26.12.23
Провадження по справі 1-в/635/375/2023
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26 грудня 2023 року сел. Покотилівка Харківського району Харківської області

Харківський районний суд Харківської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю прокурора ОСОБА_2 ,

секретар судового засідання ОСОБА_3 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в сел. Покотилівка Харківського району Харківської області подання начальника Державної установи «Темнівська виправна колонія (№100)» ОСОБА_4 відносно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця міста Воркута Російської Федерації, громадянина України, не одруженого, не працюючого, з середньою освітою, зареєстрованого та раніше проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого:

- 01 листопада 1995 року Комсомольським міським судом Полтавської області за ч. 2 ст. 140 КК України (в редакції 1960 року) до 2 років позбавлення волі, із застосуванням ст. 46-1 КК України;

- 25 травня 1990 року Комсомольським міським судом Полтавської області за ч. 2 ст. 140, ч. 3 ст. 140, ч. 1 ст. 229-6, ст. 42 КК України (в редакції 1960 року) до 5 років позбавлення волі з конфіскацією майна, звільнений 10 серпня 2001 року згідно ст. 6 ЗУ «Про амністію» від 05 липня 2001 року від відбування покарання на 2 роки 3 місяці 21 день;

- 09 квітня 2002 року Комсомольським міським судом Полтавської області за ст. 71, ч. 2 ст. 185 КК України до 3 років 8 місяців позбавлення волі звільнений 26 квітня 2005 року від відбування покарання умовно-достроково на 5 місяців 15 днів;

- 19 листопада 2010 року Комсомольським міським судом Полтавської області за ч. 3 ст. 185, ч. 2 ст. 15 ст. 185, ч. 3 ст. 185, ст. 70 КК України до 4 років позбавлення волі, звільнений 22 жовтня 2013 року від відбування покарання умовно-достроково на 6 місяців 26 днів;

- 16 серпня 2017 року Комсомольським міським судом Полтавської області за ч. 1 ст. 309 КК України штраф у розмірі 850 гривень, ухвалою Комсомольського міського суду Полтавської області від 05 лютого 2018 року покарання у виді штрафу замінено покаранням у виді 50 годин громадських робіт;

- 20 вересня 2018 року Комсомольським міським судом Полтавської області за ч. 2 ст. 389 КК України до 1 місця 5 днів арешту;

- 29 січня 2020 року Автозаводським районним судом міста Кременчука Полтавської області за ч. 2 ст. 185 КК України до 3 років позбавлення волі, на підставі ст.75 КК України звільненого від відбування призначеного покарання з випробовуванням з іспитовим строком 1 рік;

- 22 травня 2020 року Комсомольським міським судом Полтавської області за ч. 4 ст. 70, ч. 2 ст. 185 КК України до 3 років позбавлення волі, на підставі ст.75 КК України звільненого від відбування призначеного покарання з випробовуванням з іспитовим строком 1 рік, ухвалою Комсомольського міського суду Полтавської області від 09 грудня 2020 року іспитовий строк скасовано та направлений засуджений ОСОБА_5 для відбування покарання;

- 18 березня 2021 року Комсомольським міським судом Полтавської області за ч. 1 ст. 71, ч. 2 ст. 185 КК України до 3 років 1 місяця позбавлення волі,

про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання,

В С Т А Н О В И В:

Вироком Комсомольського міського суду Полтавської області від 18 березня 2021 року ОСОБА_5 засуджений за ч. 1 ст. 71, ч. 2 ст. 185 КК України до 3 років 1 місяця позбавлення волі. Згідно ч. 5 ст. 72 КК України засудженому ОСОБА_5 зараховано в строк покарання строк попереднього ув`язнення з 28 лютого 2021 року по 17 березня 2021 року із розрахунку один день попереднього ув`язнення за один день позбавлення волі.

Начальник Державної установи «Темнівська виправна колонія (№100)» ОСОБА_4 звернувся до Харківського районного суду Харківської області з поданням про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання засудженого ОСОБА_5 як особи, яка сумлінною поведінкою та ставленням до праці довела своє виправлення.

В обґрунтування подання зазначає, що засуджений ОСОБА_5 в місцях позбавлення волі знаходиться з 18 січня 2021 року. Під час тримання в державній установі «Полтавська установа виконання покарань (№23)» характеризувався посередньо, режим тримання не порушував, до дисциплінарної відповідальності не притягався, стягнень та заохочень не мав. З 24 травня 2021 року відбуває покарання в державній установі «Темнівська виправна колонія (№100)». Засуджений має постійне місце проживання, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 . Відповідно до повідомлення центру пробації засуджений ОСОБА_5 , має можливість проживати після звільнення за адресою: АДРЕСА_2 . Засуджений має середню освіту. Засуджений до засудження мав нестабільну роботу, змінював місця роботи з причини низького заробітку. Поставлені адміністрацією завдання виконує своєчасно та якісно. Залучається та бере участь у роботах з благоустрою установи і прилеглих до неї територій, а також поліпшення житлово-побутових умов засуджених. До виконання робіт ставиться сумлінно, розуміє їх необхідність, проявляє розумну ініціативу, виконує поставленні завдання, до праці ставиться сумлінно. Засуджений матеріально сам себе забезпечує. У засудженого відсутній інтерес до будь яких ігор з метою отримання вигоди. У засудженого відсутні прояви неадекватної поведінки, відсутні явні ознаки нервового збудження чи пригнічення. Самооцінка адекватна. Він здатен правильно прогнозувати наслідки своїх вчинків, усвідомлював, що його можуть спіймати і позбавити волі, але все одно скоював злочини, хоча ситуація в якій він опинився не була без вихідною. Він здатен робити правильні висновки із того, що сталося, так як його не одноразово ловили та карали, але навіть після цього він скоював злочини, тому що жадоба до легких грошей переважала самоконтроль. Під час спілкування на зауваження інших реагує спокійно, не завжди відстоює свою точку зору. В даний час він усвідомлює необхідність змін його соціально-психологічних установок в сторону самокерованої правослухняної поведінки і має намір не вчиняти повторні кримінальні правопорушення. Відповідальність за вчинені дії бере на себе. Усвідомлює наслідки вчиненого правопорушення. Не має негативної спрямованості у відношенні до працівників органів та установ виконання покарань. Вину у скоєному злочині визнав повністю, щиро розкаюється. За оцінюваний період відбування покарання не зафіксовано спроб втечі, на профобліку не перебуває. Характеризується позитивно, дотримується норм, які визначають порядок і умови відбування покарання та розпорядок дня установи, за що був заохочений шість разів, мав два стягнення, які погашені та зняті у встановленому законом порядку.

Прокурор у судовому засіданні заперечував проти задоволення подання начальника Державної установи «Темнівська виправна колонія (№100») про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання засудженого ОСОБА_5 .

Представник Державної установи «Темнівська виправна колонія (№100)» ОСОБА_6 в судове засідання не з`явився, надав до суду заяву про розгляд справи у його відсутність.

Засуджений ОСОБА_5 надав до суду заяву про розгляд справи у його відсутність.

Суд, заслухавши прокурора, дослідивши матеріали клопотання та матеріали особової справи засудженого, вважає подання таким, що не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що вироком Комсомольського міського суду Полтавської області від 18 березня 2021 року ОСОБА_5 засуджений за ч. 1 ст. 71, ч. 2 ст. 185 КК України до 3 років 1 місяця позбавлення волі. Згідно ч. 5 ст. 72 КК України засудженому ОСОБА_5 зараховано в строк покарання строк попереднього ув`язнення з 28 лютого 2021 року по 17 березня 2021 року із розрахунку один день попереднього ув`язнення за один день позбавлення волі.

Початок строку відбуття покарання ОСОБА_5 18 березня 2021 року, кінець строку 19 лютого 2024 року.

З 06 січня 2022 року засуджений відбуває строк покарання в державній установі «Темнівська виправна колонія (№100)».

Станом на 01 листопада 2023 року засуджений ОСОБА_5 відбув 2/3 фактичного строку покарання.

Відповідно до положень ст. 81 КК України умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване після фактичного відбуття засудженим: не менше двох третин строку покарання, призначеного судом за корупційний нетяжкий злочин або кримінальне правопорушення, пов`язане з корупцією, порушення правил безпеки дорожнього руху або експлуатації транспорту особами, які керували транспортними засобами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебували під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, умисний тяжкий злочин чи необережний особливо тяжкий злочин, а також у разі, якщо особа раніше відбувала покарання у виді позбавлення волі за умисне кримінальне правопорушення і до погашення або зняття судимості знову вчинила умисне кримінальне правопорушення, за яке вона засуджена до позбавлення волі.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст.50 КК України, покарання є заходом примусу, що застосовується від імені держави за вироком суду до особи, визнаної винною у вчиненні кримінального правопорушення, і полягає в передбаченому законом обмеженні прав і свобод засудженого.

Слід зазначити, що виконання призначеного покарання є доцільним тільки за тієї умови, що ним досягається поставлена в законі мета: крім кари ще і виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів. Якщо ця мета може бути досягнута ще до закінчення призначеного судом строку покарання, то в подальшому у його виконанні відпадає необхідність. З огляду на це, закон передбачає можливість застосування судом умовно-дострокового звільнення від відбування покарання.

За змістом цього кримінального закону умовно-дострокове звільнення від відбування покарання є правом, а не обов`язком суду і можливе лише після повного та всебічного вивчення даних про особу засудженого, а умовно-достроковому звільненню підлягають лише ті засуджені, які протягом всього, а не певного періоду часу, сумлінною поведінкою і ставленням до праці довели своє виправлення. Для цього всі дані про особу беруться у сукупності, в тому числі й дані, що характеризують ступінь тяжкості вчиненого злочину і особу засудженого в цілому. При цьому вирішальним є не факт відбуття певної частини покарання, а саме виправлення засудженого.

У відповідності до положень п. 17 Постанови Пленуму Верховного Суду України Про умовно дострокове звільнення від відбування покарання і заміни не відбутої частини покарання більш м`яким» № 2 від 26 квітня 2002 року, суду слід ретельно з`ясувати: ставлення засудженого до вчиненого злочину, праці та навчання, додержання ним вимог режиму, участь у самодіяльних організаціях, а також його наміри щодо залучення до праці. Висновок суду про виправлення засудженого повинен бути зроблений і з урахуванням ступеню тяжкості вчиненого злочину, а також даних, що характеризують його особу.

Згідно до положень ст.6 КВК України, виправлення засудженого - процес позитивних змін, які відбуваються в його особистості та створюють у нього готовність до самокерованої правослухняної поведінки, свідоме відновлення засудженого в соціальному статусі повноправного члена суспільства; повернення його до самостійного загальноприйнятого соціально-нормативного життя в суспільстві.

Сумлінна поведінка засудженого означає зразкове дотримання вимог режиму, правил внутрішнього розпорядку; додержанні дисципліни; виконанні вказівок і розпоряджень адміністрації пенітенціарної установи; наявності заохочень і відсутності стягнень; участі у самодіяльних організаціях засуджених; товариському ставленні до інших засуджених.

Крім того, сумлінна поведінка передбачає не тільки наявність у засудженого заохочень, застосованих у порядку, визначеному законодавством, а і те, що він подає позитивний приклад для поведінки інших засуджених.

Під сумлінним ставленням до праці слід розуміти добропорядне, відповідальне та чесне ставлення до покладених на особу трудових обов`язків; працьовитість, додержання правил трудового розпорядку, вимог трудового законодавства, правил охорони праці та техніки безпеки; бережливе використання певного обладнання, інструментів, матеріалів тощо.

При визначенні сумлінності в поведінці засудженого та його ставленні до праці мають значення не окремі вчинки, а стабільна, постійна лінія поведінки та спосіб життя засудженого за весь час відбування ним покарання.

Судом встановлено, що згідно характеристики на засудженого, наданої начальником відділення СПС внутрішньої служби ОСОБА_7 , погодженої заступником начальника установи із соціально-виховної та психологічної роботи начальником відділу соціально-виховної та психологічної роботи «Темнівської виправної колонії (№100)» підполковником внутрішньої служби ОСОБА_6 від 01 листопада 2023 року засуджений ОСОБА_5 в місцях позбавлення волі знаходиться з 18 січня 2021 року. Під час тримання в державній установі «Полтавська установа виконання покарань (№23)» характеризувався посередньо, режим тримання не порушував, до дисциплінарної відповідальності не притягався, стягнень та заохочень не мав. З 24 травня 2021 року відбуває покарання в державній установі «Темнівська виправна колонія (№100)». Засуджений має постійне місце проживання, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 . Відповідно до повідомлення центру пробації засуджений ОСОБА_5 , має можливість проживати після звільнення за адресою: АДРЕСА_2 . Засуджений має середню освіту. Засуджений до засудження мав нестабільну роботу, змінював місця роботи з причини низького заробітку. Поставлені адміністрацією завдання виконує своєчасно та якісно. Залучається та бере участь у роботах з благоустрою установи і прилеглих до неї територій, а також поліпшення житлово-побутових умов засуджених. До виконання робіт ставиться сумлінно, розуміє їх необхідність, проявляє розумну ініціативу, виконує поставленні завдання, до праці ставиться сумлінно. Засуджений матеріально сам себе забезпечує. У засудженого відсутній інтерес до будь яких ігор з метою отримання вигоди. У засудженого відсутні прояви неадекватної поведінки, відсутні явні ознаки нервового збудження чи пригнічення. Самооцінка адекватна. Він здатен правильно прогнозувати наслідки своїх вчинків, усвідомлював, що його можуть спіймати і позбавити волі, але все одно скоював злочини, хоча ситуація в якій він опинився не була без вихідною. Він здатен робити правильні висновки із того, що сталося, так як його не одноразово ловили та карали, але навіть після цього він скоював злочини, тому що жадоба до легких грошей переважала самоконтроль. Під час спілкування на зауваження інших реагує спокійно, не завжди відстоює свою точку зору. В даний час він усвідомлює необхідність змін його соціально-психологічних установок в сторону самокерованої правослухняної поведінки і має намір не вчиняти повторні кримінальні правопорушення. Відповідальність за вчинені дії бере на себе. Усвідомлює наслідки вчиненого правопорушення. Не має негативної спрямованості у відношенні до працівників органів та установ виконання покарань. Вину у скоєному злочині визнав повністю, щиро розкаюється. За оцінюваний період відбування покарання не зафіксовано спроб втечі, на профобліку не перебуває. Характеризується позитивно, дотримується норм, які визначають порядок і умови відбування покарання та розпорядок дня установи, за що був заохочений шість разів, мав два стягнення, які погашені та зняті у встановленому законом порядку.

Адміністрація виправної колонії вважає, що засуджений ОСОБА_5 за час відбування покарання сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення, на підставі ст. 81 КК України його можливо звільнити від відбування покарання умовно-достроково.

Згідно довідки про заохочення та стягнення на засудженого ОСОБА_5 , останній за час відбуття покарання має 6 заохочень та 2 стягнення, які погашені у встановленому законом порядку.

Згідно довідки про працевлаштування засудженого ОСОБА_5 останній за час відбування покарання в державній установі «Темнівська виправна колонія (№ 100)» з січня 2022 року по грудень 2022 року не працював, з січня 2023 року по травень 2023 року був працевлаштований до майстерні з виготовлення паперових пакетів, з червня 2023 року по вересень 2023 року не працював.

Відповідно до довідки про майновий позов, який підлягає відшкодуванню за вироком суду від 24 жовтня 2023 року, за вироком суду у засудженого ОСОБА_5 виконавчі листи відсутні.

Водночас, дослідивши матеріали особової справи засудженого, які відображають процес його виправлення за весь час відбування покарання, судом встановлено, що виправлення засудженого не мало систематичного характеру, оскільки останній як вбачається із його характеристик від 23 лютого 2022 року та 10 серпня 2022 року за час відбування покарання характеризувався негативно, мав одне стягнення, спальне місце та приліжкову тумбочку намагається утримувати у чистоті і порядку, не завжди мав задовільний зовнішній вигляд, не завжди сумлінно виконував законні вимоги персоналу установи виконання покарань через особисту неорганізованість, намагався самостійно виконувати роботи із самообслуговування, не мав достатнього рівня необхідних навичок, до виконання робіт по благоустрою установи виконання покарань відносився посередньо, ініціативу не проявляв, відповідно до ст. 123 КВК України брав участь у реалізації програми диференційованого виховного впливу «Правова просвіта», до реалізації програми ставився без зацікавленості.

Відтак, із аналізу наведених вище даних і обставин у їх сукупності, встановлено, що в процесі виправлення ОСОБА_5 наявні певні позитивні тенденції, однак його поведінка не характеризувалась своєю сумлінністю протягом усього строку відбування покарання та була нестабільною.

На думку суду, є відсутніми підстави вважати про досягнення ОСОБА_5 необхідного ступеню виправлення, що підтверджувало би про необхідність застосування положень ст. 81 КК України.

Так, доцільність і необхідність умовно-дострокового звільнення викликана тим, що до моменту звільнення мета покарання в основному досягнута, що полягає у тому, що засуджений виправився та в подальшому немає необхідності у відбуванні покарання. У даному випадку, хоча відбутий ОСОБА_5 строк покарання й узгоджується з вимогами КК України, проте наразі застосування положень ст.81 КК України щодо засудженого є передчасним та невиправданим з точки зору дотримання вимог загальної та особливої превенції. Матеріали судового провадження, особової справи не підтверджують те, що мета покарання, яка насамперед полягає у виправленні засудженого, а також запобіганні вчиненню нових кримінальних правопорушень, наразі досягнута, тобто у більш короткий строк, ніж встановлено вироком суду, а тому суд вважає неможливим застосування до засудженого умовно-дострокового звільнення.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст. 537, 539 КПК України, ст. 81 КК України, суд -

П О С Т А Н О В И В :

У задоволенні подання начальника Державної установи «Темнівська виправна колонія (№100)» ОСОБА_4 відносно ОСОБА_5 про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання відмовити.

Ухвала протягом семи днів з дня її проголошення може бути оскаржена до Харківського апеляційного суду через Харківський районний суд Харківської області, а засудженим в той же строк, з моменту вручення йому копії ухвали суду.

Повний текст ухвали складено та підписано 29 грудня 2023 року.

Суддя ОСОБА_1