Справа № 991/8965/23
Провадження №11-сс/991/872/23
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10 листопада 2023 року місто Київ

Апеляційна палата Вищого антикорупційного суду колегією суддів у складі:

головуючого ОСОБА_1 , суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_4 ,

учасники судового провадження: представник власника майна адвокат ОСОБА_5 , прокурор ОСОБА_6 ,

розглянула в судовому засіданні апеляційну скаргу адвоката ОСОБА_5 в інтересах третьої особи, на майно якої накладено арешт, - Товариства з обмеженою відповідальністю «Львівбудмакс-Інвест» (код ЄДРПОУ - 36417660), на ухвалу слідчого судді Вищого антикорупційного суду від 13.10.2023 про арешт майна у кримінальному провадженні № 0000546 від 12.06.2018 (далі - апеляційна скарга).

Історія провадження

1.12.10.2023 до Вищого антикорупційного суду надійшло клопотання прокурора ОСОБА_7 про арешт майна ТОВ «Львівбудмакс-Інвест».

2.13.10.2023 ухвалою слідчого судді Вищого антикорупційного суду задоволено це клопотання прокурора (далі- ухвала слідчого судді).

3.02.11.2023 до Апеляційної палати Вищого антикорупційного суду надійшла зазначена апеляційна скарга.

Зміст та мотиви оскаржуваної ухвали

4.Оскаржуваною ухвалою слідчого судді задоволено клопотання прокурора та вирішено накласти арешт на майно, належне ТОВ «Львівбудмакс-Інвест» (далі також - Товариство чи власник майна), шляхом накладення заборони на його відчуження та розпорядження, а саме на спортивний комплекс з функціями готелю, офісу та торгівлі, площею 52 489,1 кв. м., розташований за адресою м. Львів, вул. Івана Мазепи, 1-Б., реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 101 (далі - також спортивний комплекс чи Комплекс), який належить ТОВ «Львівбудмакс-Інвест», , із забороною відчуження та розпорядження цим майном.

5.Слідчий суддя обґрунтував задоволення клопотання прокурора тим, що: (1) 10.10.2023 у порядку, передбаченому статтями 111, 135, 278 Кримінального процесуального кодексу України (далі - КПК), ОСОБА_8 повідомлено про підозру в організації заволодіння чужим майном шляхом зловживання службовою особою своїм службовим становищем, вчиненого в особливо великих розмірах, організованою групою, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною 3 статті 27 - частиною 5 статті 191 Кримінального кодексу України (далі - КК), а також в організації вчинення фінансової операції з коштами, одержаними внаслідок вчинення суспільно небезпечного протиправного діяння, що передувало легалізації (відмиванню) доходів, а також вчинення дій, спрямованих на приховування та маскування незаконного походження таких коштів чи володіння ними, джерела їх походження, переміщення, а так само володіння та використання таких коштів, в особливо великих розмірах, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною 3 статті 27 - частиною 3 статті 209 КК, що підтверджується матеріалами справи; (2) існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для застосування заходів забезпечення кримінального провадження, а саме: про наявність ознак кримінальних правопорушень, передбачених частиною 5 статті 191, частиною 3 статті 209 КК; (3) операції компаній, зокрема, Suntown Projects ltd та ТОВ «Львівбудмакс-Інвест» на підставі договорів позики, за якими відбувалося перерахування коштів від компаній-нерезидентів юридичним особам-резидентам, мають ознаки операцій, що відносяться до моделі відмивання доходів, отриманих злочинним шляхом; (4) бенефіціарними власниками ТОВ «Львівбудмакс-Інвест» у 2016 році був ОСОБА_24, а з 2016 та надалі - ОСОБА_9 , ОСОБА_10 - дружина ОСОБА_8 і ОСОБА_11 ; (5) не є очевидно безпідставними висновки прокурора та детектива, що фізичні та юридичні особи, які фігурують у цьому провадженні, пов`язані між собою однією особою - ОСОБА_8 , а кошти, використані на будівництво спортивного комплексу з функціями готелю офісу та торгівлі, який належить ТОВ «Львівбудмакс-Інест», перераховані товариству на виконання договору позики, були отримані ТОВ НВП «Енергія-Новояворівськ» та ТОВ «Енергія-Новий Розділ» від ДП «Енергоринок» внаслідок вчинення кримінального правопорушення, та в подальшому перераховані компаніям-нерезидентам задля їх маскування (змішання з іншими коштами наявних на рахунках компанії), та повернення коштів в Україну як надання позики юридичним особам-резидентам для інвестицій; (6) доведено існування вірогідності того, що ТОВ «Львівбудмакс-Інест», оскільки його бенефіціарні власники є близькими особами ОСОБА_8 , знало або повинно було знати, що отримані від компанії-нерезидента кошти, відповідають ознакам пункту 1 частини 1 статті 96-2 КК, а саме - одержані внаслідок вчинення кримінального правопорушення та/або є доходами від такого майна; (7) не застосування обмежень на відчуження та розпорядження майном, може призвести до вжиття власником майна, а саме: ТОВ «Львівбудмакс-Івнест», заходів до його відчуження.

Вимоги і доводи апеляційної скарги адвоката

6.В апеляційній скарзі адвокат ОСОБА_5 просив: (1) скасувати ухвалу слідчого судді; (2) постановити нову ухвалу, якою відмовити в задоволенні клопотання прокурора про арешт майна ТОВ «Львівбудмакс-Інвест».

7.Доводи апеляційної скарги стосуються: (1) істотних порушень вимог КПК; (2) невідповідності висновків суду, викладених у судовому рішенні, фактичним обставинам кримінального провадження; (3) неповноти судового розгляду; (4) пропорційності втручання в право власності.

8.Істотні порушення вимог КПК полягають в такому: (1) слідчим суддею в оскаржуваній ухвалі не наведено мотивів необхідності забезпечення арешту майна у спосіб розгляду клопотання без повідомлення власника; (2) ухвала слідчого судді не містить мотивів та обґрунтувань наявності ризиків, передбачених абзацом 2 частини 1 статті 170 КПК, а також висновків суду про застосування в якості способу арешту майна заборони ним розпоряджатися; (3) слідчий суддя порушив вимогу безпосередності дослідження доказів, адже фізично неможливо за 10 хвилин дослідити ту кількість документів, які були додані до клопотання та надані детективом в судовому засіданні.

9.Невідповідність висновків суду, викладених у судовому рішенні, фактичним обставинам кримінального провадження полягає у наступному: (1) висновок про фінансування будівництва спортивного комплексу виключно за рахунок коштів, отриманих від нерезидента Suntown Projects ltd є неправильним, оскільки у слідчого судді були відсутні відомості про фактичну вартість будівництва комплексу та через недослідження обставин погашення використаного кредиту власними коштами товариства; (2) не враховані обставини, які вказують на відсутність ризиків, передбачених абзацом 2 частини 1 статті 170 КПК, що обумовлено довготривалим, з 2016 року, досудовим розслідуванням фактів, про які йдеться у кримінальному провадженні № 0000546; (3) не відповідають фактичним обставинам справи також висновки суду про те, що арештоване майно одержано внаслідок вчинення кримінального правопорушення та/або є доходами від такого майна, а також про можливу обізнаність про таке їх походження ТОВ «Львівбудмакс-Інвест»; (4) СРТЦ «Спартак» як об`єкт нерухомого майна не одержувався внаслідок вчинення кримінального правопорушення і не є доходом від майна, одержаного у такій спосіб, не обґрунтовано підстав накладання арешту саме на об`єкт нерухомого майна, а не на такі гроші; (5) немає доказів того, що грошові кошти, отримані ТОВ «Львівбудмакс-Інвест» від Suntown Projects ltd, було використано для будівництва СРТЦ «Спартак» (придбання будівельних матеріалів, оплата будівельних робіт, розробки).

10.Так, фактично витрачено на будівництво комплексу 510 368 656,48 грн, при тому, що слідчим суддею встановлено, що 58 039 138,16 грн, як частина коштів від 4 130 000 доларів США, отриманих у період березня - жовтня 2018 року від Suntown Projects ltd за договором позики № 01/08/16 від 21.09.2015, використано Товариством для проведення розрахунків з кредиторами, які залучались до будівництва. Крім того, слід звернути увагу, що за «першим» шляхом легалізації (за версією прокурора) на компанії-нерезиденти було виведено загалом 5,7855 млн доларів США, натомість на користь компаній-резидентів (ТОВ «Цетуля Солар», ТОВ «НР Солар», ТОВ «Солар Грін Тех», ТОВ «Львівбудмакс Інвест») у період з січня по жовтень 2018 перераховано майже 22,8 млн євро та 4,13 млн доларів США, не співпадають також періоди часу виведення та отримання коштів третьою особою.

11.Неповнота судового розгляду виявилась в тому, що слідчим суддею не досліджувались обставини законності збирання та отримання доказів, які надано стороною обвинувачення у складі матеріалів клопотання, а отже не досліджувалась та не оцінювалась їх допустимість, зокрема, висновок комісійної судово-економічної експертизи № 16331-16333/18-72/16334/18-71 від 31.08.2018, що був отриманий в ході досудового розслідування у кримінальному провадженні № 0000243, при цьому відсутні посилання на перевірку обставин їх отримання в кримінальному провадженні № 0000546.

12.У доповненні до апеляційної скарги адвокатом також наведено обставини набуття третьою особою, щодо майна якої вирішується питання про арешт, права власності на нерухомий об`єкт та інші суттєві обставини справи, зокрема: (1) кошти, запозичені у Suntown Projects ltd за договором позики № 01/08/16 від 21.09.2015, Товариством частково повернуто, а саме повернуто 4 117 280 доларів США (за курсом НБУ близько 150 280 000 грн); фактично отримані від Suntown Projects ltd грошові кошти перебували лише у тимчасовому користуванні Товариства, вони не стали доходом Товариства та не є грошима, які перетворено в об`єкт нерухомого майна, що може підлягати спеціальній конфіскації; (2) наведено інформацію щодо орендарів, кількості працюючих людей в спорткомплексі, обсяги податкових платежів - цими відомостями обґрунтовується добросовісне набуття власності на об`єкт нерухомості, неспівмірність накладеного арешту до переслідуваної мети, а також існування ризику можливого обмеження прав інших осіб та настання негативних наслідків у вигляді втрати робочих місць значною кількістю людей.

13.Слідчим суддею не враховано, що застосування арешту у спосіб заборони розпорядження майном фактично призведе до зупинення правомірної підприємницької діяльності ТОВ «Львівбудмакс-Інвест» та ряду інших суб`єктів господарювання, які для ведення підприємництва використовують приміщення арештованого комплексу. Це сталось через недослідження та неврахування слідчим суддею обставин, якими підтверджуються статус майна, його фактичне використання, значення для інших осіб та територіальної громади міста. Накладення арешту на СРТЦ «Спартак» усуває можливість отримання Товариством під його заставу банківського кредиту, який мав бути джерелом фінансування будівництва льодової арени у Львові.

Позиції учасників провадження

14.У судовому засіданні адвокат підтримав подану апеляційну скаргу та просив її задовольнити.

15.Прокурор просив залишити апеляційну скаргу без задоволення, а ухвалу слідчого судді без змін.

16.Інші учасники судового провадження в судове засідання не прибули та не надали Суду свої позиції щодо апеляційної скарги. Враховуючи, що такі особи були належним чином повідомлені про дату, час і місце апеляційного розгляду та не повідомили про поважні причини свого неприбуття, то їх неприбуття не перешкоджає проведенню розгляду (частина 4 статті 405 КПК).

Оцінка та мотиви Суду

17.Враховуючи вимоги і доводи апеляційної скарги, позицію прокурора та правову позицію, арешту майна, Суд повинен: (1) дослідити фактичні обставини та правові підстави накладення арешту на майно; (2) оцінити наявність умов арешту майна третьої особи на предмет добросовісності учасників правочину; (3) оцінити співмірність та пропорційність втручання у право власності третьої особи у зв`язку з накладенням арешту на її майно; (4) перевірити доводи апеляційної скарги щодо імовірних порушень вимог КПК, допущених слідчим суддею при розгляді клопотання.

(1) Щодо фактичних обставин, встановлених слідчим суддею, та правових підстав накладення арешту на майно

18.При вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен серед іншого враховувати: a) правову підставу для арешту майна; b) можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини 2 статті 170 КПК); с) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; d) наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб (частина 2 статті 173 КПК).

19.У разі задоволення клопотання слідчий суддя постановляє ухвалу, в якій зазначає: 1) перелік майна, на яке накладено арешт; 2) підстави застосування арешту майна; 3) перелік тимчасово вилученого майна, яке підлягає поверненню особі, у разі прийняття такого рішення; 4) заборону, обмеження розпоряджатися або користуватися майном у разі їх передбачення та вказівку на таке майно; 5) порядок виконання ухвали із зазначенням способу інформування заінтересованих осіб (частина 5 статті 173 КПК).

20.КПК (із врахуванням практики ЄСПЛ) оперує поняттями, які відповідають декільком різним стандартам доказування (переконання) - стандарт «обґрунтованої підозри», переконання (доведення) «поза розумним сумнівом» та стандарти «достатніх підстав (доказів)» тощо. Стандарти «достатніх підстав (доказів)» використовуються в широкому колі різноманітних ситуацій, що виникають в ході кримінального провадження, тому вони не є сталими, а залежать від конкретної ситуації, цілі прийняття тих чи інших рішень (вчинення дій) та їх правових наслідків. При цьому вони застосовуються як для прийняття процесуальних рішень слідчими суддями (судом) (статті 157, 163, частина 5 статті 234, 260 та інші статті КПК), так і слідчими, прокурорами (статті 134, 271, 276 КПК та інші).

21.З огляду на положення частини 4 статті 170 КПК арешт майна на підставі пункту 2 частини 2 статті 170 КПК (тобто з метою забезпечення спеціальної конфіскації) передбачає дотримання стандарту «достатніх підстав» вважати, що майно відповідає критеріям, зазначеним у частині 1 статті 96-2 КК.

22.Стандарт «достатніх підстав (доказів)» для цілей арешту з метою забезпечення спеціальної конфіскації передбачає наявність доказів, які об`єктивно зв`язують певну річ (кошти, майно) з кримінальним правопорушенням (зокрема, набуття їх внаслідок вчинення кримінального правопорушення та/або внаслідок отримання доходів від такого майна), і вони є достатніми, щоб виправдати її тимчасове обтяження у вигляді арешту для подальшого виконання завдань кримінального провадження. Водночас, на стадії досудового розслідування не всі обставини, що підлягають з`ясуванню у кримінальному провадженні, можуть бути достовірно встановлені одразу ж, оскільки розслідування - це процес пізнання обставин подій минулого, пов`язаний з пошуком, виявленням та фіксацією відповідних слідів злочинного діяння.

23.Задовольняючи клопотання прокурора про арешт майна, слідчий суддя дійшов серед іншого таких висновків: (1) 10.10.2023 ОСОБА_8 повідомлено про підозру в організації заволодіння природним газом НАК «Нафтогаз України» в сумі 2 155 606 858,57 грн, шляхом зловживання службовою особою своїм службовим становищем, вчиненого в особливо великих розмірах, організованою групою, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною 3 статті 27 - частиною 5 статті 191 КК, а також в організації вчинення фінансової операції з коштами, одержаними внаслідок вчинення суспільно небезпечного протиправного діяння, що передувало легалізації (відмиванню) доходів, а також вчинення дій, спрямованих на приховування та маскування незаконного походження таких коштів чи володіння ними, джерела їх походження, переміщення, а так само володіння та використання таких коштів в загальній сумі 457 395 672,32 грн, що становить особливо великий розмір, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною 3 статті 27 - частиною 3 статті 209 КК; (2) наявна обґрунтована підозра щодо вчинення кримінальних правопорушень такого ступеня тяжкості, що є підставою для застосування такого заходу забезпечення кримінального провадження як арешт майна; (3) грошові кошти, одержані Товариством від компанії Suntown Projects ltd внаслідок імовірного вчинення злочину за обставин, наведених у клопотанні, були перетворені в інше майно, а саме спортивний комплекс, збудований ТОВ «Львівбудмакс-Інест», що відповідає ознакам, зазначеним в пункті 1 частини 1 статті 96-2 КК; (4) у свою чергу ТОВ «Львівбудмакс-Інест» через ланцюг транзакцій, що мають ознаки відмивання коштів, з компаніями-нерезидентами, пов`язаними з ОСОБА_8 , отримало їх від ТОВ НВП «Енергія-Новояворівськ» та ТОВ «Енергія-Новий Розділ»; (5) кінцевим бенефіціарним власником зазначених підприємств був ОСОБА_8 , а основними активами - Новороздільська ТЕЦ та Новояворівська ТЕЦ; (6) в 2013-2017 роках на їх рахунках були акумульовані кошти від заволодіння природним газом НАК «Нафтогаз України» в обсязі 371 899,225 тис. куб. м, що завдало матеріальної шкоди державі в її особі в зазначених вище розмірах; (7) зазначені наслідки стали результатом спільних злочинних дій ОСОБА_8 та ОСОБА_12 ; (8) схема заволодіння полягала в тому, що ТОВ НВП «Енергія-Новояворівськ» та ТОВ «Енергія-Новий Розділ» за пільговими цінами у НАК «Нафтогаз України» закуповувався природний газ для задоволення потреб населення в опаленні та гарячому водопостачанні в обсягах, неспівмірних із фактичними потребами споживачів; в подальшому невикористана його частина спалювалася з метою виробництва електричної енергії (всупереч умовам пільгового придбання), а вироблена ТЕЦ електроенергія продавалася на ДП «Енергоринок»; (9) бенефіціарні власники ТОВ «Львівбудмакс-Інест» (власника арештованого майна) є близькими особами ОСОБА_8 ( ОСОБА_13 та ОСОБА_14 - донька та син ОСОБА_8 ), відповідно вони знали або повинні були знати, що повністю перетворене майно (кошти), що надійшло від Suntown Projects ltd, одержано внаслідок імовірного вчинення злочину, тобто, що таке майно може підлягати спеціальній конфіскації.

24.Обґрунтованість підозри у вчиненні інкримінованих ОСОБА_8 злочинів представником власника майна не оспорюється.

25.Водночас, апелянт не згодний з висновками слідчого судді, що: (1) наявні докази того, що отримані від зазначеної компанії кошти взагалі витрачались на будівництво Комплексу; (2) спортивний комплекс повністю побудований за рахунок коштів, отриманих від Suntown Projects ltd, адже вартість його будівництва є значно вищою.

26.Зазначені твердження обґрунтовує таким: (1) кошти, запозичені у Suntown Projects ltd за договором позики № 01/08/16 від 21.09.2015, Товариством частково повернуто (в сумі 4 117 280 доларів США, що за курсом НБУ становить близько 150 280 000 грн), тобто вони перебували лише у тимчасовому користуванні Товариства, не стали його доходом та не є грошима, які перетворено в об`єкт нерухомого майна, що може підлягати спеціальній конфіскації; (2) на будівництво Комплексу фактично витрачено 510 368 656,48 грн, у той час як за висновком слідчого судді лише 58 039 138,16 грн. з тих, що були отримані від Suntown Projects ltd, було використано Товариством для проведення розрахунків з контрагентами, які залучались до будівництва.

27.Щодо твердження про відсутність доказів витрачання коштів, отриманих від Suntown Projects ltd, на будівництво Комплексу, Суд зауважує таке.

28.До клопотання серед іншого додано, протокол огляду від 15.03-12.09.2003 (том 4 а. с. 197-246), предметом якого були банківські виписки про рух коштів компаній, задіяних за версією сторони обвинувачення, в процесі заволодіння коштами держави та їх подальшої легалізації, зокрема, дослідження руху коштів по рахунку № НОМЕР_1 ТОВ «Львівбудмакс-Інест». Оглядом та аналізом, зокрема, встановлено, що на рахунку Товариства за період 16.03.2018 по 09.10.2018 від продажу доларів США, які надійшли від Suntown Projects ltd за кредитним договором, було акумульовано коштів на загальну суму 74 017 036,27 грн (58 039 138,16 грн + 4 201 501,4 грн + 11 767 396,71 грн - том 4 а. с. 241-241зворот) [а не 58 039 138,16 грн як помилково тлумачить висновок слідчого судді апелянт].

29.Отримані кошти розподілено наступним чином: (1) 2 000 000 грн списано на рахунок ОСОБА_15 як часткове повернення позики згідно договору позики від 01.06.2017, в свою чергу вказані позики від неї були використані для придбання будівельних матеріалів та сплату за будівельні роботи і послуги; (2) понад 20 000 000 грн переміщено на рахунки ТОВ БРП «Технобуд» як оплату за будівництво спортивного комплексу з функціями готелю, офісу та торгівлі згідно договору генпідряду № б/н від 28.07.2016; (3) 625 000 грн переміщено на рахунок ПП «ВР-Груп» за розробку проектної документації; (4) 65 000 000 грн переказано ОСОБА_13 як повернення позики згідно договору позики б/н від 12.09.2017, водночас раніше отримані від неї позики використовувались для будівництва спортивного комплексу з функціями готелю, офісу та торгівлі, оплати за проектні, електромонтажні, пусконалагоджувальні та інші роботи по влаштування зовнішнього електропостачання, на купівлю будівельних матеріалів та сплату за будівельні роботи і послуги.

30.Слідчим суддею також було встановлено, що: (1) директором товариства з 2013 року по день звернення з клопотанням був ОСОБА_16 ; (2) він під час допиту повідомив, що спортивний комплекс побудовано за кошти, які надійшли від Suntown Projects LTD (протокол допиту свідка від 25.07.2023); (3) матеріалами кримінального провадження підтверджується його підконтрольність та підзвітність ОСОБА_13 .

31.Отже, висновок слідчого судді про те, що кошти, отримані Товариством від Suntown Projects ltd були витрачені (перетворені) на будівництво Комплексу не є безпідставним. Так, його будівництво почасти здійснювалось за рахунок позик від близьких родичів ОСОБА_8 (доньки та дружини, вони ж є бенефіціарними власниками Товариства), які були погашені (протягом року) саме від зазначених вище надходжень, а почасти витрачені безпосередньо на оплату проектної документації та послуг з будівництва Комплексу.

32.На підтвердження тези про неспівмірність вартості будівництва Комплексу з обсягами нібито легалізованих коштів, зарахованих на користь Товариства, адвокатом надано копії: (1) наказу № 2 Товариства від 28.07.2016 про затвердження зведеного кошторисного розрахунку на будівництво спортивного комплексу з функціями готелю, офісу та торгівлі на АДРЕСА_1 , відповідно до якого такий розрахунок затверджено у сумі 540 423,070 тис. грн. (том 5 а. с. 86); (2) відповіді Товариства адвокату ОСОБА_5 від 03.11.2023, за якою загальна сума коштів, витрачених на будівництво СТРЦ «Спартак» дорівнює 510 368 656,46 грн (том 5 а. с. 87); (3) акту готовності об`єкта до експлуатації від 28.11.2018, вартість основних фонді Комплексу становить 510 282,61 тис. грн (том 5 а. с. 95).

33.Прокурор в судовому засіданні визнав, що на момент апеляційного розгляду сторона обвинувачення не володіє доказами того, що Комплекс було побудовано повністю за рахунок коштів, отриманих злочинним шляхом (що надійшли від Suntown Projects ltd). Встановлення вартості Комплексу та частки цих (легалізованих) коштів у вартості його будівництва також є предметом досудового розслідування.

34.Таким чином дійсно, з урахуванням наданих сторонами доказів, Суд на цьому етапі досудового розслідування в рамках цього провадження не може стверджувати, що фінансування будівництва спортивного комплексу відбувалось виключно (чи переважно) за рахунок коштів, отриманих від нерезидента Suntown Projects ltd, як і встановити точну їх частку в фактично понесених витратах. Водночас, наданими доказами підтверджується вірогідність витрачання Товариством на зазначені цілі близько 74 млн грн, що могли мати злочинне джерело походження та були легалізовані. Крім того, слід враховувати, що спеціальній конфіскації можуть підлягати не тільки гроші, цінності та інше майно, визначені частиною 1 статті 96-2 КК, але й доходи від такого майна. Очевидно, що використання Комплексу приносило і продовжує приносити певний дохід Товариству, втім його розмір (пропорційно частці легалізованих коштів, витрачених на будівництво Комплексу) з наданих сторонами доказів наразі встановити також неможливо.

35.Всупереч вимог частини 6 статті 132 КПК представником власника майна документально не підтверджені власні твердження про погашення Товариством за договором позики № 01/08/16 від 21.09.2015 частини боргу в сумі 4 117 280 доларів США. З наданих прокурором доказів (зокрема, протоколів огляду банківських виписок) такі обставини також не вбачаються. Тому цей довід апелянта не підтверджується.

36.Суд не враховує довід адвоката про те, що частина коштів в сумі близько 13,8 млн грн (том 5 а. с. 126-127), отриманих від Suntown Projects ltd, була витрачена на сплату внеску на пайову участь територіальній громаді м. Львова, адже сплата такого внеску на той час за законом була обов`язковою передумовою отримання дозволу на будівництво Комплексу.

37.Крім того, адвокат ОСОБА_5 звертав увагу на той факт, що слідчим суддею не обґрунтовано підстав накладання арешту саме на об`єкт нерухомого майна, а не на гроші. Водночас зазначене відповідає вимогам частини 2 статті 96-2 КК у разі повного або часткового перетворення грошей зазначених у частині 1 цієї ж статті, в інше майно. Обставини такого перетворення висвітлені в оскаржуваній ухвалі.

38.Враховуючи застосовний стандарт доказування в цій категорії справ, особливо великий розмір тієї суми коштів, яка імовірно має незаконне джерело походження, ознаки легалізації та була витрачена на будівництво Комплексу, неподільність об`єкту арештованого майна (Товариство є єдиним власником всього об`єкту), а також інші наведені вище обставини, Суд доходить висновку про відсутність підстав для скасування накладеного слідчим суддею арешту майна в повному обсязі.

(2) Оцінка наявності умов арешту майна третьої особи на предмет добросовісності учасників правочину

39.Зважаючи на правову підставу накладення арешту в цьому провадженні - забезпечення спеціальної конфіскації - суд має перевірити наявність умов, передбачених абзацом 2 частини 4 статті 170 КПК стосовно третьої особи, тобто фактично має бути перевірена добросовісність набуття цього майна третьою особою.

40.Як зазначалось вище, 10.10.2023 ОСОБА_8 було повідомлено про підозру в скоєнні кримінальних правопорушень, передбачених частиною 3 статті 27 - частиною 5 статті 191 КК, частиною 3 статті 27 - частиною 3 статті 209 КК за обставин, описаних в оскаржуваній ухвалі.

41.Слідчим суддею також було правильно встановлено та не заперечувалось апелянтом, що бенефіціарні власники ТОВ «Львівбудмакс-Інест» (що є власником арештованого майна) є близькими особами ОСОБА_8 ( ОСОБА_13 та ОСОБА_14 - донька та син ОСОБА_8 ).

42.Слідчим суддею та Судом в судовому засіданні на підставі матеріалів клопотання прокурора, пояснень встановлено обставини, які можуть свідчити про недобросовісність (у розумінні положень абзацу 2 частини 4 статті 170 КПК) набуття Товариством спортивного комплексу з метою уникнення можливої конфіскації майна, первинно (до здійснення транзакцій, що можуть бути кваліфіковані як легалізація майна, одержаного злочинним шляхом) належного ТОВ «Енергія - Новий Розділ» та ТОВ НВП «Енергія - Новояворівськ» та трансформованого в будівництво Комплексу (принаймні значної його частки).

43.Так, прокурором в клопотанні зазначалось, що: (1) 07.02.2017 було проведено обшуки приміщень ТОВ «Енергія - Новий Розділ» та ТОВ НВП «Енергія - Новояворівськ» у межах досудового розслідування кримінального провадження № 0000243 за фактом заволодіння природним газом в особливо великих розмірах; (2) зазначені факти висвітлювались в засобах масової інформації протягом 2016-2017 років; (3) з цього моменту ОСОБА_8 вживав заходів, спрямованих на приховання належних йому та його сім`ї активів за кордоном з метою унеможливлення їх подальшої конфіскації.

44.Так, 01.03.2017 ОСОБА_17 було складено декларацію про довірчий характер власності акціонерного капіталу кіпрської компанії ES Energy Invest LTD (том 3 а. с. 6-7). У цей же день ОСОБА_18 подібну декларацію складено щодо кіпрської компанії Energypoint Holding Limited (том 3 а. с. 8-9). 06.07.2017 ОСОБА_19 подібну декларацію складено щодо кіпрської компанії Suntown Projects ltd (том 3 а. с. 10). Щодо усіх трьох компаній законною власницею акціонерного капіталу було названо ОСОБА_20 (доньку підозрюваного). Таким чином, ОСОБА_13 передала належні їй корпоративні права у компаніях-нерезидентах на користь інших осіб в довірче управління (на підставі трастових декларацій) з метою унеможливлення розкриття приналежності ОСОБА_8 до них.

45.Зазначені обставини, а також механізм обслуговування компаній-нерезидентів (Кіпр), належних ОСОБА_9 (а до цього підозрюваному), у тому числі за сприяння адвоката ОСОБА_8 ОСОБА_21 підтверджено також протоколами допиту (в порядку надання міжнародно-правової допомоги) ОСОБА_22 , ОСОБА_23 , ОСОБА_24 , ОСОБА_25 , ОСОБА_26 , ОСОБА_27 (том 3 а. с. 36-52).

46.Ці обставини дають достатні підстави для розуміння того, що члени сім`ї ОСОБА_8 усвідомлювали перспективи можливого подальшого притягнення його до кримінальної відповідальності та інші, пов`язані із цим негативні наслідки у вигляді конфіскації майна.

47.Таким чином висновок слідчого судді, що бенефіціарні власники Товариства вірогідно знали або повинні були знати, що одержані від Suntown Projects ltd кошти могли походити внаслідок імовірного вчинення злочину, є обґрунтованим. В світлі цих обставин ТОВ «Львівбудмакс-Інвест» не можна вважати добросовісним володільцем.

(3) Щодо співмірності втручання в право власності

48.Враховуючи (1) розмір матеріальної шкоди, імовірно спричиненої злочином державі, інкримінованим підозрюваному ОСОБА_8 (більше ніж 2,155 млрд грн), (2) суму коштів, імовірно витрачених власником майна на будівництво Комплексу, які за версією сторони обвинувачення, отримані в результаті вчинення злочину та були в подальшому легалізовані (більше ніж 74 млн грн), (3) невстановлену на цей час вартість арештованого майна, його неподільність, (4) продовження отримання власником арештованого майна доходів від його використання (зокрема, від надання приміщень в оренду), (5) форму накладення арешту в частині заборони відчуження та розпорядження (без заборони володіння та користування), (6) тимчасовий характер таких обмежень, слідчий суддя дійшов вірного висновку про обґрунтованість такого втручання у права та інтереси власника майна на цьому етапі кримінального провадження.

49.За таких обставин Суд приходить до висновку про правильність застосування арешту майна з метою забезпечення спеціальної конфіскації. Обраний захід забезпечення кримінального провадження мінімізує можливі його негативні наслідки та є пропорційним обмеженням права власності третьої особи.

50.За встановлених обставин у цій справі скасування арешту майна в повному обсязі безумовно суперечило б інтересам кримінального провадження та суспільним інтересам в цілому.

51.Також Суд відхиляє доводи апелянта про створення застосуванням цього заходу перешкод в здійсненні подальшої підприємницької діяльності в частині можливості продовження надання приміщень Комплексу в оренду. Так, застосований захід забезпечення не зупиняє дію укладених раніше власником договорів оренди нерухомого майна. Крім того, з наданих витягів з договорів оренди, а також інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно (том 1 а. с. 129-133) в частині зареєстрованих прав оренди, вбачається що такі договори укладалися в 2019, 2020, 2021 та 2023 роках на період від 5 до 12 років, строк більшості з них не спливає найближчим часом. А щодо тих договорів, строк дії яких має спливти в 2024 році, то судячи і мотивів слідчого судді, аргументів клопотання про арешт майна та пояснень прокурора під час апеляційного розгляду, застосований спосіб арешту Комплексу не має на меті перешкодити подальшому укладенню договорів оренди. За будь-яких умов це не може бути підставою для скасування арешту майна, а може за необхідності бути предметом роз`яснення оскаржуваної ухвали слідчого судді.

(4) Щодо інших доводів апеляційної скарги про порушення вимог КПК

52.Адвокат посилався на те, що слідчий суддя безпідставно не повідомив власника майна про розгляд клопотання прокурора, що не дало останньому змоги приймати участь в судовому засіданні та в висловити свої заперечення проти задоволення клопотання.

53.Слідчий суддя вказане рішення мотивував тим, що дослідивши матеріали справи, ним встановлено, що вони містять відомості, які становлять таємницю, що охороняється законом, при цьому послався на положення пункту 4 частини 2 статті 27, частиною 2 статті 172, статтею 222 КПК.

54.Не вдаючись в перевірку обґрунтованості такого режиму розгляду клопотання, Суд зауважує, що третя особа, щодо майна якої вирішується питання про арешт, в особі свого представника, мала змогу в повній мірі реалізувати інтереси на представлення своєї позиції в суді апеляційної інстанції.

55.Одним із доводів апеляційної скарги також було зазначено, що слідчим суддею не досліджувалась та не оцінювалась допустимість наданих прокурором доказів, зокрема, висновку комісійної судово-економічної експертизи.

56.З цього приводу, Суд звертає увагу, що на стадії досудового розслідування визнання доказів слідчим суддею, судом недопустимими можливо лише у випадках, коли: (1) такі докази, отримані внаслідок істотного та очевидного порушення прав та свобод людини і (2) їх недопустимість обумовлена такими обставинами, які у будь-якому випадку не можуть бути усунуті в ході подальшого розслідування чи судового розгляду або шляхом надання додаткових матеріалів, які вже є у розпорядженні сторони кримінального провадження, тобто висновок про недопустимість відповідного доказу є категоричним навіть із врахуванням відповідних особливостей стадії досудового розслідування. Про наявність підстав для визнання доказів очевидно недопустимими на стадії досудового розслідування представником власника майна в ході апеляційного перегляду не повідомлялось.

57.Щодо твердження про недоведеність прокурором (та не встановлення слідчим суддею) ризиків, передбачених абзацом 2 частини 1 статті 170 КПК як необхідної умови застосування решту майна, Суд зазначає наступне.

58.У клопотанні прокурора з цього приводу зазначено про очевидність факту, що дізнавшись про бажання органу досудового розслідування накласти арешт на Комплекс, зацікавлені особи матимуть змогу для вчинення дій з метою передання права власності, відчуження тощо з метою унеможливити арешт.

59.Суд вважає такі аргументи прокурора обґрунтованими. Подальше відчуження Комплексу на користь третіх осіб, не обізнаних із викладеними вище обставинами щодо механізму легалізації коштів, отриманих злочинним шляхом, унеможливило б застосування спеціальної конфіскації в майбутньому та могло б ускладнити дослідження подальшого шляху руху легалізованих (перетворених) коштів. Про реальність такого ризику свідчить і повідомлення адвокатом в судовому засіданні про наміри Товариства надати Комплекс в іпотеку банку задля отримання кредиту.

60.Апелянт наводила також інші аргументи, які не потребують детального аналізу Суду та не мають будь-якого вирішального значення в цьому провадженні. При цьому Суд виходить з усталеної практики ЄСПЛ. Так, хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі Ruiz Torija v. Spain від 09.12.1994, № 303-A, § 29; рішення у справі Серявін та інші проти України від 10.02.2010, заява № 4909/04, § 58).

(5) Висновки Суду за результатами розгляду апеляційної скарги

61.За наслідками апеляційного розгляду за скаргою на ухвали слідчого судді суд апеляційної інстанції має право, зокрема, залишити ухвалу без змін (частина 3 статті 407 КПК).

62.З огляду на вищевикладене Суд дійшов висновку, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а ухвалу слідчого судді - без змін.

63.Керуючись статтями 170-173, 175, 369-372, 407, 418, 419, 422, 532 КПК, колегія суддів постановила:

1. Апеляційну скаргу - залишити без задоволення.

2. Ухвалу слідчого судді Вищого антикорупційного суду від 13.10.2023 - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню не підлягає.

Головуючий ОСОБА_1

Судді ОСОБА_2

ОСОБА_3