. 28 ч.1, 122 ч.1 КК України, та звільнення його від кримінальної відповідальності передбаченого ст.ст.122 ч.2, 125 ч.2, ст.ст. 28 ч.1, 122 ч.1 КК України, у зв`язку із закінченням строків давності притягнення до кримінальної відповідальні.

06 травня 2019 року в ході досудового слідства з боку потерпілих був поданий цивільний позов про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, завданої внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Цивільні позивачі під час судового розгляду на своїх позовних вимогах наполягають. Цивільні відповідачі позов не визнають.

Відповідно до ст. 128 ч.5 КПК України цивільний позов у кримінальному провадженні розглядається судом за правилами, встановленими цим Кодексом. Якщо процесуальні відносини, що виникли у зв`язку з цивільним позовом, цим Кодексом не врегульовані, до них застосовуються норми Цивільного процесуального кодексу України за умови, що вони не суперечать засадам кримінального судочинства.

З урахуванням пояснень учасників кримінального провадження в тому числі сторін в рамках розгляду цивільного позову, з метою захисту прав та інтересів сторін, та у зв`язку з всебічним розглядом справи, суд вважає можливий виділити цивільний позов в окреме провадження та направити до канцелярії суду для виконання умов ст.11 ЦПК України для подальшого розгляду позову в рамках цивільного судочинства на загальних підставах.

Речових доказів в рамках кримінального провадження не має. Заходи кримінального провадження під час слідства не застосовувались.

Керуючись ст.49 КК України, ст.ст.284,285-286,288,369-372 КПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Клопотання обвинуваченого ОСОБА_6 про звільнення від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності - задовольнити.

Звільнити ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , від кримінальної відповідальності на підставі ст.49 КК України, у зв`язку з закінченням строків давності.

Кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001752 від 23.08.2018 року, відносно ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в скоєні кримінальних правопорушень передбачених ст. 125 ч.1, ст.ст. 28 ч.1, 122 ч.1 КК України - закрити в зв`язку з закінченням строків давності.

Клопотання обвинуваченого ОСОБА_7 про звільнення від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності - задовольнити.

Звільнити ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , від кримінальної відповідальності на підставі ст.49 КК України, у зв`язку з закінченням строків давності.

Кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0001752 від 23.08.2018 року, відносно ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , в скоєні кримінальних правопорушень, передбачених ст. 122 ч.2,125 ч.2, ст.ст. 28 ч.1,122 ч.1 КК України - закрити в зв`язку з закінченням строків давності.

Цивільний позов ОСОБА_8 ОСОБА_9 , яка діє в своїх інтересах та інтересах неповнолітнього ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_3 до ОСОБА_7 , ОСОБА_6 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, завданої внаслідок вчинення кримінального правопорушення, виділити в окреме провадження та направити до канцелярії суду для виконання вимог ст.11 ЦПК України для подальшого розгляду справи в порядку цивільного судочинства на загальних підставах.

Копію ухвали направити учасникам кримінального провадження для відома.

Ухвала суду може бути оскаржена до Одеського апеляційного суду на протязі 7 днів з дня її проголошення.

Суддя: ОСОБА_1