печерський районний суд міста києва
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 січня 2024 року слідчий суддя Печерського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , розглянувши у судовому засіданні в м. Києві клопотання прокурора про арешт майна, -

ВСТАНОВИВ:

На розгляд слідчого судді Печерського районного суду м. Києва із Київського апеляційного суду після скасування попереднього рішення надійшло клопотання прокурора другого відділу процесуального керівництва досудовим розслідуванням та підтримання публічного обвинувачення управління нагляду за додержанням законів у сфері протидії організованій злочинності Департаменту нагляду за додержанням законів Національною поліцією України та органами, які ведуть боротьбу з організованою злочинністю, Офісу Генерального прокурора ОСОБА_3 про арешт майна у кримінальному провадженні № 0000028 від 09.01.2023.

Обґрунтовуючи вищезазначене клопотання, прокурор вказав наступне.

Головним слідчим управлінням Національної поліції України здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000028 від 09.01.2023 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 364, ч. 3 ст. 209 КК України.

26.01.2023 в ході проведення обшуку в житлових та нежитлових приміщеннях за адресою: АДРЕСА_1 , місце проживання ОСОБА_4 , виявлено та вилучено: грошові кошти в іноземній валюті у сумі 343 000 дол. США.; копія акту приймання передачі частки у статутному капіталі ТОВ «ДРЕНКІТЕН» (код 43398249) від 10.01.2023р.; копія договору куплі продажу частки у статутному капіталі ТОВ «ДРЕНКІТЕН» (код 43398249) від 10.01.2023р.

Постановою слідчого від 27.01.2023 вилучені під час проведення вищевказаного обшуку грошові кошти та інші речі приєднано до матеріалів кримінального провадження як речові докази та прокурор з метою збереження речового докаху просить накласти арешт.

Прокурор в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, про причини своєї неявки суд не повідомив.

Власник майна ОСОБА_4 в судове засідання не з`явився. Від його представника адвоката ОСОБА_5 надійшли письмові заперечення.

Відповідно до вимог ст. 172 КПК України, неявка осіб, що не з`чвилися не перешкоджає розгляду справи.

Дослідивши матеріали клопотання, слідчий суддя надходить наступних висновків.

Управлінням з досудового розслідування кримінальних правопорушень, вчинених Головним слідчим управлінням Національної поліції України здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000028 від 09.01.2023 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 364, ч. 3 ст. 209 КК України.

26.01.2023 в ході проведення обшуку в житлових та нежитлових приміщеннях за адресою: АДРЕСА_1 , місце проживання ОСОБА_4 , виявлено та вилучено: грошові кошти в іноземній валюті у сумі 343 000 дол. США.; копія акту приймання передачі частки у статутному капіталі ТОВ «ДРЕНКІТЕН» (код 43398249) від 10.01.2023р.; копія договору куплі продажу частки у статутному капіталі ТОВ «ДРЕНКІТЕН» (код 43398249) від 10.01.2023р.

Постановою слідчого від 27.01.2023 вилучені під час проведення вищевказаного обшуку грошові кошти та інші речі приєднано до матеріалів кримінального провадження як речові докази.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом кримінального правопорушення, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

Частиною 2 ст. 170 КПК України визначено, що арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів; спеціальної конфіскації; конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Відповідно до ч. 1 ст. 173 КПК України слідчий суддя, суд відмовляють у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, що його подала, не доведе необхідність такого арешту, а також наявність ризиків, передбачених абзацом другим частини першої статті 170 цього Кодексу.

Судовим розглядом встановлено, що прокурор звертається до слідчого судді із клопотанням про арешт зазначеного вище майна повторно.

Так, 09.02.2023 року ухвалою слідчого судді по справі № 757/4175/23-к на зазначені вище вилучені в ході обшуку речі та грошові кошти було накладено арешт.

14.03.2023 Ухвалою Київського апеляційного суду було скасовано ухвалу слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 09.02.2023 в частині накладення арешту на грошові кошти в сумі 343.000 долари США та постановлено нову ухвалу, якою у задоволенні клопотання прокурора в частині накладення арешту на грошові кошти відмовлено, оскільки прокурором не доведено існування правових підстав накладення арешту та недоведеність того, що вони є предметом протиправної діяльності, об`єктом та знаряддям злочину, а також відповідність критеріям, зазначем у ст. 98 КПК України, а в частині арешту на копію акту приймання передачі частки у статутному капіталі ТОВ «ДРЕНКІТЕН» (код 43398249) від 10.01.2023р. та копії договору куплі продажу частки у статутному капіталі ТОВ «ДРЕНКІТЕН» (код 43398249) від 10.01.2023р. - ухвалу залишено без змін.

Таким чином, обставини, викладені у клопотанні прокурора про арешт майна вже були предметом розгляду та перевірені судом апеляційної інстанції.

В контексті цього, слідчий суддя звертає увагу на відсутність у доданих до клопотання прокурора матеріалах документів та додаткових доказів чи обставин, зазначених у самому клопотанні, які змінилися після перегляду Київським апеляційним судом рішення слідчого судді, та що зумовлювало б накладення повторного арешту.

Враховуючи викладене, те, що арешт, накладений на грошові кошти ухвалою слідчого судді від 09.02.2023 року скасовано ухвалою Київського апеляційного суду від 14.09.2023 року, а арешт, накладений на документи залишено судом апеляційної інстанції без змін та прокурором при повторному зверненні із клопотанням про арешт вказаного вище майна на підставі аналогічних доводів, з урахуванням надання Київським апеляційним судом правової оцінки накладеного арешту цього ж майна, відсутність нових обставин та наявність ризиків, передбачених ч. 1 ст. 170 КПК України, які б зумовлювали необхідність повторного накладення арешту на майно, слідчий суддя вважає, що на даній стадії кримінального провадження потреби досудового розслідування не виправдовують такий ступінь втручання в права та інтереси власника майна, та таке обмеження не є розумним та співмірним завданням кримінального провадження, а відтак у задоволенні клопотання прокурора про арешт майна слід відмовити.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 170-173, 175, 309, 372, 392, 532 КПК України,

УХВАЛИВ:

В задоволенні клопотання прокурора - відмовити.

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена протягом п`яти днів з дня її оголошення безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Слідчий суддя ОСОБА_1