Провадження № 1-кс/643/1454/23
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 листопада 2023 року слідчий суддя Московського районного суду м. Харкова ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судових засідань ОСОБА_2 ,

за участю прокурора ОСОБА_3 ,

за участі захисника - адвоката ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні зали суду в м. Харкові клопотання старшого слідчого Харківського РУП №2 Головного управління Національної поліції в Харківській області ОСОБА_5 у кримінальному провадженні за №0002163 від 22.06.2023 за підозрою ОСОБА_6 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.115 КК України, про продовження строку застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно:

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця м. Чугуєва Харківської області, з середньою спеціальною освітою за спеціальністю тракторист-машиніст, працює на посаді молодшої медичної сестри 2-го психіатричного відділення для дорослих з палатами для паліативної допомоги Комунального некомерційного підприємства Харківської обласної ради «Обласна клінічна лікарня № 3», не одружений, не судимий, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , фактично мешкає в АДРЕСА_2 ,

ВСТАНОВИВ:

Слідчим відділом Харківського РУП №2 ГУ НП в Харківській області проводиться досудове розслідування кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0002163 від 22.06.2023 за підозрою ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.115 КК України, про що йому повідомлено 24.06.2023.

26.06.2023 слідчим суддею Московського районного суду м. Харкова ОСОБА_7 , за клопотанням слідчого Харківського РУП № 2 ГУ НП в Харківській області, стосовно ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 діб, тобто до 22.08.2023.

Постановою в.о. керівника Салтівської окружної прокуратури м. Харкова від 16.08.2023 строки досудового розслідування по кримінальному провадженню продовжено до 3-х місяців, а саме до 24.09.2023.

Ухвалою слідчого судді Московського районного суду м. Харкова ОСОБА_8 від 18.08.2023 продовжено строки тримання під вартою ОСОБА_6 в межах строку досудового розслідування, тобто до 24.09.2023.

Ухвалою слідчого судді Московського районного суду м. Харкова ОСОБА_8 від 15.09.2023 строки досудового розслідування по кримінальному провадженню продовжено до 6-ти місяців, а саме до 24.12.2023.

19.09.2023 ухвалою слідчого судді Московського районного суду м. Харкова ОСОБА_1 стосовно ОСОБА_6 продовжено запобіжний захід у вигляді тримання під вартою до 17.11.2023.

Слідчий за погодженням із прокурором 16.11.2023 звернувся до суду із клопотанням про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, застосованого до підозрюваного ОСОБА_6 , строком на 60 діб без визначення розміру застави.

На судовому засіданні прокурор просила слідчого суддю, з урахуванням того, що обставини, які служили підставою для обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, своєї актуальності не втратили та виправдовують подальше застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою ОСОБА_6 , та приймаючи до уваги, що жоден більш м`який запобіжний захід не зможе запобігти вказаним ризикам, вчинений ним злочин є особливо тяжкими, продовжити строк запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою без визначення розміру застави.

В обґрунтування вказаного клопотання прокурор вказувала на те, що ОСОБА_6 вчинив умисний особливо тяжкий злочин проти життя та здоров`я осіб, та проти власності, із застосуванням насильства, за який законодавством України передбачено покарання у вигляді позбавлення волі строком від семи до п`ятнадцяти років, який згідно ст. 12 КК України відноситься до категорії особливо тяжких злочинів, тому є підстави для продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою оскільки у підозрюваного ОСОБА_6 продовжують існувати, передбачені п.п. 1, 2, 3 ч.1 ст.177 КПК України, спроби:

- переховуватись від органів досудового розслідування або суду, оскільки останній підозрюється у вчиненні особливо тяжкого злочину, та тому, усвідомлюючи тяжкість та реальність покарання, у разі застосування більш м`якого запобіжного заходу, останній буде переховуватися від органів досудового розслідування, з метою уникнення покарання;

- знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, оскільки на початковому етапі слідства підозрюваний вжив заходів щодо зміни обстановки місця вчинення злочину, приховав істинні обставини настання смерті потерпілого шляхом надання недостовірних відомостей під час виклику працівників поліції, що свідчить про намагання підозрюваного приховати обставини настання смерті потерпілого, у зв`язку із чим, перебування ОСОБА_6 на свободі може перешкоджати подальшому досудовому розслідуванню;

- незаконно впливати на свідків та потерпілих у вказаному кримінальному правопорушенні, з метою змусити останніх відмовитись від раніше наданих показів, щодо обставин вчиненого кримінального правопорушення, оскільки маючи процесуальний статус підозрюваного, останньому відомо місце мешкання важливих свідків у вказаному кримінальному провадженні.

Окрім наявної обґрунтованої підозри, застосований запобіжний захід відповідає характеру та тяжкості діяння, яке інкримінуються обвинуваченому, не надає можливості підозрюваному перешкоджати інтересам правосуддя шляхом ухилення від суду чи впливу на свідків. Наявні ризики є дійсним і триваючими, та виключають на даний час можливість зміни запобіжного заходу щодо обвинуваченого на більш м`який, крім того, даних, які б свідчили про зменшення вказаних ризиків, не виявлено.

Підозрюваний ОСОБА_6 вказав, що підозра необґрунтована, вину не визнає, проти задоволення клопотання про продовження стосовно нього запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою заперечував, просив застосувати запобіжний захід у вигляді нічного домашнього арешту. Зазначив, що ризики, вказані у клопотанні необґрунтовані, співпрацює зі слідством, не має наміру переховуватися чи іншим чином перешкоджати слідству.

Захисник підозрюваного адвокат ОСОБА_4 підтримав позицію підзахисного. Заперечував проти задоволення клопотання, вказав, що дві експертизи не доводять вину його підзахисного, тілесні ушкодження, які спричинили смерть потерпілого, були спричинені до того, як останнього було доставлено до приймального відділення лікарні. Свідчення свідків спростовуються висновками експертизи, таким чином, підозра не обґрунтована, склад злочину відсутній, ризики наведені у клопотанні необґрунтовані, у зв`язку з чим, просив застосувати запобіжний захід у вигляді нічного домашнього арешту.

Слідчий суддя, ознайомившись із клопотанням, вислухавши пояснення учасників кримінального провадження приходить до наступних висновків.

Клопотання слідчого відповідає вимогам, визначеним у ст. 199 КПК України, зокрема - містить виклад обставин, які свідчать про те, що заявлені під час вирішення питання про обрання запобіжного заходу ризики не зменшились; містить виклад обставин, які перешкоджають завершенню досудового розслідування до закінчення строку дії попередньої ухвали про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Однак, слідчий суддя звертає увагу на те, що стороною обвинувачення проігноровано вимоги ч.1 ст.199 КПК України, якою визначено наступне - клопотання про продовження строку тримання під вартою має право подати прокурор, слідчий за погодженням з прокурором не пізніше ніж за п`ять днів до закінчення дії попередньої ухвали про тримання під вартою. Клопотання про продовження строку тримання під вартою подається до місцевого суду, в межах територіальної юрисдикції якого здійснюється досудове розслідування, а в кримінальних провадженнях щодо кримінальних правопорушень, віднесених до підсудності Вищого антикорупційного суду, - до Вищого антикорупційного суду.

Так, відповідно до ст.113 КПК України процесуальними строками є встановлені законом або відповідно до нього прокурором, слідчим суддею чи судом проміжки часу, у межах яких учасники кримінального провадження зобов`язані (мають право) приймати процесуальні рішення чи вчиняти процесуальні дії.

Аналіз положень ст.113 КПК України та ч.1 ст.199 КПК України дає підстави стверджувати те, що строк звернення до слідчого судді із клопотанням про продовження строку тримання під вартою є процесуальним строком, який розпочинає свій перебіг із моменту постановлення ухвали про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою і закінчується за п`ять днів до закінчення дії цієї ухвали.

Відповідно до ч.1 ст.116 КПК України процесуальні дії мають виконуватись в установлені КПК України строки. Зміст зазначеної норми закону у поєднанні із положеннями ч.1 ст.9 КПК України, яка зобов`язує прокурора, керівника органу досудового розслідування, слідчого неухильно додержуватись вимог КПК України, дає підстави стверджувати те, що із клопотанням про продовження строку тримання ОСОБА_9 під вартою слідчий повинен був звернутись до 12.11.2023, оскільки строк дії попередньої ухвали про застосування стосовно підозрюваного ОСОБА_9 запобіжного заходу у виді тримання під вартою закінчується 17.11.2023.

При цьому, матеріали клопотання не містять жодного процесуального документу датованого після 13.11.2023, граничного терміну звернення із клопотанням про продовження строку тримання під вартою, з врахуванням ст.115 КПК України.

Вказані порушення стали можливими через недбалу організацію досудового розслідування у вказаному кримінальному провадженні, а також здійснення неналежного нагляду за додержанням законів під час проведення досудового розслідування у формі процесуального керівництва досудовим розслідуванням з боку прокурора.

Вирішуючи питання про продовження дії запобіжного заходу у виді тримання під вартою, суд враховує вимоги ст.29 Конституції України, ст.9 Загальної Декларації прав людини, ст. 5 Європейської Конвенції про захист прав людини та основних свобод і ст.12 КПК України, за змістом яких обмеження права особи на свободу й особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках, за встановленою процедурою, а також той факт, що взяття під варту є найбільш суворим запобіжним заходом.

Відповідно до ч.1 ст.183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу.

Відповідно до п.4 ч.2 ст.183 КПК України запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як: до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.

Відповідно до вимог ст.177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим, покладеним на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам:

- переховуватися від органів досудового розслідування або суду;

- знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення;

- незаконно впливати на потерпілого, свідка, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні.

Наявність обґрунтованої підозри повідомленої ОСОБА_6 повністю підтверджується зібраними, відповідно до вимог кримінального процесуального кодексу України, у ході досудового розслідування належними та допустимими доказами у їх сукупності, а саме:електронними рапортами зі «служби 102» щодо повідомлення про вчинення кримінального правопорушення; протоколом огляду місця події, проведеного в період часу з 01:20 год. до 01:50 22.06.2023 в приміщенні палати № 9 2-го психіатричного відділення ОКПЛ № 3 за адресою: м. Харків вул. Ак.Павлова, 46, де було виявлено труп ОСОБА_10 із тілесними ушкодженнями; довідкою про причину смерті ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , № 10-12/1476-с/23 від 23.6.2023; протоколом допиту в якості свідка ОСОБА_11 , в ході якого, останній пояснив обставини які йому відомі з приводу злочину; протоколом допиту потерпілої ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , в ході якого остання пояснила обставини, які їй відомі з приводу вчиненого злочину; протоколом допиту свідка ОСОБА_13 , в ході якого останній пояснив обставини, які йому відомі з приводу вчиненого злочину; протоколом допиту в якості свідка ОСОБА_14 , в ході якого остання пояснила обставини які їй відомі з приводу злочину; протоколом проведення слідчого експерименту зі свідком ОСОБА_14 , в ході якого остання на місці злочину розповіла обставини які їй відомі з приводу злочину; протоколом допиту в якості свідка ОСОБА_15 , в ході якого останній пояснив обставини, які йому відомі з приводу злочину; протоколом проведення слідчого експерименту зі свідком ОСОБА_15 , в ході якого останній на місці злочину розповів обставини які йому відомі з приводу злочину; протоколом огляду речей зі свідком ОСОБА_15 , в ході якого останній вказав якими саме в`язками фіксував кінцівки та тулуб ОСОБА_10 ; протоколом допиту свідка ОСОБА_16 , в ході якого остання пояснила обставини, які їй відомі з приводу вчиненого злочину; протоколом допиту свідка ОСОБА_17 , в ході якого остання пояснила обставини, які їй відомі з приводу вчиненого злочину; протоколом допиту свідка ОСОБА_18 , в ході якого останній пояснив обставини, які йому відомі з приводу вчиненого злочину; протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками за участю свідка ОСОБА_18 , в ході якого останній впізнав на фото № 3 особу якому він передав ОСОБА_10 , ним виявився ОСОБА_6 ; протоколом допиту свідка ОСОБА_19 , в ході якого останній пояснив обставини, які йому відомі з приводу вчиненого злочину; протоколом допиту свідка ОСОБА_20 , в ході якого останній пояснив обставини, які йому відомі з приводу вчиненого злочину; протоколом допиту свідка ОСОБА_21 , в ході якого остання пояснила обставини, які їй відомі з приводу вчиненого злочину; протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками за участю свідка ОСОБА_21 , в ході якого остання впізнала на фото № 3, ним виявився ОСОБА_6 ; протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками за участю свідка ОСОБА_21 , в ході якого остання впізнала на фото № 4, ним виявився ОСОБА_10 ; протоколом проведення слідчого експерименту зі свідком ОСОБА_21 , в ході якого остання розповіла обставини які їй відомі з приводу злочину та показала механізм тримання ОСОБА_10 за шию працівником лікарні, якого вона впізнала; протоколом допиту свідка ОСОБА_22 , в ході якого остання пояснила обставини, які їй відомі з приводу вчиненого злочину; протоколом допиту свідка ОСОБА_23 , в ході якого останній пояснив обставини, які йому відомі з приводу вчиненого злочину; протоколом допиту свідка ОСОБА_24 , в ході якого останній пояснив обставини, які йому відомі з приводу вчиненого злочину; протоколом допиту свідка ОСОБА_25 , в ході якого останній пояснив обставини, які йому відомі з приводу вчиненого злочину; протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками за участю свідка ОСОБА_25 , в ході якого останній впізнав на фото № 3, яка застосувала силу до ОСОБА_10 , ним виявився ОСОБА_6 ; протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками за участю свідка ОСОБА_25 , в ході якого останній впізнав на фото № 1, яку доставили до лікарні, ним виявився ОСОБА_10 ; протоколом допиту свідка ОСОБА_26 , в ході якого останній пояснив обставини, які йому відомі з приводу вчиненого злочину; протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками за участю свідка ОСОБА_26 , в ході якого останній впізнав на фото № 4, особу яка доставили до лікарні, ним виявився ОСОБА_10 ; протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками за участю свідка ОСОБА_26 , в ході якого останній впізнав на фото № 3, особу яка наносила тілесні ушкодження ОСОБА_10 , ним виявився ОСОБА_6 ; протоколом допиту свідка ОСОБА_27 , в ході якого остання пояснила обставини, які їй відомі з приводу вчиненого злочину; протоколом допиту свідка ОСОБА_28 , в ході якого остання пояснила обставини, які їй відомі з приводу вчиненого злочину; протоколом допиту свідка ОСОБА_29 , в ході якого останній пояснив обставини, які йому відомі з приводу вчиненого злочину; протоколом допиту свідка ОСОБА_30 , в ході якого остання пояснила обставини, які їй відомі з приводу вчиненого злочину; протоколом допиту свідка ОСОБА_31 , в ході якого останній пояснив обставини, які йому відомі з приводу вчиненого злочину; протоколом допиту свідка ОСОБА_32 , в ході якого останній пояснив обставини, які йому відомі з приводу вчиненого злочину; протоколом допиту свідка ОСОБА_33 , в ході якого остання пояснила обставини, які їй відомі з приводу вчиненого злочину; протоколом допиту свідка ОСОБА_34 , в ході якого останній пояснив обставини, які йому відомі з приводу вчиненого злочину; протоколом допиту свідка ОСОБА_35 , в ході якого останній пояснив обставини, які йому відомі з приводу вчиненого злочину; протоколом додаткового допиту свідка ОСОБА_36 , в ході якого остання додатково пояснила обставини, які їй відомі з приводу вчиненого злочину; протоколом допиту свідка ОСОБА_37 , в ході якого остання пояснила обставини, які їй відомі з приводу вчиненого злочину; протоколом допиту свідка ОСОБА_38 , в ході якого остання пояснила обставини, які їй відомі з приводу вчиненого злочину; протоколом одночасного допиту підозрюваного ОСОБА_6 та свідка ОСОБА_15 в ході якого вони дали покази з приводу обставин у приміщенні лікарні; іншими доказами у сукупності.

З метою закінчення досудового розслідування необхідно виконати низку слідчих процесуальних дій, результати яких мають значення для судового розгляду, всебічного, повного та об`єктивного дослідження всіх обставин кримінального провадження, а саме,необхідно вирішити питання щодо остаточної кваліфікації дій ОСОБА_6 , виконати вимоги ст. ст. 290, 291 КПК України, а саме, надати доступ підозрюваному, захиснику, потерпілій, яка особа похилого віку та мешкає за межами м. Харкова до матеріалів досудового розслідування, які складаються з 4-х томах, скласти обвинувальний акт та реєстр матеріалів досудового розслідування.

Вказані процесуальні дії не були завершені раніше у зв`язку ізособливою складністю через необхідність виконання слідчих (розшукових) дій, спрямованих на отримання та перевірку доказів.

В матеріалах справи наявні докази продовження у встановленому законом порядку строку досудового розслідування по даному кримінальному провадженню до 24.12.2023.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини доцільність продовження строку тримання під вартою ґрунтується на презумпції, що з перебігом ефективного розслідування справи зменшуються ризики, які стали підставою для взяття особи під варту на початковій стадії розслідування. Кожне наступне продовження строку тримання під вартою має містити детальне обґрунтування ризиків, що залишаються та їх аналіз, як підстава для втручання в право особи на свободу. Наявність підстав для тримання особи під вартою та доцільність продовження строку тримання під вартою має оцінюватися в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Тримання під вартою та продовження строку тримання під вартою може бути виправдано за наявності того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які незважаючи на презумпцію невинуватості переважають над принципом поваги до особистої свободи.

Згідно з рішенням Європейського суду з прав людини «Тейс проти Румунії» автоматичне продовження строків тримання під вартою суперечить Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, а тому при вирішенні питання про продовження ОСОБА_6 строку тримання під вартою, суд виходить не з принципу автоматичного продовження строку тримання під вартою, а з необхідності уникнення ризиків, визначених ст.177 КПК України, а саме: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні.

У розумінні практики Європейського суду з прав людини, тяжкість обвинувачення не є самостійною підставою для утримання особи під вартою, проте таке обвинувачення у сукупності з іншими обставинами збільшує ризик втечі настільки, що його неможливо відвернути, не взявши особу під варту. У справі «Ілійков проти Болгарії» №33977/96 від 26 липня 2001 року ЄСПЛ зазначив, що суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування або повторного вчинення злочинів.

Крім того, Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою має оцінюватись в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Тримання особи під вартою може бути виправдано за наявності ознак того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які, незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважають інтереси забезпечення поваги до особистої свободи. При розгляді питання про доцільність тримання особи під вартою судовий орган повинен брати до уваги фактори, які можуть мати відношення до справи: характер (обставини) і тяжкість передбачуваного злочину; обґрунтованість доказів того, що саме ця особа вчинила злочин; покарання, яке можливо буде призначено в результаті засудження; характер, минуле, особисті та соціальні обставини життя особи, його зв`язки з суспільством.

Згідно з п. 79 рішення ЄСПЛ у справі «Харченко проти України» від 10 лютого 2011 року, продовження тримання під вартою може бути виправдано тільки за наявності конкретного суспільного інтересу, який, незважаючи на презумпцію невинуватості, превалює над принципом поваги до свободи особистості.

За змістом ст. 199 КПК України підставою для продовження строку тримання під вартою є обставини, які свідчать про те, що заявлений ризик не зменшився або з`явилися нові ризики, які виправдовують тримання особи під вартою.

Будь-яких даних про зменшення чи відсутність ризиків для застосування підозрюваному більш м`якого запобіжного заходу, ніж тримання під вартою, в судовому засіданні не встановлено.

Так, у відповідності до положень ч.3 ст.197 КПК України, строк тримання під вартою може бути продовжений слідчим суддею в межах строку досудового розслідування у випадку, передбаченому цим Кодексом.

Так, ухвалою слідчого судді Московського районного суду м. Харкова від 15.09.2023 строки досудового розслідування по кримінальному провадженню продовжено до 6-ти місяців, а саме до 24.12.2023. Доказів того, що строк досудового розслідування у цьому кримінальному провадженні продовжено до дванадцяти місяців матеріали клопотання не містять.

Таким чином, строк тримання під вартою може бути продовжено у межах строку досудового розслідування, а саме до 24 грудня 2023 року включно, що складає 39 днів та не може бути продовжено на 60 діб, як клопоче сторона обвинувачення.

Відповідно до ч.3 ст.183 КПК України слідчий суддя при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним обов`язків, передбачених цим Кодексом, крім випадків, передбачених частиною 4 цієї статті.

Згідно з ч.4 ст.182 КПК України розмір застави визначається слідчим суддею, судом з урахуванням обставин кримінального правопорушення, майнового та сімейного стану підозрюваного, інших даних про його особу та ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу. Розмір застави повинен достатньою мірою гарантувати виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього обов`язків та не може бути завідомо непомірним для нього.

З огляду на встановлені ризики, враховуючи особу підозрюваного, обсяг доказової бази, вже зафіксований в матеріалах кримінального провадження, серед іншого висновки комісійної судово-медичної експертизи №08-152/2023 від 10.11.2023, а також посилання сторони обвинувачення у клопотанні про необхідність вирішення питаннящодо остаточної кваліфікації дій ОСОБА_6 , суд приходить до висновку про можливість визначення розміру застави, як запобіжного заходу, застосованого до підозрюваного ОСОБА_39 .

Відповідно до п.3 ч.5 ст.182 КПК України розмір застави визначається у таких межах: щодо особи, підозрюваної чи обвинуваченої у вчиненні особливо тяжкого злочину, - від вісімдесяти до трьохсот розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Відповідно до рішенняЄвропейського суду з прав людини у справі «Гафа проти Мальти», було встановлено що гарантія, передбачена статтею 5 §3 Конвенції покликана забезпечити явку обвинуваченого у судовому засіданні. Тому розмір застави повинен бути встановлений з огляду на особу підозрюваного, належну йому власність, його стосунки з поручителями, іншими словами, з огляду на впевненість у тому, що перспектива втрати застави або заходів проти його поручителів у випадку його неявки до суду буде достатньою для того, щоб стримати його від втечі. Оскільки питання, яке розглядається, є основним правом на свободу, гарантованим статтею 5, органи влади повинні докладати максимум зусиль як для встановлення належного розміру застави, так і під час вирішення питання про необхідність продовження тримання під вартою. Крім того, розмір застави, має бути належним чином обґрунтовано у рішенні про визначення застави і повинна враховувати майновий стан обвинуваченого. Нездатність національних судів оцінити здатність заявника сплатити необхідну суму може викликати виявлення Судом порушення. Проте обвинувачений, якого судові органи готові звільнити під заставу, повинен вірно подати достатню інформацію, яку можливо перевірити, якщо це буде необхідно, щодо суми застави, яку необхідно встановити.

Позиція Європейського суду стосовно питання обрання національними судами запобіжного заходу у вигляді застави та призначення її розміру, цілковито прослідковується в рішенні Суду у справі «Мангурас проти Іспанії» (Mangouras v. Spain) від 28 вересня 2010 року. У цій справі, посилаючись на пункт 3 статті 5 Конвенції, заявник стверджував, що сума застави у його справі була необґрунтовано високою та не враховувала конкретні обставини й умови його особистого життя. Суд підтвердив, що відповідно до вказаної статті Конвенції внесення застави може вимагатися лише за наявності законних підстав для затримання особи, а також те, що уповноважені органи влади повинні приділити визначенню суми застави стільки ж уваги, скільки і вирішенню питання про необхідність подальшого тримання обвинуваченого під вартою. Більше того, якщо навіть сума застави визначається виходячи із характеристики особи обвинуваченого та його матеріального становища, за певних обставин є обґрунтованим врахування також і суми збитків, у заподіянні яких ця особа обвинувачується.

Також, щоб розмір застави можна було вважати таким, який здатен забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваного, слідчий суддя повинен, врахувавши положення ст.ст.177, 178 КПК України, раціонально співставити його з доведеними у справі ризиками, даними про особу підозрюваного, тяжкістю вчиненого злочину. При цьому судді слід мати на увазі, що, виходячи з практики ЄСПЛ, розмір застави повинен визначатися тим ступенем довіри, при якому перспектива втрати застави, буде достатнім стримуючим засобом, щоб відбити у особи, щодо якої застосовано заставу, бажання будь-яким чином перешкоджати встановленню істини у кримінальному провадженні.

Розглянувши клопотання, заслухавши думку сторін кримінального провадження, враховуючи наявні відомості про особу підозрюваного, наявність ризиків, виходячи з положень КПК України та враховуючи матеріали справи, слідчий суддя приходить до висновку, що підозрюваному ОСОБА_6 необхідно продовжити дію запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою в межах строку досудового розслідування та визначити підозрюваному ОСОБА_6 розмір застави достатній для забезпечення виконання підозрюваним обов`язків передбачених КПК України - 90 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Керуючись ст.ст. 177, 181, 182, 183, 184, 185, 193-194, 196, 309, 395 КПК України, -

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання старшого слідчого задовольнити частково.

Продовжити підозрюваному ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , строк дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою в Державній установі «Харківський слідчий ізолятор» в межах строку досудового розслідування на 39 днів, тобто до 24 грудня 2023 року включно.

Визначити суму застави у розмірі 241 560 (двісті сорок одна тисяча п`ятсот шістдесят) гривень, які необхідно внести на депозитний рахунок № UA0006674, банк отримувача ДКСУ м. Київ, код отримувача (ЄДРПОУ) 26281249, код банку отримувача 820172, отримувач коштів Територіальне управління Державної судової адміністрації України в Харківській області, призначення платежу: застава згідно ухвали Московського районного суду м. Харкова від 16.11.2023 у справі № 643/12139/23 (провадження 1-кс/643/1454/23) стосовно ОСОБА_6 .

Підозрюваний або заставодавець мають право у будь-який момент внести заставу у розмірі, визначеному в ухвалі про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. Роз`яснити підозрюваному, що у разі внесенні застави у визначеному у даній ухвалі розмірі, оригінал документу з відміткою банку, який підтверджує внесення коштів на депозитний рахунок має бути наданий уповноваженій особі Державної установи «Харківській слідчий ізолятор».

При внесенні визначеної суми застави ОСОБА_6 підлягає звільненню з-під варти.

У разі внесення застави покласти на ОСОБА_6 наступні обов`язки: прибувати до слідчого, прокурора, чи суду за першою вимогою; не відлучатися з м. Харкова без дозволу слідчого, прокурора або суду; повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи; утримуватися від спілкування з потерпілим та свідками у кримінальному провадженні.

Інформувати керівника Харківської обласної прокуратури про допущені стороною обвинувачення порушення вимог ст.199 КПК України для вжиття заходів реагування, про що повідомити суд.

Ухвала, в частині обрання запобіжного заходу, може бути оскаржена безпосередньо до Харківського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення, а підозрюваним в той же строк, але з моменту вручення йому копії цієї ухвали слідчого судді.

Ухвала підлягає негайному виконанню після її проголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1