УХВАЛА

Справа № 569/2506/24

1-кс/569/971/24

05 лютого 2024 року Рівненський міський суд Рівненської області

у складі:

слідчого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

слідчого ОСОБА_4 ,

підозрюваного ОСОБА_5 ,

захисника підозрюваного адвоката ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Рівне клопотання старшого слідчого СВ Рівненського РУП ГУНП в Рівненській області капітана поліції ОСОБА_7 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Жубровичі, Олевського району, Житомирської області, громадянина України, українця, зареєстрованого та проживаючому за адресою АДРЕСА_1 , раніше судимого, підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.289 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

Старший слідчий СВ Рівненського РУП ГУНП в Рівненській області капітан поліції ОСОБА_7 за погодження із прокурором Рівненської кружної прокуратури ОСОБА_3 звернувся до суду з клопотанням про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_5 із визначенням застави в 80 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

В обґрунтування клопотання вказав, що до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000288 від 02.02.2024, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.289 КК України.

З клопотання вбачається, що 02 лютого 2024 року, близько 00 години 00 хвилин, ОСОБА_5 , знаходячись на стоянці транспортних засобів, яка розташована за адресою м. Рівне, вул. Фабрична, 38, перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, маючи умисел на незаконне заволодіння транспортним засобом, з метою власного незаконного збагачення, діючи повторно, умисно, тобто усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій та бажаючи настання суспільно-небезпечних наслідків, з метою незаконного заволодіння транспортним засобом, через незачинені двері проник до салону автомобіля марки «Volkswagen LT46», 2004 року випуску, державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , номер кузова НОМЕР_2 , вартістю 250 тис. грн., який належить ОСОБА_8 , та за допомогою знайдених в салоні ключів завів двигун вказаного автомобіля і розпочав рух, поїхавши на ньому з місця події.

Таким чином, ОСОБА_5 , незаконно, всупереч волі власника ОСОБА_8 заволодів транспортним засобом - автомобілем марки «Volkswagen LT46», державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , завдавши потерпілій майнової шкоди у розмірі 250 тисяч гривень.

Правова кваліфікація кримінального правопорушення ч. 2 ст. 289 КК України незаконному заволодінні транспортним засобом, вартість якого становить від ста до двохсот п`ятдесяти неоподаткованих мінімумів доходів громадян.

Виклад обставин, що дають підстави підозрювати, обвинувачувати особу у вчиненні кримінального правопорушення: 02.02.2024 о 11:33 год. ОСОБА_5 затримано в порядку ст. 208 КПК України. 02.02.2024, ОСОБА_5 , повідомлено про підозру у вчиненні ним кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.289 КК України.

На момент повідомлення ОСОБА_5 про підозру у вчиненні інкримінованого йому злочину, зібрано достатньо доказів, які вказують на те, що: кримінальне правопорушення дійсно мало місце та дані про нього внесено в ЄРДР; кримінальне правопорушення вчинено особою, стосовно якої прийнято рішення про оголошення підозри; суспільно-небезпечні діяння містять склад конкретного кримінального правопорушення.

Зокрема, підозра ОСОБА_5 підтверджується сукупністю зібраних доказів у кримінальному провадженні:заявою про вчинення кримінального правопорушення від 02.02.2024 ОСОБА_8 , протоколом огляду місця події від 02.02.2024; протоколом огляду від 02.02.2024; протоколом допиту потерпілої ОСОБА_8 ; протоколом допиту свідка ОСОБА_9 ; протоколом допиту свідка ОСОБА_10 ; протоколом допиту свідка ОСОБА_11 ; протоколом допиту свідка ОСОБА_12 ; протоколом допиту свідка ОСОБА_13 ; протоколом пред`явлення особи для впізнання за участю свідка ОСОБА_13 ; протоколом затримання ОСОБА_5 від 02.02.2024; іншими зібраними під час досудового розслідування матеріалами об`єднаного кримінального провадження №№0000288 від 02.02.2024, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.289 КК України.

Посилання на один або декілька ризиків, зазначених у ст. 177 КПК України відповідно до вимог п. 4 ч. 1 ст. 184 КПК України під час досудового слідства встановлено наявність ризику, передбаченого у п.п. 1, 3, 4, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, і в обґрунтування застосування запобіжного заходу щодо ОСОБА_5 покладається необхідність запобігання спробам переховуватися від органу досудового розслідування та суду, вчинення нових умисних кримінальних правопорушень, незаконного впливу на потерпілих у цьому ж кримінальному провадженні, перешкоджати кримінальному провадженні іншим чином.

Виклад обставин щодо наявності одного або декількох ризиків: може переховуватись, ухилятись від суду, а саме є достатньо підстав вважати, що ОСОБА_5 , усвідомлюючи відповідальність за вчинений ним тяжкий злочин, може переховуватись від слідчого, прокурора та суду, покинувши межі області, чи змінити місце проживання, вчасно не з`являтися на виклик прокурора, слідчого та суду, об`єктивно обвинувачується у вчиненні тяжкого кримінального правопорушення, санкція статті якого передбачає покарання у вигляді позбавлення волі на строк від 5 до 8 років позбавлення волі, спосіб та характер вчинення даного злочину являють суспільну небезпеку.

У зв`язку із покаранням, яке загрожує підозрюваному за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 289 КК України, відсутність стримуючих факторів (не одружений, офіційно не працевлаштований) дає підстави вважати, що останній може переховуватись від органів досудового розслідування та/або суду, продовжити вчиняти нові умисні злочини проти власності, незаконно впливати на потерпілого, свідків у цьому ж кримінальному провадженні, перешкоджати кримінальному провадженні іншим чином.

Може незаконно впливати на свідків та потерпілого, ОСОБА_5 відомі анкетні та контактні дані потерпілої та свідка, а також місце їх проживання, з метою побудови власної версії захисту та виправдання своїх дій, може незаконно впливати на них, може чинити фізичний, психологічний тиск у цьому кримінальному провадженні з метою їх відмови від дачі показань або дачі завідомо неправдивих показань.

Може вчинити інше кримінальні правопорушення, а саме, ОСОБА_5 раніше судимий, зокрема 13.03.2020 Солом`янським районним судом м. Києва, за ч.2 ст. 186 КК України, до покарання у вигляді 4 роки 6 місяців позбавлення волі.

Відсутність офіційного працевлаштування та постійних доходів, місця постійного проживання свідчить про те, що грошові кошти на проживання отримуються шляхом вчинення злочинів.

Може іншим чином перешкоджати кримінальному провадженню, оскільки наведені вище факти у своїй сукупності та логічності свідчать про це, а саме перешкоджати шляхом не прибуття та несвоєчасного прибуття на виклики прокурора суду, що в подальшому може позбавити суд можливості забезпечити судове провадження у розумні строки.

При судовому розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, суд має враховувати вимоги п.п. 3, 4 ст. 5 Конвенції про захист прав людини та практику Європейського суду з прав людини, згідно з якими обмеження прав особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою.

Зокрема при розгляді клопотання суд оцінює підстави для застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою з урахуванням конкретних обставин справи.

Крім цього, враховуючи практику Європейського суду та положення ч. 1 ст. 178 КПК України, при розгляді питання про доцільність тримання особи під вартою, суд бере до уваги характер (обставини) і тяжкість передбачуваного злочину; обґрунтованість доказів того, що саме ця особа вчинила злочин; покарання, яке можливо, буде призначено в результаті засудження; характер, минуле, особисті та соціальні обставини життя особи, його зв`язки з суспільством.

Крім того, слід зазначити, що за змістом п.п. b та c ст. 5 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод 1950 року особа може бути позбавлена свободи для забезпечення виконання нею будь-якого обов`язку, встановленого законом.

Відповідно до неодноразових рішень Європейського суду з Прав Людини, право людини на свободу є основоположним, але не абсолютним та може бути обмежено з огляду на суспільний інтерес.

Вирішуючи питання про обрання запобіжного заходу, суд повинен виходити з того, що судове рішення повинно забезпечити не тільки права обвинуваченого, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів. Визначення таких прав, як підкреслює Європейський суд з прав людини, вимагає від суду більшої суворості в оцінці цінностей суспільства. Зважаючи на суспільний інтерес, який, з урахуванням презумпції невинуватості, виправдовує відступ від принципу поваги до особистої свободи, визначеного Конвенцією про захист прав людини та основоположних свобод, що відповідає правовим позиціям, викладеним в п. 35 рішення ЄСПЛ «Летельє проти Франції».

Обґрунтування неможливості запобігання ризикам, зазначеним в клопотанні, шляхом застосування більш м`яких запобіжних заходів застосування особистого зобов`язання, особистої поруки, домашнього арешту, застави не зможе забезпечити дотримання ОСОБА_5 покладених на нього обов`язків, своєчасного проведення основних слідчих дій та контролю за місцем перебування підозрюваного.

Враховуючи вище викладене та те, що більш м`які запобіжні заходи, не пов`язані з обмеженням волі, не зможуть гарантувати виконання ОСОБА_5 покладених на нього процесуальних обов`язків.

В судовому засіданні слідчий та прокурор клопотання підтримали, посилаючись на викладені у ньому обставини просили обрати ОСОБА_5 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою з визначенням застави в розмірі 80 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Підозрюваний ОСОБА_5 та його захисник у судовому засіданні заперечували проти задоволення клопотання, просили застосувати більш м`який запобіжний захід.

Заслухавши думку прокурора, пояснення слідчого, підозрюваного, захисника, дослідивши надані матеріали кримінального провадження, оцінивши їх у сукупності з іншими доказами, слідчий суддя прийшов до висновку, що клопотання підлягає до задоволення із наступних підстав.

Судом встановлено, що 02 лютого 2024 року, близько 00 години 00 хвилин, ОСОБА_5 , знаходячись на стоянці транспортних засобів, яка розташована за адресою м. Рівне, вул. Фабрична, 38, перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, маючи умисел на незаконне заволодіння транспортним засобом, з метою власного незаконного збагачення, діючи повторно, умисно, тобто усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій та бажаючи настання суспільно-небезпечних наслідків, з метою незаконного заволодіння транспортним засобом, через незачинені двері проник до салону автомобіля марки «Volkswagen LT46», 2004 року випуску, державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , номер кузова НОМЕР_2 , вартістю 250 тис. грн., який належить ОСОБА_8 , та за допомогою знайдених в салоні ключів завів двигун вказаного автомобіля і розпочав рух, поїхавши на ньому з місця події.

02.02.2024 о 11:33 год. ОСОБА_5 затримано в порядку ст. 208 КПК України. 02.02.2024, ОСОБА_5 , повідомлено про підозру у вчиненні ним кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.289 КК України.

Відповідно до ч.1 ст.183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу.

Перевіряючи обґрунтованість підозри, слідчий суддя виходить з практики Європейського суду з прав людини, а саме рішення «Нечипорук і Йонкало проти України», який вказує на те, що слова «обґрунтована підозра» означають наявність фактів чи інформації, котрі могли би переконати стороннього об`єктивного спостерігача, що особа, можливо, вчинила злочин.

Враховуючи, що прокурор довів обґрунтованість підозри у вчиненні ОСОБА_5 кримінального правопорушення, відсутність міцних соціальних зв`язків, наявність судимостей, є підстави вважати, що останній може переховуватися від органу досудового розслідування та суду, вчинення нових умисних кримінальних правопорушень, незаконного впливу на потерпілих у цьому ж кримінальному провадженні, перешкоджати кримінальному провадженні іншим чином, а жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти вищевказаним ризикам, слідчий суддя прийшов до висновку, що до нього слід застосувати запобіжний захід тримання під вартою.

Даних про наявність підстав для обрання більш м`якого запобіжного заходу ніж тримання під вартою, слідчим суддею при розгляді клопотання не встановлено.

Отже, задовольняючи клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, слідчий суддя вважає за необхідне визначити підозрюваному розмір застави.

Відповідно до ч.4 ст.182 КПК України розмір застави визначається слідчим суддею, судом з урахуванням обставин кримінального правопорушення, майнового та сімейного стану підозрюваного, обвинуваченого, інших даних про його особу та ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу. Розмір застави повинен достатньою мірою гарантувати виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього обов`язків та не може бути завідомо непомірним для нього.

Враховуючи викладені вище обставини, а також те, що ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення яке за ступенем тяжкості відноситься до тяжких, слідчий суддя вважає відповідно до ч.4 ст.182 КПК України доцільним визначити розмір застави у розмірі 80 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, оскільки внесення застави саме в такому розмірі може гарантувати виконання підозрюваним покладених на нього обов`язків.

Окрім цього, застосовуючи щодо підозрюваного альтернативний запобіжний захід у виді застави, слідчий суддя вважає за необхідне покласти на підозрюваного наступні обов`язки: прибувати за кожною вимогою до суду, слідчого, прокурора; не відлучатись із населеного пункту, в якому він зареєстрований без дозволу слідчого, прокурора або суду; здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.176-178,183,184,395 КПК України,слідчий суддя

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання задовольнити.

Застосувати щодо ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.289 КК України, запобіжний захід - тримання під вартою, строком на 60 (шістдесят) днів.

Строк тримання під вартою рахувати з 11 год. 33 хв. 02 лютого 2024 року.

Визначити, що строк дії ухвали з урахуванням днів затримання до 01 квітня 2024 року.

Одночасно визначити розмір застави у розмірі 80 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб в сумі 242240 (двісті сорок дві тисячі двісті сорок) гривень, яка може бути внесена як самим підозрюваним так і іншою фізичною або юридичною особою (заставодавцем) на депозитний рахунок: Отримувач коштів ТУ ДСА в Рівненській області, Код отримувача ( код за ЄДРПОУ): 26259988, IBAN № UA0010559.

Підозрюваний або заставодавець мають право у будь-який момент внести заставу у розмірі, визначеному в ухвалі про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою протягом дії ухвали.

Покласти на підозрюваного ОСОБА_5 наступні обов`язки:

- прибувати за кожною вимогою до суду, слідчого, прокурора;

- не відлучатись із населеного пункту, в якому він фактично проживає без дозволу слідчого, прокурора або суду;

- здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

Термін дії обов`язків, покладених судом, у разі внесення застави визначити до 01 квітня 2024 року.

Роз`яснити підозрюваному, що у разі внесення застави у визначеному у даній ухвалі розмірі, оригінал документу з відміткою банку, який підтверджує внесення на депозитний рахунок має бути наданий уповноваженій особі Рівненського слідчого ізолятора Державного департаменту України з питань виконання покарань у Рівненській області.

У разі внесенні застави та з моменту звільнення підозрюваного з-під варти внаслідок внесення застави, визначеної у даній ухвалі, підозрюваний зобов`язаний виконувати покладені на нього обов`язки, пов`язані із застосуванням запобіжного заходу у вигляді застави.

З моменту звільнення з-під варти у зв`язку з внесенням застави підозрюваний ОСОБА_5 вважається таким, до якого застосовано запобіжний захід у вигляді застави.

Ухвала слідчого судді підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Рівненського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Слідчий суддя Рівненського міського суду Рівненської області ОСОБА_14