Номер провадження:1-кп/521/481/24
У Х В А Л А

11 січня 2024 року м. Одеса

Малиновським районним судом м. Одеси у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Одеси кримінальне провадження внесене до ЄРДР за № 0000381 від 15.05.2021 року відносно обвинуваченого ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , обвинуваченого у вчинені кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.115, ч.2 ст. 289, ч.3 ст. 185 КК України, суд,

В С Т А Н О В И В :

На розгляді Малиновського районного суду м. Одеси перебуває обвинувальний акт по кримінальному провадженню, внесеному до ЄРДР за № 0000381 від 15.05.2021 року відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 обвинуваченого у вчинені кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.115, ч.2 ст. 289, ч.3 ст. 185 КК України.

До обвинуваченого ОСОБА_4 застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, строк дії якого спливає 21.01.2024 року.

Прокурор під час судового засідання заявив клопотання про продовження строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно обвинуваченого ОСОБА_4 та просив його задовольнити, посилаючись на наявність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України та посилаючись на обставини, які на його думку свідчать про їх наявність.

Захисник не заперечував проти клопотання прокурора.

Обвинувачений ОСОБА_4 підтримав думку захисника.

Вислухавши клопотання прокурора, думку сторін, суд вважає за необхідне клопотання прокурора задовольнити з наступних підстав.

При вирішенні питання про продовження терміну дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, суд також враховує і інші обставини, передбачені ст. 178 КПК України, а саме: вік та стан здоров`я відсутність відомостей щодо неможливості перебування під вартою; схильність обвинуваченого до перебільшення значимості своєї особи, що послужило причиною виникнення конфлікту, раніше не судимого.

Відповідно до ч. 2 ст. 177 КПК України підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення.

Метою продовження застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам (за ч. 1 ст. 177 КПК України) переховуватися від органів досудового розслідування та суду, вчинити інше кримінальне правопорушення та незаконно впливати на свідків.

Відповідно до вимог п.4 ч. 1 ст.184 КПК України під час досудового слідства встановлено наявність ризиків, передбачених пунктами 1,3, 5 частини 1 статті 177 КПК України.

Також, судом встановлено, що існує ризик, передбачений п.1 ч.1 ст.177 КПК України, а саме що тяжкість покарання, яке може загрожувати обвинуваченому у разі визнання його винним, може спонукати його до переховування від суду, з метою уникнення та ухилення від кримінальної відповідальності та покарання за кримінальне правопорушення, у скоєнні якого останній обвинувачується.

Крім того обставини за яких вчинено злочин, та схильність обвинуваченого до насильства, вказують на відношення останнього до охоронюваних законом цінностей життя та здоров`я людини, враховуючи це можна стверджувати про наявність ризику того, що підозрюваний може вчинити нове аналогічне кримінальне правопорушення перебуваючи в суспільстві, тобто існує ризик, передбачений п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Так, виходячи з характеру та обставин інкримінованого злочину, беручи до уваги особу обвинуваченого, можна дійти висновку про те, що у разі застосування менш суворого запобіжного заходу буде неможливо запобігти вищевказаним ризикам та забезпечити виконання підозрюваним своїх обов`язків.

Вирішуючи питання про продовження строку тримання під вартою обвинуваченого, суд також враховує вимоги ст.ст. 5, 6 «Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод» та положень, встановлених у рішеннях Європейського суду з прав людини щодо необхідності дотримання розумних строків тримання особи під вартою.

Все вищевикладене, в сукупності, свідчить, щодо доцільності продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обвинуваченого та обмеження його конституційних прав в даному випадку, є виправданим.

Обставин, передбачених ч.2 ст. 183 КПК України, які є перешкодою для обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обвинуваченого, судом не встановлено.

У відповідності до положень ч.5 ст.183 КПК України суд вважає за необхідне не визначати розмір застави.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст. 177, 178, 182, 183, 331, 350, 372, 534 369-372 КПК України, суд,

У Х В А Л И В:

Задовольнити клопотання прокурора про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно обвинуваченого.

Продовжити відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в ДУ «Одеський слідчий ізолятор» із 11.01.2024 року та до 10.03.2024 року, включно.

Альтернативний запобіжний захід у вигляді застави не визначати.

Ухвала суду набирає законної сили з моменту її оголошення.

Апеляційна скарга, на ухвалу суду, може бути подана протягом п`яти днів з дня її оголошення. Для особи, яка перебуває під вартою, строк подачі апеляційної скарги обчислюється з моменту вручення їй копії судового рішення.

Подання апеляційної скарги на ухвалу суду зупиняє набрання нею законної сили, але не зупиняє її виконання.

Суддя ОСОБА_1