УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27.11.2023 року м. Житомир

Слідчий суддя Богунського районного суду м. Житомира ОСОБА_1

при секретарі судового засідання ОСОБА_2 ,

за участю: представника заявника ОСОБА_3 ,

розглянув скаргу командира військової частини НОМЕР_1 ОСОБА_4 на постанову слідчого про закриття кримінального провадження,-

в с т а н о в и в :

Командир військової частини НОМЕР_1 ОСОБА_5 звернувся до суду зі скаргою, в якій просить поновити строк на оскарження та скасувати постанову слідчого другого слідчого відділу (з дислокацією у м. Житомирі) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Хмельницькому про закриття кримінального провадження №0000444 від 24.10.2023 року.

В судовому засіданні представник заявника підтримав скаргу та просив її задовольнити.

Слідчий та прокурор в судове засідання не з`явилися, про час та місце судового засідання були повідомлені належним чином, про причини неявки у встановленому законом порядку не повідомили, що не є перешкодою для розгляду скарги.

Вислухавши пояснення представника заявника та, дослідивши матеріали скарги, слідчий суддя приходить до наступного висновку.

У відповідності до ст. 2 КПК України завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Положенням ч. 2 ст. 9 КПК України передбачено, що прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий зобов`язані всебічно, повно і неупереджено дослідити обставини кримінального провадження, виявити як ті обставини, що викривають, так і ті, що виправдовують підозрюваного, обвинуваченого, а також обставини, що пом`якшують чи обтяжують його покарання, надати їм належну правову оцінку та забезпечити прийняття законних і неупереджених процесуальних рішень.

Статтею 25 КПК України встановлено, що прокурор, слідчий зобов`язані в межах своєї компетенції вжити всіх передбачених законом заходів для встановлення події кримінального правопорушення та особи, яка його вчинила.

Відповідно до ч. 4 ст. 38 КПК України орган досудового розслідування зобов`язаний застосовувати всі передбачені законом заходи для забезпечення ефективності досудового розслідування.

У п. 42 рішення Європейського суду з прав людини від 13.01.2011 року у справі "Михалкова та інші проти України" розтлумачено, що за статтею 1 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод держава зобов`язана "гарантувати кожному, хто перебуває під її юрисдикцією, права і свободи, визначені у Конвенції", що також опосередковано вимагає наявності будь-якої форми ефективного розслідування. Розслідування має бути ретельним, безстороннім і сумлінним. Розслідування повинне забезпечити встановлення винних осіб та їх покарання. Органи державної влади повинні вжити всіх заходів для отримання всіх наявних доказів, які мають відношення до події, показань очевидців, доказів експертиз. Будь-які недоліки у розслідуванні, які підривають його здатність встановити відповідальну особу, створюють ризик недодержання такого стандарту.

Слідчим суддею встановлено, що постановою слідчого другого слідчого відділу (з дислокацією у м. Житомирі) ТУ ДБР, розташованого у місті Хмельницькому ОСОБА_6 від 24.10.2023 року кримінальне провадження №0000444 від 31.10.2022 за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 407 КК України, закрито у зв`язку із відсутністю в діяннях військовослужбовця військової частини НОМЕР_1 ОСОБА_7 складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 407 КК України.

Копію вищевказаною постанови слідчого заявник отримав 08.11.2023 року та до суду зі скаргою звернувся засобом поштового зв`язку 08.11.2023 року, тобто в строк, встановлений КПК України, а тому клопотання заявника про поновлення строку звернення до суду зі скаргою не підлягає до задоволення.

Згідно з ч. 5 ст. 110 КПК України, постанова слідчого, дізнавача, прокурора складається зі вступної, мотивувальної та резолютивної частин, при цьому мотивувальна її частина повинна містити відомості про зміст обставин, які є підставами для прийняття постанови; мотиви прийняття постанови, їх обґрунтування та посилання на положення цього Кодексу.

З мотивувальної частини оскаржуваної постанови вбачається, що слідчий в обґрунтування прийнятого рішення про закриття кримінального провадження послався на те, що в ході досудового розслідування встановлено, що ОСОБА_7 до вступу на військову службу в 2022 році та до моменту вчинення ним нез`явлення на службу у військову частину НОМЕР_1 мав порушення зору, внаслідок яких є непридатним до проходження військової служби зі зняттям його з військового обліку, що підтверджено свідоцтвом про хворобу №4134 (Центральна ВЛК ЗСУ №1242 від 08.03.2023), відповідно до якого ОСОБА_7 , на підставі графи ІІ статті 31-а Розкладу хвороб непридатний до військової служби з виключенням з військового обліку внаслідок наявності складного короткозорого астегматизму правого ока, артифікія, вторинна катаракта лівого ока при гостроті зору 0,05, що не корегує, співдружня альтернуюча збіжна косоокість обох очей, амбліопія високого ступеню обох очей, анізокорія, наслідки ЗЧМТ забою головного мозку у вигляді арахноїдальної кісти лівої скроневої ділянки, астено-невротичного синдрому, помірного вираження, та іншими документами щодо встановлення діагнозів ОСОБА_7 в більш ранні періоди.

Виходячи зі зміст уст. 284 КПК України про закриття кримінального провадження слідчий, прокурор приймає постанову, яку може бути оскаржено у порядку, встановленому цим Кодексом. Слідчий приймає рішення про закриття кримінального провадження, зокрема, з підстав, передбачених пунктом 2 частини першої цієї статті, а саме з огляду на відсутність в діянні складу кримінального правопорушення.

Закриття кримінального провадження відповідно до положень Глави 24 КПК України є формою закінчення досудового розслідування, яке здійснюється в силу наявності обставин, що виключають кримінальне провадження, або при наявності підстав для звільнення особи від кримінальної відповідальності.

Прийняття рішення про закриття кримінального провадження можливе лише після проведення всебічного, повного та неупередженого дослідження всіх обставин кримінального провадження та безпосереднього дослідження і оцінки слідчим, прокурором показань, речей і документів, які стосуються цього провадження, у їх сукупності.

Під час розгляду скарги на рішення органу досудового розслідування про закриття кримінального провадження слідчий суддя враховує положення ч. 2 ст. 9 КПК України, яка встановлює, що прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий зобов`язані всебічно, повно і неупереджено дослідити обставини кримінального провадження, виявити як ті обставини, що викривають, так і ті, що виправдовують підозрюваного, обвинуваченого, а також обставини, що пом`якшують чи обтяжують його покарання, надати їм належну правову оцінку та забезпечити прийняття законних і неупереджених процесуальних рішень.

Враховуючи те, що процесуальне рішення про закриття кримінального провадження має істотне значення для кримінального провадження, слідчий суддя при розгляді скарги на відповідні постанови з`ясовує питання дотримання вимог щодо всебічності та повноти дослідження, оскільки така неповнота може призвести до прийняття необґрунтованого рішення про закриття кримінального провадження.

Згідно із вимогами п. 1, 2, 4 ч. 1 ст. 91 КПК України, у кримінальному провадженні підлягають доказуванню, зокрема, подія кримінального правопорушення (час, місце, спосіб та інші обставини вчинення кримінального правопорушення); винуватість обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, форма вини, мотив і мета вчинення кримінального правопорушення; обставини, які впливають на ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, характеризують особу обвинуваченого, обтяжують чи пом`якшують покарання, які виключають кримінальну відповідальність або є підставою закриття кримінального провадження. За загальним правилом, визначеним в ч. 1 ст. 92 КПК України, обов`язок доказування обставин, передбачених ст. 91 КПК України, покладається на слідчого, прокурора.

За диспозицією статті 407 КК України об`єктивна сторона наведеного у ній злочину полягає, зокрема, у нез`явленні військовослужбовцем вчасно на службу без поважних причин. Нез`явлення вчасно на службу полягає в тому, що військовослужбовець у законному порядку залишив розташування частини або місце служби та не повертається в зазначений час для подальшого несення військової частини. У свою чергу поважними причинами нез`явлення вчасно на службу є хвороба військовослужбовця або його родичів, перешкоди стихійного характеру, поломка транспортного засобу тощо. Питання щодо наявності поважних причин нез`явлення вирішується в кожному конкретному випадку, виходячи із обставин справи.

Слідчим суддею встановлено, в постанові про закриття кримінального провадження відсутнє достатнє обґрунтування мотивів її прийняття.

Так, незважаючи на встановлені ухвалою слідчого судді Богунського районного суду м. Житомира від 04.09.2023 року по справі №295/11892/23 обставини, слідчим при прийнятті рішення про закриття кримінального провадження повторно не надана правова оцінка діям військовослужбовця військової частини НОМЕР_1 ОСОБА_7 в період з 10.10.2022 року, коли він повинен був повернутись на службу, по 08.03.2023 року - дату прийняття рішення ВЛК ЗСУ про непридатність ОСОБА_7 до військової служби. Отже, органом досудового розслідування достеменно не з`ясована поважність причини нез`явлення вчасно на службу військовослужбовця в/ч НОМЕР_1 ОСОБА_7 , а докази хвороби останнього, які б перешкоджали такому своєчасному поверненню, починаючи безпосередньо із 10.10.2022 року, слідчим в ході розгляду скарги надано не було.

При цьому, слід зазначити, що питання визначення наявності або відсутності певного діагнозу у військовослужбовця та його придатності (непридатності) до військової служби за результатами медичного обстеження є дискреційними повноваженнями військово-лікарської комісії, а тому слідчий не вправі перебирати на себе повноваження цього органу та встановлювати непридатність ОСОБА_7 до військової служби.

Наразі законом не передбачено звільнення мобілізованих осіб з військової служби у зв`язку з наявністю у військовослужбовців інвалідності будь-якої групи та не обмежено у часі проходження служби таких осіб.

Слідчим не надано доказів, що на момент вчинення кримінального правопорушення ОСОБА_8 був особою з інвалідністю, а саме відповідної довідки МСЕК.

Висновок слідчого про те, що консультативні заключення окулістів КЗ КОР «Київська обласна клінічна лікарня» від 13.12.2011 року і від 30.05.2022 року можуть впливати на придатність до військової служби, спростовується нормами Положення про військово-лікарську експертизу в Збройних Силах України, затвердженого наказом Міністра оборони України від 14.08.2008 року №402 та Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу».

Слідчим не надано доказів наявності в матеріалах кримінального провадження рішення ВЛК про те, що ОСОБА_7 станом на 10.10.2022 року є непридатним за станом здоров`я до військової служби з виключенням з військового обліку.

Також слідчим не надано правової оцінки діям ОСОБА_7 , який не був позбавлений права звернутися до ВЛК у військовій частині, в якій він служив та надати лікарям ВЛК свої медичні документи, що свідчать про наявність у нього захворювань, які унеможливлюють проходження ним військової служби за станом здоров`я.

Відтак прийняте слідчим процесуальне рішення про закриття кримінального провадження на підставі п.2 ч.1 ст. 284 КПК України є передчасним, так як проведення досудового розслідування без проведення вищезазначених дій та оцінки всіх обставин, на які посилався заявник у своїй заяві про вчинення кримінального правопорушення, фактично свідчитиме про неповноту розслідування, а також невиконання слідчим передбаченого частиною другою статті 9 КПК України обов`язку. Зважаючи на це, слідчий суддя дійшов висновку про наявність підстав для скасування оскаржуваної постанови.

Керуючись ст. ст. 303, 307, 309 КПК України, слідчий суддя, -

у х в а л и в :

У задоволенні клопотання про поновлення строку звернення до суду зі скаргою, відмовити.

Скаргу задовольнити.

Скасувати постанову слідчого другого слідчого відділу (з дислокацією у м. Житомирі) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Хмельницькому ОСОБА_6 від 24 жовтня 2023 року про закриття кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000044 від 31.10.2022 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 407 КК України.

Ухвала оскарженню не підлягає, заперечення проти неї можуть бути подані під час підготовчого провадження в суді.

Слідчий суддя: