Провадження № 1-кс/202/8886/2023
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 листопада 2023 року м. Дніпро

Слідчий суддя Індустріального районного суду м. Дніпропетровська ОСОБА_1 за участю секретаря ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , слідчого ОСОБА_4 , захисника ОСОБА_5 , підозрюваного ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Індустріального районного суду м. Дніпропетровська клопотання старшого слідчого в ОВС відділу СУ ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_4 , погоджене прокурором відділу Дніпропетровської обласної прокуратури ОСОБА_3 , про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту та додані до клопотання матеріали кримінального провадження, відомості про яке внесені 30.09.2023 до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001022, стосовно:

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Олянівка, Бобринецького р-н, Кіровоградська обл., громадянина України, має вищу освіту, одружений, неповнолітніх дітей на утриманні не має, зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимий,

підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

До слідчого судді Індустріального районного суду м. Дніпропетровська надійшло вказане клопотання, в обґрунтування якого слідчий посилається на те, що він 30.09.2023, приблизно о 09 годині 46 хвилині, керуючи технічно справним автомобілем «Renault Sandero» реєстраційний номер НОМЕР_1 , який належить йому на праві власності, рухався по сухому асфальтованому покриттю Амурського моста у м. Дніпрі, що має по одній смузі руху у кожному напрямку та трамвайне полотно посередині, з боку пл. Старомостової, в напрямку вул. Каруни.

Під час руху, в районі електроопори № 95 на Амурському мосту у м. Дніпрі, водій ОСОБА_6 , грубо порушуючи Правила дорожнього руху, проявляючи кримінальну протиправну самовпевненість, легковажно розраховуючи на відвернення суспільно-небезпечних наслідків, не діяв таким чином, щоб не наражати на небезпеку життя та здоров`я громадян, зупинився безпосередньо на мосту та почав виконувати маневр розвороту, маючи об`єктивну можливість завчасно виявити мотоцикл « Honda CB 500» реєстраційний номер НОМЕР_2 , під керуванням водія ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який рухався у попутному напрямку, не переконавшись, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху, внаслідок чого під час виконання маневру розвороту допустив з ним зіткнення лівої боковою частиною свого автомобіля с передньою частиною мотоцикла.

Таким чином, своїми діями водій ОСОБА_6 порушив вимоги п.п. 1.3., 1.5., 10.1, 10.4 та 10.7 (б) Правил дорожнього руху України, якими передбачено:

п. 1.3. «Учасники дорожнього руху зобов`язані знати і неухильно виконувати вимоги цих Правил, а також бути взаємно ввічливими»;

п. 1.5. «Дії або бездіяльність учасників дорожнього руху та інших осіб не повинні створювати небезпеку чи перешкоду для руху, загрожувати життю або здоров`ю громадян, завдавати матеріальних збитків»;

п. 2.3. (б) «Для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, стежити за правильністю розміщення та кріплення вантажу, технічним станом транспортного засобу і не відволікатися від керування цим засобом у дорозі»;

п.10.1. «Перед початком руху, перестроюванням та будь-якою зміною напрямку руху водій повинен переконатися, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху»;

п. 10.4. «Перед поворотом праворуч та ліворуч, у тому числі в напрямку головної дороги, або розворотом водій повинен завчасно зайняти відповідне крайнє положення на проїзній частині, призначеній для руху в цьому напрямку крім випадків, коли здійснюється поворот у разі в`їзду на перехрестя, де організовано круговий рух напрямок руху визначено дорожніми знаками чи дорожньою розміткою або рух можливий лише в одному напрямку, установленому конфігурацією проїзної частини, дорожніми знаками чи розміткою.

Водій, що виконує поворот ліворуч або розворот поза перехрестям з відповідного крайнього положення на проїзній частині даного напрямку, повинен дати дорогу зустрічним транспортним засобам, а при виконанні цих маневрів не з крайнього лівого положення на проїзній частині - і попутним транспортним засобам. Водій, що виконує поворот ліворуч, повинен дати дорогу попутним транспортним засобам, які рухаються попереду нього і виконують розворот.

За наявності трамвайної колії посередині проїзної частини водій нерейкового транспортного засобу, що виконує поворот ліворуч або розворот поза перехрестям, повинен дати дорогу трамваю».

п. 10.7. «Розворот забороняється:

б) на мостах, шляхопроводах, естакадах і під ними».

Порушення п.п. 10.1 та 10.4 Правил дорожнього руху водієм ОСОБА_6 знаходиться у причинно-наслідковому зв`язку з настанням даної дорожньо-транспортної пригоди, внаслідок якої водій мотоцикла «Honda CB 500» реєстраційний номер НОМЕР_2 , ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , отримав тілесні ушкодження у вигляді: численних саден обличчя, численних саден правої верхньої та обох нижніх кінцівок, забійної рана правого передпліччя, синця правого передпліччя, синців статевого члену та мошонки, синців в ділянці гребня правої клубової кістки, синців в ділянці правої стопи та гомілки, забійної рани в ділянці правого стегна; крововиливів на внутрішній поверхні м`яких покривних тканин голови, крововиливів в товщі м`язів на рівні від 5-го до 8-го ребра, уламкового перелому лівої велико та малогомілкової кісток, уламкового перелому правої променевої та ліктьової кісток, уламкового перелому кісток тазу, перелому тіла другого поперекового хребця без ушкодження спино-мозкового каналу та спинного мозку. Виявлені ушкодження виникли незадовго до надходження потерпілого у лікувальних заклад, від дії тупих предметів, та являють собою єдиний комплекс травми, перебувають у прямому причинному зв`язку з настанням смерті та, стосовно до живих осіб, у своїй сукупності, мають ознаки тілесних ушкоджень тяжкого ступеню тяжкості як небезпечні для життя у момент заподіяння та призвели до настання смерті.

Смерть ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , настала ІНФОРМАЦІЯ_3 о 15:00 годині в КНП «Міська клінічна лікарня № 6» внаслідок сумісної тупої травми тіла з численними саднами та синцями, забійними ранами, уламковим переломом правої променевої та ліктьової кісток, уламковим переломом лівої велико та малогомілкової кісток, переломом кісток тазу та переломом другого поперекового хребця, яка в своєму клінічному перебігу ускладнилася розвитком шоку.

31.10.2023 ОСОБА_6 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України, за ознаками порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинили смерть потерпілого.

Вина ОСОБА_6 підтверджується зібраними в кримінальному провадженні доказами: оглядом місця пригоди з план-схемою та фото-таблицею; речовими доказами: автомобілем «Renault Sandero» реєстраційний номер НОМЕР_1 , мотоциклом «Honda CB 500» реєстраційний номер НОМЕР_2 ; допитом водія ОСОБА_6 ; слідчим експериментом за участю водія ОСОБА_6 ; допитом свідка ОСОБА_8 , висновками судово-медичної та автотехнічної експертиз, а також іншими доказами у їх сукупності.

Під час досудового розслідування встановлена наявність ризиків, передбачених п.п. 1, 3 ч.1 ст.177 КПК України.

Про наявність ризику передбаченого у п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме переховуватись від органів досудового розслідування та суду свідчить те, що ОСОБА_6 вчинив тяжкий злочин за який законом передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк від трьох до восьми років з позбавленням права керувати транспортними засобами на строк до трьох років, та усвідомлює, що в результаті вчиненого ним злочину наступили виключно тяжкі наслідки у вигляді смерті людини, так враховуючи тяжкість вчиненого кримінального правопорушення, підозрюваний ОСОБА_6 усвідомлює невідворотність покарання за вчинене кримінальне правопорушення, з метою уникнення відповідальності, може переховуватись від органів досудового розслідування та суду.

Про наявність ризику передбаченого у п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме незаконно впливати на свідків та потерпілих у кримінальному провадженні, свідчить те, що ОСОБА_6 відомі анкетні дані потерпілих та свідка, та розуміючи тяжкість злочину, він може незаконно впливати шляхом підбурювання, вмовляння чи залякування на потерпілих та свідка у кримінальному провадженні, що у свою чергу зашкодить вирішенню завдань кримінального судочинства, та перешкоджатиме ефективному, повному, всебічному та неупередженому розслідуванню.

Разом з тим, встановлено, що підозрюваний ОСОБА_6 , має постійне місце мешкання та міцні соціальні зав`язки, тому з метою запобігання спробам підозрюваного переховуватись від органів досудового розслідування та суду, незаконного впливу на потерпілих і свідків у зазначеному кримінальному провадженні, останньому необхідно обрати запобіжний захід у вигляді домашнього арешту у нічний час.

Запобіжний захід у вигляді домашнього арешту у нічний час ОСОБА_6 , забезпечить виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків.

З метою забезпечення дієвості вказаного запобіжного заходу, уявляється доцільним покладення на підозрюваного ОСОБА_6 , наступних, передбачених у ч. 5 ст. 194 КПК України, обов`язків.

Таким чином, враховуючи тяжкі наслідки завдані злочином у вигляді смерті особи, вважаю, що жоден з більш м`яких запобіжних заходів аніж домашній арешт не буде достатнім для запобігання вищенаведеним ризикам.

Враховуючи наявність обґрунтованої підозри ОСОБА_6 за ч. 2 ст. 286 КК України, тяжкості вчиненого діяння, за яке законом передбачено покарання у вигляді позбавлення волі від 3 до 8 років, наявності ризиків передбачених п.п. 1, 3 ч.1 ст. 177 КПК України усунення яких не можливе, та свідчить про неможливість запобігання цьому ризику шляхом застосування більш м`яких запобіжних заходів, слідчий за погодженням з прокурором звернувся до слідчого судді з даним клопотанням.

В судовому засіданні слідчий та прокурор підтримали вказане клопотання та просили його задовольнити.

Захисник та підозрюваний не заперечували проти задоволення клопотання, просили не покладати обов`язок заборони спілкування з потерпілим з метою відшкодування шкоди завданох кримінальним правопорушенням.

Заслухавши думку учасників, дослідивши матеріали досудового розслідування та копії матеріалів, якими слідчий, прокурор обґрунтовують доводи клопотання, вважає його таким, що підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Метою застосування запобіжних заходів відповідно до ч. 1 ст. 177 КПК України є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобіганню спробам:1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3)незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому він підозрюється, обвинувачується. Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

Відповідно до ч. 1 ст.194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторони кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчинення підозрюваним кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Згідно до ст. 178 КПК України при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у ст.177 цього Кодексу слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріали зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі вагомість наявних доказів вчинення підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення, наявність повідомлення особі про підозру у вчиненні даного кримінального правопорушення, а також наявність доказів, яким обґрунтовуються відповідні обставини.

Відповідно до ст. 181 КПК України домашній арешт полягає в забороні підозрюваному, обвинуваченому залишати житло цілодобово або у певний період доби. Домашній арешт може бути застосовано до особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у вигляді позбавлення волі.

В судовому засіданні встановлено, що подане слідчим клопотання відповідає вимогам ст. ст. 183, 184 КПК України, а вручення письмового повідомлення про підозру у вчинені кримінального правопорушення та копії клопотання і матеріалів, якими обґрунтовується необхідність застосування запобіжного заходу здійснено з дотриманням строків, передбачених ч. 2 ст. 278 КПК України та ч. 2 ст. 184 КПК України відповідно.

Наявність обґрунтованої підозри вчинення ОСОБА_6 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України, підтверджується наданими слідчому судді матеріалами кримінального провадження, а саме: оглядом місця пригоди з план-схемою та фото-таблицею; речовими доказами: автомобілем «Renault Sandero» реєстраційний номер НОМЕР_1 , мотоциклом «Honda CB 500» реєстраційний номер НОМЕР_2 ; допитом водія ОСОБА_6 ; слідчим експериментом за участю водія ОСОБА_6 ; допитом свідка ОСОБА_8 , висновками судово-медичної та автотехнічної експертиз, а також іншими доказами у їх сукупності.

Слідчий суддя вважає, що за обставин, викладених у клопотанні про застосування запобіжного заходу, слідчим та прокурором доведено наявність обґрунтованої підозри щодо причетності ОСОБА_6 до вчинення інкримінованого йому органом досудового розслідування злочину та існування фактів, які в контексті практики Європейського суду з прав людини можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що підозрюваний міг вчинити дане кримінальне правопорушення.

Таким чином, слідчий суддя вважає, що в судовому засіданні стороною обвинувачення надано достатньо доказів щодо обґрунтованості підозри у вчиненні ОСОБА_6 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України, а саме порушенні правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило смерть потерпілого.

При цьому слідчий суддя враховує, що на даній стадії кримінального провадження судом лише вирішується питання про обґрунтованість підозри та наявність ризиків для обрання відповідного запобіжного заходу, а тому докази, які є достатніми для висновку про наявність обґрунтованої підозри, не обов`язково мають бути настільки ж переконливими та повними, як докази на стадії висунення особі обвинувачення у вчиненні злочину або на стадії судового розгляду такого обвинувачення.

Крім того, стороною обвинувачення доведено існування ризику, передбаченого п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме можливості переховуватись від органів досудового розслідування та/або суду, що підтверджується наявністю вагомих доказів вчинення підозрюваним кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст.268 КК України, а також тяжкістю покарання, оскільки ОСОБА_6 обґрунтовано підозрюється у вчиненні тяжкого злочину та, у разі визнання його винним у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення, йому загрожує покарання до 8 років позбавлення волі.

Про наявність ризику, передбаченого у п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме незаконно впливати на свідків у кримінальному провадженні свідчить те, що ОСОБА_6 відомі анкетні дані деяких свідків, та перебуваючи на свободі підозрюваний може незаконно впливати шляхом підбурювання, вмовляння чи залякування свідків у кримінальному провадженні, що у свою чергу зашкодить вирішенню завдань кримінального судочинства, та перешкоджатиме ефективному, повному, всебічному та неупередженому розслідуванню.

Отже, слідчий суддя, на підставі наданих матеріалів, оцінивши в сукупності всі обставини, зазначені у ч. 1 ст. 178 КПК України, також враховує вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним ОСОБА_6 кримінального правопорушення, тяжкість покарання, що загрожує підозрюваному у разі визнання його винним у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення, особу підозрюваного та його репутацію, вік, стан здоров`я, а також те, що підозрюваний є пенсіонером, одружений, на утриманні неповнолітніх та непрацездатних осіб не має, позитивно характеризується за місцем мешкання, раніше не судимий.

Враховуючи викладене, наявність встановлених ризиків, а також те, що ОСОБА_6 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 268 КК України, з метою виконання останнім покладених на нього процесуальних обов`язків, слідчий суддя вважає необхідним та достатнім, з урахуванням вимог ст. 181 КПК України, застосувати до підозрюваного запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, який полягає в забороні підозрюваному у період часу з 00 години 00 хвилин до 05 години 00 хвилин залишати житло за місцем його мешкання за адресою: АДРЕСА_1 , в межах строку досудового розслідування, по 31.12.2023 включноз покладенням обов`язків визначених ч. 5 ст. 194 КПК України.

Разом з тим, слідчий суддя вважає недоцільним покладати на підозрюваного обов`язок в частині заборони спілкування з потерпілим у даному кримінальному провадженні, з метою надання можливості підозрюваному відшкодувати шкоду, завдану даним кримінальним правопорушенням.

Керуючись ст.ст. 40, 110, 131-132, 176-178, 181, 184, 194, 196, 199, 205, 309, 369-372, 376 КПК України, слідчий суддя,-

УХВАЛИВ:

Клопотання задовольнити частково.

Застосувати до підозрюваного ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, який полягає в забороні підозрюваному у період часу з 00 години 00 хвилин до 05 години 00 хвилин залишати житло за місцем його мешкання за адресою: АДРЕСА_1 , в межах строку досудового розслідування, по 31.12.2023 включно.

Відповідно до ч. 5 ст. 194 КПК України зобов`язати підозрюваного ОСОБА_6

- прибувати за кожною вимогою до суду, слідчого або прокурора;

- не відлучатися за межі населеного пункту в якому він проживає без дозволу слідчого, прокурора, суду окрім випадків необхідної евакуації чи з метою запобігання загрози життю чи здоров`ю або у випадку перебування на амбулаторному чи стаціонарному лікуванні у медичних закладах та пов`язаних із вказаним лікуванням пересувань.

- повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання;

- утримуватися від спілкування зі свідками у кримінальному провадженні;

- здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України в в`їзд в Україну.

В задоволенні інших вимог клопотання відмовити за необґрунтованістю.

Ухвала слідчого судді діє, в межах строку досудового розслідування, тобто по 31.12.2023 включно та підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Копію ухвали направити до ГУНП в Дніпропетровській області за зареєстрованим місцем проживання підозрюваного, для забезпечення контролю за поведінкою підозрюваного ОСОБА_6 під час дії відносно нього запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту.

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1