ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 листопада 2023 року м. Дніпро

Дніпровський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду кримінальних справ :

Головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4

за участю:

секретаря судового засідання ОСОБА_5

прокурора ОСОБА_6

захисника ОСОБА_7

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Дніпровського апеляційного суду матеріали судового провадження за апеляційною скаргою захисника ОСОБА_7 , поданої в інтересах підозрюваного ОСОБА_8 на ухвалу слідчого судді Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 23 вересня 2023 року про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно:

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Дніпропетровська, українця, громадянина України, маючого середню освіту, не одруженого, на утриманні малолітніх дітей не маючого, офіційно не працевлаштованого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого, -

підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.15, ч.1 ст.115 КК України (далі КК), -

В С Т А Н О В И Л А :

Оскаржуваною ухвалою слідчого судді клопотання старшого слідчого СВ ВП №2 ДРУП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_9 , погоджене прокурором Лівобережної окружної прокуратури міста Дніпра ОСОБА_6 задоволено та обрано відносно підозрюваного ОСОБА_8 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, в межах строку досудового розслідування, на 60 днів, тобто по 19 листопада 2023 року, включно, без визначення розміру застави.

З матеріалів провадження убачається, що органами досудового розслідування ОСОБА_8 підозрюється у тому, що у нього, у невстановлений під час досудового розслідування час та місці, раптово виник злочинний умисел, спрямований на заподіяння смерті іншій людині, а саме малознайомому йому ОСОБА_10 .

Реалізуючи свій злочинний умисел, спрямований на заподіяння смерті ОСОБА_10 , достовірно знаючи, що він працевлаштований водієм міського автобусного маршруту №88, а саме автобусу «МАN» з державним реєстраційним знаком НОМЕР_1 , ОСОБА_8 21.09.2023 близько 11 годин 50 хвилин (більш точний час в ході досудового розслідування встановити не надалось можливим), прийшов на кінцеву зупинку громадського транспорту, а саме міського автобусного маршруту №88, розташованої на пл. Європейській в Дніпро, при цьому взяв із собою заздалегідь заготовлене знаряддя для вчинення злочину, а саме пневматичну гвинтівку з маркуванням «MODEL: QUATICO 177CAL (4,5 мм.) S/N 08E201900752, споряджену одним патроном, яка знаходилась у спеціальному чохлі.

В цей же день близько 11 годин 55 хвилин (більш точний час в ході досудового розслідування встановити не надалось можливим), ОСОБА_8 дочекався коли на зупинку громадського транспорту, прибуде автобус «МАN» з державним реєстраційним знаком НОМЕР_1 , який перебував під керуванням ОСОБА_10 , після зайшов до салону міського автобусного маршруту №88, та сів на одне із сидінь, розташоване праворуч від водія, після чого водій ОСОБА_10 розпочав рух за маршрутом.

Надалі, близько 12 годин 20 хвилин, ОСОБА_8 перебуваючи в салоні автобусу, який рухався по вул. Холодильна в м. Дніпро в бік вул. Березинська в м. Дніпро, маючи намір позбавити життя ОСОБА_10 , відкрив чохол, в якому знаходилась споряджена пневматична гвинтівка, та поклав праву руку на спусковий гачок, після чого підійшов впритул до ОСОБА_10 , який керував автобусом, та стоячи праворуч від останнього бажаючи настання невідворотного наслідку у вигляді смерті людини, цілячись в область шиї здійснив постріл з пневматичної рушниці.

Проте, довести свій злочинний умисел на вбивство ОСОБА_10 до кінця ОСОБА_8 не зміг, оскільки під час руху втратив координацію та куля з рушниці поцілила у праву щоку ОСОБА_10 , який зміг скерувати автобус до кінцевої зупинки та відійти від ОСОБА_8 на безпечну відстань.

Таким чином, ОСОБА_11 виконав усі дії, які вважав необхідними для заподіяння смерті ОСОБА_10 , але злочин не було закінчено з причин, що не залежали від його волі.

Таким чином, своїми умисними діями ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , підозрюється у закінченому замаху на вбивство, тобто умисному протиправному заподіянні смерті іншій особі, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.15, ч.1 ст.115 КК.

21.09.2023 до Єдиного реєстру досудових розслідувань внесено відомості про вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.15, ч.1 ст.115 КК.

21.09.2023 о 13:20 годині ОСОБА_8 було затримано в порядку ст.208 КПК України (далі КПК).

22.09.2023 постановою прокурора Лівобережної окружної прокуратури міста Дніпра ОСОБА_6 кримінальне провадження №0001045 від 21.09.2023 року за фактом вчинення злочину, передбаченого ч.2 ст.15, ч.1 ст.115 КК перекваліфіковано на ч.4 ст.296 КК та в той-же день ОСОБА_8 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.296 КК.

22.09.2023 постановою прокурора Лівобережної окружної прокуратури міста Дніпра ОСОБА_6 кримінальне провадження №0001045 від 21.09.2023 року за фактом вчинення злочину за ч.4 ст.296 КК перекваліфіковано на ч.2 ст.15, ч.1 ст.115 КК та в той-же день ОСОБА_8 повідомлено про зміну раніше повідомленої підозри у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.15, ч.1 ст.115 КК.

В апеляційній скарзі захисник порушує питання про скасування ухвали слідчого судді у зв`язку незаконністю, необґрунтованістю та невмотивованістю.

В обґрунтування зазначає, що стороною обвинувачення невірно кваліфіковані дії підозрюваного ОСОБА_8 та недоведено існування ризиків, передбачених п.п.1,3 ч.1 ст. 177 КПК. Аргументує тим, що під час затримання ОСОБА_8 підозрювався у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.15, ч.1 ст.115 КК. Однак після вилучення знаряддя злочину пневматичної гвинтівки, пружино поршневої дії, яка використовується для спортивної стрільби і є вільною у продажі, 22.09.2023 ОСОБА_8 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.296 КК, з чим сторона захисту повністю погоджується і вважає її вірною. Проте, о 18:47 годині того ж дня, ОСОБА_8 повідомлено про зміну раніше повідомленої підозри і знову його дії кваліфіковано за ч.2 ст.15, ч.1 ст.115 КК, що, на переконання сторони захисту, слідчий та прокурор зробили з метою застосування найбільш суворого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. Разом з цим, на час зміни підозри обставини кримінального правопорушення ніяким чином не змінилися, свідки не допитані, нові докази не здобуті, а навпаки допитано батька підозрюваного, який підтвердив, що рушниця з якої було зроблено постріл була пневматичною, а також надав документи щодо хвороби підозрюваного та наявності у нього психічних розладів шизоїдних розладів особистості.

Водночас, жодної заяви зі сторони учасників процесу щодо здійснення на них впливу ОСОБА_8 прокурором не надано, як і не надано доказів можливості підозрюваного переховуватися від органів досудового розслідування. При цьому, захисник звертає увагу, що на даний час ОСОБА_8 потребує невідкладної психіатричної експертизи, на проведенні якої наполягає, оскільки знаходиться у стані загострення психіатричної хвороби шизофренії.

Також в поданій апеляційній скарзі сторона захисту зазначає, що стороною обвинувачення не доведено неможливість застосування до підозрюваного ОСОБА_8 більш м`якого запобіжного заходу.

На підставі вищевикладеного захисник просить апеляційний суд скасувати ухвалу слідчого судді Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 23 вересня 2023 року та постанови нову, якою обрати стосовно підозрюваного ОСОБА_8 більш м`який запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту за місцем мешкання за адресою: АДРЕСА_1 , або будь-який інший запобіжний захід не пов`язаний з триманням під вартою.

Заслухавши суддю-доповідача, вислухавши пояснення захисника на підтримку доводів поданої апеляційної скарги, який наполягав на її задоволенні, просив скасувати ухвалу слідчого судді та постановити нову, якою обрати стосовно підозрюваного ОСОБА_8 більш м`який запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту за місцем мешкання за адресою: АДРЕСА_1 , вислухавши думку прокурора, який заперечував проти задоволення апеляційної скарги та просив залишити без змін ухвалу слідчого судді, перевіривши матеріали судового провадження та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла наступного висновку.

Згідно з положеннями ч.1 ст.404 КПК суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Відповідно до вимог ст.370 цього Кодексу судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим, при цьому його законність повинна базуватись на правильному застосуванні норм матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених положеннями Кримінального процесуального кодексу України.

Колегія суддів вважає, що зазначених вимог закону в повній мірі дотримано слідчим суддею місцевого суду.

Одним із методів державної реакції на порушення, що носять кримінально-правовий характер, є заходи забезпечення кримінального провадження, передбачені ст.131 КПК, які виступають важливим елементом механізму здійснення завдань кримінального провадження при розслідуванні злочинів. Одним з таких заходів є запобіжні заходи.

При застосуванні заходів забезпечення кримінального провадження слідчий суддя повинен діяти у відповідності до вимог КПК та судовою процедурою гарантувати дотримання прав, свобод та законних інтересів осіб, а також умов, за яких жодна особа не була б піддана необґрунтованому процесуальному обмеженню.

Згідно вимог ч.1ст.194 КПК під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

При цьому, за приписами ст.178 КПК, слідчий суддя, суд зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі: тяжкість можливого покарання, вік та стан здоров`я підозрюваного/обвинуваченого; міцність соціальних зв`язків підозрюваного/обвинуваченого в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців; репутацію підозрюваного/обвинуваченого; його майновий стан та наявність у нього судимостей тощо.

Згідно ч.1 ст.183 КПК тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу. Як зазначено у п.4 ч.2 ст.183 КПК запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як, до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.

З матеріалів даного кримінального провадження вбачається, що ОСОБА_8 є раніше не судимою особою, та санкція ч.1 ст.115 КК, за якою йому повідомлено про підозру, передбачає покарання у виді позбавлення волі на строк від семи до п`ятнадцяти років.

Як зазначено у п.1 статті 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 01.11.1950 року, ратифікованою Україною 17.07.1997 року, нікого не може бути позбавлено свободи, крім таких випадків і відповідно до процедури, встановленої законом, як:

b) законний арешт або затримання особи за невиконання законного припису суду або для забезпечення виконання будь-якого обов`язку, встановленого законом;

c) законний арешт або затримання особи, здійснене з метою до провадження її до компетентного судового органу за наявності обґрунтованої підозри у вчиненні нею правопорушення або якщо обґрунтовано вважається необхідним запобігти вчиненню нею правопорушення чи її втечі після його вчинення.

Відповідно до ст.17 Закону України № 3477-ІV «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди при розгляді справ застосовують Конвенцію та практику Суду, як джерело права, а статтею 18 цього Закону встановлено порядок посилання на Конвенцію та практику Суду.

Поняття «обґрунтована підозра» не визначене у національному законодавстві та зважаючи на положення, закріплені у ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», слідчим суддям слід враховувати позицію ЄСПЛ, відображену зокрема у пункті 175 рішення від 21 квітня 2011 року у справі «Нечипорук і Йонкало проти України», відповідно до якої, стандарт доказування «обґрунтована підозра» передбачає існування фактів чи інформації, які б переконали об`єктивного спостерігача, що відповідна особа могла вчинити кримінальне правопорушення (рішення у справі «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» від 30 серпня 1990 року, п. 32, Series А, №182).

Згідно усталеної практики ЄСПЛ «обґрунтована підозра» існує тоді, коли факти, якими вона обґрунтовується, можна «розумно» вважати такими, що підпадають під опис одного з правопорушень, визначених у законі про кримінальну відповідальність. Тобто явно не може йтися про наявність «обґрунтованої підозри», якщо дії, у вчиненні яких підозрюється особа, не становлять кримінального правопорушення на момент учинення (рішення у справі «Wloch v. Poland», п.109).

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини вимога розумної підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно зв`язують підозрюваного з певним злочином і вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення звинувачення.

Суд апеляційної інстанції вважає, що обґрунтованість підозри у вчиненні ОСОБА_8 кримінального правопорушення за ч.2 ст.15, ч.1 ст.115 КК, всупереч твердженням сторони захисту, підтверджується наведеними в клопотанні слідчого, перевіреними під час судового розгляду слідчим суддею доказами, зокрема: протоколом допиту потерпілого ОСОБА_10 від 21.09.2023 (а.с.15-17); протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками за участю потерпілого ОСОБА_10 від 21.09.2023 (а.с.18-20); довідкою КНП «МКЛ № 4» ДОР (а.с.12); протоколом допиту свідка ОСОБА_12 від 21.09.2023 (а.с.21-23); протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками за участю свідка ОСОБА_12 від 21.09.2023 (а.с.24-26); протоколом допиту свідка ОСОБА_13 від 21.09.2023 (а.с.27-29); протоколом допиту свідка ОСОБА_14 від 21.09.2023 (а.с.30-33); протоколом допиту свідка ОСОБА_15 від 21.09.2023 (а.с.34-36); протоколом огляду документа диску з матеріалами відеозапису від 21.09.2023 (а.с.37-42); протоколом обшуку від 21.09.2023 (а.с.45-49); протоколом допиту свідка ОСОБА_16 від 21.09.2023 (а.с.65-68).

Отже, на переконання колегії суддів, фактів і інформації, які переконливо свідчать про причетність ОСОБА_8 до вчинення кримінального правопорушення, у якому він підозрюється, у клопотанні слідчого та доданих до нього матеріалах міститься достатньо для висновку про обґрунтованість повідомленої ОСОБА_8 підозри за ч.2 ст.15, ч.1 ст.115 КК.

Таким чином доводи апеляційної скарги захисника про відсутність обґрунтованої підозри ОСОБА_8 у вчиненні вказаного кримінального правопорушення є неспроможними.

Наявність ризиків, передбачених п.п.1,3 ч.1 ст.177 КПК, а саме можливість підозрюваного ОСОБА_8 переховуватися від органів досудового розслідування, незаконно впливати на свідків у цьому ж кримінальному провадженні належним чином мотивовано слідчим суддею у своїй ухвалі. Зокрема, слідчий суддя зазначив, що про наявність вищевказаних ризиків свідчить тяжкість покарання, що загрожує підозрюваному у разі визнання його винуватим в інкримінованому кримінальному правопорушенні та дані про особу останнього, який є особою молодого віку, не одружений, на утриманні неповнолітніх дітей не має, а також те, що підозрюваний здійснив постріл з пневматичної гвинтівки в потерпілого у громадському транспорті, що свідчить про відсутність у останнього моральних стримуючих факторів. Крім того, про наявність вказаних ризиків свідчить також і те, що підозрюваному відомі анкетні дані свідків, у зв`язку з чим, перебуваючи на свободі ОСОБА_8 може шляхом погроз чи вмовлянь впливати на них з метою уникнення покарання.

Таким чином, всупереч твердженням сторони захисту, слідчий суддя, відповідно до ч.1 ст.178 КПК, врахував вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним ОСОБА_8 кримінального правопорушення, тяжкість покарання, що загрожує йому у разі визнання його винуватим у цьому злочині, та відомості про особу підозрюваного ОСОБА_8 в їх сукупності, зокрема, його вік та стан здоров`я, репутацію підозрюваного, майновий стан та сімейний стан, який є особою молодого віку, не одружений, на утриманні неповнолітніх дітей не має, не працює, раніше не судимий, та дійшов до висновку, що інші більш м`які запобіжні заходи, в тому числі, у вигляді цілодобового домашнього арешту, на чому наполягає сторона захисту, не забезпечать його належної процесуальної поведінки та не зможуть запобігти встановленим ризикам.

За таких обставин доводи сторони захисту про відсутність ризиків, передбачених ст.177 КПК, недоведеність існування підстав для обрання стосовно підозрюваного ОСОБА_8 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та відсутність будь-яких обґрунтувань того, що більш м`які запобіжні заходи не забезпечать належної поведінки підозрюваного є безпідставними та суперечать матеріалам кримінального провадження.

Водночас посилання сторони захисту щодо неналежності доказів долучених до клопотання для підтвердження обґрунтованості підозри є неспроможними, так як вони не свідчать про незаконність судового рішення, оскільки на даній стадії кримінального провадження слідчий суддя позбавлений можливості аналізувати матеріали кримінального провадження та добуті органом досудового розслідування докази з точки зору їх достатності та допустимості для визнання особи винуватою чи невинуватою у вчиненні кримінальних правопорушень, а на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів повинен визначити лише чи є причетність особи до вчинення кримінальних правопорушень вірогідною та достатньою для застосування щодо особи обмежувальних заходів.

Разом з цим, доводи сторони захисту щодо невірної правової кваліфікації дій підозрюваного ОСОБА_8 за вчинений злочин, суд апеляційної інстанції на даній стадії кримінального провадження не розглядає, оскільки ці питання є предметом перевірки суду першої інстанції під час розгляду кримінального провадження по суті висунутого обвинувачення.

Підсумовуючи вищенаведене, апеляційний суд дійшов висновку, що слідчий суддя обґрунтовано, з наведенням відповідних мотивів, з урахуванням мети та підстав застосування запобіжного заходу, враховуючи обставини, передбачені ст.178 КПК, а також з дотриманням вимог ст.ст.194,196 КПК, дійшов висновку про доцільність обрання стосовно підозрюваного ОСОБА_8 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою на 60 діб. Тому доводи апеляційної скарги захисника ОСОБА_7 є безпідставними та задоволенню не підлягають, а ухвала слідчого судді є законною, обґрунтованою і вмотивованою та відповідає вимогам ст.370 КПК.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.404, 405, 407, 418, 419, 422 КПК, колегія суддів,-

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_7 - залишити без задоволення, а ухвалу слідчого судді Індустріального районного суду м.Дніпропетровська від 23 вересня 2023 року, якою стосовно ОСОБА_8 , підозрюваного за ч.2 ст.15, ч.1 ст.115 КК, застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, в межах строку досудового розслідування, на 60 днів, тобто по 19 листопада 2023 року, включно, без визначення розміру застави - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

СУДДІ :

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4