Провадження № 11-сс/4808/307/23
Категорія ст. 183 КПК України
Головуючий у 1 інстанції ОСОБА_1
Суддя-доповідач ОСОБА_2
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 жовтня 2023 року м. Івано-Франківськ

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Івано-Франківського апеляційного суду

в складі суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ,

з участю секретаря ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні захисника ОСОБА_7 на ухвалу Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 21 вересня 2023 року про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою в кримінальному провадженні №0000003 щодо підозрюваної ОСОБА_8 за ознаками вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 161, ч. 2 ст. 436-2, ч. 3 ст. ст. 436-2 КК України,

за участю прокурора ОСОБА_9 ,

обвинуваченої ОСОБА_8 ,

захисника ОСОБА_7 ,

ВСТАНОВИЛА:

Захисник ОСОБА_7 в апеляційній скарзі просить скасувати ухвалу слідчого судді, обрати щодо ОСОБА_8 запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, та визначити заставу в межах 20 розмірів прожиткового мінімуму. Стверджує, що відсутні будь-які докази, які б свідчили про те, що більш м?який запобіжний захід не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України. Апелянт вважає обрану слідчим суддею міру запобіжного заходу занадто суворою, а розмір застави непомірно великим. Зауважує, що ОСОБА_8 раніше не судима, має постійне місце проживання, постійний прибуток, особа пенсійного віку.

Ухвалою слідчого судді Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 21 вересня 2023 року щодо ОСОБА_8 застосовано запобіжний захід у виді тримання під вартою, в межах строку досудового розслідування, строком до 18 листопада 2023 року включно, з визначенням розміру застави - о розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осі, що становить 214 720 (двісті чотирнадцять тисяч сімсот двадцять) гривень. Слідчий суддя дійшов висновку, що органи досудового розслідування обґрунтовано підозрюють ОСОБА_8 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 161, ч. 2 ст. 436-2, ч. 3 ст. ст. 436-2 КК України, що підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами. Свої висновки слідчий суддя мотивував наявністю обґрунтованої підозри, що підтверджується фактичними даними, та наявністю ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КК України. Також слідчий суддя вважав за необхідне в даному кримінальному провадженні визначити альтернативний запобіжний захід у вигляді застави в межах 80 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб в сумі - 214 720 (двісті чотирнадцять тисяч сімсот двадцять) гривень, що достатньою мірою гарантуватиме виконання підозрюваною покладених на неї обов`язків.

Під час апеляційного розгляду:

- підозрювана ОСОБА_8 та її захисник ОСОБА_7 підтримали апеляційну скаргу, просили її задовольнити;

- прокурор заперечував проти задоволення апеляційної скарги, вважає її безпідставною.

Заслухавши суддю-доповідача, вивчивши матеріали клопотання, обговоривши доводи й мотиви апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції вважає, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення, а ухвалу слідчого судді необхідно залишити без змін, з наступних підстав.

Суд апеляційної інстанції вважає, що висновок слідчого судді про наявність достатніх підстав для задоволення клопотання є обґрунтованим та погоджується з висновком слідчого судді про необхідність застосування щодо ОСОБА_8 запобіжного заходу саме у вигляді тримання під вартою.

Відповідно до ст. ст. 131-132 КПК України запобіжні заходи є заходами забезпечення кримінального провадження і застосовуються на підставі ухвали слідчого судді або суду.

Згідно з ч. 2 ст. 177 КПК України підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

Слідчим відділом Управління здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000003 від 27 лютого 2022 року за ознаками вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 111, ст. 113, ч. 1 ст. 109, ч.2

ст. 109, 4.2 ст.110, ч. 5 ст. 111-1, ч.1 ст.111-2, ч.1 ст.161, ч. 2 ст. 435-1, 4.2 ст. 436-2, ч. 3 ст. 436-2 КК України (а.с.7-13).

ОСОБА_8 в кримінальному провадженні №0000003 повідомлено про підозру від 20 вересня 2023 року у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 161, ч. 2, ч. 3 ст. 436-2 КК України (а.п. 68-76), а саме у поширенні матеріалів, у яких міститься виправдовування збройної агресії Російської Федерації проти України, розпочатої у 2014 році, у тому числі представлення збройної агресії Російської Федерації проти України як внутрішнього громадянського конфлікту виправдовування, заперечення тимчасової окупації частини території України; у поширенні матеріалів у яких міститься виправдовування збройно. агресії Російської Федерації проти України, розпочатої у 2014 році, у тому числі представлення збройної агресії Російської Федерації проти України як внутрішнього громадянського конфлікту, виправдовування заперечення тимчасової окупації частини території України, повторно; у вчиненні умисних дій спрямованих на розпалювання національної, расової ворожнечі та ненависті, на приниження національно честі та гідності.

Кримінальне правопорушення передбачене ч. 3 ст. 436-2 КК України, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_8 , згідно ст. 12 КК України відноситься до категорії тяжкого злочину, санкція статті передбачає максимальне покарання за його вчинення - вісім років позбавлення волі з конфіскацією майна або без такої.

На думку суду апеляційної інстанції, слідчий суддя правильно встановив, що наведені у клопотанні дані разом з сукупністю зібраних у кримінальному провадженні доказів у їх взаємозв?язку - протоколами оглядів від 20.01.2023 та 25.05.2023, висновком експерта №17 від 31.07.2023, протоколом обшуку від 20.09.2023, відповідями на доручення оперативного підрозділу та іншими доказами, свідчать про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_8 вищевказаних кримінальних правопорушень.

При цьому, суд апеляційної інстанції, виходячи з положень ч. 5 ст. 9 КПК України, враховує, що поняття «обґрунтована підозра» не визначене у національному законодавстві та бере до уваги позицію Європейського суду з прав людини, відображену у пункті 175 рішення від 21 квітня 2011 року у справі «Нечипорук і Йонкало проти України», відповідно до якої «термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення (рішення у справі «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» від 30 серпня 1990 року, п. 32, Series A, № 182). Вимога, що підозра має ґрунтуватись на обґрунтованих підставах, є значною частиною гарантії недопущення свавільного затримання і тримання під вартою. За відсутності обґрунтованої підозри особа не може бути за жодних обставин затримана або взята під варту (див. рішення у справі «Чеботарі проти Молдови», № 35615/06, п. 48, від 13 листопада 2007 року)» та те, що ч. 3 ст. 17 КПК України імперативно визначено, що підозра не може ґрунтуватися на доказах, отриманих незаконним шляхом.

Суд апеляційної інстанції вважає, що слідчий суддя дослідивши матеріали клопотання, долучені до нього документи, за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин провадження, керуючись законом, оцінюючи сукупність зібраних доказів, лише щодо підозри,- з точки зору достатності та взаємозв`язку, дійшов до переконливого висновку про обґрунтованість підозри, оскільки вони підтверджують існування фактів та інформації, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що підозрювана могла вчинити дані правопорушення.

Також, сукупність відомостей, які були встановлені під час розгляду клопотання, давали підстави слідчому судді дійти висновку, що в даному випадку мають місце ризики здійснити підозрюваною дії, передбачені п.п. 1, 2, 4, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України: переховуватися від органу досудового розслідування та суду; знищити, сховати або спотворити речі, що мають істотне значення для встановлення всіх обставин кримінальних правопорушень; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інші кримінальні правопорушення. Вони супроводжуються метою уникнення кримінальної відповідальності.

Суд апеляційної інстанції враховує, що ризик в свою чергу не є визначеною подією, а по суті представляє ймовірність отримання несприятливих для досудового розслідування чи суду подій, визначених у ч. 1 ст. 177 КПК України.

Колегія суддів зазначає, що ризиком у кримінальному провадженні є небажані для провадження наслідки дій підозрюваного, спрямовані на створення перешкод кримінальному провадженню. Ризик стає реальним через невизначеність поведінки особи у певній ситуації, яку (поведінку) неможливо достеменно передбачити. Таким чином, у контексті кримінального провадження ризиком неправомірної процесуальної поведінки підозрюваного необхідно вважати таку поведінку цієї особи, настання якої характеризується високим ступенем ймовірності.

Висновок про наявність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, слідчим суддею зроблено в результаті аналізу сукупності даних про події кримінальних правопорушень, поведінки підозрюваної, відомостей, що характеризують її особу, інших обставин по кримінальному провадженню, оцінки доводів прокурора.

При цьому, колегія суддів враховує те, що в Україні введено воєнний стан згідно з указом Президента України №64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні» від 24 лютого 2022 року, який затверджений Верховною Радою України.

Відповідно до ст. 178 КПК України при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі: вік та стан здоров`я підозрюваного; міцність соціальних зв`язків підозрюваного в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців; наявність у підозрюваного постійного місця роботи або навчання; репутацію підозрюваного; майновий стан підозрюваного; наявність судимостей у підозрюваного.

Слідчий суддя в повній мірі взяв до уваги відомості, що були відомі на час розгляду клопотання щодо особи підозрюваної.

З матеріалів клопотання вбачається, що ОСОБА_8 : ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженка Російської Федерації, зареєстрована за адресою АДРЕСА_1 , громадянка України.

Сторона захисту посилається на те, що ОСОБА_8 раніше не судима, має постійне місце проживання, постійний прибуток, особа пенсійного віку, в той час такі факти не спростовують наявність встановлених ризиків.

Щодо доводів сторони захисту в частині визначення слідчим суддею розміру застави, що є непомірною, то вони також не заслуговують на увагу, виходячи з наступного.

За своїм змістом застава спрямована на досягнення конкретної мети забезпечити

виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього обов`язків.

Перевіряючи ухвалу слідчого судді в частині визначеного підозрюваній ОСОБА_8 альтернативного запобіжного заходу у виді застави, колегія суддів вважає висновки слідчого судді в цій частині також обґрунтованими.

При визначенні підозрюваній розміру застави - 80 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 214 720 гривень, слідчий суддя врахував обставини кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_8 , дані про її особу, наявність ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, а також практику Європейського суду з прав людини, в частині того, що застава повинна достатньою мірою гарантувати виконання підозрюваним покладених на нього обов`язків та не може бути завідомо непомірним для нього.

Матеріали клопотання свідчать про те, що зазначений розмір застави, з однієї сторони, є цілком помірним для підозрюваної, а з іншої - залишається необхідно високою для забезпечення ризику втрати цих грошових коштів у разі невиконання підозрюваною покладених обов?язків, а тому обраний слідчим суддею розмір застави, на переконання колегії суддів є адекватною альтернативою запобіжному заходу у вигляді тримання під вартою.

Визначений в оскаржуваній ухвалі розмір застави, узгоджується з вимогами і положеннями ч. 5 ст. 182 КПК України, та саме такий розмір, за переконанням колегії суддів, є достатнім та необхідним для забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього законом обов`язків та є помірний для нього.

Залишаючи ухвалу слідчого судді в частині розміру застави без змін, колегія суддів враховувала те, що рішення суду повинно забезпечити не тільки права підозрюваної, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів, що вимагає від суду більшої суворості в оцінці цінностей суспільства.

Відповідно до ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу.

Суд апеляційної інстанції враховує, що при вирішенні питання про необхідність тримання під вартою підозрюваної ОСОБА_8 необхідно враховувати наявність конкретного суспільного інтересу, який превалює над принципом поваги до свободи особистості з метою забезпечення конституційних засад спрямованих на захист найвищих соціальних цінностей в Україні, а саме прав людини та основоположних свобод та здоров`я людини, яка визнається в Україні найвищою соціальною цінністю згідно до ст. 3 Конституції України.

Частиною 2 ст. 29 Конституції України передбачено, що ніхто не може бути заарештований або триматися під вартою інакше як за вмотивованим рішенням суду тільки на підставах та в порядку, встановлених законом.

Згідно з вимогами ч. ч. 3 і 4 ст. 5 Конвенції про захист прав людини основоположних свобод та практикою Європейського суду з прав людини обмеження права на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою.

Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою має оцінюватись в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Тримання особи під вартою завжди може бути виправдано, за наявності ознак того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які, незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважають інтереси забезпечення поваги до особистої свободи.

Колегія суддів враховує, що в умовах воєнного стану питання щодо забезпечення належної процесуальної поведінки обвинуваченого набуває особливого значення, оскільки здійснення правосуддя в особливих умовах ускладнюється наявністю певних перешкод, які не існують у мирний час (оголошення тривоги, відсутність електропостачання, недофінансування та неналежне кадрове забезпечення, і т.п.) та вимагає від учасників судового розгляду відноситись до виконання своїх обов`язків та реалізації наданих прав з більшою відповідальністю і зобов`язує суд діяти більш ефективно та організовано.

Зазначені в апеляційній скарзі доводи та підстави, з яких сторона захисту просить скасувати ухвалу слідчого судді, не знайшли свого підтвердження під час апеляційного розгляду, та не є визначеними законом підставами для скасування оскаржуваного рішення.

Суд апеляційної інстанції на даний час не вбачає підстав для обрання щодо підозрюваної ОСОБА_8 більш м?якого запобіжного заходу, що не перешкоджає у подальшому прийняття такого рішення в порядку, передбаченому КПК України.

Таким чином, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що рішення слідчого судді про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою ОСОБА_8 необхідно залишити без змін, оскільки слідчий суддя правильно задовольнив клопотання, таке рішення прийнято за наявності необхідних для цього підстав, на основі всебічно з`ясованих обставин, з наведенням відповідних мотивів.

Керуючись вимогами ст. ст. 176, 177, 178, 182, 183, 194, 196, 376, 404, 405, 407, 419, 422 КПК України, колегія суддів,

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_7 , що діє в інтересах підозрюваної ОСОБА_8 залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 21 вересня 2023 року про обрання щодо підозрюваної ОСОБА_8 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою з визначенням розміру заставизалишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді ОСОБА_3

ОСОБА_4

ОСОБА_5