УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 вересня 2023 року м. Київ

Слідчий суддя Шевченківського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , власника майна гр. ОСОБА_3 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду клопотання прокурора відділу Київської міської прокуратури ОСОБА_4 про накладення арешту на майно у кримінальному провадженні № 120 231 000 000 010 83 від 18.09.2023 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286КК України,

у с т а н о в и в :

До Шевченківського районного суду м. Києва звернувся прокурор відділу Київської міської прокуратури ОСОБА_4 з клопотанням про накладення у кримінальному провадженні № 120 231 000 000 010 83 від 18.09.2023 за ознаками ч. 1 ст. 286 КК України, на майно, яке належить гр. ОСОБА_3 .

На обґрунтування клопотання зазначено, що 18.09.2023 приблизно о 06 год. 30 хв., на Одеські площі у місті Києві, на з`їзді з Кільцевої дороги на проспект Академіка Глушкова, ОСОБА_5 , керуючи автомобілем «Mazda», реєстраційний номер НОМЕР_1 , під час руху здійснив зіткнення із нерухомим автомобілем «Кіа», реєстраційний номер НОМЕР_2 , та наїзд на водія цього транспортного засобу ОСОБА_6 , який перебував поруч з автомобілем.

У результаті дорожньо-транспортної пригоди водій автомобіля «Кіа», реєстраційний номер НОМЕР_2 , ОСОБА_6 , його пасажир ОСОБА_7 та пасажир автомобіля «Mazda», реєстраційний номер НОМЕР_1 , ОСОБА_8 отримали тілесні ушкодження.

Під час огляду місця події 18.09.2023 слідчим вилучено автомобіль «Mazda-3», реєстраційний номер НОМЕР_3 , та поміщено на територію майданчику тимчасового зберігання транспортних засобів за адресою: м. Київ, вул. Гната Хоткевича, 20-Б.

Відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_4 автомобіль «Mazda-3», реєстраційний номер НОМЕР_3 , належить гр. ОСОБА_3 .

Постановою слідчого від 18.09.2023 вищевказане майно на підставі ст. 98 КПК України визнано речовим доказом.

У зв`язку з викладеним прокурор просив накласти арешт на вказаний автомобіль з метою забезпечення його збереження.

У судове засідання прокурор не з`явився, у клопотанні просив розглянути клопотання за його відсутності.

Власник тимчасово вилученого майна заперечував проти накладення арешту. Вказав, що він не був учасником дорожньо-транспортної пригоди, тому вважав таке клопотання необґрунтованим.

Слідчий суддя, заслухавши власника майна, дослідивши матеріали клопотання, дійшов висновку про таке.

Відповідно до ч. 2 ст. 167 КПК України тимчасово вилученим майном серед іншого може бути предмет кримінального правопорушення.

Частиною 2 статті 168 КПК визначено, що тимчасове вилучення майна, зокрема може здійснюватися під час огляду.

Статтею 131 КПК арешт майна віднесений до заходів забезпечення кримінального провадження, які у силу ч. 3 ст. 132 КПК застосовуються у разі доведення стороною обвинувачення трьох складових - обґрунтованої підозри вчинення кримінального правопорушення певного ступеню тяжкості; підтвердження того, що потреби досудового розслідування виправдовують саме такий ступінь втручання у права та свободи особи; існування даних, що застосування ініційованого заходу забезпечить виконання поставленого завдання.

Досліджуючи існування на момент розгляду клопотання про накладення арешту зазначених складових, слідчий суддя відмічає, що наданими прокурором матеріалами достатньою мірою підтверджується наявність факту вчинення кримінального правопорушення за ч. 1 ст. 286 КК України.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК арештом майна є тимчасове позбавлення за ухвалою слідчого судді права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно, зокрема, є доказом вчинення злочину.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.

У силу ч. 2 ст. 170 КПК арешт майна допускається, серед іншого, з метою збереження речових доказів.

Для реалізації встановленої законом мети відповідно до ч. 3 ст. 170 КПК арешт накладається на майно будь-якої фізичної чи юридичної особи, якщо воно відповідає зазначеним у ст. 98 КПК критеріям.

Відповідно до ч. 1 ст. 98 КПК речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були об`єктом кримінально протиправних дій, набуті кримінально протиправним шляхом та зберегли на собі сліди вчинення кримінального правопорушення або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження.

Прокурором та матеріалами клопотання доведено, що вилучене майно, на яке ініційоване накладення арешту, може містити на собі інформацію про обставини вчинення кримінального правопорушення.

Приймаючи до уваги наведене, враховуючи правову кваліфікацію кримінального правопорушення, за фактом вчинення якого здійснюється розслідування, слідчий суддя дійшов висновку, що наявні достатні підстави для арешту зазначеного у клопотанні майна, оскільки вказане майно містить на собі інформацію щодо обставин вчинення кримінального правопорушення.

Керуючись вимогами ст. 131, 132, 167, 168, 170-173, 309, 395 КПК України, слідчий суддя

у х в а л и в :

Клопотання прокурора відділу Київської міської прокуратури ОСОБА_4 задовольнити.

Накласти у кримінальному провадженні № 120 231 000 000 010 83 від 18.09.2023 арешт на майно ОСОБА_3 автомобіль «Mazda-3», реєстраційний номер НОМЕР_3 .

Ухвала підлягає негайному виконанню.

На цю ухвалу упродовж п`яти днів з дня її оголошення може бути подана апеляційна скарга до Київського апеляційного суду.

Слідчий суддя ОСОБА_1