У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 183/1269/24

№ 1-кс/183/297/24

12 лютого 2024 року м. Новомосковськ

Слідчий суддя Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області ОСОБА_1 , за участю:

секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

захисника ОСОБА_4 ,

підозрюваного ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання слідчого СВ Новомосковського РВП ГУНП в Дніпропетровській області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_6 , погодженого прокурором Новомосковського відділу Дніпровської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Східного регіону ОСОБА_3 , у кримінальному провадженні, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000023 від 10.02.2024, про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Жмерінка Вінницької області, громадянина України, з вищою освітою, розлученого, військовослужбовця за призовом під час мобілізації, на посаді снайпера 2 категорії взводу снайперів вогневої підтримки військової частини НОМЕР_1 , у військовому званні «солдат», зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

підозрюваного у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених п. 5 ч. 2 ст. 115, ч. 2 ст. 15 п. 1 ч. 2 ст. 115 КК України,

в с т а н о в и в :

Слідчий СВ Новомосковського РВП ГУНП в Дніпропетровській області старший лейтенант поліції ОСОБА_6 звернулася до слідчого судді Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області з клопотанням, погодженим прокурором Новомосковського відділу Дніпровської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Східного регіону ОСОБА_3 , у кримінальному провадженні, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000023 від 10.02.2024, про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно ОСОБА_5 , підозрюваного у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених п. 5 ч. 2 ст. 115, ч. 2 ст. 15 п. 1 ч. 2 ст. 115 КК України.

В обґрунтування клопотання слідчий вказує, що досудовим розслідуванням встановлено, що 09 лютого 2024 року приблизно о 20 годині 40 хвилин ОСОБА_5 перебував у приміщенні на другому поверсі будівлі, розташованої на території бази відпочинку « ІНФОРМАЦІЯ_2 » за адресою: АДРЕСА_2 , де разом із ОСОБА_7 вживали спиртні напої. Через деякий час, ОСОБА_5 та ОСОБА_7 зробили зауваження ОСОБА_8 та ОСОБА_9 , які зайшли у кімнату, про те, що останні дуже голосно спілкуються, та заважають іншим військовослужбовцям відпочивати. В ході спілкування між ОСОБА_5 та ОСОБА_9 виникла словесна перепалка, в ході якої ОСОБА_9 штовхнув ОСОБА_5 на ліжко.

В цей час у ОСОБА_5 раптово виник злочинний умисел на умисне протиправне заподіяння смерті іншій людині небезпечним способом для життя багатьох осіб. Розуміючи, що в приміщенні кімнати перебувають інші військовослужбовці, реалізуючи свій раптово виниклий злочинний умисел, 09 лютого 2024 року приблизно о 20 годині 45 хвилин ОСОБА_5 дістав зі своєї правої зовнішньої кишені одягнутої на ньому кофті, бойову гранату, та тримаючи її у правій руці зжатої в кулак привів її у бойову готовність, кинув на підлогу, в результаті чого відбувся вибух.

Внаслідок вибуху ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , який перебував у приміщенні кімнати, отримав тілесні ушкодження не сумісні з життям, внаслідок чого помер у лікарні.

Також, перебуваючи у приміщенні вказаної кімнати отримали тілесні ушкодження: ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , отримав тілесні ушкодження у вигляді: сліпі осколкові поранення правої сідниці і лівої гомілки; ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , отримав тілесні ушкодження у вигляді: проникаюче сліпе поранення лівої половини грудної клітини, сліпі осколкові поранення обох нижніх кінцівок; ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , отримав тілесні ушкодження у вигляді: сліпе проникаюче поранення лівої половини грудної клітини, лівобічний гемотравмопневматорокс, поранення лівої бічної стінки живота, сліпе поранення лівого плеча; ОСОБА_11 ІНФОРМАЦІЯ_7 , отримав тілесні ушкодження у вигляді: міно-вибухова травма, вогнепальне осколкове поранення м`яких тканин лівої поперекової ділянки (непроникаюче), вогнепальне осколкове дотичне поранення м`яких тканин лівої грудної клітки (не проникаюче); ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_8 , отримав тілесні ушкодження у вигляді: міно-вибухова травма, вогнепальне осколкове сліпе поранення м`яких тканин правого передпліччя, вогнепальне осколкове дотичне поранення м`яких тканин лівої стопи.

Таким чином, умисні дії солдата ОСОБА_5 кваліфіковані за п. 5 ч. 2 ст. 115, ч. 2 ст. 15 п. 1 ч. 2 ст. 115КК України, а саме: у вбивстві, тобто умисному протиправному заподіянні смерті іншій людині, вчиненому способом, небезпечним для життя багатьох осіб, а також закінченому замаху на умисне вбивство двох або більше осіб.

10 лютого 2024 року солдата військової частини НОМЕР_1 ОСОБА_5 затримано в порядку ст. 208 КПК України.

10 лютого 2024 року відомості внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000023 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого п. 5 ч. 2 ст. 115 КК України, також внесені відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000024 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15 п. 1 ч. 2 ст. 115 КК України.

Вказані кримінальні провадженні 10 лютого 2024 року об`єднані в одне кримінальне провадження, та присвоєний № 0000023.

10 лютого 2024 року солдату військової частини НОМЕР_1 ОСОБА_5 вручено письмове повідомлення про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених п. 5 ч. 2 ст. 115, ч. 2 ст. 15 п. 1 ч. 2 ст. 115 КК України.

Підозра у вчиненні ОСОБА_5 кримінальних правопорушень, передбачених п. 5 ч. 2 ст. 115, ч. 2 ст. 15 п. 1 ч. 2 ст. 115 КК України, обґрунтовується такими матеріалами та доказами, наявними у кримінальному провадженні, а саме:

- протокол огляду місця події від 10 лютого 2024 року;

- протокол огляду речей від 10 лютого 2024 року;

- протоколом допиту свідка ОСОБА_13 від 10 лютого 2024 року;

- протоколом прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення від ОСОБА_12 від 09 лютого 2024 року;

- протоколом допиту потерпілого ОСОБА_12 від 10 лютого 2024 року;

- протоколом прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення від ОСОБА_11 від 09 лютого 2024 року;

- протоколом допиту потерпілого ОСОБА_11 від 10 лютого 2024 року;

- протоколом прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення від ОСОБА_8 від 09 лютого 2024 року;

- протоколом допиту потерпілого ОСОБА_8 від 10 лютого 2024 року;

- протоколом прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення від ОСОБА_9 від 09 лютого 2024 року;

- протоколом допиту потерпілого ОСОБА_9 від 10 лютого 2024 року;

- протоком огляду трупа ОСОБА_7 від 10 лютого 2024 року;

- протоколом допиту свідка ОСОБА_14 від 10 лютого 2024 року;

- протоколом допиту свідка ОСОБА_15 від 10 лютого 2024 року;

- протоколом допиту свідка ОСОБА_16 від 10 лютого 2024 року;

- протоколом допиту свідка ОСОБА_17 від 10 лютого 2024 року;

- протоколом допиту свідка ОСОБА_18 від 10 лютого 2024 року;

- протоколом допиту свідка ОСОБА_19 від 10 лютого 2024 року;

- протоколом допиту підозрюваного ОСОБА_5 від 10 лютого 224 року.

В ході досудового розслідування за вказаним кримінальним провадженням виникла необхідність у застосуванні запобіжного заходу відносно підозрюваного ОСОБА_5 у вигляді тримання під вартою, оскільки є достатньо підстав вважати, що існують ризики, передбачені п. 1, п. 3, ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме:

Про наявність ризику, передбаченого п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України, свідчить те, що ОСОБА_5 є особою, яка даний час підозрюється у вчиненні злочинів із застосуванням насильства, який відповідно до ст. 12 КК України відноситься до категорії особливо тяжких, ОСОБА_5 розуміє, що у разі визнання його судом винним у вчиненні вказаних злочинів, передбачених п. 5 ч. 2 ст. 115, ч. 2 ст. 15 п. 1 ч. 2 ст. 115 КК України, його може буде засуджено судом до реального позбавлення волі на строк від десяти до п`ятнадцяти років або довічним позбавленням волі, тому існує реальна можливість переховування останнього, оскільки ОСОБА_5 зареєстрований та фактично проживає за адресою: АДРЕСА_1 , та може переховуватися від органів досудового розслідування та суду з метою ухилення від покарання.

Про наявність ризику, передбаченого п. 3 ч. 1 ст.177 КПК України, свідчить те, що ОСОБА_5 мешкає за однією адресою та проходиться службу із військовослужбовцями, котрі є безпосередніми свідками та потерпілими у цьому кримінальному правопорушенні, а саме: ОСОБА_13 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , ОСОБА_17 , ОСОБА_18 , ОСОБА_19 , ОСОБА_14 є безпосередніми свідками, та з яким ще безпосередньо не проведені всі слідчі дії та не допитано в судовому засіданні, а також - ОСОБА_12 , ОСОБА_11 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 є безпосередніми потерпілими у кримінальному правопорушенні, та з останніми ще безпосередньо не проведені всі слідчі дії, оскільки вони перебувають на стаціонарному лікуванні у КНП «Новомосковській центральній міській лікарні» НМР» та КП «Новомосковській центральній регіональній лікарні інтенсивного лікування», та яких не допитано в судовому засіданні, а тому підозрюваний ОСОБА_5 задля уникнення покарання за вчинення особливо тяжкого злочину матиме реальну можливість впливати на свідків та потерпілих з метою змусити їх змінити свої показання.

Обґрунтованість неможливості запобігання ризикам, зазначеним у клопотанні, шляхом застосування більш м`яких запобіжних заходів полягає у тому, що органом досудового розслідування взято до уваги те, що інший запобіжний захід обрати відносно підозрюваного ОСОБА_5 не можливо, оскільки особисте зобов`язання, особиста порука або застава виключає той фактор щодо обізнаності органом досудового розслідування про постійне місця знаходження підозрюваного ОСОБА_5 , а тому останній користуючись даним фактором, може вчинити дії, які передбачені п. п. 1, 3 ч. 1 ст. 177 КПК України та тим самим зашкодити проведенню досудового розслідування.

Запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, в тому числі і цілодобового домашнього арешту, хоча і підозрюваний ОСОБА_5 повинен буде перебувати у визначеному судом місці у визначений час, однак не можливо виключити той фактор, що підозрюваний ОСОБА_5 у нічний час користуючись відсутністю контролю за його діями, може залишати своє помешкання, а тим самим буде користуючись даною можливістю із помсти до свідків або потерпілих, що певним чином може відобразитися на об`єктивність досудового розслідування вразі впливу (погрози, умовляння, підкупу тощо) на останніх.

Відтак у слідства є достатні дані вважати, що ризики, передбачені п. п. 1, 3 ч. 1 ст. 177 КПК України, об`єктивно наявні, що свідчить про неможливість їх запобігання шляхом застосування до підозрюваного ОСОБА_5 інших, більш м`яких запобіжних заходів, ніж тримання під вартою.

З огляду на викладене, слідчий звернувся із вказаним клопотанням до слідчого судді.

Прокурор ОСОБА_3 клопотання слідчого підтримала, просила його задовольнити, мотивуючи обставинами, викладеними в ньому.

Підозрюваний ОСОБА_5 та його захисник ОСОБА_4 , кожен окремо, не заперечували проти обрання ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. Одночасно просили суд зобов`язати уповноважених осіб місця тримання підозрюваного під вартою надати йому належну медичну допомогу, оскільки внаслідок вибуху гранати він отримав чисельні осколкові травми.

Прокурор не заперечувала проти організації надання ОСОБА_5 медичної допомоги у місці тримання його під вартою.

Слідчий суддя, вислухавши думку учасників судового провадження, перевіривши матеріали клопотання, дослідивши надані докази, дійшов такого висновку.

10.02.2024 до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000023 внесені відомості за фактом того, що 09.02.2024 приблизно о 20.45 військовослужбовець ВЧ НОМЕР_1 ОСОБА_5 , перебуваючи у приміщенні будинку, розташованому на території бази відпочинку «Сосновий бір» в с. Всесвятськек Новомосковського району, кинув посеред кімнати бойову гранату, в результаті вибуху якої отримали тілесні ушкодження військовослужбовці ВЧ НОМЕР_1 , а саме: ОСОБА_20 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_12 , ОСОБА_21 та ОСОБА_7 (помер в лікарні). Попередня правова кваліфікація кримінального правопорушення за п. 5 ч. 2 ст. 115 КК України.

Крім того, ВП № 2 Новомосковського РВП ГУНП в Дніпропетровській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000024 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15 п. 1 ч. 2 ст. 115 КК України, за фактом того, що 09.02.2024 приблизно о 20.45 військовослужбовець ВЧ НОМЕР_1 ОСОБА_5 , перебуваючи у приміщенні будинку, розташованому на території бази відпочинку « ІНФОРМАЦІЯ_2 » в с. Всесвятськек Новомосковського району, кинув посеред кімнати бойову гранату, в результаті вибуху якої отримали тілесні ушкодження військовослужбовці ВЧ НОМЕР_1 , а саме: ОСОБА_20 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_12 , ОСОБА_21 . Попередня правова кваліфікація кримінального правопорушення за п. 5 ч. 2 ст. 115 КК України.

10 лютого 2024 року солдата військової частини НОМЕР_1 ОСОБА_5 затримано в порядку ст. 208 КПК України.

Постановою прокурора Новомосковського відділу Дніпровської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Східного регіону ОСОБА_3 від 10.02.2024 вищевказані кримінальні провадженні об`єднані в одне кримінальне провадження, та присвоєно № 0000023.

10 лютого 2024 року солдату військової частини НОМЕР_1 ОСОБА_5 вручено письмове повідомлення про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених п. 5 ч. 2 ст. 115, ч. 2 ст. 15 п. 1 ч. 2 ст. 115 КК України.

Відповідно до ст. 5 Конвенції про захист прав та основоположних свобод людини, а також практики Європейського суду з прав людини, обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках та за встановленою процедурою.

За положеннями ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання ризикам, передбаченим частиною першою цієї статті.

При вирішенні питання доцільності застосування до підозрюваного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, суд враховує вимоги ч. 2 ст. 177 КПК України, відповідно до якої підставою для застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави суду вважати, що обвинувачений може здійснювати дії, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України.

Статтею 178 КПК України визначено обов`язок суду, на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів, оцінити в сукупності всі обставини вчинення підозрюваним кримінального правопорушення та особу підозрюваного.

Відповідно до ч. 3 ст. 132 КПК України застосування заходів забезпечення кримінального провадження не допускається, якщо слідчий, прокурор не доведе, що:

1) існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для вжиття заходів забезпечення кримінального провадження;

2) потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи, про який йдеться у клопотанні слідчого або прокурора;

3) може бути виконане завдання, для виконання якого слідчий, прокурор звертається з клопотанням.

Розглядаючи клопотання слідчого про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою для прийняття законного та обґрунтованого рішення суд повинен з`ясувати всі обставини, які передбачають підстави для застосування цього запобіжного заходу, та умови, за яких таке продовження можливе.

Відповідно до ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Судове рішення про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою повинно відповідати вимогам ст. 370 КПК України, тобто повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим та містити, як чітке визначення законодавчих підстав для його обрання, так і дослідження та обґрунтування достовірності обраних підстав у контексті конкретних фактичних обставин вчинення кримінального правопорушення, врахування особи винного та інших обставин, в тому числі ризиків, наведених у ч. 1 ст.177 КПК України.

Надані стороною обвинувачення докази свідчать про обґрунтованість підозри ОСОБА_5 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених п. 5 ч. 2 ст. 115, ч. 2 ст. 15 п. 1 ч. 2 ст. 115 КК України, що підтверджується зібраними під час досудового розслідування доказами у їх сукупності, зокрема: протокол огляду місця події від 10 лютого 2024 року; протокол огляду речей від 10 лютого 2024 року; протоколом допиту свідка ОСОБА_13 від 10 лютого 2024 року; протоколом прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення від ОСОБА_12 від 09 лютого 2024 року; протоколом допиту потерпілого ОСОБА_12 від 10 лютого 2024 року; протоколом прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення від ОСОБА_11 від 09 лютого 2024 року; протоколом допиту потерпілого ОСОБА_11 від 10 лютого 2024 року; протоколом прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення від ОСОБА_8 від 09 лютого 2024 року; протоколом допиту потерпілого ОСОБА_8 від 10 лютого 2024 року; протоколом прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення від ОСОБА_9 від 09 лютого 2024 року; протоколом допиту потерпілого ОСОБА_9 від 10 лютого 2024 року; протоком огляду трупа ОСОБА_7 від 10 лютого 2024 року; протоколом допиту свідка ОСОБА_14 від 10 лютого 2024 року; протоколом допиту свідка ОСОБА_15 від 10 лютого 2024 року; протоколом допиту свідка ОСОБА_16 від 10 лютого 2024 року; протоколом допиту свідка ОСОБА_17 від 10 лютого 2024 року; протоколом допиту свідка ОСОБА_18 від 10 лютого 2024 року; протоколом допиту свідка ОСОБА_19 від 10 лютого 2024 року; протоколом допиту підозрюваного ОСОБА_5 від 10 лютого 224 року.

При розгляді доказів, наданих слідчим в підтвердження клопотання, зазначених вище, слідчий суддя вважає на підставі ст. 178 КПК України їх вагомими та обґрунтованими. У відповідності до рішення Європейського Суду з прав людини у справі «Фокс, Камбел і Харлі проти Сполученого Королівства» вимога розумної підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно зв`язують підозрюваного з певним злочином, і вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення обвинувачення. Тому слідчий суддя вважає, що існують всі підстави вважати підозру обґрунтованою.

Стосовно ризику, визначеного п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України, слідчий суддя погоджується з позицією слідчого, підтриманою прокурором, щодо ймовірності його виникнення, оскільки підозрюваний ОСОБА_5 усвідомлює, що він підозрюється у вчиненні особливо тяжкого злочину із застосуванням насильства, та закінченого замаху на вчинення особливо тяжкого злочину із застосуванням насильства, покарання за які передбачено у виді позбавлення волі на строк від 10 до 15 років або довічного позбавлення волі, тому враховуючи ці обставини ОСОБА_5 може переховуватися від органів досудового розслідування та суду, що перешкоджатиме досудовому розслідуванню.

Окрім того, ОСОБА_5 вчинив особливо тяжкий злочин на території Новомосковського району Дніпропетровської області, хоча сам зареєстрований на території іншої області за адресою: АДРЕСА_1 . Тому, маючи можливість вільного пересування, підозрюваний ОСОБА_5 може переховуватися від органів досудового розслідування та суду.

Про наявність ризику, передбаченого п. 3 ч.1 ст.177 КПК України, свідчить те, що на цей час у ході досудового розслідування допитано в якості свідків та потерпілих військовослужбовців, які проходять службу разом із ОСОБА_5 , та у випадку обрання іншого запобіжного заходу, не пов`язаного з триманням під вартою, останній зможе вільно незаконно впливати на свідків та потерпілих з метою зміни їх показань чи відмови від показань.

При застосуванні запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, слідчий суддя вважає, що прокурором доведено той факт, що інші, більш м`які запобіжні заходи не зможуть запобігти ризикам, зазначеним у клопотанні та визнаним слідчим суддею доведеними.

Слідчий суддя враховує наявність у підозрюваного ОСОБА_5 місця реєстрації та проживання, а також відсутність у нього судимостей. Водночас, слідчий суддя враховує також і вагомість наданих в обґрунтування клопотання доказів, вік та стан здоров`я підозрюваного, які не вказують на неможливість застосування запобіжного заходу, про який просить слідчий, те, що дії, які інкримінуються підозрюваному, мають виняткову суспільну небезпечність, оскільки посягають життя та здоров`я особи, а відтак цей злочин є одним з найбільш суспільно небезпечних кримінальних правопорушень. Означене є беззаперечною підставою для застосування до підозрюваного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

При оцінці можливості застосування іншого більш м`якого запобіжного заходу з метою запобігання встановленим ризикам, враховуючи, що така оцінка стосується перспективних фактів, слідчий суддя використовує стандарт доказування «обґрунтованої ймовірності», за яким слід вважати, що інші більш м`які запобіжні заходи ніж тримання під вартою не зможуть запобігти встановленим ризикам за умови встановлення обґрунтованої ймовірності цього. При цьому КПК України не вимагає доказів того, що підозрюваний при застосуванні до нього більш м`якого запобіжного заходу обов`язково (поза всяким сумнівом) порушить покладені на нього процесуальні обов`язки чи здійснить одну зі спроб, що передбачена пунктами 1-5 частини 1 статті 177 КПК, однак вимагає доказів того, що він має реальну можливість допустити це в конкретному кримінальному провадженні в майбутньому.

Розглядаючи питання щодо застосування застави, суд виходить з того, що ч. 3 ст. 183 КПК України, покладає на слідчого суддю обов`язок при застосуванні запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим обов`язків, передбачених цим Кодексом, крім випадків, передбачених частиною четвертою цієї статті.

Зокрема, слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 цього Кодексу, має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні щодо злочину, вчиненого із застосуванням насильства або погрозою його застосування (п. 1 ч. 4 ст. 183 КПК України).

Отже, враховуючи те, що ОСОБА_5 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінальних правопорушень, пов`язаних із застосуванням насильства, суд не знаходить підстав для визначення підозрюваному розміру застави.

Щодо клопотання сторони захисту про зобов`язання уповноважених осіб місця тримання підозрюваного під вартою надати йому належну медичну допомогу, оскільки внаслідок вибуху гранати він отримав чисельні осколкові травми, суд дійшов такого висновку.

За положеннями Конституції України людина, її життя і здоров`я, честь і гідність, недоторканність і безпека визнаються в Україні найвищою соціальною цінністю (ст. 3).

Відповідно до ст. 49 Конституції України, норми якої є нормами прямої дії (ст. 8 Конституції України) кожен має право на охорону здоров`я, медичну допомогу та медичне страхування. Охорона здоров`я забезпечується державним фінансуванням відповідних соціально-економічних, медико-санітарних і оздоровчо-профілактичних програм. Держава створює умови для ефективного і доступного для всіх громадян медичного обслуговування. У державних і комунальних закладах охорони здоров`я медична допомога надається безоплатно; існуюча мережа таких закладів не може бути скорочена. Держава сприяє розвиткові лікувальних закладів усіх форм власності.

У відповідності до ч. ч. 4, 5 ст. 11 Закону України «Про попереднє ув`язнення» медичне обслуговування, а також лікувально-профілактична і протиепідемічна робота в місцях попереднього ув`язнення організуються і проводяться відповідно до законодавства про охорону здоров`я. Порядок надання ув`язненим медичної допомоги, використання з цією метою не підпорядкованих органам, що здійснюють попереднє ув`язнення, державних та комунальних закладів охорони здоров`я, залучення їх медичного персоналу та проведення медичних експертиз визначається Кабінетом Міністрів України.

Згідно з ч. 3 ст. 21 Закону України «Про попереднє ув`язнення» адміністрація місць попереднього ув`язнення зобов`язана, зокрема, створити особам, взятим під варту, необхідні житлово-побутові умови відповідно до встановлених норм, забезпечити їх харчуванням та медичним обслуговуванням.

Отже, з метою забезпечення прав підозрюваного ОСОБА_5 на життя і здоров`я, охорону здоров`я, медичну допомогу та медичне страхування, суд вважає за необхідне звернути увагу начальника установи попереднього ув`язнення на необхідність в межах своїх повноважень організувати надання ув`язненому ОСОБА_5 медичної допомоги.

Водночас, за положеннями ст. 22 Закону України «Про попереднє ув`язнення» нагляд за додержанням законів у місцях попереднього ув`язнення здійснюється прокурором шляхом реалізації повноважень щодо нагляду за додержанням законів при виконанні судових рішень у кримінальних справах, а також при застосуванні інших заходів примусового характеру, пов`язаних з обмеженням особистої свободи громадян. Постанови і вказівки прокурорів щодо додержання встановлених законодавством порядку і умов тримання осіб, взятих під варту, підлягають обов`язковому виконанню адміністрацією місць попереднього ув`язнення.

Керуючись ст. ст. 176-178, 183, 194, 371, 372, 376 КПК України, слідчий суддя

п о с т а н о в и в :

Клопотання слідчого СВ Новомосковського РВП ГУНП в Дніпропетровській області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_6 , погодженого прокурором Новомосковського відділу Дніпровської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Східного регіону ОСОБА_3 , у кримінальному провадженні, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000023 від 10.02.2024, про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно ОСОБА_5 , підозрюваного у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених п. 5 ч. 2 ст. 115, ч. 2 ст. 15 п. 1 ч. 2 ст. 115 КК України задовольнити.

Застосувати до підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою до 11 квітня 2024 року без визначення розміру застави.

Начальнику установи попереднього ув`язнення в межах своїх повноважень організувати надання ув`язненому ОСОБА_5 медичної допомоги.

Повний текст ухвали складено і оголошено 13 лютого 2024 року о 08 годині 10 хвилин.

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена в апеляційному порядку протягом п`яти днів з дня її оголошення безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду.

Слідчий суддя ОСОБА_1