Справа № 635/9833/23
Провадження № 1-кс/635/1481/2023
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 жовтня 2023 року смт Покотилівка Харківського району Харківської області

Слідчий суддя - ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора - ОСОБА_3 ,

підозрюваного ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду клопотання слідчого СВ відділу поліції № 3 Харківського РУП № 1 ГУНП в Харківській області ОСОБА_5 , погоджене прокурором Харківської окружної прокуратури Харківської області ОСОБА_3 , за матеріалами досудового розслідування кримінального провадження внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001257 від 30.09.2023 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ,

ВСТАНОВИВ:

До Харківського районного суду Харківської області надійшло клопотання слідчого СВ відділу поліції № 3 Харківського РУП № 1 ГУНП в Харківській області ОСОБА_5 , погоджене прокурором Харківської окружної прокуратури Харківської області ОСОБА_3 , за матеріалами досудового розслідування кримінального провадження внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001257 від 30.09.2023 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченного ч. 4 ст. 185 КК України про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Як вказано в клопотанні слідчого, ОСОБА_4 , раніше неодноразово судимий за скоєння умисних злочинів проти власності, останній раз 27.10.2022 вироком Полтавського районного суду Полтавської області за ч. 4 ст. 185 КК України до покарання у вигляді позбавлення волі строком на 5 років, звільнений від відбування покарання з іспитовим строком 3 роки, маючи не зняту та не погашену в установленому законом порядку судимість, на шлях виправлення не став та під час дії іспитового строку повторно скоїв умисні злочини проти власності.

Так, на початку вересня 2023 року, у вечірній час доби, більш точний час в ході досудового розслідування встановити не представилось можливим, ОСОБА_4 , перебував на території домоволодіння, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 , де він фактично проживав, та знаючи, що цивільний чоловік його доньки, ОСОБА_6 ОСОБА_7 , перебуває у відрядженні, та що він залишив свій автомобіль ВАЗ 21213 д.н.з НОМЕР_1 та ключі від нього, на території вище вказаного домоволодіння, вирішив заволодіти належним його зятю майном.

Реалізуючи свій раптово виниклий злочинний умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна, ОСОБА_4 , усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, діючи умисно, з корисливих мотивів, повторно, в умовах воєнного стану, взяв без дозволу власника ключі від автомобіля ВАЗ 21213 д.н.з. НОМЕР_1 , який належить ОСОБА_7 , підійшов до транспортного засобу, який знаходився на подвір`ї домоволодіння за вищевказаною адресою, переконавшись, що за його діями ніхто не спостерігає, відкрив за допомогою ключа багажне відділення автомобіля, тим самим незаконно проник до нього, та побачив там автомобільний компресор «Ураган КА-У12050», при цьому, рукою дістав його з багажника, багажник автомобіля зачинив, та з викраденим майном з місця злочину зник, розпорядившись ним на власний розсуд.

Своїми протиправними діями ОСОБА_8 спричинив потерпілому ОСОБА_7 матеріальну шкоду на суму 1339 грн. 36 коп., яка встановлена на підставі висновку експерта.

Він же, ОСОБА_4 , наприкінці вересня 2023 року, у вечірній час доби, більш точний час в ході досудового розслідування встановити не представилось можливим, перебував на території домоволодіння, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 , де він фактично проживав, та знаючи, що цивільний чоловік його доньки, ОСОБА_6 ОСОБА_7 , перебуває у відрядженні, та що він залишив свій автомобіль AUDI 100 д.н.з НОМЕР_2 та ключі від нього, на території вище вказаного домоволодіння, вирішив заволодіти належним його зятю майном.

Реалізуючи свій раптово виниклий злочинний умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна, ОСОБА_4 , усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, діючи умисно, з корисливих мотивів, повторно, в умовах воєнного стану, взяв без дозволу власника ключі від автомобіля AUDI 100 д.н.з НОМЕР_2 , який належить ОСОБА_7 , підійшов до транспортного засобу, який знаходився на подвір`ї домоволодіння за вищевказаною адресою, переконавшись, що за його діями ніхто не спостерігає, відкрив за допомогою ключа багажне відділення автомобіля, тим самим незаконно проник до нього, та побачив там газовий балон під конфорку, червоного кольору, ємністю 5л, при цьому, руками дістав його з багажника, багажник автомобіля зачинив, та з викраденим майном з місця злочину зник, розпорядившись ним на власний розсуд.

Своїми протиправними діями ОСОБА_8 спричинив потерпілому ОСОБА_7 матеріальну шкоду на суму 689 грн. 00 коп., яка встановлена на підставі висновку експерта.

В судовому засіданні прокурором підтримано зазначене клопотання, з посиланням на існування ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, а саме: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; незаконно впливати на потерпілих, свідків, у цьому ж кримінальному провадженні; вчинити новий злочин.

Підозрюваний ОСОБА_8 у судовому засіданні заперечував проти задоволення клопотання та просив обрати більш м`який запобіжний захід у вигляді домашнього арешту.

Вислухавши у судовому засіданні пояснення сторін кримінального провадження та дослідивши надані суду докази, слідчий суддя зазначає про таке.

Обґрунтованість підозри ОСОБА_4 за ч. 4 ст. 185 КК України підтверджується зібраними під час досудового розслідування доказами, а саме: проведеним оглядом місця події, за адресою: АДРЕСА_1 від 29.09.2023, протоколом допиту потерпілого ОСОБА_7 від 03.10.2023, протоколом допиту свідка ОСОБА_6 від 03.10.2023, протоколом допиту свідка ОСОБА_9 від 04.10.2023, протоколом допиту свідка ОСОБА_10 від 04.10.2023, протоколом огляду місця події за адресою: АДРЕСА_2 від 04.10.2023, протоколом огляду речей за участю ОСОБА_7 від 05.10.2023, висновком судово-товарознавчої експертизи №1 від 03.10.2023, протокол огляду місця події за адресою: АДРЕСА_1 від 03.10.2023, протокол допиту потерпілого ОСОБА_7 від 03.10.2023, протокол допиту свідка ОСОБА_6 від 03.10.2023, протоколом допиту свідка ОСОБА_11 від 04.10.2023, протоколом огляду місця події за адресою: АДРЕСА_3 від 05.10.2023, протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками за участю ОСОБА_11 від 05.10.2023, протоколом огляду речей за участю ОСОБА_7 від 05.10.2023, висновком судово-товарознавчої експертизи №2 від 03.10.2023, та іншими доказами у своїй сукупності.

Вивчаючи особу підозрюваного ОСОБА_4 , встановлено що він є громадянином України, уродженцем смт Хорошеве Харківського району Харківської області, українцем, не працює, який зареєстрований та мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше неодноразово судимий за корисливі злочини проти власності.

Судом встановлено, що у провадженні СВ відділу поліції № 3 Харківського районного управління № 1 Головного управління Національної поліції в Харківській області перебувають матеріали досудового розслідування кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №№0001257 від 30.09.2023 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 185 КК України.

18 жовтня 2023 року ОСОБА_4 було повідомлено про підозру у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України.

Так, орган досудового розслідування в обґрунтування п.3 ч.1 ст.177 КПК України посилається на те, що наявність зазначеного ризику обґрунтовується тим, що на даний час вина ОСОБА_4 у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення підтверджується, у тому числі показами свідків, і, перебуваючи на свободі, останній буде мати можливість здійснювати на них незаконний вплив, надаючи необхідні відомості для дачі відповідних показів, чим перешкоджатиме встановленню істини у кримінальному провадженні

Наявні обґрунтовані підстави вважати, що підозрюваний ОСОБА_4 може продовжити вчиняти інші кримінальні правопорушення, чи продовжувати вчиняти кримінальне правопорушення, в якому підозрюється, у зв`язку із чим наявні ризики, передбачені п.5 ч.1 ст.177 КПК України.

Зважаючи на те, що відповідно до даних отриманих в ході досудового розслідування ОСОБА_4 є особою неодноразово судимою, зокрема за корисливі злочини проти власності, у якої судимість не знята та не погашена та вважаючи те, що останній підозрюється у вчиненні декількох злочинів проти власності існує ризик подальшого повторного вчинення нових корисливих злочинів проти власності.

Враховуючи вагомість наявних доказів, те, що ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні декількох тяжких злочинів, з метою забезпечення заходів кримінального провадження та запобігання вищевказаним ризикам, а також беручи до уваги тяжкість кримінального правопорушення, у якому останньому повідомлено про підозру, враховуючи те, що свідки та потерпілі є мешканцями населеного пункту де мешкає підозрюваний, та судом вони не допитані, є можливість впливу на них підозрюваним, враховуючи те, що ОСОБА_4 є особою неодноразово судимою, то він може вчиняти нові злочини, у органу досудового розслідування є достатньо підстав вважати, що запобігти зазначеним ризикам, шляхом обрання більш м`якого запобіжного заходу неможливо.

На підставі ст. 183 КПК України запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.

Відповідно до ст. 194 КПК України підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді вважати, що підозрюваний, може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

Згідно зі ст. 177 КПК України підставою для застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді вважати, що підозрюваний може здійснити дії, передбачені ч.1 цієї статті.

Відповідно до положень статті 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним засобом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.

Згідно практики Європейського суду з прав людини, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів. Забезпечення таких стандартів, як підкреслює Європейський суд з прав людини, вимагає від суду більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства. Згідноп.48рішення "Чеботарь проти Молдови"№ 3561/06від 13.11.2007р.Європейський Суд з прав людини зазначив "Суд повторює, що для того, щоб арешт по обґрунтованій підозрі був виправданий у відповідності ст.5,1(с),поліція незобов`язана мати докази, достатні для пред`явлення обвинувачення ні в момент арешту, ні під час перебування заявника від вартою. Також необов`язково, щоб затриманій особі були, в кінцевому рахунку, пред`явленні обвинувачення, або щоб ця особа була піддана суду. Метою попереднього тримання під вартою є подальше розслідування кримінальної справи, яке повинно підтвердити або розвіяти підозру, яка є підставою для затримання".(рішення у справі "Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства" від 30 серпня 1990 року,п.32,SeriesA,№ 182та Мюррей проти Сполученого Королівства" від 28 жовтня 1994 року, п.55, Series A, № 300-A).

Зокрема, ризик втечі має оцінюватись у контексті чинників, пов`язаних з характером особи, її моральністю, місцем проживання, родом занять, майновим станом, сімейним зв`язками та усіма видами зв`язку з країною, в якій така особа піддається кримінальному переслідування («Бекчиєв проти Молдови» §58). Серйозність покарання є ревалентною обставиною в оцінці ризику того, що обвинувачений може втекти («Ідалов проти Росії», «Гарицьки проти Польщі», «Храїді проти Німеччини», «Ілійков проти Болгарії»), а наявність судимості може стати підставою для обґрунтування того, що обвинувачений може вчинити новий злочин («Сельчук проти Туреччини», «Мацнеттер проти Австрії»).

Надані стороною кримінального провадження докази свідчать про обґрунтованість повідомленої підозри у ОСОБА_4 вчиненні зазначеного кримінального правопорушення.

У розумінні положень, що наведені у численних рішеннях Європейського суду з прав людини («Нечипорук, Йонкало проти України» № 42310/04 від 21.04.2011, «Фокс, Кемпбелл і Харті проти Сполученого Королівства» №№ 12244/86, 12245/86, 12383/86 від 30.08.1990, «Мюррей проти Сполученого Королівства» № 14310/88 від 28.10.1994 та ін.), термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення.

Матеріали кримінального провадження, на які посилалися прокурор, слідчий у клопотанні, дають підстави вважати підозру ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення обґрунтованою, а обставини здійснення підозрюваним конкретних дій потребують перевірки та оцінки у сукупності з іншими доказами у кримінальному провадженні під час подальшого досудового розслідування, що не виключає можливості застосування до підозрюваного запобіжного заходу. Такий висновок цілком узгоджується із правовими позиціями, наведеними у рішеннях ЄСПЛ. Так, у справі «Феррарі-Браво проти Італії» №9627/81 від 14.03.1984 Суд зазначив, що «питання про те, що арешт або тримання під вартою до суду є виправданими тільки тоді, коли доведено факт вчинення та характер інкримінованих правопорушень, ставити не можна, оскільки це є завданням попереднього розслідування, сприяти якому має й тримання під вартою»; у справі «Мюррей проти Сполученого Королівства» №14310/88 від 23.10.1994 «факти, які є причиною виникнення підозри не повинні бути такими ж переконливими, як ті, що є необхідними для обґрунтування вироку чи й просто висунення обвинувачення, черга якого надходить на наступній стадії процесу кримінального розслідування».

Слідчий суддя також вважає встановленим та доведеним стороною обвинувачення існування ризиків, передбачених п. 3, п.5 ч.1 ст. 177 КПК України.

Водночас, слідчий суддя не погоджується з доводами прокурора щодо наявності ризику, передбаченого п.1 ч.1 ст.177 КПК України, а саме: переховування від органів досудового розслідування та суду, оскільки суду не надано жодних доказів в обґрунтування цього ризику, підозрюваний ОСОБА_4 сприяв розкриттю злочину, з`являвся за кожною вимогою слідчого, не мав наміру на переховування.

Всі інші питання фактичні обставини кримінального провадження, питання винності чи не винності в скоєні кримінального правопорушення, а також питання відносності та допустимості доказів вирішуються під час іншої стадії кримінального процесу судового провадження під час розгляду справи по суті в суді першої інстанції. Встановлення того, вчинила чи не вчинила особа кримінальне правопорушення, є завданням подальшого провадження, сприяти якому й покликаний запобіжний захід, що обирається.

Слідчий суддя вважає необхідним зазначити, що у розумінні практики Європейського суду з прав людини, тяжкість покарання не є самостійною підставою для застосування запобіжного заходу, проте таке обвинувачення у сукупності з іншими обставинами збільшує ризик втечі настільки, що його неможливо відвернути, не застосувавши запобіжний захід. У справі «Ілійков проти Болгарії» № 33977/96 від 25.07.2001 Європейський суд з прав людини зазначив, що «суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризику повторного вчинення злочинів».

Одночасно, слідчий суддя враховує, що відповідно до правової позиції, викладеної у п. 80 рішення Європейського суду з прав людини від 10.02.2011 у справі «Марченко проти України», при розгляді клопотання про обрання, зміну або продовження запобіжного заходу у виді тримання під вартою, має бути розглянута можливість застосування інших (альтернативних) запобіжних заходів.

Під час розгляду клопотання слідчим суддею вивчалась можливість застосування відносно ОСОБА_4 більш м`якого запобіжного заходу для запобігання вищезазначених ризиків.

Дослідивши надані докази у їх сукупності суд дійшов висновку про доведеність прокурором та слідчим обставин, передбачених ст. 194 КПК України, а саме: наявність обґрунтованої підозри, а також наявність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України. Такі висновки суду ґрунтуються на наданих доказах, які свідчать про вчинення тяжкого злочину в умовах очевидності, за який передбачено покарання у вигляді позбавленням волі на строк до 8 років, у зв`язку з чим без застосування до нього запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, може вчинити інший злочин.

Підсумовуючи наведене, вирішуючи питання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, суд оцінює в сукупності всі обставини, у тому числі тяжкість злочину, який відповідно до ст. 12 КК України відноситься до тяжкого злочину, специфіку скоєного злочину, суспільну небезпечність кримінального правопорушення, яке інкримінується підозрюваному, дані про його особу, обставини, передбачені ст. 194 КПК України, що доведені прокурором у судовому засіданні, а також той факт, що в даному випадку застосування більш м?якого запобіжного заходу не можливо, оскільки інші заходи, на думку суду, не стримають підозрюваного від спроби впливу на потерпілих та свідків, вчинити новий злочин, оскільки кримінальне правопорушення, що інкримінується ОСОБА_4 , останній вчинив відносно своїх близьких родичів, разом з якими проживає.

З огляду на наведене слідчий суддя вважає клопотання таким, що підлягає задоволенню, при цьому визначення розміру застави в даному випадку є обов?язковим.

Відповідно до вимог ст. 182 КПК України, слідчий суддя з урахуванням викладених обставин кримінального правопорушення, майнового та сімейного стану підозрюваного, його вік, ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, визначає розмір застави достатній для забезпечення виконання підозрюваним обов`язків, передбачених КПК України в розмірі 20 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить суму застави у розмірі 53 680 грн.

Керуючись ст. ст.177, 182, 183, 193,194 КПК України, слідчий суддя

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання слідчого СВ відділу поліції № 3 Харківського РУП № 1 ГУНП в Харківській області ОСОБА_5 , погоджене прокурором Харківської окружної прокуратури Харківської області ОСОБА_3 , за матеріалами досудового розслідування кримінального провадження внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001257 від 30.09.2023 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 185 КК України про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 задовольнити.

Застосувати до підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів, а саме до 16.12.2023, взявши його під варту в залі суду негайно.

Встановити строк дії ухвали до 16.12.2023.

Визначити суму застави у розмірі 20 прожиткових мінімумів для працездатних осіб в сумі 53 680 грн. (п`ятдесят три тисячі шістсот вісімдесят), які необхідно внести на відповідний рахунок до спливу терміну тримання під вартою.

При внесенні визначеної суми застави ОСОБА_4 з-під варти звільнити.

У разі внесення застави покласти на ОСОБА_4 наступні обов`язки:

- прибувати до слідчого, прокурора чи суду за кожною вимогою;

- не відлучатися із населеного пункту, в якому він зареєстрований, проживає чи перебуває, без дозволу слідчого, прокурора або суду;

- повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи;

- здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

З моменту звільнення з-під варти у зв`язку з внесенням застави підозрюваний вважається таким, до якого застосовано запобіжний захід у виді застави.

Контроль за виконанням цієї ухвали покласти на слідчого СВ відділу поліції №3 Харківського районного управління поліції №1 Головного управління Національної поліції в Харківській області ОСОБА_5 .

Нагляд за виконанням цієї ухвали покласти на прокурора Харківської окружної прокуратури Харківської області ОСОБА_3 .

Ухвала підлягає негайному виконанню після її проголошення.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Харківського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення, а підозрюваним ОСОБА_4 в той саме строк, але з моменту вручення копії ухвали суду.

Повний текст ухвали складено та підписано 23.10.2023.

Слідчий суддя ОСОБА_1