Справа № 724/2234/23
Провадження № 1-кп/724/134/23
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

02 листопада 2023 року Хотинський районний суд Чернівецької області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

за участю прокурора ОСОБА_3 ,

потерпілої ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 ,

обвинуваченої: ОСОБА_6

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Хотині кримінальне провадження № 0000193 по обвинуваченню:

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянки України, уродженки с. Дем`янівка, Нижньосірогозького району Херсонської області, освіта загально-середня, інвалідом не являється, не заміжня, має на утриманні одну малолітню дитину 2022 року народження та неповнолітню дитину 2008 року народження, перебуває в відпустці по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку, проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судима,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_6 , будучи раніше не судимою, вчинила умисний корисний злочин проти власності в умовах воєнного стану, за наступних обставин:

Так, 27.07.2023 року, близько 13 год. 45 хв., ОСОБА_6 , під приводом покупця, прийшла до магазину «Щодня», розташованого за адресою: вул. Олімпійська,68, м. Хотин, Дністровського району, Чернівецької області, де переслідуючи раптово виниклий злочинний умисел направлений на таємне викрадення чужого майна, скориставшись неуважністю працівників магазину, діючи умисно, з корисливих мотивів та з метою незаконного збагачення, протиправно, шляхом вільного доступу, в умовах воєнного стану, таємно, викрала із торговельної вітрини мобільний телефон марки «Хіаоmі» моделі «Redmi Not 6 Pro» Blue із об`ємом пам`яті 3/32 Gb та полімерним чохлом вартістю 2040 гривень, а також картою пам`яті Micro SD «Kingston» об`ємом 16 Gb, вартістю 93 гривні 33 копійки та сім картою оператора мобільного зв`язку ПрАТ «Київстар» вартістю 100 гривень, який власниця, продавець даного магазину, ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_2 , жителька АДРЕСА_2 , тимчасово залишила у вищевказаному місці.

В подальшому, ОСОБА_6 , разом із викраденим майном покинула місце вчинення кримінального правопорушення та розпорядилась викраденим на власний розсуд, спричинивши ОСОБА_4 матеріальних збитків на загальну суму 2233 гривні 33 копійки.

Допитана в судовому засіданні обвинувачена свою вину у інкримінованому їй кримінальному правопорушенні визнала повністю та пояснила суду, що 27.07.2023 року, близько 13 год. 45 хв., прийшла до магазину «Щодня» та побачила на торгівельній вітрині мобільний телефон марки «Хіаоmі», та викрала його, після чого із викраденим майном покинула приміщення магазину та розпорядилась викраденим на власний розсуд. У вчиненому розкаюється, просить суворо не карати, а застосувати до покарання у виді штрафу, оскільки триває війна і вразі застосування до неї іспитового строку, вона буде позбавлена можливості покинути країну.

Потерпіла ОСОБА_4 в судовому засіданні пояснила, що працює продавцем-консультантом у магазині «Щодня», який розташований за адресою: АДРЕСА_3 , 27.07.2023 року приблизно о 13:00 годині, залишила власний телефон на торгівельній вітрині, та згодом помітила відсутність телефону . Після чого вона повідомила поліцію. Просить суворо не карати обвинувачену, наразі їй телефон повернуто, потерпіла відшкодувала їй матеріальну шкоду на суму 400 гривень.

Враховуючи те, що обвинувачена в повному обсязі визнала свою вину у вчиненні інкримінованого йому органом досудового слідства кримінальному правопорушенні при обставинах, викладених у обвинувальному акті, та беручи до уваги, що учасники судового провадження, в тому числі обвинувачена та потерпіла правильно розуміють зміст цих обставин та відсутні сумніви щодо добровільності їх позиції, роз`яснивши їм положення ч. 3 ст. 349 КПК України про те, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оспорювати фактичні обставини провадження у апеляційному порядку, вислухавши думку учасників судового провадження, які не заперечували проти розгляду кримінального провадження, в порядку, передбаченому ч. 3 ст. 349 КПК України, суд визнає недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин провадження, які ніким не оспорюються, суд визнає необхідним допитати обвинувачену, потерпілу та дослідити матеріали справи, а саме витяг з ЄРДР, заяви ОСОБА_6 , постанову про визнання речових доказів, висновок експерта, довідка про вартість стартового пакету, розписка потерпілої ОСОБА_4 , характеризуючі дані.

Враховуючи викладене, суд, допитавши обвинувачену, потерпілу, дослідивши матеріали справи, а саме витяг ЄРДР від 01.08.2023 року, заяви ОСОБА_6 від 01.08.2023 року, постанови про визнання речових доказів від 01.08.2023 року та від 13.08.2023 року, висновок експерта № СЕ-19/126-23/6543-ТВ, від 03.08.2023 року, довідка ФОП ОСОБА_7 про вартість стартового пакету, розписка потерпілої ОСОБА_4 від 05.09.2023 року, характеризуючі дані на обвинувачену ОСОБА_6 , прийшов до висновку, що винуватість ОСОБА_6 у вчиненні інкримінованого їй кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, при обставинах, викладених в обвинувальному акті, доведена повністю.

Враховуючи викладене, суд вважає, що своїми діями, які виразились у таємному викрадені чужого майна (крадіжка), вчинена в умовах воєнного стану, ОСОБА_6 вчинила кримінальне правопорушення, передбачене ч. 4 ст. 185 КК України.

Таким чином, дії ОСОБА_6 за ч. 4 ст. 185 КК України, а саме - таємне викрадення чужого майна (крадіжка) за кваліфікуючою ознакою вчинена в умовах воєнного стану, кваліфіковані вірно.

Відповідно до загальних засад призначення покарання, визначених ст. 65 КК України, суд при призначенні покарання зобов`язаний враховувати ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, дані про особу винного, обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання. Виходячи з принципів справедливості, співмірності та індивідуалізації це покарання має бути адекватним (відповідним) характеру вчинених дій, їх небезпечності та даним про особу.

Обставиною, що пом`якшує покарання ОСОБА_6 , згідно ст. 66 КК України, суд визнає щире каяття та активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення.

Обставини, які обтяжують покарання ОСОБА_6 відсутні.

Згідно ст. 12 КК України, кримінальне правопорушення передбачене ч. 4 ст. 185 КК України відноситься до тяжких злочинів.

Обвинувачена за місцем проживання характеризується позитивно, раніше не судима, на обліку у лікаря психіатра та лікаря нарколога не перебуває, має на утриманні одну малолітню дитину 2022 року народження та неповнолітню дитину 2008 року народження, перебуває в відпустці по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку.

Відповідно до досудової доповіді ризик вчинення повторного кримінального правопорушення оцінюється як середній, загальний рівень ризику небезпеки для суспільства (у т.ч. окремих осіб - також середній), можливе виправлення без ізоляції від суспільства.

Досліджені документи, що характеризують обвинувачену ОСОБА_6 вказують на те, що оточуюча її обстановка у сім`ї та побуті, виражає допустимі соціальні зв`язки, а отже, із врахуванням наведеного вище, способу життя обвинуваченої, її соціальних зв`язків, зокрема те, що обвинувачена перебуває у відпустці по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку, а також враховуючи ступінь тяжкості нею вчиненого, особливості й обставини скоєння кримінального правопорушення; форму вини, мотив і мету, спосіб, стадію вчинення, характер і ступінь тяжкості наслідків, що настали; поведінку під час та після вчинення злочинних дій, вчинення злочину в умовах воєнного стану, суд вважає за необхідне призначити обвинуваченій ОСОБА_6 покарання у межах санкції ч. 4 ст. 185 КК України. Разом з цим, враховуючи вищенаведене, обставини які обтяжують і пом`якшують покарання ОСОБА_6 , дані про винну особу, з врахуванням думки потерпілої щодо призначення обвинуваченій покарання, суд вважає, що перевиховання та виправлення обвинуваченої є можливим без ізоляції останньої від суспільства і їй слід призначити покарання достатнє й необхідне для її виправлення, попередження вчинення нею нових кримінальних правопорушень, з можливим застосуванням до нього вимог ст. ст. 79, 76 КК України.

Одночасно слід зазначити що відповідно до частин 1, 2статті 79 КК України у разі призначення покарання у виді обмеження волі або позбавлення волі вагітним жінкам або жінкам, які мають дітей віком до семи років, крім засуджених до позбавлення волі на строк більше п`яти років за тяжкі і особливо тяжкі злочини, а також за корупційні кримінальні правопорушення, кримінальні правопорушення, пов`язані з корупцією, суд може звільнити таких засуджених від відбування як основного, так і додаткового покарання з встановленням іспитового строку у межах строку, на який згідно з законом жінку може бути звільнено від роботи у зв`язку з вагітністю, пологами і до досягнення дитиною семирічного віку. У разі звільнення від відбування покарання з випробуванням вагітних жінок і жінок, які мають дітей віком до семи років, суд покладає на засуджену обов`язки відповідно до статті 76цього Кодексу.

Суд враховує роз`яснення, викладені у постанові10постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику призначення судом кримінального покарання» від 24.10.2003№ 7, при призначенні покарання у виді позбавлення волі на певний строк вагітним жінкам або жінкам, які мають дітей віком до 7 років,крім засуджених до позбавлення волі на строк більше п`яти років за тяжкі та особливо тяжкі злочини,суд залежно від ступеня суспільної небезпечності вчиненого, даних про особу засудженої та обставин,що обтяжують і пом`якшують покарання, вправі звільнити таких жінок від відбування покарання з випробуванням як на підставі статті 75 КК України,так і на підставі статті 79 КК України.

При цьому суд приймає до уваги, що статті 79 КК України є спеціальною нормою щодо статті 75 КК України та визначає спеціальний вид звільнення вагітних жінок та жінок, які мають дітей віком до семи років, від відбування покарання з випробуванням.

Згідно з вимогами ч.2 ст.65 КК України, особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження вчинення ним нових злочинів. Призначення покарання має бути співмірним зі ступенем тяжкості вчиненого злочину, особою винного та обставинами, що впливають на визначення його виду і розміру, є завершальним етапом розгляду кримінальної справи. Призначене покарання має на меті не тільки покарати, а й сприяти виправленню засуджених, а також запобігти вчиненню нових злочинів. (ч.2 ст.50 КК України).

Вказане вище покарання обвинуваченій ОСОБА_6 відповідатиме вимогам ст. 65 КК України; є необхідним і достатнім для його виправлення і попередження вчинення нових злочинів.

Підстав для застосування ст. 69 КК України судом не встановлено.

Застосований запобіжний захід забезпечення кримінального провадження відповідно до ухвали Хотинського районного суду Чернівецької області від 20 вересня 2023 року щодо обвинуваченої ОСОБА_6 у вигляді особистого зобов`язання залишити до набрання вироком законної сили.

Цивільного позову по кримінальному провадженню не заявлено.

Відповідно до ч.2 ст. 124 КПК України, у разі ухвалення обвинувального вироку суд стягує з обвинуваченого на користь держави документально підтверджені витрати на залучення експерта.

Таким чином, процесуальні витрати, пов`язані із залученням експертів на проведення експертиз підлягають стягненню з обвинуваченої в повному об`ємі на користь держави.

Долю речових доказів, належить вирішити у відповідності зі ст. 100 КПК України.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 370, 374,376 КПК України, суд, -

У Х В А Л И В:

Визнати винною ОСОБА_6 у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, та призначити покарання: 5 (п`ять) років позбавлення волі.

На підставі ст. 79 КК України звільнити ОСОБА_6 від відбування призначеного покарання, якщо вона в період іспитового строку 1 (один) рік не вчинить нового злочину (кримінального правопорушення), і буде виконувати покладені на неї обов`язки.

На підставі ст. 76 КК України зобов`язати ОСОБА_6 періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання.

Застосований запобіжний захід забезпечення кримінального провадження відповідно до ухвали Хотинського районного суду Чернівецької області від 20 вересня 2023 року щодо обвинуваченої ОСОБА_6 у виді особистого зобов`язання залишити до набрання вироком законної сили.

Стягнути з ОСОБА_6 на користь держави процесуальні витрати за проведення експертизи № СЕ -19/126-23/6543-ТВ від 03.08.2023 року на суму 1195 (одна тисяча сто дев`яносто п`ять) гривень.

Речові докази, а саме:

-телефон марки «Хіаоmі» моделі «Redmi Not 6 Pro» Blue», із силіконовим чохлом, які згідно розписки повернуті потерпілій ОСОБА_4 залишити за належністю потерпілій ОСОБА_4 ;

- оптичний носій інформації формату CD-R, який приєднаний до матеріалів кримінального провадження № 000193 залишити в матеріалах кримінального провадження.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченій та прокурору.

Вирок може бути оскаржений з підстав, передбачених ст. 394 КПК України, до Чернівецького апеляційного суду шляхом подачі апеляції протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок, якщо інше не передбачено цим Кодексом, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя: ОСОБА_8 СКРИПНИК