Справа № 703/3798/19
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 листопада 2023 року Смілянський міськрайсуд Черкаської області в складі:

головуючого-судді ОСОБА_1 ,

з участю секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

представника потепілого ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Сміла кримінальне провадження №0001671 про обвинувачення ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Гуляй Городок Черкаського району Черкаської області, а жителя АДРЕСА_1 , з повною загальною середньою освітою, одруженого, оператора стерилізації фірми «Технокомплекс», несудимого,

за ч. 2 ст. 125 КК України,

у с т а н о в и в :

ОСОБА_5 17 липня 2017 близько 15 год., перебуваючи на території Смілянської районної лікарні ім. С. Бобринської, по вул. Софіївській, 2, м. Сміла, Черкаської області, під час сварки з ОСОБА_6 , яка виникла на ґрунті раптово виниклих особистих неприязних стосунків, умисно, тримаючи правою рукою биту наніс один удар в ліву частину голови, після чого наніс два - три удари рукою в голову в область нижньої щелепи, від чого потерпілий впав на асфальто - бетонну поверхню та в подальшому наніс близько 4-5 ударів ногою по тулубу в область живота та грудної клітки.

В результаті неправомірних дій ОСОБА_5 потерпілий ОСОБА_6 отримав тілесні ушкодження у вигляді закритої черепно - мозкової травми у вигляді струсу головного мозку з садном та синцями голови, синці обох плечей, лівого передпліччя, живота зліва (області крила здухвенної кістки), лівого стегна, садни ліктьового і колінного суглобів справа, які за висновком судово-медичного експерта № 05601/258 від 13.11.2017, відносяться до категорії легких, що спричинили короткочасний розлад здоров`я.

Як на досудовому слідстві, так і в судовому засіданні обвинувачений винним себе визнав повністю і повідомив суду, що події, викладені в обвинувальному акті дійсно мали місце і відповідають фактичним обставинам справи.

Дії ОСОБА_5 кваліфіковані за ч. 2 ст. 125 КК України, оскільки він заподіяв потерпілому легке тілесне ушкодження, що спричинило короткочасний розлад здоров`я.

ОСОБА_5 звернувся до суду з клопотанням про звільнення його від кримінальної відповідальності, оскільки він вчинив кримінальний проступок за який передбачено покарання не пов`язане з позбавленням волі. Крім того, з дня його вчинення минуло більше трьох років.

ОСОБА_6 , будучи належним чином повідомленим про час та день розгляду справи в судове засідання не з`явився.

Представник потерпілого адвокат ОСОБА_4 не заперечувала проти клопотання обвинуваченого ОСОБА_5 .

Прокурор у судовому засіданні ОСОБА_3 не заперечував проти закриття щодо ОСОБА_5 кримінального провадження і зазначила, що дійсно строк притягненя до кримінальної відповідальності обвинуваченого сплив.

Згідно роз`яснень, які містяться в Постанові Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами України законодавства про звільнення особи від кримінальної відповідальності» № 12 від 23.12.2005 року, при вирішенні питання про звільнення особи від кримінальної відповідальності суд під час судового розгляду справи зобов`язаний переконатися, що наявні всі підстави звільнення від кримінальної відповідальності передбачені КК України.

Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 284 КПК України кримінальне провадження закривається судом у зв`язку із звільненням особи від кримінальної відповідальності.

Частиною 7 статті 284 КПК України передбачено, що закриття кримінального провадження або ухвалення вироку з підстави, передбаченої пунктом 1 частини другої цієї статті, не допускається, якщо підозрюваний, обвинувачений проти цього заперечує.

Згідно з ч. 4 ст. 286 КПК України, якщо під час здійснення судового провадження щодо провадження, яке надійшло до суду з обвинувальним актом, сторона кримінального провадження звернеться до суду з клопотанням про звільнення від кримінальної відповідальності обвинуваченого, суд має невідкладно розглянути таке клопотання.

Відповідно до ч. 3 ст. 288 КПК України суд своєю ухвалою закриває кримінальне провадження та звільняє підозрюваного, обвинуваченого від кримінальної відповідальності у випадку встановлення підстав, передбачених законом України про кримінальну відповідальність.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 49 КК України особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з дня вчинення нею кримінального проступку, за який передбачено покарання у виді обмеження волі, чи у разі вчинення нетяжкого злочину, за який передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк не більше двох років минуло три роки.

Відповідно до п.7 Постанови № 12 від 23 грудня 2005 року Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами України законодавства про звільнення особи від кримінальної відповідальності» за наявності передбачених у ст. 49 КК України підстав звільнення особи від кримінальної відповідальності є правом суду.

Таким чином, для застосування п. 2 ч. 1 ст. 49 КК необхідно встановити, що після вчинення особою кримінального правопорушення, минуло три роки.

Матеріально-правовими підставами звільнення від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності є: закінчення встановлених ч. 1 ст. 49 КК України строків та відсутність обставин, що порушують їх перебіг (ч.2-4 ст. 49 КК України).

Початком перебігу строку давності є день, коли злочин був вчинений, тобто, згідно обвинувального акту 17 липня 2017 року.

Закінченням перебігу строку давності є день набрання вироком законної сили. Підставою звільнення особи від кримінальної відповідальності за ст. 49 КК України є лише таке закінчення відповідного строку давності, який сплив до дня набрання законної сили обвинувальним вироком суду щодо особи, яка вчинила злочин певної тяжкості.

Таким чином, строк давності спливає і під час досудового розслідування, і під час судового провадження, і після проголошення обвинувального вироку суду. Будь-які процесуальні дії протягом цих строків не припиняють їх перебіг.

Якщо строк давності сплив до дня набрання законної сили обвинувальним вироком суду, то особа підлягає звільненню від кримінальної відповідальності незалежно від того, на якій стадії перебуває кримінальне провадження щодо цієї особи.

З огляду на наведене, на час судового розгляду у даному кримінальному проваджені трьохрічний строк давності, передбачений п.2 ч.1 ст. 49 КК України, для нього вже закінчився.

Судом не встановлено обставин і не отримано об`єктивних доказів на підтвердження підстав для зупинення або переривання строків давності, передбачених ч.ч.2,3 ст. 49 КК України.

Згідно п.1 ч.2 ст. 284 КПК України кримінальне провадження закривається судом у зв`язку зі звільненням особи від кримінальної відповідальності.

Закриття кримінального провадження з цієї підстави не допускається, якщо обвинувачений проти цього заперечує. (ч.8 ст. 284 КПК України).

ОСОБА_5 під час розгляду справи дав свою згоду на звільнення його від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням стоків давності і закриття кримінального провадження відносно нього з цих підстав.

Перевіривши законність заявленого клопотання та отримавши згоду на таке звільнення обвинуваченого, з огляду на те, що кримінальне правопорушення за яким обвинувачується ОСОБА_5 класифікується, як кримінальний проступок, з моменту вчинення якого минуло більше трьох років, перебіг давності притягнення до кримінальної відповідальності не переривався, суд приходить до переконання, що клопотання про його звільнення від кримінальної відповідальності є обгрунтованим та таким, що підлягає задоволення.

Враховуючи викладене, керуючись ст. 49 КК України, ст. ст. 284, 285, 288, , 369-372 КПК України, суд,-

у х в а л и в :

Клопотання ОСОБА_5 про його звільненя від кримінальності у зв`язку із закінченням строків давності, задовольнити.

Звільнити ОСОБА_5 від кримінальної відповідальності, передбаченої ч.2 ст. 125КК України у зв`язку із закінченням строків давності, а кримінальне провадження щодо нього закрити.

Ухвала про закриття кримінального провадження може бути оскаржена в апеляційному порядку протягом 7 днів з дня її проголошення до Черкаського апеляційного суду через Смілянський міськрайонний суд Черкаської області.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, встановленого цим Кодексом, якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги, судове рішення, якщо воно не скасоване, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя : ОСОБА_7