Провадження № 1-кс/204/3239/23
КРАСНОГВАРДІЙСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД м. ДНІПРОПЕТРОВСЬКА
_______________________________________________________________________________________________________________________________________________________________
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 жовтня 2023 року Красногвардійський районний суд м. Дніпропетровська у складі:

слідчого судді ОСОБА_1

за участю секретаря ОСОБА_2

за участю прокурора ОСОБА_3

за участю захисника ОСОБА_4

за участю обвинуваченого ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Дніпрі клопотання про продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою у відношенні обвинуваченого:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця Закарпатської області, Виноградівського району, с. Чорнотисів, українця, громадянина України, маючогоо середню освіту, не одруженого, зареєстрованого та фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , в силу ст. 89 КК України раніше не судимого, підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 15, ч. 1 ст. 115 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

19 жовтня 2023 року до суду надійшло клопотання Заступника керівника Західної окружної прокуратури міста дніпра Дніпропетровської області ОСОБА_3 про продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_5 .

В обґрунтування клопотання слідчий зазначає, що ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у серпні 2023 року став на шлях вчинення умисного кримінального правопорушення проти здоров`я особи. Так, в період часу з 20:23 години 23.08.2023 року по 20:24 години 23.08.2023 року, ОСОБА_5 , перебував на відкритій ділянці місцевості, яка розташована поблизу буд. 10 по вул. Леваневського у м. Дніпрі, де сумісно з раніше йому знайомим потерпілим ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , вживали спиртні напої. В ході сумісного вживання спиртних напоїв, між ОСОБА_5 та ОСОБА_6 виникла сварка на ґрунті раптово виниклих неприязних відносин, в ході якої у ОСОБА_5 раптово виник злочинний умисел на вбивство, тобто умисне протиправне заподіяння смерті ОСОБА_6 . Реалізуючи свій раптово виниклий злочинний умисел, ОСОБА_5 , в період часу з 20:23 години 23.08.2023 року по 20:24 години 23.08.2023 року, перебуваючи на відкритій ділянці місцевості, яка розташована поблизу буд. АДРЕСА_2 , будучи в стані алкогольного сп`яніння, із застосуванням фізичної сили, з метою доведення свого злочинного умислу до кінця, діючи умисно, протиправно, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи суспільно небезпечні наслідки своїх дій та бажаючи їх настання, наніс не менше 23 в область життєво-важливого органу голови, потерпілого ОСОБА_6 з яких не менше 8 тілесних ушкоджень руками та не менше 15 тілесних ушкоджень ногами, заподіявши тим самим останньому відповідно довідки КП «Дніпропетровська обласна клінічна лікарня ім. І.І. Мечнікова» ДОР» №2372 від 23.08.2023 року тілесні ушкодження у вигляді закритої черепно-мозкової травми, струс головного мозку, перелом кісток носу без зміщення. Після спричинення потерпілому ОСОБА_6 вищевказаних тілесних ушкоджень, останній був госпіталізований до лікувального закладу, де йому було надано медичну допомогу, та суспільно небезпечні наслідки у вигляді смерті потерпілого ОСОБА_6 не настали у зв`язку з своєчасно наданою останньому медичної допомоги. Таким чином, ОСОБА_5 виконав всі дії, які вважав необхідними для доведення свого злочинного умислу до кінця, однак з причин, що не залежали від його волі, суспільно небезпечний наслідок у вигляді смерті потерпілого ОСОБА_6 не настали, так як потерпілому своєчасно було надано медичну допомогу. Таким чином, з урахуванням викладеного, ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15 ч. 1 ст. 115 КК України, тобто у закінченому замаху на умисне вбивство, тобто умисне протиправне заподіяння смерті іншій людині. На підставі викладеного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15 ч. 1 ст. 115 КК України. За вказаним фактом 24.08.2023 року відомості внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань № 0000971, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15, ч. 1 ст. 115 КК України. 25.08.2023 року ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , в порядку ст. ст. 276-278 КПК України повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15, ч. 1 т. 115 КК України. 28.08.2023 року ухвалою слідчого судді Красногвардійського районного суду міста Дніпропетровська, ОСОБА_5 , обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком до 23 жовтня 2023 року включно. 18.10.2023 року обвинувальний акт у вказаному кримінальному провадженні скеровано до Красногвардійського районного суду міста Дніпропетровська. Підозра відносно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15, ч. 1 т. 115 КК України підтверджується та обґрунтовується зібраними під час досудового розслідування доказами, а саме: протоколом огляду місця події від 23.08.2023 року за адресою: м. Дніпро, вул. Леваневського 10; довідкою № 2372 від 23.08.2023; протоколом допиту свідка ОСОБА_7 ; протокол пред`явлення особи для впізнання за фотознімками зі свідком ОСОБА_7 ; протоколом допиту свідка ОСОБА_8 ; протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками зі свідком ОСОБА_8 ; протоколом допиту свідка ОСОБА_9 ; протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками зі свідком ОСОБА_10 ; протоколом огляду відеозапису від 25.08.2023 року; - протоколом огляду відеозапису від 16.05.2023 року; протоколом обшуку за адресою: АДРЕСА_1 ; протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками зі свідком ОСОБА_11 ; висновком експерта №2792е; протоколом допиту свідка ОСОБА_12 ; висновком експерта №1739/2315-БД; протоколом допиту потерпілого ОСОБА_6 ; висновком експерта №1882/2515-БД; висновком експерта №3292е/385; висновком експерта №1908/2521-БД; додатковим висновком експерта №3293е; протоколом допиту свідка ОСОБА_13 ; протоколом проведення слідчого експерименту зі свідком ОСОБА_13 ; протоколом проведення слідчого експерименту з підозрюваним ОСОБА_5 ; протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками зі свідком ОСОБА_13 ; речовими доказами зібраних під час досудового розслідування; а також іншими матеріалами кримінального провадження у своїй сукупності. В діях ОСОБА_5 вбачаються ознаки кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15, ч. 1 ст. 115 КК України, за які законом передбачене покарання у вигляді позбавленням волі строком від 7 до 15 років. Відповідно до вимог п. 4 ч. 1 ст. 184 КПК України під час досудового слідства встановлено наявність ризиків, передбачених у передбачені п. п. 1, 3, 5 ч.1 ст. 177 КПК України, а саме: 1) Можливість переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду. У ході проведення досудового розслідування встановлено, що ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні особливо тяжкого злочину, санкція якого передбачає виключне покарання у вигляді позбавлення волі строком від семи до п`ятнадцяти років. В органу досудового розслідування є достатні підстави вважати, що, враховуючи тяжкість вчиненого кримінального правопорушення, обвинувачений ОСОБА_5 усвідомлює невідворотність покарання за вчинене ним кримінальне правопорушення, а тому з метою уникнення відповідальності, може переховуватись від органів досудового розслідування та суду. Слід зазначити, що ОСОБА_5 офіційного місця роботи не має, міцних соціальних зв`язків не має, що вказує на можливість переховування останнього від досудового розслідування та суду. Також, обвинувачений ОСОБА_5 після вчинення злочину проти життя та здоров`я відносно потерпілого ОСОБА_6 , одразу з місця вчинення кримінального правопорушення зник у невідомому напрямі та упродовж 23.08.2023-25.08.2023 переховувався від органу досудового розслідування з метою уникнення кримінальної відповідальності, місце його перебування встановлено не було. 2) Може незаконно впливати на потерпілого, свідка, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні. Органом досудового розслідування із врахуванням того факту, що ОСОБА_5 у зв`язку із обранням статусу обвинуваченого, та можливість ознайомлюватися із матеріалами кримінального провадження, відомі особисті дані та місце проживання свідків, даному кримінальному провадженні, а тому є всі підстави вважати, що існує обґрунтований ризик незаконного впливу як на свідків, а також експертів, з метою перешкоджання їх з`явлення, шляхом залякування, умовляння, пропонування неправомірної вигоди, в тому числі і за проведення експертного дослідження речей а саме грошових коштів - неправомірної вигоди. Ризик впливу на свідків існує не лише на початковому етапі кримінального провадження при зібранні доказів, а й на стадії судового розгляду до моменту безпосереднього отримання судом показань від свідків та дослідження їх судом. За таких обставин заборона спілкуватися з певними визначеними особами як наслідок встановлення ймовірного впливу на них - це об`єктивна необхідність забезпечення недоторканості показань інших учасників кримінального провадження, які мають доказову цінність. Крім того не будучи обмеженим у вільному доступі до інших осіб, обвинувачений може здійснювати на них вплив з метою їх спонукання до ненадання показань, перекручування або спотворення обставин, які їм відомі. 3) Може вчинити інше кримінальне правопорушення. Враховуючи, особу підозрюваного ОСОБА_5 , який офіційного місця роботи не має, на момент підписання підозри про вчинення кримінального правопорушення міцних соціальних зв`язків не має, то є всі підстави вважати, що ОСОБА_5 може вчиняти інші кримінальні правопорушення, незважаючи на введення воєнного стану в Україні. Враховуючи сукупність вищевикладених обставин, суспільну небезпеку дій підозрюваного, вчинених в умовах воєнного стану, досудове розслідування приходить до висновку, що в разі застосування більш м`яких запобіжних заходів щодо обвинуваченого ОСОБА_5 таких як: особисте зобов`язання, особиста порука, застава, домашній арешт, існує реальна загроза переховування його від органів досудового розслідування та суду, незаконного впливу на свідків та експертів, перешкоджання кримінальному провадженню іншим чином, не призведуть до забезпечення нормальної поведінки підозрюваного та виконання процесуальних рішень у кримінальному провадженні. Вказані ризики, передбачені ст. 177 КПК України, є обґрунтованими, а враховуючи те, що такі запобіжні заходи як: - особисте зобов`язання; - застава; - домашній арешт; не зможуть зашкодити підозрюваному уникнути від органу досудового розслідування, оскільки базуються лише на суб`єктивному відношенні підозрюваного до необхідності виконання покладених на нього обов`язків, а - особиста порука не може бути застосована до ОСОБА_5 з урахуванням відсутності осіб, які заслуговують на довіру. Враховуючи сукупність вищевикладених обставин, ступінь реалізації злочинного умислу, суспільну небезпеку дій обвинуваченого, вчинених в умовах воєнного стану, досудове розслідування приходить до висновку, що в разі застосування більш м`яких запобіжних заходів щодо обвинуваченого ОСОБА_5 таких як: особисте зобов`язання, особиста порука, застава, домашній арешт, існує реальна загроза переховування його від органів досудового розслідування та суду; знищення, переховування або спотворення будь-яких із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, незаконного впливу на потерпілого, свідків та експертів, перешкоджання кримінальному провадженню іншим чином, вчинити інше кримінальне правопорушення, не призведуть до забезпечення нормальної поведінки обвинуваченого та виконання процесуальних рішень у кримінальному провадженні. Вказані ризики, передбачені ст. 177 КПК України, є обґрунтованими. Вказані ризики, передбачені ст. 177 КПК України, є обґрунтованими, а враховуючи те, що такі запобіжні заходи як: - особисте зобов`язання; - застава; - домашній арешт; не зможуть зашкодити обвинуваченому уникнути від органу досудового розслідування, оскільки базуються лише на суб`єктивному відношенні обвинуваченого до необхідності виконання покладених на нього обов`язків, а - особиста порука не може бути застосована до ОСОБА_5 з урахуванням відсутності осіб, які заслуговують на довіру. Тому, слідчий звертається до суду з даним клопотанням.

Прокурор у судовому засіданні підтримав подане клопотання та просив його задовольнити.

Обвинувачений у судовому засіданні заперечував проти задоволення даного клопотання, просив обрати відносно нього домашній арешт.

Захисник обвинуваченого у судовому засіданні підтримав позицію підзахисного, вважає, що ризики необгрунтовані, обвинувачений має постійне місце проживання, тісні соціальні зв`язки, раніше не був судимий та має позитивну характеристику, а тому є всі підстави для зміни запобіжного заходу на домашній арешт.

Вислухавши пояснення учасників судового розгляду, дослідивши подане клопотання та надані прокурором матеріали, якими обґрунтовується необхідність продовження строку тримання під вартою обвинуваченого, суд приходить до наступних висновків.

Згідно з вимогами ч. 6 ст. 199 КПК України, у разі закінчення строку запобіжного заходу до проведення підготовчого судового засідання прокурор не пізніше ніж за п`ять днів до закінчення строку дії попередньої ухвали про застосування запобіжного заходу може подати клопотання про його продовження. Розгляд такого клопотання здійснюється слідчим суддею за правилами цієї статті.

У відповідності до приписів ст. 199 КПК України, клопотання про продовження строку тримання під вартою, крім відомостей, зазначених у статті 184 цього Кодексу, повинно містити: 1) виклад обставин, які свідчать про те, що заявлений ризик не зменшився або з`явилися нові ризики, які виправдовують тримання особи під вартою; 2) виклад обставин, які перешкоджають завершенню досудового розслідування до закінчення дії попередньої ухвали про тримання під вартою.

Слідчий суддя зобов`язаний розглянути клопотання про продовження строку тримання під вартою до закінчення строку дії попередньої ухвали згідно з правилами, передбаченими для розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу.

Згідно з положень ч. 1 ст. 197 КПК України, строк дії ухвали слідчого судді, суду про тримання під вартою або продовження строку тримання під вартою не може перевищувати шістдесяти днів.

У судовому засіданні встановлено, що в провадженні СВ ВП № 6 ДРУП ГУНП в Дніпропетровській області перебувало кримінальне провадження № 0000971 від 24 серпня 2023 року, за підозрою ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15, ч. 1 ст. 115 КК України.

Ухвалою слідчого судді Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 28 серпня 2023 року, відносно підозрюваного ОСОБА_5 було застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою без права внесення застави строком до 23 жовтня 2023 року.

18 жовтня 2023 року до Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська було направлено обвинувальний акт за обвинуваченням ОСОБА_5 , підготовче судове засідання у справі призначено на 14 год. 00 хв. 1 листопада 2023 року.

Оскільки, строк тримання під вартою ОСОБА_5 закінчується 23 жовтня 2023 року, прокурор звернувся до слідчого судді з клопотанням про продовження строку дії запобіжного заходу.

Так, у судовому засіданні було встановлено, що ОСОБА_5 обгрунтовано підозрюється у вчиненні криімнального правопрушення, передбаченого ч. 2 ст. 15, ч. 1 ст. 115 КК України.

Ризики, передбачені п. 1, 3 ч. 1 ст. 177 КПК України, які існували на момент обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_5 відповідно до ухвали Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 28.08.2023 року, не зменшились та продовжують існувати.

Підготовче судове засідання в кримінальному провадженні по обвинуваченню ОСОБА_5 в строк до закінчення дії відносно обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою не буде проведено.

Згідно ч. 5 ст. 9 КПК України, зазначено, що кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.

Виключною (єдиною) метою застосування запобіжних заходів у кримінальному провадженні є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків. Застосування таких заходів завжди пов`язано із необхідністю запобігання ризикам, передбаченим ст. 177 КПК. Слідчий суддя, суд має зважати, що слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу за відсутності для цього підстав, передбачених ст. 177 КПК. Тому, в разі розгляду відповідного клопотання, не підкріпленого визначеними у КПК метою та підставами, останнє має бути відхилено.

У рішенні Європейського суду з прав людини у справі «Мамедов проти Росії» від 01 червня 2006 року, зазначено, що «суди, перевіряючи законність та обґрунтованість запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, незмінно посилались на тяжкість обвинувачень як на головний чинник при оцінці ймовірності того, що заявник переховуватиметься від правосуддя, перешкоджатиме ходові розслідування або вчинятиме нові злочини. Однак Суд неодноразово відзначив, що, хоча суворість покарання є визначальним елементом при оцінці ризику переховуватися від правосуддя чи вчинення нових злочинів, потребу позбавлення когось волі не можна оцінювати з виняткового абстрактного погляду, беручи до уваги тільки тяжкість злочину».

Відповідно до конвенції та практики Європейського суду з прав людини, зокрема у справах «Нечипорук і Йонкало проти України», «Харченко проти України», «Лабіта проти Італії» та «Ігнатов проти України», обмеження права особи на свободу і особисту недоторканність можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою. При цьому ризик переховування обвинуваченого від правосуддя не може оцінюватись виключно на підставі суворості можливого судового рішення. Це слід робити з урахуванням низки відповідних фактів, які можуть підтверджувати існування такого ризику або свідчити про такий його незначний ступінь, який не може бути підставою для запобіжного заходу у вигляді ув`язнення.

Вирішуючи питання про застосування запобіжного заходу, враховую вимоги п. 3, 4, 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини, згідно з якими обмеження права на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою.

Оцінюючи вищевказані обставини, суд також приймає до уваги практику ЄСПЛ, зокрема, що тяжкість обвинувачення не є самостійною підставою для утримання особи під вартою, проте таке обвинувачення у сукупності з іншими обставинами збільшує ризик втечі настільки, що його неможливо відвернути, не взявши особу під варту. У справі «Ілійков проти Болгарії» № 33977/96 від 26 липня 2001 року ЄСПЛ зазначив, що «суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування або повторного вчинення злочинів».

У судовому засіданні прокурором було повністю обґрунтовано той факт, що лише запобіжний захід у вигляді тримання під вартою зможе запобігти встановленим у судовому засіданні ризикам.

Крім того, при розгляді даного клопотання суд враховує той факт, що на даний час в Україні введено військовий стан та тривають активні бойові дії, що в свою чергу збільшує ризик втечі (переховування) обвинуваченого настільки, що інший більш м`який запобіжний захід не зможе запобігти даному ризику.

Враховуючи наявність обґрунтованої підозри у вчиненні обвинуваченим особливо тяжкого кримінального правопорушення, вагомість наявних доказів вчинення ним кримінального правопорушення, тяжкість покарання, що загрожує у разі визнання його винуватим у кримінальному правопорушенні, враховуючи його вік, стан здоров`я, а також враховуючи наявність ризиків, що обвинувачений може переховуватись від органів досудового розслідування та/або суду, а також незаконно впливати на свідків та потерпілого, а також враховуючи, що підстав для застосування більш м`якого запобіжного заходу у судовому засіданні не встановлено, слідчий суддя дійшов до висновку про наявність підстав для продовження обвинуваченому строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою без визначення застави на 60 днів, тобто до 17 грудня 2023 року.

На підставі викладеного і керуючись ст. ст. 34, 81, 110, 131-132, 176-178, 183, 199, 219, 294, 309-310, 369-372, 392-393, 395 КПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Клопотання прокурора про продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_5 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15, ч. 1 ст. 115 КК України задовольнити.

Продовжити строк тримання під вартою ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , без визначення застави строком на 60 днів, тобто до 17 грудня 2023 року.

Ухвалу направити до Західної окружної прокуратури міста Дніпра Дніпропетровської області для виконання.

Ухвала щодо продовження строку запобіжного заходу підлягає негайному виконанню після її оголошення.

На ухвалу може бути подана апеляційна скарга до Дніпровського апеляційного суду протягом п`яти днів з моменту її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1