Суддя ОСОБА_1
Справа № 644/6429/23
Провадження № 1-кп/644/394/23
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

05 грудня 2023 року Орджонікідзевський районний суд м. Харкова у складі головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю:

секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

захисників адвокатів ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ,

обвинуваченого ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції обвинувальний акт, складений у кримінальному провадженні за обвинуваченням ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.111-1 КК України,

у с т а н о в и в :

В провадженні суду перебуває кримінальне провадження, внесене до ЄРДР за № 0003257 від 29.10.2022 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого частиною 4 статті 111-1 КК України у відношенні ОСОБА_6 .

В судовому засіданні прокурор заявив клопотання про продовження строків тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_6 .

Клопотання вмотивовано тим, що ОСОБА_6 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення злочину, передбаченого ч.4 ст.111-1 КК України. Посилаючись на існування ризиків, передбачених п. п. 1, 3, 5 ч.1 ст. 177 КПК України, а також на те, що спливає строк тримання обвинуваченого під вартою, прокурор просить продовжити обвинуваченому ОСОБА_6 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою без визначення розміру застави на підставі ч.4 ст. 183 КПК України.

Захисники обвинуваченого адвокат ОСОБА_4 та ОСОБА_5 заперечували проти задоволення клопотання прокурора, мотивуючи тим, що ризики, які зазначені в клопотанні прокурора, не існують, підозра не обґрунтована; обвинувачений не має наміру переховуватися від суду, має міцні соціальні зв`язки. Наполягали на тому, що достатньо обрати щодо обвинуваченого запобіжний захід у вигляді застави.

Обвинувачений просив відмовити в задоволенні клопотання прокурора.

Суд, заслухавши думку учасників судового розгляду, дослідивши матеріали обвинувального акту, приходить до висновку про наявність підстав для задоволення клопотання прокурора.

Строк дії раніше обраної міри запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою спливає 07.12.2023 року.

Підставою для обрання такої суворої міри запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення та наявність ризиків того, що обвинувачений може переховуватися від органів досудового слідства або суду; незаконно вплинути на свідків; вчинити інше кримінальне правопорушення .

Судом встановлено, що ОСОБА_6 обвинувачується у злочині в період триваючої збройної агресії російської федерації, що свідчить про можливість переховуватися від суду, через тяжкість покарання, що загрожує у разі визнання його винуватим у співпраці з окупаційною владою, має змогу незаконно впливати на свідків у кримінальному провадженні, оскільки йому достовірно відомо про місце проживання свідків у кримінальному провадженні, які судом не допитані, а також може вчинити інше кримінальне правопорушення, оскільки обвинувачується у добровільній співпраці з окупаційною адміністрацією держави агресора, толерантному ставленні до захоплення частини території України, підтримці дії держави агресора, що вказує на наявність ризику того, що він може вчинити інше кримінальне правопорушення проти основ національної безпеки України, тим самим зашкодити державі, адже дана категорія злочинів є найбільш небезпечними посяганнями на суспільні відносини, які забезпечують державну безпеку, обороноздатність, незалежність країни, її конституційний лад, чим буде перешкоджати розгляду кримінального провадження, тому суд вважає, що є наявними підстави для запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою .

Виходячи з того, що право людини на свободу є основоположним, але не абсолютним та може бути обмежено з огляду на суспільний інтерес. Тримання особи під вартою може бути виправдане, якщо існують реальні ознаки наявності справжнього суспільного інтересу, який незважаючи на презумпцію невинуватості, переважає принцип поваги до особистої свободи. Застосовуючи запобіжний захід у виді тримання під вартою, необхідно виходити із того, що судове рішення повинно забезпечити не тільки права обвинуваченого, а й високі стандарти охорони прав і інтересів суспільства.

Крім того, згідно з ч. 6 ст. 176 КПК України під час дії воєнного стану до осіб, які підозрюються або обвинувачуються у вчиненні злочинів, передбачених статтями 109-114-2, 258-258-5, 260, 261, 437-442 КК України, за наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, застосовується запобіжний захід, визначений пунктом 5 частини першої цієї статті.

Запобіжний захід, визначений п.5 ч.1 ст.177 КПК України, є тримання під вартою.

Визначаючи підстави для виняткового виду запобіжного заходу суд враховує обставини, визначені в ст.178 КПК України, тяжкість обвинувачення, а також те , що більш м`які запобіжні заходи не зможуть запобігти ризикам, передбаченим ст.177 КПК України.

Під час розгляду клопотання судом вивчалась можливість застосування відносно ОСОБА_6 більш м`якого запобіжного заходу для запобігання вищезазначених ризиків, однак ризики не змінилися та не зменшилися.

З урахуванням фактичних обставин судового провадження , на думку суду, у цьому кримінальному провадженні наявний суспільних інтерес, який полягає у необхідності захисту високих стандартів охорони прав і інтересів суспільства під час дії воєнного стану в України внаслідок агресії російської федерації, враховуючи, що інкримінований ОСОБА_6 злочин відноситься до злочинів проти основ національної безпеки. ОСОБА_6 обвинувачується у вчиненні злочину в умовах воєнного стану, передбаченого частиною 4 статті 111-1 КК України, який відповідно до статті 12 КК України є нетяжким злочином, за який передбачено покарання у виді штрафу до десяти тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або позбавленням волі на строк від трьох до п`яти років, з позбавленням права обіймати певні посади або займатися певною діяльністю на строк від десяти до п`ятнадцяти років та з конфіскацією майна, на думку суду у цьому кримінальному провадженні беззаперечно наявний суспільний інтерес, який полягає у необхідності захисту високих стандартів охорони прав і інтересів суспільства.

При цьому, належить врахувати, що саме внаслідок суспільної небезпечності таких дій є об`єктивні підстави вважати, що обвинувачений ОСОБА_6 може вчинити дії, передбачені пунктами 1, 2, 3, 5 частини 1 статті 177 КПК України.

Ризики, які дають достатні підстави суду вважати, що обвинувачений може здійснити спробу протидії кримінальному провадженню у формах, що передбачені частиною 1 статті 177 КПК, слід вважати наявними за умови встановлення обґрунтованої ймовірності можливості здійснення обвинуваченим зазначених дій.

При цьому КПК не вимагає доказів того, що обвинувачений обов`язково (поза всяким сумнівом) здійснюватиме відповідні дії, однак вимагає доказів того, що він має реальну можливість їх здійснити у конкретному кримінальному провадженні в майбутньому.

Суду доведено, що на цей час, заявлені ризики, що враховані при застосуванні запобіжного заходу - тримання під вартою обвинуваченого, передбачені ст. 177 КПК України, не зменшилися та виправдовують тримання особи під вартою, а викладені в судовому засіданні посилання захисників обвинуваченого не доводять відсутності ризиків на цей час, які враховані при застосуванні саме такого запобіжного заходу, а базуються на припущеннях щодо належної процесуальної поведінки обвинуваченого в разі зміни щодо останнього запобіжного заходу. Викладені стороною захисту доводи жодним чином не спростовуючи доцільності тримання особи під вартою на цей час, бо всі посилання жодним чином не підтверджують наявність таких суттєвих змін, що можуть враховуватися при вирішенні питання щодо забезпечення належної процесуальної поведінки обвинуваченого. За таких обставин доводи сторони захисту про відсутність ризиків, зазначених прокурором, та їх декларативність не знайшли свого підтвердження, не є слушними та не можуть бути прийняті судом до уваги.

Враховуючи існування ризиків, обґрунтованість підозри, суд вважає, що наявні підстави для продовження обвинуваченому запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Відповідно до положень абз. 8 ч. 4 ст. 183 КПК України, під час дії воєнного стану слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини передбаченні статтями 177 та 178 КПК України, має право не визначати розмір застави у кримінальному провадженні щодо злочину, передбаченого ст. 109 -114-1, 258 - 258-5, 260, 261, 437 - 442 КК України.

Враховуючи, що ОСОБА_6 обвинувачується у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст. 111-1 КК України, вчиненого ним під часу дії воєнного стану в Україні та на час розгляду клопотання прокурора про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, відсутність даних про неможливість перебування ОСОБА_6 в умовах тримання під вартою за станом здоров`я чи за віком, суд вважає за доцільне не визначати розмір застави обвинуваченому.

На підставі викладеного і керуючись ст. 331, 309, 376 КПК України

постановив:

Клопотання прокурора задовольнити.

Дію запобіжного заходу, застосованого до обвинуваченого ОСОБА_6 у вигляді тримання під вартою, продовжити до 01 лютого 2024 року.

Копію ухвали вручити сторонам кримінального провадження та направити уповноваженій особі за місцем ув`язнення.

Ухвала суду може бути оскаржена до Харківського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Суддя: ОСОБА_1