Справа №463/8747/23
Провадження №1-кс/463/8159/23
У Х В А Л А

21 листопада 2023 року м. Львів

Cлідчий суддя Личаківського районного суду м. Львова ОСОБА_1 , з участю секретаря судових засідань ОСОБА_2 , слідчого ОСОБА_3 , адвоката ОСОБА_4 , власників майна ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , розглянувши клопотання слідчого СВ Львівського районного управління поліції №1 ГУ НП у Львівської області ОСОБА_7 , погоджене прокурором Галицької окружної прокуратури м.Львова ОСОБА_8 , про накладення арешту на майно у кримінальному провадженні №0000297 від 03.02.2023, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 185 КК України, -

встановив:

03.11.2023 року слідчий СВ Львівського районного управління поліції №1 ГУ НП у Львівської області за погодженням з прокурором звернувся до слідчого судді Личаківського районного суду м. Львова з клопотанням, яке скеровано на адресу суду засобами поштового зв`язку 02.11.2023 року, про накладення арешту на майно, виявлене та вилучене під час проведення обшуку за адресою: АДРЕСА_1 , детальний перелік якого відображено у прохальній частині поданого слідчим клопотання та протоколі обшуку від 01.11.2023 року.

Клопотання мотивує тим, що в провадженні СВ Львівського районного управління поліції №1 ГУ НП у Львівської області перебувають матеріали кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000297 від 03.02.2023, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 185 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що 02.02.2023, приблизно о 20:25 год., невідома особа, перебуваючи по вул.Куліша, 34 у м.Львові, проникнула невідомим способом в автомобіль марки "Пежо", модель "5008", д.н.з. НОМЕР_1 , звідки із заднього сидіння шляхом вільного доступу таємно викрала 2 сумки чорного кольору із грошовими коштами у особливо великих розмірах.

В ході проведення досудового розслідування слідчим СВ Львівського районного управління поліції №1 ГУ НП у Львівській області 01.11.2023 було проведено обшук на підставі ухвали слідчого судді Личаківського районного суду м. Львова ОСОБА_1 , за адресою: АДРЕСА_1 , під час проведення якого виявлено та вилучено речі та майно, з клопотанням про накладення арешту на які звернувся слідчий.

Речі та майно, вилучені в ході проведення обшуку постановою слідчого від 02.11.2023 року визнано речовими доказами по справі.

Оскільки вказане майно відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 КПК України, та є речовими доказами, то слідчий вважає, що виникла необхідність у його арешті.

Майно, на яке слідчий просить накласти арешт, само по собі та в сукупності з іншими матеріалами кримінального провадження має суттєве значення для встановлення важливих обставин у кримінальному провадженні.

У зв`язку із цим є необхідність у накладенні арешту на вказане майно з метою збереження речових доказів відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України.

А тому слідчий звернувся до суду з відповідним клопотанням, яке просить задовольнити.

Слідча ОСОБА_3 в судовому засіданні клопотання підтримала в повному обсязі з підстав, передбачених в клопотанні, та просить задовольнити таке. Додала, що арешт на вилучене в ході проведення обшуку майно необхідно накласти з метою збереження речових доказів в кримінальному провадженні.

Адвокат ОСОБА_4 в судовому засіданні проти задоволення клопотання заперечив, в задоволенні такого просить відмовити. Вказав, що клопотання не обґрунтоване, не підставне та сформоване на припущеннях. Відсутні докази причетності осіб, в яких вилучили грошові кошти, до вказаного кримінального правопорушення. Предметом кримінального правопорушення є грошові кошти у гривні, однак у осіб вилучено іноземну валюту. Дані вилучені кошти є особистими заощадженнями осіб, частина з них позичені у громадянки ОСОБА_9 .. Дані кошти були призначені для купівлі квартири за адресою: АДРЕСА_2 , договір купівлі-продажу якої мав бути посвідчений 03.11.2023 року.

ОСОБА_5 та ОСОБА_6 в судовому засіданні проти задоволення клопотання заперечили, в задоволенні такого просять відмовити. Зазначили, що вони не вчиняли даного кримінального правопорушення. Вилучені кошти є особистими заощадженнями осіб, частина з них в сумі 2400000 грн. позичені у громадянки ОСОБА_9 . Дані кошти були призначені для купівлі квартири за адресою: АДРЕСА_2 , договір купівлі-продажу якої мав бути посвідчений 03.11.2023 року.

Заслухавши пояснення учасників справи, оглянувши матеріали клопотання та додані до нього письмові документи, приходжу до наступного висновку.

Встановлено, що в провадженні СВ Львівського районного управління поліції №1 ГУ НП у Львівської області перебувають матеріали кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000297 від 03.02.2023, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 185 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що 02.02.2023, приблизно о 20:25 год., невідома особа, перебуваючи по вул.Куліша, 34 у м.Львові, проникнула невідомим способом в автомобіль марки "Пежо", модель "5008", д.н.з. НОМЕР_1 , звідки із заднього сидіння шляхом вільного доступу таємно викрала 2 сумки чорного кольору із грошовими коштами у особливо великих розмірах.

Ухвалою слідчого судді Личаківського районного суду м. Львова від 03.10.2023, надано дозвіл на проведення обшуку за адресою: АДРЕСА_1 .

В ході проведення досудового розслідування слідчим СВ Львівського районного управління поліції №1 ГУ НП у Львівській області 01.11.2023 було проведено обшук на підставі ухвали слідчого судді Личаківського районного суду м. Львова ОСОБА_1 , за адресою: АДРЕСА_1 , під час проведення якого виявлено та вилучено речі та майно, з клопотанням про накладення арешту на які звернувся слідчий. А саме: купюри номіналом 500 гривень у кількості 47 штук; купюри номіналом 200 гривень, у кількості 36 штук; купюри номіналом 100 гривень, у кількості 49 штук; купюра номіналом 50 гривень, у кількості 1 штука; купюра номіналом 10 гривень, у кількості 123 штуки; купюри номіналом 2 гривні, у кількості 11 штук; купюри номіналом 1 гривня, у кількості 48 штук; купюра єгипетських фунтів номіналом 5 фунтів, у кількості 1 штука; купюри єгипетських фунтів номіналом 50 фунтів, у кількості 1 штука; купюри єгипетських фунтів номіналом 10 фунтів, у кількості 2 штуки; купюри єгипетських фунтів номіналом 10 фунтів, у кількості 2 штуки;

купюра номіналом 1 долар США, у кількості 1 штука; купюра номіналом 5 доларів США, у кількості 1 штука; купюра номіналом 10 доларів США, у кількості 1 штука; купюра номіналом 20 долар США, у кількості 1 штука; купюра норвежської крони номіналом 100 крон, у кількості 1 штука; купюри швейцарського франка номіналом 1000 франків, у кількості 2 штуки; купюри швейцарського франка номіналом 10 франків, у кількості 12 штук; купюри швейцарського франка номіналом 20 франків, у кількості 6 штук; купюри швейцарського франка номіналом 50 франків, у кількості 25 штук; купюри швейцарського франка номіналом 200 франків, у кількості 6 штук; купюри швейцарського франка номіналом 100 франків, у кількості 24 штуки; купюри чеської крони номіналом 500 крон, у кількості 2 штуки; купюри чеської крони номіналом 2000 крон, у кількості 32 штуки; купюри чеської крони номіналом 200 крон, у кількості 1 штука; купюри чеської крони номіналом 5000 крон, у кількості 4 штуки; купюра турецьких лір номіналом 100 лір, у кількості 1 штука; купюри номіналом 5 доларів США, у кількості 14 штук; купюри номіналом 1 долар США, у кількості 143 штуки; купюри номіналом 2 долари США, у кількості 29 штук; купюри номіналом 100 доларів США, у кількості 2534 штуки.

Факт проведення обшуку стверджується долученою до матеріалів клопотання копією протоколу обшуку від 01.11.2023 року.

Речі та майно, вилучені в ході проведення обшуку постановою слідчого від 02.11.2023 року визнано речовими доказами по справі.

Відповідно до пункту 7 ч.2 ст. 131 КПК України арешт майна є одним із заходів забезпечення кримінального провадження. Статтею 132 КПК України встановлені загальні умови, що не допускають застосування заходів забезпечення кримінального провадження, якщо слідчий, прокурор не доведе, що: існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для застосування заходів забезпечення кримінального провадження; потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, про який ідеться в клопотанні слідчого, прокурора; може бути виконане завдання, для виконання якого слідчий, прокурор звертається із клопотанням.

Згідно ст. 170 КПК України - арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.

Арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Розглядаючи клопотання про накладення арешту на майно, в порядку ст. ст. 170-173 КПК України, для прийняття законного та обґрунтованого рішення, слідчий суддя повинен з`ясувати всі обставини, які передбачають підстави для арешту майна або відмови у задоволенні клопотання про його арешт.

При вирішенні питання про арешт майна для прийняття законного та справедливого рішення слідчий суддя згідно з вимогами ст.ст. 94, 132, 173 КПК України повинен врахувати, зокрема, правову підставу для арешту майна, можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 КПК України), наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 КПК), розумність та співмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження, а також наслідки арешту майна для підозрюваного, третіх осіб.

Згідно клопотання слідчого, метою арешту вилучених грошових коштів є забезпечення збереження речових доказів, що визначено пунктом 1 ч. 2 ст. 170 КПК України.

У відповідності до п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів. Арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 цього Кодексу.

Відповідно до ч.1 ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Як зазначалось вище, постановою слідчого у кримінальному провадженні від 01.11.2023 року вилучені в ході проведення на підставі ухвали слідчого судді обшуку грошові кошти визнано речовими доказами. В даній постанові слідчого зазначено, що вказані предмети можуть бути використані, як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження. Однак слідчим жодним чином не обґрунтовано в даній постанові, яким критеріям зазначеним у ст. 98 КПК України відповідає дане майно.

Слідчим не надано жодних доказів, що дані грошові кошти, можуть бути набуті кримінально-протиправним шляхом або отримані внаслідок вчинення кримінального правопорушення. Наявність лише однієї постанови слідчого про визнання речовими доказами грошових коштів, не може слугувати безумовною підставою для накладення на них арешту, оскільки при вирішенні питання про арешт майна, слідчий суддя, суд самостійно перевіряє відповідність ознак майна критеріям, передбаченим ст. 98 КПК України (ч. 2 ст. 173 КПК України).

Слідчим до клопотання та в межах розгляду такого (три засідання) не надано жодного належного та допустимого доказу, який би вказував на наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_5 , ОСОБА_6 кримінального правопорушення, чи причетність даних осіб до кримінального правопорушення.

Що стосується вилучення у даних осіб значної суми коштів, то такими особами частково підтверджено законність походження таких, а саме: договором про завдаток (купівля-продаж) від 20.08.2022 року; розпискою ОСОБА_10 від 09.09.2023 року про отримання у позику в ОСОБА_9 грошових коштів в сумі 2400000 грн. ( ОСОБА_9 підтвердила в судовому засіданні будучи допитаною в якості свідка); договорами оренди квартири, нотаріально посвідченою заявою ОСОБА_11 про отримання від ОСОБА_12 повернення позики в сумі еквівалентній на день повернення 62875 доларів США.; обставинами встановленими внаслідок допиту в якості свідків ОСОБА_9 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 .

Враховуючи те, що власниками коштів частково підтверджено законне походження коштів, які вилучені у ОСОБА_5 за адресою: АДРЕСА_1 , слідчим в силу ст. 22 КПК України не доведено, що зазначені кошти відповідають критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу, приходжу до висновку, що в задоволенні клопотання накладення арешту на грошові кошти, слід відмовити у зв`язку з тим, що слідчим не доведено підставність такого та що потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, про який ідеться в клопотанні слідчого.

Враховуючи вище наведе, в задоволенні клопотання слідчого про арешт майна слід відмовити.

Керуючись вимогами ст. ст.117,170-173,309,395 КПК України, -

постановив:

В задоволенні клопотання слідчого СВ Львівського районного управління поліції №1 ГУ НП у Львівської області ОСОБА_7 , погоджене прокурором Галицької окружної прокуратури м.Львова ОСОБА_8 , про накладення арешту на майно у кримінальному провадженні №0000297 від 03.02.2023, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 185 КК України, відмовити.

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена безпосередньо до Львівського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя: ОСОБА_1