Справа № 587/1894/23
В И Р О К

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 січня 2024 року Сумський районний суд Сумської області в складі головуючого судді ОСОБА_1 , секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Суми кримінальне провадження внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000117 від 07 липня 2023 року по обвинуваченню

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м. Зіньків, Полтавської області, українки, громадянки України, з середньою освітою, працездатної, непрацюючої, заміжньої, зареєстрованої та фактичного проживаючої за адресою АДРЕСА_1 , невійськовозобов`язаної, ідентифікаційний код фізичної особи-платника податків НОМЕР_1 , раніше несудимої,

в скоєнні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 162 КК України,

ВСТАНОВИВ:

11.06.2023 близько 19:00 ОСОБА_4 , перебуваючи біля домоволодіння, розташованого за адресою: АДРЕСА_2 , що на праві приватної власності належить ОСОБА_5 , з особистих мотивів вирішила незаконно проникнути до вказаного домоволодіння з метою пошуку їжі. Всупереч волі законного володільця ОСОБА_5 , без його дозволу, ОСОБА_4 , непомітно для оточуючих, обійшла домоволодіння з тильного боку, перелізла через паркан та проникла на територію двору домоволодіння, розташованого за адресою: АДРЕСА_2 . Після цього, перебуваючи на території двору, шляхом відкриття вхідних дверей, таємно проникла до літньої кухні зазначеного домоволодіння, чим порушила конституційне право ОСОБА_5 на недоторканість житла. У подальшому 11.06.2023 близько 20:00 год. ОСОБА_4 була помічена потерпілим ОСОБА_5 біля паркану з тильного боку зазначеного будинку, при залишенні місця вчинення кримінального правопорушення. Вищевказані дії ОСОБА_4 виразилися у порушенні права ОСОБА_5 на недоторканість його житла, гарантованого статтею 30 Конституції України, статтею 12 «Загальної декларації прав людини» та статтею 8 «Конвенції про захист прав людини та основних свобод».

В судовому засіданні обвинувачена ОСОБА_4 , вину у вчиненні вказаного кримінального проступку визнала повністю, при обставинах, визначених в обвинувальному акті, вказавши, що 11 червня 2023 року її попросила дружина потерпілої посапать кукурудзу, на що вона погодилася. Вона просапала кукурузу,їй заплатили за роботу. Потім вона запропонувала дружині потерпілого просапати картоплю та буряки. Дружина погодилась. В обід вони пообідали, випили чарку. Потерпілий з дружиною заплатили їй за сапування картоплі половину, той суми на яку вона розраховувала. Вона образилась і пішла до дому. Потім ввечері того дня вона вирішила порозмовляти з потерпілим з приводи оплати за роботу. Прийшла до їх дому, двері були зачинені. Вона постукала, але їй ніхто не відкрив. Перелізла через паркан, зайшла до літньої кухні. Потерпілий спав, вона його будила, але він не прокинувся. Тоді вона побачила на столі їжу, випила та закусила. Перелізла назад через забор та пішла додому. Прийшла до потерпілого так, як хотіла з ним порозмовлять, а також знайти їжу та випить спритного. Щиро розкаюється у вчиненому.

Потерпілий ОСОБА_5 у судове засідання не щз`явився, від нього надійшла заява з проханням слухати справу у його відсутність, при визначенні покарання покладався на розсуд суду.

Оскільки фактичні обставини справи ніким не оспорюються, обвинувачена та інші учасники судового розгляду правильно розуміють зміст цих обставин, сумнівів у добровільності та істинності їх позицій немає, то суд згідно ст. 349 КПК України за відсутності заперечень з боку учасників судового розгляду визнав недоцільним дослідження доказів по справі відносно тих фактичних обставин справи, які ніким не оспорюються, а обмежився допитом обвинуваченої та дослідженням матеріалів справи, які характеризують особу обвинуваченої.

Таким чином вина обвинуваченої ОСОБА_4 повністю доведена і її дії суд кваліфікує за ч. 1 ст. 162 КК України - незаконне проникнення до житла особи.

Відповідно до ст. 50 КК України покарання є заходом примусу і полягає в передбаченому законом обмеженні прав і свобод засудженого та має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого, а також запобігання вчиненню нових злочинів, як засудженим, так і іншими особами.

Відповідно до ст. 65 КК України, суд при призначенні покарання, враховує тяжкість вчиненого кримінального правопорушення, а саме, те що кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 162 КК України, відповідно до ст. 12 КК України є кримінальним проступком, особу винної ОСОБА_4 , яка раніше не судима, за місцем мешкання характеризується негативно.

Обставинами, що пом`якшують покарання, суд вважає те, що ОСОБА_4 визнала свою винність у вчиненому кримінальному проступку, щиро розкаялася, своїми правдивими показаннями як в ході досудового слідства, так і в судовому засіданні сприяла розкриттю проступку і встановленню істини по справі.

Як обтяжуючу відповідальність обвинуваченого обставину суд враховує вчинення кримінального правопорушення щодо особи похилого віку.

На підставі викладеного, суд вважає за необхідне визначити ОСОБА_4 покарання у виді штрафу, яке буде необхідним й достатнім для його виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень.

Цивільній позов по справі не заявлено, судові витрати та речові докази по справі відсутні.

Керуючись ст.ст. 123, 368, 370, 371, 374 КПК України, суд

УХВАЛИВ:

ОСОБА_4 визнати винною за ч. 1 ст. 162 КК України і призначити їй покарання у виді штрафу на користь держави у розмірі 50 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 850(вісімсот п`ятдесят) гривень.

Вирок може бути оскаржено до Сумського апеляційного суду через Сумський районний суд Сумської області протягом 30 днів з моменту проголошення з підстав, передбачених ст. 394 КПК України.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити прокурору та обвинуваченій.

Суддя ОСОБА_1