Провадження № 1-кс/344/9003/23
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

08 грудня 2023 року місто Івано-Франківськ

Слідчий суддя Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області ОСОБА_1 , з участю секретаря ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду клопотання дізнавача сектору дізнання Івано-Франківського РУП ГУНП в Івано-Франківській області лейтенанта поліції ОСОБА_3 , погоджене прокурором Окружної прокуратури міста Івано-Франківська ОСОБА_4 , про арешт майна в рамках кримінального провадження №0000492, внесеного 09 червня 2023 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 358 Кримінального кодексу України,-

В С Т А Н О В И Л А:

Дізнавач за погодженням з прокурором звернулася з вказаним клопотанням, в обґрунтування якого зазначила, що сектором дізнання Івано-Франківського РУП ГУНП в Івано-Франківській області здійснюється досудове розслідування у формі дізнання у кримінальному провадженні № 0000492 від 09 червня 2023 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 358 Кримінального кодексу України.

Досудовим розслідування встановлено, що 09 червня 2023 року до Івано-Франківського РУП надійшов рапорт оперуповноваженого Івано-Франківського РУП ОСОБА_5 про те, що у ході розгляду матеріалів ЄО №15045 від 30 травня 2023 року встановлено, що невідома особа використала підроблені документи для реєстрації права власності на об`єкт нерухомого майна, а саме нежитлового приміщення за адресою: м. Івано-Франківськ, вул. Галицька, 19.

Допитаний в якості потерпілого ОСОБА_6 надав показання про те, що в липні 2021 року, точної дати повідомити не може, останньому зателефонував син, ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який працював за адресою: АДРЕСА_1 , і повідомив, що до приміщення ОСОБА_6 хочуть зайти невідомі особи, які стверджують, що є новими власниками цього приміщення та які мають намір зайняти його. Після вищевказаного дзвінка ОСОБА_6 відразу пішов на АДРЕСА_1 , та побачив трьох невідомих йому осіб, дві дівчини та один хлопець, які пред`явили Витяг про реєстрацію права власності №266474788 від 19 липня 2021 року, сформований приватним нотаріусом Івано-Франківського міського нотаріального округу ОСОБА_8 . Надалі під час розмови вони зазначили, що є представниками Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Есаймент». Вказати точно про що вони розмовляли, наразі ОСОБА_6 не може, так як пройшло багато часу з того моменту. За захистом своїх прав та свого майна ОСОБА_6 звернувся до Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Есаймент» про скасування рішення про державну реєстрацію права власності. Під час судового розгляду було встановлено, що Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Есаймент» не змогла пред`явити оригінали або ж засвідчені копії Договорів про відступлення права вимоги, Кредитних договорів, Договорів іпотеки, які міг укладати ОСОБА_6 з Відкритим акціонерним товариством «Ерсте Банк».

Відповідно до інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна, власником нерухомого майна, а саме нежитлових приміщень, що знаходяться за адресою: м. Івано-Франківськ, вул. Галицька, буд. 19, є Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Есаймент», .

З метою збереження речових доказів у кримінальному провадженні дізнавачу за погодженням з прокурором просить накласти арешт на нерухоме майно, що на праві приватної власності належить ТОВ «ФК «ЕСАЙМЕНТ», , а саме на нежитлові приміщення, що знаходиться за адресою: м. Івано-Франківськ, вул. Галицька, буд. 19.

Прокурор та дізнавач у судове засідання не з`явилися.

Дізнавач до суду надала заяву, відповідно до якої просить клопотання про арешт майна слухати без її участі, вимоги клопотання підтримує, просить задовольнити.

Враховуючи вимоги частини другої статті 172 Кримінального процесуального кодексу України, слідчий суддя вважає можливим розглядати клопотання про арешт майна без повідомлення власника майна, оскільки це є необхідним з метою забезпечення арешту майна.

Згідно частини четвертої статті 107 Кримінального процесуального кодексу України, у разі неприбуття в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у судовому провадженні, чи в разі, якщо відповідно до положень цього Кодексу судове провадження здійснюється судом за відсутності осіб, фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді не здійснюється.

Вивчивши подане клопотання, слідчий суддя виходить з наступного.

Частина перша статті 131 Кримінального процесуального кодексу України передбачає, що заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження.

Згідно пункту 7 частини другої статті 131 Кримінального процесуального кодексу України, заходами забезпечення кримінального провадження є арешт майна.

У відповідності до положень частини першої статті 401 Кримінального процесуального кодексу України, дізнавач при здійсненні дізнання наділяється повноваженнями слідчого; дізнавач несе відповідальність за законність та своєчасність здійснення дізнання, а пункт 4 частини другої цієї ж статті уповноважив дізнавача звертатися за погодженням із прокурором до слідчого судді з клопотаннями про застосування заходів забезпечення кримінального провадження, проведення слідчих (розшукових) дій, негласних слідчих (розшукових) дій.

Частина перша статті 170 Кримінального процесуального кодексу України передбачає, що арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом кримінального правопорушення, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.

Згідно частини другої статті 170 Кримінального процесуального кодексу України, арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

У відповідності з вимогами абзацу першого частини третьої статті 170 Кримінального процесуального кодексу України, у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Частиною першою статті 98 Кримінального процесуального кодексу України визначено, що речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Слідчим суддею встановлено, що сектором дізнання Івано-Франківського РУП ГУНП в Івано-Франківській області здійснюється досудове розслідування у формі дізнання у кримінальному провадженні № 0000492 від 09 червня 2023 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 358 Кримінального кодексу України.

Відповідно до інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна, власником нерухомого майна, а саме нежитлових приміщень, що знаходяться за адресою: м. Івано-Франківськ, вул. Галицька, буд. 19, є Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Есаймент», .

Постановою дізнавача сектору дізнання Івано-Франківського РУП ГУНП в Івано-Франківській області лейтенанта поліції ОСОБА_3 від 15 червня 2023 року нежитлові приміщення, що знаходяться за адресою: АДРЕСА_1 , визнано речовим доказом у кримінальному провадженні №0000492.

Встановлено, що дізнавач звернувся з вказаним клопотанням, що відповідає вимогам статті 171 Кримінального процесуального кодексу України.

Стороною кримінального провадження, яка звернулася з клопотанням, поза розумним сумнівом доведено наявність достатніх підстав вважати, що вказане у клопотанні майно може бути використано як доказ у кримінальному провадженні, тобто відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 Кримінального процесуального кодексу України.

Отже, на підставі вищенаведеного та враховуючи наявність правових підстав для задоволення клопотання, з метою забезпечення збереження речових доказів, оскільки незастосування накладення арешту може призвести до наслідків, визначених частиною одинадцятою статті 170 Кримінального процесуального кодексу України, зокрема, таких як можливе приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження майна, існує сукупність підстав вважати, що дане майно у подальшому може мати доказове значення під час досудового розслідування та могло зберегти на собі сліди злочину або містити інші відомості, що можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, а також правову підставу для арешту майна та наслідки арешту майна для інших осіб, керуючись засадами розумності та співмірності, слідчий суддя вважає, що клопотання слід задовольнити.

Керуючись ст.ст. 170-173, 309, 376, 395 Кримінального процесуального кодексу України, слідчий суддя

У Х В А Л И Л А:

Клопотання задовольнити.

З метою збереження речових доказів у кримінальному провадженні накласти арешт на нерухоме майно, що на праві приватної власності належить ТОВ «ФК «ЕСАЙМЕНТ», , а саме на нежитлові приміщення, що знаходяться за адресою: м. Івано-Франківськ, вул. Галицька, буд. 19.

Ухвала підлягає до негайного виконання та може бути оскаржена безпосередньо до Івано-Франківського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1