Справа № 585/3752/23
Номер провадження 1-кс/585/1193/23
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 жовтня 2023 року, слідчий суддя Роменського міськрайонного суду Сумської області ОСОБА_1 , за участю слідчого ОСОБА_2 , при секретарі ОСОБА_3 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Ромни клопотання старшого слідчого СВ Роменського РВП ГУ НП в Сумській області ОСОБА_2 , по матеріалам кримінального провадження, внесеного до ЄРДР за № 0000179 від 13.05.2023 р. за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 197-1 КК України, про арешт майна та визначення порядку його зберігання,

ВСТАНОВИВ:

У провадження слідчого судді Роменського міськрайонного суду Сумської області надійшло клопотання слідчого СВ Роменського РВП ГУ НП в Сумській області, погоджене прокурором Роменської окружної прокуратури ОСОБА_4 , подане в межах досудового розслідування кримінального провадження, внесеного в ЄРДР за № 0000179 від 13.05.2023, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст.1971 КК України, про накладення арешту на майно, а саме посіви сільськогосподарської культури кукурудзи, соняшника та гречки врожаю 2023 року, на земельних ділянках комунальної та державної власності за межами населених пунктів на території Перехрестівського старостинського округу Роменської міської ради (перелік яких наведено у клопотанні), а також вирішення питання щодо передачі вказаних вище посівів сільськогосподарських культур Національному агентству України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів.

До початку судового розгляду слідчий подав заяву про уточнення прохальної частини клопотання, згідно якої просив доповнити пункт 1 текстом наступного змісту: накласти арешт на урожай гречки 2023, скошеної у валки, необмолоченої на земельних ділянках комунальної та державної власності за межами населених пунктів на території Перехрестівського старостинського округу Роменської міської ради, у решті прохальну частину клопотання залишити без змін.

На обґрунтування клопотання слідчим зазначено, що насьогодні слідчими Роменського РВП ГУ НП у Сумській області здійснюється досудове розслідування кримінального провадження, внесеного в ЄРДР за № 0000179 від 13.05.2023 р. за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 197-1 КК України.

Таке кримінальне провадження було розпочато 13.05.2023 року у зв`язку із надходженням 12.05.2023 о 12:34 годин до ЧЧ Роменського РВП ГУ НП в Сумській області зі служби «102» надійшло повідомлення Роменського міського голови ОСОБА_5 , про те, що у населеному пункті Перехрестівка Роменського району Сумської області невстановлені особи здійснюють обробіток земельних ділянок, які їм не належать.

При виїзді на місце події встановлено одну з земельних ділянок, а саме ділянка №:04:003:0100, яка належить державі в особі ГУ Держгеокадастру у Сумській області. Вказана ділянка мала сліди культивації та будь-які сторонні особи на ній відсутні.

Так, до матеріалів кримінального провадження долучено копію рішення 25-ї сесії восьмого скликання Роменської міської ради від 23.12.2021 «Про прийняття земельних ділянок сільськогосподарського призначення із державної власності у комунальну», відповідно до якого прийнято у власність наступні земельні ділянки: :03:001:0175, :03:001:0180, :01:002:0075, :02:002:0004, :03:001:0172, :01:002:0080, :03:001:0181, :01:002:0084, :03:001:0169, :02:002:0005, :03:001:0178, :01:002:0072, :03:001:0177, :02:005:0003, :01:002:0071, :03:001:0167, :03:001:0176, :01:002:0081, :02:005:0002, :03:001:0163, :03:001:0170, :03:001:0164, :10:001:0104, :08:001:0077, :01:002:0085, :03:001:0096, :04:002:0112, :04:004:0015, :04-002:0110, :04:002:0108, :04:003:0102, :04:003:0105, :04:003:0108, :12:002:0126, :04:002:0107 загальною площею 2 831,53 га.

Станом на 13.09.2023 із зазначених земельних ділянок за Роменською міською радою зареєстровано 42 земельні ділянки загальною площею 1 394,33 га, за ГУ Держгеокадастру у Сумській області - 19 земельних ділянок загальною площею 1 345,3 га, за територіальної громадою в особі Перехрестівської сільської ради - 1,1 га та земельна ділянка площею 90,08 га право власності на яку в реєстрі не визначено.

Проведеним оглядом 14.09.2023 вказаних 64 земельних ділянок встановлено, що на 47 земельних ділянок засіяно зерновими культурами, а саме: землі зареєстровані за Роменською міською радою - :01:002:0081 площею 104,1 га - орієнтовно 20 га на момент огляду під стернею, решта 84 га засіяно соняшником, :01:002:0080 площею 39,7 га - росте соняшник, :01:002:0072 площею 14, 7 га - росте гречка, :01:002:0071 площею 13,4 га - росте соняшник, :01:002:0084 площею 66,8 га - росте соняшник, :01:002:0075 площею 26,1 га - росте соняшник, :04:002:0085 площею 1,9 га - росте соняшник, :05:002:0410 площею 3,4 га - росте соняшник, :03:001:0177 площею 83,0 га - росте соняшник, :03:001:0168 площею 15,5 га - росте соняшник, :03:001:0167 площею 15,4 га - на якій скошена у валки, необмолочена гречка, :03:001:0164 площею 26,13 га - на якій скошена у валки, необмолочена гречка, :03:001:0163 площею 5,6 га - на якій скошена у валки, необмолочена гречка, :03:001:0174 площею 96,8 га - де на половині ділянки скошено соняшник (48 га), на іншій половині (48 га) знаходиться урожай соняшника, :03:001:0170 площею 22,3 га - росте соняшник, :03:001:0169 площею 26,6 га - росте соняшник, :02:002:0004 площею 12,0 га - росте соняшник, :02:002:0005 площею 16,0 га - росте соняшник, :03:001:0180 площею 54,9 га - росте соняшник, :03:001:0181 площею 147,8 га - росте соняшник, :02:005:0003 площею 83,7 га - росте соняшник, :02:005:0002 площею 102,5 га - росте соняшник, :03:001:0176 площею 61,8 га - 2/3 стерня, 1/3 (20 га) - соняшник, :03:001:0178 площею 19,9 га - росте соняшник, :03:001:0166 площею 129,8 га - росте соняшник, :03:001:0172 площею 79,4 га - росте кукурудза, :03:001:0097 площею 1,7 га - росте соняшник, :02:003:0002 площею 40,96 га - росте соняшник.

Також, встановлено земельну ділянку з кадастровим №:04:002:0107 площею 90,8 га, яку прийнято у власність Роменською міською радою, однак на даний час право власності на неї не зареєстровано та на якій посаджено зернову культуру - соняшник.

Таким чином можна зробити висновок, що невстановлені особи самовільно зайняли земельні ділянки, які наразі перебувають у власності Роменської міської ради та у державній власності в особі ГУ Держгеокадастру в Сумській області, які засіяли зерновими культурами - соняшником, кукурудзою та гречкою чим завдали матеріального збитку державі та територіальній громаді.

За розрахунками, наданими Роменською міською радою, збитки, завдані Роменській міській територіальній громаді внаслідок самозахвату земель сільськогосподарського призначення, загалом становлять 25 727 510,70 грн.

При цьому, як зазначає слідчий, органом досудового розслідування враховано, що вказані посіви не перебувають у власності добросовісного набувача, а навпаки є майном, що утворено в результаті вчинення кримінального правопорушення - самовільного зайняття земельних ділянок.

Крім того, як зазначає слідчий у своєму клопотанні, згідно листа ДП «ДГ АФ «Надія» до Роменської міської ради за № 252 від 26.09.2023 земельними ділянками в кількості 28 шт, з кадастровими номерами, зазначеними вище, що розташовані на території Перехрестівського старостинського округу в межах Роменської територіальної громади, користується ДП «ДГ АФ «Надія» ІСГ ПС НААН України».

Також слідчий зазначає, що на даний час у кримінальному провадженні нікому не повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення. Однак у чинному законодавстві відсутня норма, що передбачала б обов`язковість наявності підозри у вчиненні кримінального правопорушення щодо конкретної особи, як обов`язкова умова накладення арешту на майно.

У зв`язку із зазначеним, на думку ініціатора клопотання, щодо переліченого майна у виді врожаю сільськогосподарських культур 2023 року на визначених земельних ділянках з кадастровими номерами, слід вжити такий захід забезпечення кримінального провадження як арешт майна, з підстав, передбачених п.2 та п. 4 ч. 2 ст. 170 КПК України, а також виходячи з того, що таке майно відповідає ознакам речового доказу та відповідною постановою визнано речовим доказом, крім того, оскільки сам по собі врожай сільськогосподарських культур: соняшника, кукурудзи та гречки не перебувають у власності добросовісного набувача, а навпаки є майном, що утворено в результаті вчинення кримінального правопорушення самовільного зайняття земельних ділянок, який підданий швидкому псуванню, і зберігання якого через громіздкість неможливо без зайвих труднощів й витрат по забезпеченню спеціальних умов зберігання співмірні з його вартістю, то врожай доцільно передати Національному агентству України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів в управління для реалізації або передачі в управління за договором, оскільки це буде можливо без шкоди для даного кримінального провадження та відповідатиме завданням кримінального процесу.

Слідчий Роменського РВП у судовому засіданні підтримав клопотання та просив про його задоволення з підстав викладених у клопотанні, вказав, що на наведене у клопотанні майно у виді врожаю сільськогосподарських культур 2023 року необхідно накласти арешт з підстав, визначених п.п. 2, 4 ч. 2 ст. 170 КПК України.

Оскільки майно, про арешт якого звертається до суду слідчий, не було тимчасово вилучене, а матеріали клопотання не містять достатніх відомостей про фізичну чи юридичну особу, у володінні чи користуванні якої перебуває таке майно, то суд ухвалив розглядати клопотання без повідомлення інших осіб.

Дослідивши доводи клопотання й додані до нього матеріали, заслухавши слідчого, слідчий суддя приходить до висновку про наявність підстав для відмови у його задоволенні, виходячи із наступного.

Відповідно до приписів ст.370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.

Відповідно до ч. 1 ст. 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ратифікованого Законом України від 17 вересня 1997 року №475/97-ВР, кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.

У своїх висновках Європейський суд з прав людини неодноразово нагадував, що перша та найважливіша вимога ст. 1 Першого протоколу полягає в тому, що будь-яке втручання публічної влади в право на мирне володіння майном має бути законним. Друге речення п.1 дозволяє позбавлення власності лише на умовах, передбачених законом, а п.2 визначає, що держави мають право здійснювати контроль за користуванням майном шляхом введення в дію законів. Більше того, верховенство права, один з фундаментальних принципів демократичного суспільства, є наскрізним принципом усіх статей конвенції (рішення у справах "Амюр проти Франції", "Колишній король Греції та інші проти Греції" та "Малама проти Греції").

Згідно з ч. 1 ст. 131 КПК України захід забезпечення кримінального провадження застосовується з метою досягнення дієвості цього провадження.

При застосуванні заходів забезпечення кримінального провадження слідчий суддя повинен діяти у відповідності до вимог КПК України та судовою процедурою гарантувати дотримання прав, свобод та законних інтересів осіб; умов, за яких жодна особа не була б піддана необґрунтованому процесуальному обмеженню.

Зокрема, при вирішенні питання про арешт майна для прийняття законного, обґрунтованого та справедливого рішення слідчий суддя, відповідно до вимог ст. 94 КПК України, ст. 132 КПК України, ст. 173 КПК України повинен враховувати: правову підставу для арешту майна; можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні або застосування щодо нього спеціальної конфіскації; наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою; розумність та співрозмірність обмеження прав власності завданням кримінального провадження, а також наслідки арешту майна для підозрюваного, третіх осіб.

Відповідно до вимог ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому зазначеним Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існують достатні підстави вважати, що воно є предметом, засобом чи знаряддям вчинення злочину, доказом злочину, набуте злочинним шляхом, доходом від вчиненого злочину, отримане за рахунок доходів від вчиненого злочину або може бути конфісковане у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого чи юридичної особи, до якої може бути застосовано заходи кримінально-правового характеру, або може підлягати спеціальній конфіскації щодо третіх осіб, юридичної особи, або для забезпечення цивільного позову. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

Згідно з ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи;4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Разом з тим, за правилами вказаної норми кримінального процесуального закону, а саме частин 3, 4, та 6, арешт на майно може бути накладено в разі відповідності такого майна критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу, а також у разі наявності підстав вважати, що майно підозрюваного, обвинуваченого, засудженого або третьої особи підлягатиме спеціальній конфіскації у випадках, передбачених Кримінальним кодексом України, крім того, арешту підлягає майно підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, фізичної чи юридичної особи, яка в силу закону несе цивільну відповідальність за шкоду, завдану діями (бездіяльністю) підозрюваного, обвинуваченого, засудженого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, а також юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, за наявності обґрунтованого розміру цивільного позову у кримінальному провадженні, а так само обґрунтованого розміру неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою, щодо якої здійснюється провадження.

Як слідує з матеріалів клопотання, у провадженні СВ Роменського РВП ГУ НП в Сумській області перебувають матеріали досудового розслідування, внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000179 від 13.05.2023 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 1971 КК України.

За змістом відомостей, що внесено в ЄРДР за № 0000179 вбачається, що таке кримінальне провадження здійснюється за фактом самовільного захоплення та обробітку групою осіб земельних ділянок, загальною площею 186 Га, які перебувають у комунальній власності Роменської міської ради

Під час досудового розслідування встановлено, що до комунальної власності Роменської міської ради передано земельні ділянки, сільськогосподарського призначення, що розташовані на території Перехрестівського старостинського округу Роменської міської ради Сумської області, з кадастровими номерами: :01:002:0081 площею 84 га, :01:002:0080 площею 39,7 га, :01:002:0072 площею 14,7 га, :01:002:0071 площею 13,4 га, :01:002:0084 площею 66,8 га, :01:002:0075 площею 26,1 га, :01:002:0085 площею 1,9 га, :05:002:0410 площею 3,4 га, :03:001:0177 площею 83,0 га, :03:001:0168 площею 15,5 га, :03:001:0174 площею 96,8 га, :03:001:0170 площею 22,3 га, :03:001:0169 площею 26,6 га, :02:002:0004 площею 12,0 га, :02:002:0005 площею 16,0 га, :03:001:0180 площею 54,9 га, :03:001:0181 площею 147,8 га, :02:005:0003 площею 83,7 га, :02:005:0002 площею 102,5 га, :03:001:0176 площею 61,8 га, :03:001:0178 площею 19,9 га, :03:001:0166 площею 129,8 га, :03:001:0172, площею 79,4 га, :03:001:0097 площею 1,7 га, :02:003:0002 площею 40,96 га, :04:002:0109 площею 95,9 га, :04:002:0112 площею 150,2 га, :04:002:0113 площею 95,2 га, :04:002:0111 площею 97,4 га, :04:002:0108 площею 53,5 га, :04:002:0110 площею 166,2 га, :04:003:0106 площею 50,0 га, :04:003:0108 площею 69,6 га, :04:003:0109 площею 88,3 га, :04:003:0103 площею 88,3 га, :04:003:0110 площею 71,5 га, :04:003:0104 площею 29,6 га, :04:003:0112 площею 70,8 га, :04:003:0105 площею 74,7 га, :04:004:0018 площею 66,0 га, :04:004:0019 площею 16,8 га, :04:004:0015 площею 14,4 га, :04:003:0100 площею 14,7 га, №:04:002:0107 площею 90,8 га, які на підставі рішення 25-ї сесії восьмого скликання Роменської міської ради від 23.12.2021 «Про прийняття земельних ділянок сільськогосподарського призначення із державної власності у комунальну» прийняті у власність Роменської міської ради.

Також встановлено, що ДП «ДГ АФ «НАДІЯ» ІСГ ПС НААН України» передані земельні ділянки, що перебувають у розпорядженні наукових установ Національної академії аграрних наук України, та посіви на вказаних 28 земельних ділянках, є їх власністю, що підтверджується листом до Роменської міської ради вих. № 252 від 26.09.2023.

Проведеним оглядом 14.09.2023 вказаних 64 земельних ділянок встановлено, що на 47 земельних ділянок засіяно зерновими культурами, а саме: землі зареєстровані за Роменською міською радою - :01:002:0081 площею 104,1 га - орієнтовно 20 га на момент огляду під стернею, решта 84 га засіяно соняшником, :01:002:0080 площею 39,7 га - росте соняшник, :01:002:0072 площею 14, 7 га - росте гречка, :01:002:0071 площею 13,4 га - росте соняшник, :01:002:0084 площею 66,8 га - росте соняшник, :01:002:0075 площею 26,1 га - росте соняшник, :04:002:0085 площею 1,9 га - росте соняшник, :05:002:0410 площею 3,4 га - росте соняшник, :03:001:0177 площею 83,0 га - росте соняшник, :03:001:0168 площею 15,5 га - росте соняшник, :03:001:0167 площею 15,4 га - на якій скошена у валки, необмолочена гречка, :03:001:0164 площею 26,13 га - на якій скошена у валки, необмолочена гречка, :03:001:0163 площею 5,6 га - на якій скошена у валки, необмолочена гречка, :03:001:0174 площею 96,8 га - де на половині ділянки скошено соняшник (48 га), на іншій половині (48 га) знаходиться урожай соняшника, :03:001:0170 площею 22,3 га - росте соняшник, :03:001:0169 площею 26,6 га - росте соняшник, :02:002:0004 площею 12,0 га - росте соняшник, :02:002:0005 площею 16,0 га - росте соняшник, :03:001:0180 площею 54,9 га - росте соняшник, :03:001:0181 площею 147,8 га - росте соняшник, :02:005:0003 площею 83,7 га - росте соняшник, :02:005:0002 площею 102,5 га - росте соняшник, :03:001:0176 площею 61,8 га - 2/3 стерня, 1/3 (20 га) - соняшник, :03:001:0178 площею 19,9 га - росте соняшник, :03:001:0166 площею 129,8 га - росте соняшник, :03:001:0172 площею 79,4 га - росте кукурудза, :03:001:0097 площею 1,7 га - росте соняшник, :02:003.0002 площею 40,96 га - росте соняшник.

Окрім цього, проведеним оглядом від 14.09.2023 встановлено 18 земельних ділянок, які прийнято у власність Роменською міською радою, однак на даний час зареєстровані за ГУ Держгеокадастру в Сумській області, а саме: :04:002:0109 площею 95,9 га - росте соняшник, :04:002:0112 площею 150,2 га - росте соняшник, :04:002:0113 площею 95,2 га - росте соняшник, :04:002:0111 площею 97,4 га - росте соняшник, :04:002:0108 площею 53,5 га - росте соняшник, :04:002:0110 площею 166,2 га - росте соняшник, :04:003:0106 площею 50,0 га - росте соняшник, :04:003:0108 площею 69,6 га - росте соняшник, :04:003:0109 площею 88,3 га - росте соняшник, :04:003:0103 площею 88,3 га - росте соняшник, :04:003:0110 площею 71,5 га - росте соняшник, :04:003:0104 площею 29,6 га - росте соняшник, :04:003:0112 площею 70,8 га - росте соняшник, :04:003:0105 площею 74,7 га - росте соняшник, :04:004:0018 площею 66,0 га - росте соняшник, :04:004:0019 площею 16,8 га - росте соняшник, :04:004:0015 площею 14,4 га - росте соняшник, :04:003:0100 площею 14,7 га-росте соняшник.

Також, проведеним оглядом від 14.09.2023 встановлено земельну ділянку з кадастровим №:04:002:0107 площею 90,8 га, яку прийнято у власність Роменською міською радою, однак на даний час право власності на неї не зареєстровано та на якій посаджено зернову культуру - соняшник.

Відповідно до розрахунків заподіяної шкоди, Роменській міській територіальній громаді внаслідок самозахвату земель сільськогосподарського призначення розташованих на території Перехрестівського старостинського округу, загальною площею 1347,2901 га, на суму 5 539 510, 71 грн.

Згідно розрахунків заподіяної шкоди, Роменській міській територіальній громаді внаслідок самозахвату земель сільськогосподарського призначення, з урахуванням площ засіяних сільськогосподарськими культурами, розташованих на території Перехрестівського старостинського округу, загальною площею 1 347,2901 га, на суму 20 188 000, 00 грн.

Постановою слідчого від 27 вересня 2023 року посіви сільськогосподарської культури кукурудзи, соняшника та гречки врожаю 2023 року, та урожай гречки, скошеної у валки, необмолоченої на земельних ділянках комунальної та державної власності за межами населених пунктів на території Перехрестівського старостинського округу Роменської міської ради, було визнано речовим доказом у кримінальному провадженні.

Так, відповідно до ч.2 ст.171 КПК України у клопотанні слідчого, прокурора про арешт майна повинно бути зазначено: 1) підстави і мету відповідно до положень ст.170 цього Кодексу та відповідне обґрунтування необхідності арешту майна; 2) перелік і види майна, що належить арештувати; 3) документи, які підтверджують право власності на майно, що належить арештувати, або конкретні факти і докази, що свідчать про володіння, користування чи розпорядження підозрюваним, обвинуваченим, засудженим, третіми особами таким майном; 4) розмір шкоди, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою, у разі подання клопотання відповідно до ч. 6 ст. 170 цього Кодексу.

До клопотання також мають бути додані оригінали або копії документів та інших матеріалів, якими слідчий, прокурор обґрунтовує доводи клопотання.

При цьому, згідно зі ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально-протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально-протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Слідчий суддя, суд при вирішенні питання про накладення арешту на майно з метою збереження речових доказів повинні перевірити наявність достатніх підстав вважати, що вилучене майно, яке визнано речовим доказом, відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 КПК України.

Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював, що в разі, коли держави вважають за потрібне вдаватися до таких заходів, як вилучення майна або арешт майна, суд оцінюватиме, чи були підстави, наведені для виправдання таких заходів, відповідними та достатніми, і чи було дотримано принцип пропорційності, а також, зокрема, чи були у справі також інші докази на той час вчинення протиправних діянь.

Так, зокрема, в рішенні у справі «Новоселецький проти України» Європейський суд з прав людини вказує, що у кожній справі, в якій йде мова про порушення згаданого вище права (володіння своїм майном), суд повинен перевірити дії чи бездіяльність держави з огляду на дотримання балансу між потребами загальної суспільної потреби та потребами збереження фундаментальних прав особи, особливо враховуючи те, що заінтересована особа не повинна нести непропорційний та непомірний тягар.

Формальне посилання на положення ст.98 КПК України не може розцінюватися як відповідне обґрунтування того, що потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи внаслідок накладення арешту на належне такій особі майно.

Під час розгляду клопотання не було встановлено з матеріалів провадження достатньо підстав, щоб вважати майно, вказане у клопотанні слідчого таким, що відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 КПК України, не зважаючи на винесення відповідного процесуального рішення слідчим про визнання речовими доказами від 27.09.2023 року.

На переконання слідчого судді, сам факт наявності у матеріалах кримінального провадження постанови слідчого про визнання речовим доказом врожаю сільськогосподарської культури не може виступати метою для накладення арешту у розумінні ч. 2 ст. 173 КПК України.

Також, з матеріалів провадження слідує, що клопотання слідчого про арешт майна та додані до нього матеріали не відповідають вимогам ч.2 ст.171 КПК України, адже вони не підтверджують підстави, мету та не містять відповідного обґрунтування необхідності арешту майна та обґрунтованого розміру шкоди у результаті вчинення кримінального правопорушення.

Зазначені обставини підлягають не тільки зазначенню в клопотанні, а й обов`язковому доведенню слідчим, прокурором при судовому розгляді клопотання та мають бути перевірені та досліджені слідчим суддею при вирішенні клопотання про арешт майна.

Так, об`єктивна сторона кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.1971 КК України, полягає у самовільному зайнятті земельної ділянки, за наявності таких кваліфікуючих ознак як: вчинення особою, раніше судимою за кримінальне правопорушення, передбачене цією статтею, вчинення таких дій групою осіб, або вчинення таких дії щодо земельних ділянок, віднесених до категорії спеціально охороняємих згідно закону.

Самовільне зайняття земельної ділянки - це фактичне заволодіння (чи заволодіння і користування) земельною ділянкою або її частиною, вчинене в особистих інтересах або інтересах інших осіб тим, кому ця ділянка у встановленому порядку не надавалась у володіння і користування.

З викладеного слідує, що сільськогосподарські культури, які вирощені на певній земельній ділянці, не можуть бути ні об`єктом, ні предметом кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 1971 КК України, виходячи із диспозиції цієї норми Кримінального Кодексу, а отже не можуть відповідати критеріям, визначеним ст. 98 КПК України, навіть за умови прийняття слідчим відповідного процесуального рішення щодо визнання речовим доказом.

Крім того, за змістом статті 100 КПК України сторона кримінального провадження, якій наданий речовий доказ або документ, зобов`язана зберігати їх у стані, придатному для використання у кримінальному провадженні. Речові докази, які отримані або вилучені слідчим, прокурором, оглядаються, фотографуються та докладно описуються в протоколі огляду. Зберігання речових доказів стороною обвинувачення здійснюється в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.

З огляду на викладене, суд звертає увагу, що посіви кукурудзи, соняшника та гречки на земельних ділянках, які не зібрано, тобто не встановлено вагу кукурудзи, соняшника та гречки, її вартість, із забороною розпоряджатися майном та використовувати його, не зможе бути використаний як доказ у кримінальному проваджені, тобто не дотримується мета накладення арешту.

Відповідно до ч.2 ст.173 КПК України при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні, якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому п.1 ч.2 ст.170 КПК України; 3-1) можливість спеціальної конфіскації (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому п. 2 ч. 2 ст. 170 КПК України), 5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження, 6) наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

Згідно ч. 3 ст. 132 КПК України застосування заходів забезпечення кримінального провадження не допускається, якщо слідчий, прокурор не доведе, що: 1) існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для застосування заходів забезпечення кримінального провадження; 2) потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, про який ідеться в клопотанні слідчого, прокурора; 3) може бути виконане завдання, для виконання якого слідчий, прокурор звертається з клопотанням.

При накладенні арешту на майно слідчий суддя має обов`язково переконатися в наявності доказів на підтвердження вчинення кримінального правопорушення. При цьому, закон не вимагає аби вони були повними та достатніми на даній стадії кримінального провадження, однак вони мають бути такими, щоб слідчий суддя був упевнений у тому, що подані докази можуть дати підстави для пред`явлення обґрунтованої підозри у вчиненні того чи іншого злочину.

Наявність доказів у кримінальному провадженні має давати слідчому судді впевненість в тому, що в даному кримінальному провадженні необхідно накласти вид обмеження з метою уникнення негативних наслідків.

Так, кримінальна відповідальність за ч.2 ст.1971 КК України настає за самовільне зайняття земельної ділянки.

Слідчий у судовому засіданні зазначив, що метою арешту зазначеного врожаю є застосування спеціальної конфіскації та відшкодування шкоди, завданої кримінальним правопорушенням.

Пунктом 2 частини 2 статті 170 КПК України визначено, що арешт майна допускається з метою спеціальної конфіскації.

При цьому, згідно ч.4 ст. 170 КПК України - у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно підозрюваного, обвинуваченого, засудженого або третьої особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно підлягатиме спеціальній конфіскації у випадках, передбачених Кримінальним кодексом України. Арешт накладається на майно третьої особи, якщо вона набула його безоплатно або за ціною, вищою чи нижчою за ринкову вартість, і знала або повинна була знати, що таке майно відповідає будь-якій з ознак, передбачених пунктами 1-4 частини першої статті 96--2 Кримінального кодексу України.

Санкція частини 2 статті 197-1 КК України передбачає покарання у виді обмеження волі на строк від двох до чотирьох років або позбавлення волі на строк до двох років.

При цьому, згідно ч.1 ст. 96-2 КК України, спеціальна конфіскація застосовується у разі, якщо гроші, цінності та інше майно: 1) одержані внаслідок вчинення кримінального правопорушення та/або є доходами від такого майна; 2) призначалися (використовувалися) для схиляння особи до вчинення кримінального правопорушення, фінансування та/або матеріального забезпечення кримінального правопорушення або винагороди за його вчинення; 3) були предметом кримінального правопорушення, крім тих, що повертаються власнику (законному володільцю), а у разі, коли його не встановлено, - переходять у власність держави; 4) були підшукані, виготовлені, пристосовані або використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення, крім тих, що повертаються власнику (законному володільцю), який не знав і не міг знати про їх незаконне використання.

У той же час, ч.1 ст. 96-1 КК України визначено, що спеціальна конфіскація полягає у примусовому безоплатному вилученні за рішенням суду у власність держави грошей, цінностей та іншого майна у випадках, визначених цим Кодексом, за умови вчинення умисного кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого Особливою частиною цього Кодексу, за які передбачено основне покарання у виді позбавлення волі або штрафу понад три тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, а так само передбаченого частиною першою статті 150, статтею 154, частинами другою і третьою статті 159--1, частиною першою статті 190, статтею 192, частиною першою статей 204, 209--1, 210, частинами першою і другою статей 212, 212-1, частиною першою статей 222, 229, 239--1, 239-2, частиною другою статті 244, частиною першою статей 248, 249, частинами першою і другою статті 300, частиною першою статей 301, 302, 310, 311, 313, 318, 319, 362, статтею 363, частиною першою статей 363-1, 364--1, 365-2 цього Кодексу.

Також, рішенням Конституційного Суду України від 30.06.2022 року у справі за № 1-р/2022 визначено, що суб`єктом, щодо якого може бути застосована спеціальна конфіскація, є: засуджена особа (пункт 1 частини другої статті 961); особа, яка не підлягає кримінальній відповідальності у зв`язку з недосягненням віку, з якого може наставати кримінальна відповідальність, або неосудністю, або звільняється від кримінальної відповідальності чи покарання з підстав, передбачених КК України, крім звільнення від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності (частина третя статті 962); третя особа, якщо вона набула майно, зазначене у статті 962 КК України, від підозрюваного, звинуваченого, особи, яку переслідують за вчинення суспільно небезпечного діяння у віці, з якого не настає кримінальна відповідальність, або в стані неосудності, чи іншої особи безоплатно, за ринкову ціну або за ціну вищу чи нижчу ринкової вартості, і знала або повинна була і могла знати, що таке майно відповідає будь-якій із ознак, зазначених у пунктах 1 - 4 частини першої статті 962 КК України (частина четверта статті 962).

Спеціальна конфіскація застосовується у разі, коли майно вилучається у особи, яка не є власником або добросовісним володільцем такого майна, а тому цей захід впливу на особу має некаральний характер, метою застосування якого є припинення використання грошей та іншого майна, набутих унаслідок злочинної або іншої протиправної діяльності, як цілі або засобу кримінально-протиправної діяльності.

З наведених норм кримінального та кримінального процесуального законів вбачається, що з метою спеціальної конфіскації арешт може бути накладено на майно підозрюваного, обвинуваченого, засудженого або третьої особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно набуте безоплатно або за ціною, вищою чи нижчою за ринкову вартість, та така особа знала або повинна була знати, що таке майно одержане внаслідок вчинення кримінального правопорушення та/або є доходами від такого майна; призначалось (використовувалось) для схиляння особи до вчинення кримінального правопорушення, фінансування та/або матеріального забезпечення кримінального правопорушення або винагороди за його вчинення; було предметом кримінального правопорушення; 4) було підшукане, виготовлене, пристосоване або використане як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення.

У той же час, за матеріалами клопотання відсутні відомості про повідомлення будь-якій особі про підозру, встановлення певної фізичної чи юридичної особи (третьої особи), яка набула майно, щодо якого йдеться у клопотанні на підставах, визначених ст. 96-2 КК України, а так само клопотання слідчого не містить відомостей про те, що посіви сільськогосподарської культури кукурудзи, соняшника та гречки врожаю 2023 року на земельних ділянках комунальної та державної власності на території Перехрестівського старостинського округу відповідають ознакам, визначеним у пунктах 1 - 4 частини першої статті 962 КК України.

Крім того слідчим суддею відзначється, що за своїм визначенням посів це внесення насіння до спеціально підготовленого ґрунту. У той же час, відповідно до протоколу огляду, на спірних земельних ділянках маються вже рослини соняшнику, кукурудзи та гречки, тобто врожай, що технічно унеможливлює збір саме посівів, як про це просить слідчий. Крім того слідчий просить накласти арешт на посіви вказаних сільськогосподарських культур, які ще не зібрані та не зазначає відповідальних осіб такого збору, при цьому у клопотанні конкретно не зазначено, яке саме доказове значення має вищевказане майно та не зазначені конкретні родові та індивідуальні показники таких посівів, зокрема сорт, клас, рік врожаю тощо, а тому неможливо накласти арешт на абстрактну кількість врожаю, який ще не зібраний та підлягає зберіганню або передачі для реалізації лише після такого зібрання

Виходячи із наведеного вище слідчий суддя приходить до висновку про недоведеність матеріалами кримінального провадження підстав арешту майна із метою спеціальної конфіскації, як про це йдеться у клопотанні слідчого.

Також, згідно п.4 ч.2 ст. 170 КПК України, арешт майна допускається з метою відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Згідно ч.6 ст. 170 КПК України - арешт накладається на майно підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, фізичної чи юридичної особи, яка в силу закону несе цивільну відповідальність за шкоду, завдану діями (бездіяльністю) підозрюваного, обвинуваченого, засудженого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, а також юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, за наявності обґрунтованого розміру цивільного позову у кримінальному провадженні, а так само обґрунтованого розміру неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою, щодо якої здійснюється провадження.

Зважаючи на викладені норми процесуального закону, у випадку, передбаченому п.4 ч.2 ст. 170 КПК України, на стадії досудового розслідування арешт може бути накладено на майно підозрюваного - за наявності обґрунтованого розміру цивільного позову у кримінальному провадженні, а також на майно юридичної особи щодо якої здійснюється провадження у разі встановлення обґрунтованого розміру неправомірної вигоди, яка нею отримана.

У той же час за матеріалами кримінального провадження будь-якій особі про підозру не повідомлено, щодо будь-якої юридичної особи кримінальне провадження не здійснюється, цивільний позов у провадженні не заявлено, обґрунтований розмір неправомірної вигоди не встановлено.

Долучений до матеріалів провадження розрахунок заподіяної шкоди Роменській міській територіальній громаді внаслідок самозахвату земель сільськогосподарського призначення слідчий суддя піддає критичній оцінці, оскільки із такого документу не вбачається, якою методикою послуговувалась відповідна комісія РМР при обрахунку матеріального збитку, чи є члени такої комісії уповноваженими особами на визначення розміру збитку, заподіяного внаслідок кримінального правопорушення та чи мають останні відповідну кваліфікацію тощо.

У зв`язку із зазначеним вище та тим, що слідчим матеріалами кримінального провадження та загалом у ході судового розгляду не було доведено підстави та мету накладення арешту на майно у виді посівів сільськогосподарських культур співмірно до вимог п.1, 2, 4 ч.2 ст. 170 КПК України, а тому слідчий суддя вважає за потрібне відмовити у задоволенні вказаного клопотання.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 98, 100, 167, 170,171, 172, 309, 395 КПК України, слідчий суддя, -

П О С Т А Н О В И В :

У задоволенні клопотання старшого слідчого СВ Роменського РВП ГУ НП в Сумській області ОСОБА_2 , по матеріалам кримінального провадження, внесеного до ЄРДР за № 0000179 від 13.05.2023 р. за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 197-1 КК України, про арешт майна та визначення порядку його зберігання відмовити.

На ухвалу слідчого судді безпосередньо до Сумського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення може бути подана апеляційна скарга. Якщо ухвалу суду постановлено без виклику особи, яка її оскаржує, то строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення.

СЛІДЧИЙ СУДДЯ ОСОБА_1