Справа № 577/966/23
Провадження № 1-кп/577/223/23
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"22" листопада 2023 р.

Конотопський міськрайонний суд Сумської області в складі:

головуючого-судді ОСОБА_1 ,

з участю секретаря ОСОБА_2 ,

з участю прокурора ОСОБА_3 ,

захисника ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Конотопа кримінальне провадження внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань № 0000026 від 06 січня 2023 року по обвинуваченню ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та мешканця АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, освіта професійно-технічна, не одруженого, проходить військову службу за контрактом у в/ч НОМЕР_1 на посаді стрільця-снайпера, раніше не судимого,

за ознаками скоєння кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст.15 - ч.1 ст. 115, ч. 1 ст. 263 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

В провадженні Конотопського міськрайонного суду Сумської області перебуває обвинувальний акт у кримінальному провадженні внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань № 0000026 від 06 січня 2023 року по обвинуваченню ОСОБА_5 за ознаками скоєння кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст.15 - ч.1 ст. 115, ч. 1 ст. 263 КК України.

Відносно ОСОБА_5 обрано запобіжний захід у виді тримання під вартою, строк якого спливає 23.11.2023 року.

В судовому засіданні прокурор вважає, що запобіжний захід відносно ОСОБА_5 у виді тримання під вартою слід продовжити, оскільки на даний час судовий розгляд кримінального провадження стосовно останнього перебуває на стадії судового розгляду та завершити його до 23.11.2023 року неможливо, ризики, які малися на час обрання запобіжного заходу передбачені п.п. 1, 2, 3 ч. 1 ст. 177 КПК України, на даний час не зменшились, що виправдовує подальше тримання обвинуваченого під вартою. Про існування вказаних ризиків свідчать такі обставини: ОСОБА_5 обвинувачується в умисному скоєнні особливо тяжкого злочину, який має надзвичайно високий ступінь суспільної небезпеки, зумовленої можливими тяжкими наслідками для життя та здоров`я громадян та їхньої безпеці, за вчинення якого у разі визнання винуватим йому загрожує тяжке покарання, згідно санкції ч. 1 ст. 115 КК України виключно у виді позбавлення волі строком від 7 до 15 років та від 3 до 7 років позбавлення волі згідно санкції ч. 1 ст. 263 КК України. Характер інкримінованого злочину, що має підвищену суспільну небезпечність, характеризує ОСОБА_5 з негативного боку та свідчить про те, що він, перебуваючи на волі може знищити, сховати, або спотворити знаряддя вчинення злочину, а саме вогнепальну зброю, оскільки місцезнаходження такої на даний час не встановлено, а обвинувачений заперечує причетність до вказаного злочину. Окрім цього перебуваючи на волі обвинувачений матиме змогу незаконно впливати на свідків та потерпілого у вказаному кримінальному провадженні, шляхом спонукань до зміни показів. Згідно службової характеристики обвинувачений ОСОБА_5 за час виконання посадових обов`язків зарекомендував себе з негативної сторони.

Обвинувачений ОСОБА_5 , його захисник ОСОБА_4 , кожен окремо, в судовому засіданні заперечували проти продовження строку запобіжного заходу у виді тримання під вартою, просили застосувати більш м`який запобіжний захід, а саме нічний домашній арешт, посилаючись на необґрунтованість та не доведення ризиків.

Суд, заслухавши учасників процесу, дослідивши матеріали справи доходить до наступного висновку.

За змістом ч.2 ст. 177, ст. 197 КПК України підставою як застосування запобіжного заходу, у тому числі і у виді тримання під вартою, так і продовження строків тримання під вартою є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені ч.1 ст. 177 КПК України. Частиною першою ст. 194 КПК України визначений обов`язок суду встановити чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про:

наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення;

наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор;

недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Як вбачається із матеріалів провадження питання про продовження строку тримання обвинуваченого ОСОБА_5 під вартою було вирішено на стадії судового розгляду. Тобто, це питання вирішувалось на стадії, яка унеможливлює перевірку обґрунтованості підозри, оскільки остання перестала існувати і на заміну якої висунуте обвинувачення. Обґрунтованість же обвинувачення перевіряється судом, на підставі обвинувального акта шляхом дослідження наданих сторонами кримінального провадження доказів.

За змістом ч.1 ст.177 КПК метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховування від органів досудового розслідування та/або суду; знищення, приховування або спотворення будь-якої із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконного впливу на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджання кримінальному провадженню іншим чином; вчинення іншого кримінального правопорушення чи продовження кримінального правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Крім того, при вирішенні питання про обрання, продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою суд повинен врахувати обставини, передбачені ст.178 КПК України, зокрема, тяжкість кримінального правопорушення, у вчиненні якого обвинувачується особа та дані, які її характеризують і можуть свідчити на користь збільшення (зменшення) ризику переховування від правосуддя чи інших способів неналежної процесуальної поведінки.

Суд вважає, що на даний час ризики, із якими пов`язувалось застосування щодо ОСОБА_5 запобіжного заходу, не припинили свого існування, однак істотно зменшились. Зокрема, суд приймає до уваги те, що ОСОБА_5 має постійне місце проживання та зареєстрований в АДРЕСА_1 , де він проживає разом зі своєю матір`ю, яка хворіє та потребує постійного догляду. Судом враховується особа обвинуваченого, який має міцні соціальні зв`язки, раніше не притягувався до кримінальної відповідальності, виключно позитивно характеризується за місцем проживання та реєстрації, проходить службу за контрактом у в/ч НОМЕР_1 на посаді стрілець-снайпер, учасник бойових дій.

Зокрема, суд вважає, що ризик переховування ОСОБА_5 від суду є доволі великим. Цей ризик обумовлюється суворістю покарання, яке загрожує обвинуваченому у випадку доведення його вини у вчиненні інкримінованого йому злочину. Разом з тим, суд звертає увагу на те, що сама лише тяжкість інкримінованого злочину не може бути підставою для продовження строку тримання під вартою. Також суд звертає увагу на те, що матеріали кримінального провадження не містять жодних даних про існування ризиків того, що обвинувачений може незаконно впливати на потерпілого та свідків, оскільки потерпілий та свідки на даний час допитані, а потерпілий не має жодних претензій до обвинуваченого. Свідки, які не були допитані в судовому засіданні , фактично підтверджують покази обвинуваченого, потерпілого та інших свідків, що вбачається з відеозапису слідчого експерименту з даними свідками. При цьому, у сторони обвинувачення не має підстав обґрунтовано припускати можливість знищення доказів у справі, яких не існує і місце їх знаходження обвинуваченому не відомо. Водночас потерпілим до суду направлені заяви, що завдана шкода відшкодована обвинуваченим в повному обсязі, жодних претензій до обвинуваченого не має.

Крім того, прокурором до суду не надано доказів та не наведено переконливих аргументів на користь того, що застосування більш м`яких запобіжних заходів не зможе забезпечити належної процесуальної поведінки обвинуваченого та запобігти ризикам, лише містить вказівки на ризики.

При цьому, відповідно до установленої практики Європейського суду з прав людини, висновки про ступінь ризиків та неможливості запобігання їм більш м`яких запобіжних заходів, мають бути зроблені за результатами сукупного аналізу обставин злочину та особистості підозрюваного (його характеру, моральних якостей, способу життя, сімейних зв`язків, постійного місця роботи, утриманців), поведінки підозрюваного під час розслідування кримінального правопорушення (наявність або відсутність спроб ухилятися від органів влади) поведінки підозрюваного під час попередніх розслідувань (способу життя взагалі, способу самозабезпечення, системності злочинної діяльності, наявності злочинних зв`язків). Сама лише тяжкість вчиненого кримінального правопорушення, хоча і є визначеним елементом при оцінці ризику ухилення від органу досудового розслідування та/або суду, однак не може бути достатньою підставою для законності тримання особи під вартою.

При розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обов`язково має бути розглянута можливість застосування інших (альтернативних) запобіжних заходів (правова позиція, викладена у п. 80 рішення Європейського Суду з прав людини від 10 лютого 2011 року у справі «Харченко проти України»).

Європейський Суд з прав людини в рішенні від 21.02.2023 року у справі «HYSA v.ALBANIA» зауважив, що тяжкість правопорушення або його наслідки не є самостійними підставами, що обґрунтовують тримання під вартою, і не можуть самі по собі обґрунтовувати позбавлення підозрюваного свободи, якщо вони не враховуються під час оцінки наявності допустимих підстав, за яких може бути видане рішення про тримання під вартою.

Крім того, суд зазначає, що кваліфікація дій обвинуваченого за відповідними статтями Кримінального кодексу України не тягне за собою автоматичне визнання його вини у вчиненні інкримінованих кримінальних правопорушень. Обвинувачений користується презумпцією невинуватості, а тому обставини, викладені прокурором щодо його провини й правильність кваліфікації дій, підлягають доведенню в установленому законом порядку в суді.

Суд звертає увагу, що у відповідності до ст. 131 КПК України, запобіжні заходи є заходами забезпечення кримінального провадження, які застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження. Тобто застосування запобіжних заходів не повинно розцінюватися як міра покарання, а вважається тільки певними обмеженнями особи, яка обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення та застосовуються з метою забезпечення належної процесуальної поведінки обвинуваченого.

Зазначені обставини приводять суд до переконання про можливість зміни обвинуваченому ОСОБА_5 запобіжного заходу, однак при виборі конкретного запобіжного заходу суд враховує те, що забезпечити належну процесуальну поведінку обвинуваченого ОСОБА_5 та попередити існуючі ризики в змозі запобіжний захід у виді цілодобового домашнього арешту за місцем проживання (реєстрації) обвинуваченого. Із метою попередження можливості переховування обвинуваченого від суду, а також із метою забезпечення встановлення істини у справі суд вважає за необхідне покласти на ОСОБА_5 обов`язки у виді утримання від спілкування із певним колом осіб, здачі на зберігання до відповідних органів державної влади свого паспорту (паспортів) для виїзду за кордон, прибувати за викликами до суду.

Із урахуванням зазначених вище обставин, а також у зв`язку із значним зменшенням ризиків, із якими пов`язувалось застосування щодо ОСОБА_5 запобіжного заходу у виді тримання під вартою, суд вважає за можливе змінити щодо нього запобіжний захід із тримання під вартою на цілодобовий домашній арешт із покладенням частини обов`язків, передбачених ч.5 ст. 194 КК України, задовольнивши клопотання захисника.

На підставі викладеного і керуючись ст. ст. 177, 183, 194, 315 КПК України, суддя, -

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні клопотання прокурора Конотопської окружної прокуратури ОСОБА_3 про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою - відмовити.

Клопотання сторони захисту про зміну запобіжного заходу задовольнити.

Змінити обвинуваченому ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід з тримання під вартою на цілодобовий домашній арешт та звільнити його з-під варти в залі суду.

Заборонити обвинуваченому ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , залишати місце реєстрації в АДРЕСА_1 цілодобово.

Покласти на обвинуваченого ОСОБА_5 наступні обов`язки:

1) прибувати до слідчого, прокурора або суду за першою вимогою;

2) не відлучатися з місця реєстрації за адресою: АДРЕСА_1 цілодобово, без дозволу слідчого, прокурора, або суду;

3) повідомляти суд про зміну свого місця проживання;

4) утримуватися від спілкування з потерпілим та свідками;

5) здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну;

6) носити електронні засоби контролю.

Строк дії домашнього арешту встановити до 18.01.2024 року.

Ухвалу відносно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , надіслати для виконання до Глухівського РВП ГУНП в Сумській області за місцем реєстрації обвинуваченого.

Контроль за виконанням ухвали покласти на прокурора, що підтримує обвинувачення.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Сумського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом 5 днів з дня її оголошення.

Повний текст ухвали проголошено 23 листопада 2023 року об 11 годині 00 хвилин

СуддяОСОБА_1