УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 жовтня 2023 року

м. Київ

справа № 639/8870/19

провадження № 51-5934 ск 23

Верховний Суд колегією суддів Третьої судової палати Касаційного кримінального суду у складі:

головуючого ОСОБА_1 ,

суддів: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

розглянувши касаційну скаргу засудженого ОСОБА_4 на вирок Жовтневого районного суду м. Харкова від 13 серпня 2021 року та ухвалу Харківського апеляційного суду від 16 березня 2023 року щодо нього,

встановив:

Вироком Жовтневого районного суду м. Харкова від 13 серпня 2021 року ОСОБА_4 засуджено за ч. 2 ст. 185, ч. 3 ст. 185, ч. 2 ст. 186, ч. 1 ст. 70 КК України до остаточного покарання у виді позбавлення волі на строк 4 роки. Строк відбування покарання визначено рахувати з моменту фактичного затримання, після набрання вироком законної сили.

Ухвалою Харківського апеляційного суду від 16 березня 2023 року закрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою прокурора на вказаний вирок щодо ОСОБА_4 у зв`язку з відмовою прокурора від апеляційної скарги.

У касаційній скарзі засуджений порушує питання про перегляд вказаних судових рішень щодо нього в касаційному порядку.

Перевіривши касаційну скаргу, долучені до неї копії судових рішень, Суд дійшов наступних висновків.

Що стосується вироку Жовтневого районного суду м. Харкова від 13 серпня 2021 року, то вказане судове рішення не може бути предметом касаційного оскарження з огляду на таке.

Відповідно до ч. 1 ст. 424 КПК України у касаційному порядку можуть бути оскаржені вироки та ухвали про застосування або відмову у застосуванні примусових заходів медичного чи виховного характеру суду першої інстанції після їх перегляду в апеляційному порядку, а також судові рішення суду апеляційної інстанції, постановлені щодо зазначених судових рішень суду першої інстанції.

Згідно з п. 1 ч. 2 ст. 428 КПК України суд касаційної інстанції постановляє ухвалу про відмову у відкритті касаційного провадження, якщо касаційна скарга подана на судове рішення, яке не підлягає оскарженню в касаційному порядку.

При цьому, за приписами частини 3 вказаної норми, суд касаційної інстанції вправі відмовити у відкритті касаційного провадження з підстави, передбаченої пунктом 1 частини другої цієї статті, без перевірки відповідності касаційної скарги вимогам статті 427 цього Кодексу.

Як слідує із матеріалів провадження, ОСОБА_4 звернувся з касаційною скаргою на вирок Жовтневого районного суду м. Харкова від 13 серпня 2021 року, який в апеляційному порядку не переглядався, з огляду на закриття апеляційного провадження ухвалою Харківського апеляційного суду від 16 березня 2023 року, яка долучена засудженим до касаційної скарги.

Таким чином, в частині вимог щодо вироку місцевого суду слід відмовити у відкритті касаційного провадження на підставі п. 1 ч. 2 ст. 428 КПК України.

Разом з цим, ухвала Харківського апеляційного суду від 16 березня 2023 року є предметом касаційного оскарження.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 426 КПК України касаційна скарга на судові рішення може бути подана протягом трьох місяців з дня проголошення судового рішення судом апеляційної інстанції, а засудженим, який тримається під вартою, - в той самий строк з дня вручення йому копії судового рішення.

Правило дотримання тримісячного строку має на меті гарантувати правову визначеність і забезпечити, щоб кримінальні провадження розглядалися впродовж розумного часу, не змушуючи органи влади та інших зацікавлених осіб перебувати у стані невизначеності.

При цьому, правило початку перебігу строку на касаційне оскарження, визначене

ст. 426 КПК України, є загальним для всіх учасників кримінального провадження за винятком засудженого, який перебуває під вартою.

Це правило надає особі, яка має право на касаційне оскарження, достатній строк для роздумів стосовно того, чи подавати касаційну скаргу, для чіткого визначення своїх аргументів та окреслення стверджувальної правової позиції, і визначає період, після закінчення якого контрольна функція суду не здійснюється.

За приписами ч. 1 ст. 26 КПК України, сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та у спосіб, передбачених цим Кодексом.

За приписами ст. 115 КПК України, строки, встановлені цим Кодексом, обчислюються годинами, днями і місяцями. При обчисленні строків місяцями строк закінчується у відповідне число останнього місяця. Якщо закінчення строку, який обчислюється днями або місяцями, припадає на неробочий день, останнім днем цього строку вважається наступний за ним робочий день, за винятком обчислення строків тримання під вартою та перебування в медичному закладі під час проведення стаціонарної психіатричної експертизи.

З оскаржуваних судових рішень слідує, що ОСОБА_4 на час постановлення ухвали апеляційного суду під вартою не тримався, тому початок перебігу строку на касаційне оскарження для нього рахується з 17 березня 2023 року, та останнім днем такого строку, з урахуванням положень статей 115, 116 та 426 КПК України, було

19 червня 2023 року.

Однак, з касаційною скаргою засуджений звернувся лише 25 вересня 2023 року, тобто з пропуском строку на касаційне оскарження, при цьому питання про поновлення вказаного строку перед судом касаційної інстанції не порушує.

Згідно з п. 3 ч. 3 ст. 429 КПК України, касаційна скарга повертається, якщо вона подана після закінчення строку касаційного оскарження і особа, яка її подала, не порушує питання про поновлення цього строку або суд касаційної інстанції за заявою такої особи не знайшов підстав для його поновлення.

З урахуванням викладеного касаційна скарга ОСОБА_4 у частині вимог щодо ухвали Харківського апеляційного суду від 16 березня 2023 року підлягає поверненню.

Керуючись п. 1 ч. 2 ст. 428, п. 3 ч. 3 ст. 429 КПК України, Суд

постановив:

Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою засудженого ОСОБА_4 на вирок Жовтневого районного суду м. Харкова від 13 серпня 2021 року стосовно нього.

Касаційну скаргу ОСОБА_4 на ухвалу Харківського апеляційного суду від 16 березня 2023 року повернути разом з усіма доданими до неї матеріалами.

Ухвала є остаточною і оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3