Справа № 471/1163/23
Провадження №1-кп/471/88/23
Номер рядка звіту 18
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 грудня 2023 року

Братський районний суд Миколаївської області

в складі: головуючого судді - ОСОБА_1 ,

за участю секретаря - ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

потерпілих - ОСОБА_5 , ОСОБА_6 ,

розглянувши у судовому засіданні в залі суду смт. Братське Миколаївської області кримінальне провадження зареєстроване до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000128 від 02.09.2023року по обвинуваченню:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець с. Кам`януватка, Братського району, Миколаївської області, українець, громадянин України, з середньою освітою, не працюючий, не одружений, зареєстрований та фактично проживаючий за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимий: 26.04.2023 року Братським районним судом Миколаївської області за ст. 125 ч. 1 КК України до 120 годин громадських робіт,

у вчиненні злочинів, передбачених ч. 1 ст. 122, ч. 1 ст. 125 та ст.. 126-1 КК України,

В С Т А Н О В И В:

Судом встановлено, що ОСОБА_4 та ОСОБА_6 є рідними братом та сестрою та проживають однією сім`єю.

01.09.2023 року близько 21 год. 00 хв., ОСОБА_4 , перебував в одній із кімнат житлового будинку за адресою: АДРЕСА_1 разом зі своєю сестрою ОСОБА_6 . В цей час у ОСОБА_4 виник раптовий, злочинний умисел на вчинення домашнього насильства, а саме спричиненні тілесних ушкоджень сестрі ОСОБА_6 .

Реалізуючи свій злочинний умисел спрямований на спричинення тілесних ушкоджень ОСОБА_6 при цьому усвідомлюючи суспільно- небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його небезпечні наслідки ОСОБА_4 умисно наніс ОСОБА_6 два удари кулаком правої руки в область попереку справа, чим заподіяв потерпілій тілесних ушкоджень у вигляді гематоми поперекової ділянки, що відносяться до легких тілесних ушкоджень.

Окрім цього, 01.09.2023 року близько 21 год. 00 хв., ОСОБА_4 , перебував в будинку за адресою: АДРЕСА_1 разом зі своєю матір`ю ОСОБА_5 . В цей час у ОСОБА_4 виник раптовий, злочинний умисел на вчинення домашнього насильства, а саме спричиненні тілесних ушкоджень матері ОСОБА_5 .

Реалізуючи свій злочинний умисел спрямований на спричинення тілесних ушкоджень ОСОБА_5 при цьому усвідомлюючи суспільно- небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його небезпечні наслідки ОСОБА_4 умисно наніс ОСОБА_5 три удари долонею правої руки в область обличчя чим заподіяв останній тілесні ушкодження у вигляді саден обличчя, що відносяться до легких тілесних ушкоджень.

Після отримання вищевказаних тілесних ушкоджень ОСОБА_5 впала на землю. В подальшому ОСОБА_4 , продовжуючи свій злочинний умисел, підійшов до останньої та наніс три удари правою ногою в область обличчя з права ОСОБА_5 , чим заподіяв останній тілесні ушкодження у вигляді перелому носу, що відносяться до легких тілесних ушкоджень, а також заподіяв тілесні ушкодження у вигляді перелому верхньої щелепи справа, що відносяться до тілесних ушкоджень середньої тяжкості за ознакою довготривалого розладу здоров`я та відсутності небезпеки для життя.

Окрім цього, ОСОБА_4 маючи не зняту судимість від 26.04.2023 року Братським районним судом Миколаївської області за ч. 1 ст. 125 КК України, знову вчинив умисний насильницький злочин відносно своєї сестри. Так, 01.09.2023 року ОСОБА_4 в порушення вимог ст..ст. 28, 29 Конституції України, згідно з якими кожен має право на повагу до його гідності та особистої недоторканності, а також у порушення вимог Закону україни «Про запобігання та протидію домашньому насильству», будучи притягнутим до кримінальної відповідальності за вчинення умисних насильницьких дій, фізичного характеру у вигляді нанесення тілесних ушкоджень своїй сестрі ОСОБА_6 , однак ОСОБА_4 на шлях виправлення не став та протягом тривалого часу умисно, усвідомлюючи суспільну небезпеку своїх дій, передбачаючи суспільно-небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, систематично вчиняє домашнє насильство у відношенні своєї сестри, що призводить до фізичних страждань останньої, що виразилось у спричиненні легких тілесних ушкоджень.

Допитаний під час судового засідання обвинувачений ОСОБА_4 свою вину у вчиненні інкримінованого йому правопорушення визнав повністю, суду показав, що 01.09.2023 року у вечірній час він прийшов після роботи додому, де проживав разом з матір`ю та сестрою, однак двері будинку були зачинені з середини. В будинку на той час знаходилися матір та сестра. Він розсердився та почав стукати у двері. Згодом йому відчинили. Між ним та сестрою і матір`ю виникла сварка, в результаті якої він завдав останнім тілесні ушкодження. У вчиненому щиро кається. Зазначив, що наразі не проживає з потерпілими, з ними примирився.

Потерпіла ОСОБА_7 суду показала, що 01.09.2023 року ввечері перебувала в будинку з донькою, пили пиво. Потім побачила, що додому після роботи повертається обвинувачений. Донька запропонувала зачинити двері та не пускати його додому. ОСОБА_4 почав стукати у двері, а коли вони йому відчинили, він почав наносити удари спочатку їй, ОСОБА_7 , а потім і ОСОБА_6 . Наразі вона обвинуваченого вибачила, та просила суворо не карати.

Потерпіла ОСОБА_6 суду показала, що обвинуваченого ОСОБА_4 вибачила, зазначила, що він наразі проживає окремо, між ними не виникає сварок, просила суворо не карати.

Таким чином, суд приходить до висновку, що вина ОСОБА_4 , підтверджена повністю, його дії суд кваліфікує за ч. 1 ст.122 КК України, а саме у спричиненні умисного середньої тяжкості тілесного ушкодження, яке не є небезпечним для життя і не потягло за собою наслідків, передбачених у статті 121 цього кодексу, але таке, що спричинило тривалий розлад здоров`я; за ч. 1 ст. 125 КК України-умисне легке тілесне ушкодження; за ст.. 126-1 КК України, домашнє насильство, тобто умисне систематичне вчинення фізичного насильства щодо іншої особи, з яким винний перебуває у сімейних відносинах, що призводить до фізичних страждань.

При призначенні покарання суд враховує наступне.

Згідно з приписами ст.50 КК покарання є заходом примусу, що застосовується від імені держави за вироком суду до особи, визнаної винною у вчиненні злочину, і полягає в передбаченому законом обмеженні прав і свобод засудженого. Покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами.

Загальні засади призначення покарання, визначені ст.65 КК України, наділяють суд правом вибору однієї із форм реалізації кримінальної відповідальності - призначити покарання або звільнити від покарання чи від його відбування, завданням якої є виправлення та попередження нових злочинів. Ця функція за своєю правовою природою є дискреційною, оскільки потребує врахування та оцінки конкретних обставин справи, ступеня тяжкості вчиненого злочину, особи винного, обставин, що впливають на покарання. Реалізація цієї функції становить правозастосовну інтелектуально-вольову діяльність суду, в рамках якої і приймається рішення про можливість застосування чи незастосування ст.75 КК України, за змістом якої рішення про звільнення від відбування покарання з випробуванням суд може прийняти лише у випадку, якщо призначено покарання певного виду і розміру, враховано тяжкість злочину, особу винного та інші обставини справи, і всі ці дані у сукупності спонукають до висновку про можливість виправлення засудженого без відбування покарання.

Окрім наведеного, відповідно до ч.2 ст.8 КПК України, принцип верховенства права у кримінальному провадженні застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.

У справах «Бакланов проти Росії» (рішення від 09.06.2005 року) та «Фрізан проти Росії» (рішення від 24.03.2005 року) Суд зазначав, що досягнення справедливого балансу між загальними інтересами суспільства та вимогами захисту основоположних прав особи лише тоді стає значимим, якщо встановлено, що під час відповідного втручання було дотримано принципу «законності» і воно не було свавільним.

Крім того, у справі «Ізмайлов проти Росії» (рішення від 15.10.2008 року) Суд встановив, що «для того, щоб втручання вважалося пропорційним, воно має відповідати тяжкості правопорушення і не становити «особистий і надмірний тягар для особи».

Обставинами, що пом`якшують покарання ОСОБА_4 , відповідно до ст. 66 КК України є щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину.

Обставини, що обтяжують покарання ОСОБА_4 , відповідно до ст. 67 КК України відсутні.

Беручи до уваги вказані обставини у їх сукупності, враховуючи особу обвинуваченого, який на обліку лікарів психіатра- нарколога не перебуває, його характеристику за місцем проживання, позицію потерпілих, які просили суворо не карати, його відношення до вчиненого (щире каяття), суд вважає за можливе у даному конкретному випадку, призначити ОСОБА_4 покарання за ч.1 ст. 125 КК України у вигляді громадських робіт, за ч. 1 ст. 122 КК України та ст.. 126-1 у виді позбавлення волі, за правилами ст.. 70 КК України із застосуванням ст..ст. 75, 76 КК України, оскільки саме таке покарання на думку суду є достатнім для виправлення обвинуваченого, для запобігання вчиненню ним нових злочинів, таким, що відповідає його особі, справедливим, а також є достатнім для досягнення передбачених ч. 2 ст. 50 КК України цілей покарання, та відповідає принципу верховенства права.

Цивільний позов у кримінальному провадженні не пред`явлений.

Керуючись ст.ст. 374-376 КПК України, суд

У Х В А Л И В:

ОСОБА_4 визнати винним в скоєнні злочинів, передбачених ч. 1 ст. 122, ч. 1 ст. 125 та ст.. 126-1 КК України, та призначити покарання:

-за ч. 1 ст. 125 КК України- двісті годин громадських робіт;

-за ст.. 126-1 КК України -один рік позбавлення волі;

-за ч. 1 ст. 122 КК України один рік шість місяців позбавлення волі.

Відповідно до ч. 1 ст. 70 КК України, остаточно призначити ОСОБА_4 покарання шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, у вигляді один рік шість місяців позбавлення волі.

У відповідності зі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування покарання з випробуванням, з іспитовим строком на один рік.

На підставі п.п. 1, 2 ч.1 ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_4 слідуючі обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Строк відбування покарання рахувати з моменту проголошення вироку.

Вирок може бути оскаржений до Миколаївського апеляційного суду протягом тридцяти днів з моменту його проголошення.

Суддя ОСОБА_1