КОМСОМОЛЬСЬКИЙ МІСЬКИЙ СУД
Справа № 534/2450/23
Провадження № 1-кс/534/615/23
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

14 листопада 2023 року місто Горішні Плавні

Слідчий суддя Комсомольського міського суду Полтавської області ОСОБА_1 , за участю: секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , підозрюваного ОСОБА_4 , захисника ОСОБА_5 , розглянувши у судовому засіданні в залі суду клопотання слідчого СВ ВП № 2 Кременчуцького РУП ГУНП в Полтавській області ОСОБА_6 , погоджене прокурором, про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця смт. Козельщина Козельщинського району Полтавської області, громадянина України, освіта середня, не працює, зареєстрований та фактично проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого

- підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15, ч. 1 ст. 115 КК України,

у с т а н о в и в:

До Комсомольського міського суду Полтавської області звернулась слідчий СВ ВП № 2 Кременчуцького РУП ГУНП в Полтавській області ОСОБА_6 , із клопотанням, погодженим з прокурором, в якому порушує питання щодо застосування до підозрюваного ОСОБА_4 запобіжного заходу у виді тримання під вартою, строком на 60 днів.

Обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою вмотивовано слідчим тим, що 12.11.2023 року близько 11:30 години, на кухні житлового будинку за адресою: АДРЕСА_1 , між ОСОБА_4 та ОСОБА_7 , на ґрунті раптово виниклих неприязних відносин, виникла сварка, під час якої у ОСОБА_4 виник умисел на протиправне заподіяння смерті потерпілому ОСОБА_7 .

Реалізуючи свій раптово виниклий злочинний умисел ОСОБА_4 , взяв кухонний ніж та тримаючи останній у правій руці, умисно, з метою позбавлення житrя іншої людини, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи суспільно-небезпечні наслідки у вигляді смерті ОСОБА_7 та бажаючи їх настання, з достатньо великою силою наніс ножем один удар в область грудної клітки зліва, внаслідок чого потерпілий ОСОБА_7 отримав тілесні ушкодження у вигляді проникаючого ножового поранення зліва, гемопневмотороксу зліва, плевропульмонального шоку.

Беручи до уваги викладене, ОСОБА_4 , виконав усі дії, які вважав необхідними для доведення кримінального правопорушення до кінця, але кримінальне правопорушення не було закінчене з причин, які не залежали від його волі.

У вчинені даного кримінального правопорушення обґрунтовано підозрюється: ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець смт. Козельщина Козельщинського району Полтавської області, громадянин України, освіта середня, не працює, зареєстрований та фактично проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимий.

У судовому засіданні прокурор ОСОБА_3 , підтримав клопотання слідчого та зазначаючи про наявність обґрунтованих ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, наполягав на застосуванні до підозрюваного ОСОБА_4 запобіжного заходу у виді тримання під вартою. При цьому зазначив про наявність ризиків, передбачених п.1, 2, 3 ч. 1 ст. 177 КПК України, просив застосувати до підозрюваного запобіжний захід у виді тримання під вартою, строком на 60 днів без визначення розміру застави.

Захисник просив суд відмовити у задоволенні клопотання та обрати запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту.

Підозрюваний ОСОБА_4 в судовому засіданні надав пояснення про обставини інкримінованого йому органом досудового розслідування, кримінального злочину, заперечував проти задоволення клопотання слідчого.

Заслухавши думки прокурора, підозрюваного, дослідивши матеріали судової справи у контексті розгляду зазначеного вище клопотання, слідчий суддя, за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, надавши оцінку кожному доказу з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення , враховуючи, що жоден доказ не має наперед встановленої сили, дійшов таких висновків.

У відповідності до ч. 4 ст. 176, ст. 177 КПК України, запобіжні заходи застосовуються під час досудового розслідування слідчим суддею за клопотанням слідчого, погодженим з прокурором, або за клопотанням прокурора з метою забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам:

1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду;

2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення;

3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні;

4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином;

5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені ч.1 ст.177 КПК України.

Тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який відповідно до ст.183 КПК України може бути застосований, зокрема, до раніше судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад три роки.

Як вбачається з представлених суду матеріалів, в провадженні відділення поліції №2 Кременчуцького відділу поліції ГУ НП в Полтавській області перебувають матеріали досудового розслідування внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000841 від 12.11.2023 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15, ч. 1 ст. 115 КК України.

Копія клопотання та копії доданих до нього матеріалів вручена підозрюваному ОСОБА_4 13.11.2023 о 13 год. 50 хв., з дотриманням вимог ч. 2 ст. 184 КПК України.

Відповідно до усталеної практики Європейського суду з прав людини слова «обґрунтована підозра» означають наявність фактів чи інформації, котрі могли би переконати стороннього об`єктивного спостерігача, що конкретна особа, можливо вчинила злочин (п. 175 рішення Європейського суду з прав людини від 21.04.2011 у справі «Нечипорук і Йонкало проти України»), аналогічний правовий висновок викладено також у справі «Кавала проти Туреччини» (заява №28749/18), та у інших справах.

Враховуючи зазначені критерії, докази, додані до клопотання та пояснення учасників судового провадження, слідчий суддя дійшов до висновку, що підозра є обґрунтованою.

За змістом ст. 194 КПК України, слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази, обставини, які свідчать про 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Проаналізувавши приєднані до клопотання слідчого матеріали досудового розслідування, слідчий суддя дійшов висновку, що наведені вище докази, доводять обставини, які свідчать про наявність обґрунтованої підозри ОСОБА_4 у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення, яке відносяться до тяжкого злочину.

Одночасно, слідчий суддя зазначає, що у відповідності до ст. 198 КПК України, висловлені в ухвалі слідчого судді за результатами розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу висновки щодо будь-яких обставин, які стосуються суті підозри, обвинувачення, не мають преюдиціального значення для суду під час судового розгляду або для слідчого чи прокурора під час цього або іншого кримінальних проваджень.

Відповідно до ст. 178 КПК України, при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу слідчий суддя зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі: вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним кримінального правопорушення; тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного винуватим у кримінальному правопорушенні; вік та стан здоров`я підозрюваного; міцність соціальних зв`язків підозрюваного в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців; наявність у підозрюваного постійного місця роботи; репутацію підозрюваного, його майновий стан; наявність судимостей.

В якості підстави для застосування найсуворішого запобіжного заходу слідчий у внесеному клопотанні посилається на наявність вагомих доказів вчинення ОСОБА_4 інкримінованого йому кримінального правопорушення, тяжкість покарання, що загрожує ОСОБА_4 у разі визнання його винуватим за ч. 2 ст. 15 ч. 1 ст. 115 КК України та тяжкість наслідків кримінального правопорушення внаслідок вчинення підозрюваним ОСОБА_4 кримінального правопорушення, потерпілий на даний час перебуває на лікуванні у відділенні анестезіології КНМП «ШЛ «Кременчуцька». Наявність зазначених підстав була підтримана прокурором у судовому засіданні.

Відповідно до вимог ч. 6 ст. 12 КК України інкриміноване ОСОБА_4 кримінальне правопорушення за ч. 2 ст. 15 ч. 1 ст. 115 КК України належить до тяжкого злочину.

Вирішуючи питання про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою слідчий суддя враховує вимоги п.п. 3, 4 ст. 5 Конвенції про захист прав людини та практику Європейського суду з прав людини, згідно з якими обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою. При цьому, ризик переховування обвинуваченого від правосуддя не може оцінюватися виключно на підставі суворості можливого судового рішення, а це слід робити з урахуванням низки відповідних фактів, які можуть підтверджувати існування такого ризику, або свідчити про такий незначний ступінь, який не може служити підставою для запобіжного ув`язнення.

Слідчий суддя зазначає, що у рішенні Європейського суду з прав людини від 01.06.2006 року у справі «Мамедова проти Росії», (пункті 74) Суд вказував, що хоча суворість покарання є визначальним елементом при оцінці ризику переховування від правосуддя чи вчинення нових злочинів, потребу позбавлення когось волі не можна оцінювати з винятково абстрактного погляду, беручи до уваги тільки тяжкість злочину. Тримання під вартою також не можна застосовувати як передбачення вироку у формі позбавлення волі.

Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою та продовження строку тримання під вартою має оцінюватися в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Тримання під вартою може бути виправдано за наявності того, що його вимагають справжні інтереси суспільства, які незважаючи на презумпцію невинуватості переважають над принципом поваги до особистої свободи. При розгляді питання про доцільність тримання особи під вартою судовий орган повинен брати до уваги фактори, які можуть мати відношення до справи: характер (обставини) і тяжкість передбачуваного злочину; обґрунтованість доказів того, що саме ця особа вчинила злочин, покарання, яке можливо буде призначено в результаті засудження; характер, минуле, особисті та соціальні обставини життя особи, його зв`язки з суспільством.

Також, Європейський суд з прав людини у справі «Ілійков проти Болгарії» від 26 липня 2001 року закріпив, що «суворість передбаченого покарання» є суттєвим елементом при оцінюванні «ризиків переховування або повторного вчинення злочинів».

Аналогічне відображення принципів вирішення питання застосування щодо особи запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою міститься і в положеннях статей 177, 178, 183 КПК України.

Згідно зазначених норм, наявність підстав для тримання особи під вартою має оцінюватись в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. При розгляді питання про необхідність взяття під варту судовий орган повинен брати до уваги обставини конкретної справи і, зокрема, такі фактори, які можуть мати відношення до справи: характер (обставини) і тяжкість передбачуваного злочину; обґрунтованість доказів того, що саме ця особа вчинила злочин; покарання, яке, можливо, буде призначено в результаті засудження; характер, минуле, особисті та соціальні обставини життя особи. Тримання особи під вартою завжди може бути виправдано, за наявності ознак того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які, незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважають інтереси забезпечення поваги до особистої свободи.

Оцінивши всі обставини в їх сукупності, у відповідності до вимог ст.178 КПК України, слідчий суддя дійшов до висновку, що клопотання слідчого про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою до підозрюваного підлягає задоволенню. Лише такий запобіжний захід зможе дієво запобігти можливого переховування, наявність ризиків, передбачених у ст. 177 КПК України, що доведені під час розгляду клопотання, що виключає можливість застосування до ОСОБА_4 більш м`якого запобіжного заходу.

Керуючись ст.ст.176-178,183,194, 205 КПК України, слідчий суддя,

п о с т а н о в и в :

Клопотання слідчого СВ ВП № 2 Кременчуцького РУП ГУНП в Полтавській області ОСОБА_6 про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно ОСОБА_4 задовольнити повністю.

Застосувати до ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця смт. Козельщина Козельщинського району Полтавської області, громадянина України, освіта середня, не працюючого, зареєстрованого та фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого, запобіжний захід у виді тримання під вартою, строком на 60 (шістдесят) днів, без визначення розміру застави.

Строк тримання під вартою рахувати з моменту затримання, а саме з 17 год. 00 хв. 12.11.2023 року.

Строк дії ухвали закінчується 10 січня 2024 року о 17 год. 00 хв.

Контроль за виконанням ухвали суду покласти на ВП № 2 Кременчуцького РУП ГУНП України в Полтавській області.

Копію ухвали суду вручити підозрюваному, прокурору, та направити начальнику ДУ «Полтавська установа виконання покарань (23)» в м. Полтава, начальнику ВП № 2 Кременчуцького РУП ГУНП України у Полтавській області.

Ухвала слідчого судді набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Ухвала може бути оскаржена протягом 5 (п`яти) днів з дня її оголошення, шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до Полтавського апеляційного суду. Для особи, яка перебуває під вартою, строк подачі апеляційної скарги обчислюється з моменту вручення їй повного тексту судового рішення.

Слідчий суддя В`ячеслав МОРОЗОВ