Провадження № 1-кп/734/311/23 Справа № 734/5239/23
В И Р О К

іменем України

30 листопада 2023 року смт Козелець

Козелецький районний суд Чернігівської області в складі

головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретареві судового засідання ОСОБА_2 ,

за участю прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 ,

представника потерпілої особи ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в смт Козелець кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000125 відносно

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Якимівка Верхньодніпровського району Дніпропетровської області, неодруженого, раніше не судимого, з повною середньою освітою, військовослужбовця строкової військової служби військової частини НОМЕР_1 ( АДРЕСА_1 ), у військовому званні «солдат», зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_2 , фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ),

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 413 КК України,

встановив:

09 листопада 2023 року до Козелецького районного суду Чернігівської області надійшов обвинувальний акт в кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000125 від 16 жовтня 2023 року, відносно ОСОБА_4 , який обвинувачується у вчиненні злочину (кримінального правопорушення), передбаченого ч. 3 ст. 413 КК України, разом з угодою про визнання винуватості, укладеною 9 листопада 2023 року між прокурором Деснянської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Центрального ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , у присутності захисника ОСОБА_5 .

Відповідно до вказаної угоди ОСОБА_4 , будучи військовослужбовцем строкової військової служби, перебуваючи на посаді навідника-оператора 3 взводу навчально-бойового озброєння та техніки 2 роти забезпечення навчального процесу батальйону забезпечення навчального процесу військової частини НОМЕР_1 , в порушення положень ст. 17, 65 Конституції України, вимог Військової присяги, ст. 17 Закону України «Про оборону України», ч. 1 ст. 1, п. 1 ч. 1 ст. 24 Закону України «Про військовий обов?язок і військову службу», ч. 1-3 ст. 1 Закону України «Про Збройні Сили України», ст. 11, 16, 49, 128 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, ст. 1-4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, п. 13, 15 Положення про порядок обліку, зберігання, списання та використання військового майна у Збройних Силах, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України 04 серпня 2000 року № 1225, п. 11 Інструкції з обліку військового майна у Збройних Силах України, затвердженої Наказом Міністерства оборони України 17 серпня 2017 року № 440, в липні 2023 року, більш точної дати не встановлено, тобто в умовах воєнного стану, діючи з кримінальною протиправною недбалістю, тобто, не передбачаючи можливості настання суспільно небезпечних наслідків свого діяння, хоча повинен був і міг їх передбачити, перебуваючи за місцем тимчасового розташування позиції військовослужбовців військової частини НОМЕР_1 , яка знаходиться в лісовому масиві поряд з полігоном військової частини НОМЕР_2 ( АДРЕСА_1 ), залишив без нагляду в бліндажі військової частини НОМЕР_1 , ввірене йому для службового користування військове майно жилет панцерний т. «Корсар» МЗС 1-4 з розгрузкою, що призвело до виходу вказаного військового майна з його володіння, позбавлення можливості ним користуватися та його втрати. В подальшому, виявивши та усвідомивши факт втрати зазначеного військового майна, солдат ОСОБА_4 13 вересня 2023 року, приблизно о 09 год., перебуваючи в районі розташування військової частини НОМЕР_1 , яка знаходиться в лісовому масиві поряд з полігоном військової частини НОМЕР_2 ( АДРЕСА_1 ), доповів про дану подію старшому керівництву. Проведеними особовим складом військової частини НОМЕР_1 заходами місцезнаходження військового майна жилета панцерного т. «Корсар» МЗС 1 -4 з розгрузкою, не встановлено.

Таким чином, ОСОБА_4 обвинувачується у втраті ввіреного для службового користування військового майна внаслідок порушення правил його зберігання, вчинене в умовах воєнного стану, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 413 КК України.

Згідно вказаної угоди ОСОБА_4 беззастережно визнав свою винуватість у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 413 КК України. Також вказаною угодою сторони погодили покарання за ч. 3 ст. 413 КК України із застосуванням ст. 69 КК України у виді штрафу в розмірі 600 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що в грошовому еквіваленті складає 10 200 (десять тисяч двісті) гривень 00 копійок.

Розглядаючи питання про затвердження угоди про визнання винуватості суд виходив з наступного.

Згідно п. 1 ч. 3 ст. 314 КПК України у підготовчому судовому засіданні суд має право прийняти рішення про затвердження угоди.

Відповідно до ст. 468 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода між прокурором та підозрюваним про визнання винуватості.

Згідно ч. 4 ст. 469 КПК України угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним може бути укладена щодо кримінальних проступків, нетяжких злочинів, тяжких злочинів.

Так, кримінальне правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 413 КК України, у вчиненні якого обвинувачений ОСОБА_4 визнав себе винуватим, відповідно до ст. 12 КК України є нетяжким злочином.

При цьому, судом з`ясовано, що обвинувачений цілком розуміє права, визначені п. 1 ч. 4 ст. 474 КПК України, наслідки укладення та затвердження даної угоди, передбачені ч. 2 ст. 473 КПК України, характер обвинувачення, вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди судом.

Суд переконався, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.

Також судом встановлено, що умови даної угоди відповідають вимогам КПК України та КК України. Потерпілою особою в особі її представника надано згоду на укладення угоди.

З огляду на викладене, суд дійшов до висновку про можливість затвердження угоди від 09 листопада 2023 року про визнання винуватості між прокурором і ОСОБА_4 та призначення останньому узгодженої сторонами міри покарання (з застосуванням ст. 69 КК України, оскільки обвинувачений щиро розкаявся, активно сприяв розкриттю кримінального правопорушення, добровільно відшкодував заподіяну шкоду).

Цивільний позов у справі не заявлено.

Речові докази та процесуальні витрати відсутні.

Заходи забезпечення кримінального провадження не застосовувалися.

Керуючись ст.ст. 314, 369, 373, 374, 475 КПК України, суд

ухвалив:

Затвердити угоду, укладену 09 листопада 2023 року між прокурором Деснянської Спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Центрального регіону ОСОБА_3 та обвинуваченим ОСОБА_4 (у присутності захисника ОСОБА_5 ) про визнання винуватості.

ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 413 КК України, і призначити узгоджене сторонами покарання із застосуванням ст. 69 КК України у виді штрафу в розмірі 600 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що в грошовому еквіваленті складає 10 200 (десять тисяч двісті) гривень 00 копійок.

Вирок може бути оскаржений до Чернігівського апеляційного суду протягом 30 днів з дня його проголошення з обмеженням :

- обвинуваченим та його захисником виключно з підстав: призначення судом покарання, суворішого, ніж узгоджене сторонами угоди; ухвалення вироку без згоди обвинуваченого на призначення покарання; невиконання судом вимог, встановлених частинами четвертою, шостою, сьомою статті 474 КПК України, в тому числі не роз`яснення обвинуваченому наслідків укладення угоди, відповідно до п. 1 ч. 4 ст. 394 КПК України;

- прокурором виключно з підстав: призначення судом покарання, менш суворого, ніж узгоджене сторонами угоди; затвердження судом угоди у провадженні, в якому згідно з частиною четвертою статті 469 КПК України угода не може бути укладена, відповідно до п. 2 ч. 4 ст. 394 КПК України.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копію вироку негайно після проголошення вручити обвинуваченому і прокурору.

Суддя ОСОБА_7