Виноградівський районний суд Закарпатської області
_____________________________________________________________________
Справа № 299/7290/23
У Х В А Л А

09.11.2023 року м.Виноградів

Слідчий суддя Виноградівського районного суду Закарпатської області ОСОБА_1 , за участі секретаря судових засідань ОСОБА_2 , перекладача ОСОБА_3 , прокурора ОСОБА_4 , старшого слідчого ОСОБА_5 , підозрюваного ОСОБА_6 , захисника ОСОБА_7 , розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання старшого слідчого СВ відділення поліції № 1 Берегівського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Закарпатській області ОСОБА_5 про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою по кримінальному провадженню Єдиний реєстр досудових розслідувань № 0000704 від 27.10.2023 року щодо ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та мешканця АДРЕСА_1 , громадянина України, українця, з середньою освітою, одруженого, не працюючого, раніше судимого (вироком Виноградівського районного суду від 15.08.2023 року за ч. 1 ст. 125 КК України до штрафу у розмірі, що дорівнює 850 гривень), підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, -

В С Т А Н О В И В:

Старший слідчий СВ відділення поліції № 1 Берегівського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Закарпатській області ОСОБА_5 , за погодженням з прокурором Виноградівського відділу Берегівської окружної прокуратури ОСОБА_4 , звернувся до слідчого судді із клопотанням про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою щодо підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України ОСОБА_6 .

Подане клопотання обґрунтовується тим, що ОСОБА_6 , відповідно до вироку Виноградівського районного суду Закарпатської області від 15 серпня 2023 року, визнано винним у вчинені ним кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України та призначено покарання у виді штрафу у розмірі 50 неоподаткованих мінімум доходів громадян, що становить 850 гривень, однак на шлях виправлення не став, а повторно скоїв кримінальне правопорушення при наступних обставинах:

Так, 25 жовтня 2023 року близько 20 години, в період дії правового режиму воєнного стану введеного у дію Указом Президента України від 2,4 лютого 2022 року №64/2022 "Про введення воєнного стану в Україні", затвердженого Законом України від 24 лютого 2022 року №2102-ЇХ (із змінами), який продовжений з 18 серпня 2023 строком на 90 днів на підставі Указу Президента України «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні» від 26 липня 2023 за №451/2023, затвердженого Законом України від 27 липня 2023 року за №3275-ІХ, ОСОБА_6 вирішив здійснити крадіжку матеріальних цінностей з дворогосподарства АДРЕСА_2 , де проживає ОСОБА_8 .

Реалізовуючи свій злочинний умисел прибув до вищевказаного дворогосподарства, де діючи умисно, з особистих корисливих мотивів, з метою незаконного збагачення за рахунок крадіжки чужого майна, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій та їх карність, переконавшись у відсутності власника та сторонніх осіб, які б могли викрити його протиправні дії, підійшов до вхідних дверей, що ведуть до житлових кімнат вказаного, будинку, де ОСОБА_6 за допомогою застосування фізичної сили відчинив двері та проник до середини будинку, де реалізуючи свій заздалегідь запланований умисел на таємне викрадення чужого майна, перебуваючи у спальній-кімнаті умисно, таємно викрав телевізор марки "GA.BA", моделі GLV 3-234, діагональ 32 см, вартість якого згідно висновку експерта від 27.10.2023року, становить 3400 (три тисячі чотириста) гривень, системний блок до комп`ютера марки "AMD", S/N: 103024. чорного кольору, вартість якого згідно висновку експерта від 2/7.10.2023 року, становить 1890 (одна тисяча вісімсот дев`яносто) гривень та монітор до комп`ютера марки "PHILIPS" моделі 20HF5234/10, сірого кольору, вартість якого згідно висновку експерта від 27.10.2023 року, становить 850 (вісімсот п`ятдесят) гривень, після чого із викраденим зник.

Внаслідок крадіжки, потерпілій ОСОБА_8 спричинено матеріальних збитків на загальну суму 6 140 гривень.

Таким чином, ОСОБА_6 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України - таємне викрадення чужого майна (крадіжка), поєднана з проникненням у житло, вчинена в умовах воєнного стану.

08 листопада 2023 року ОСОБА_6 повідомлено про підозру у вчиненні ним кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України.

У вчиненому кримінальному правопорушенні обґрунтовано підозрюється Вина ОСОБА_6 , що підтверджується зібраними по кримінальному провадженню доказами: протоколом допиту потерпілої ОСОБА_8 , допитами свідків, протоколом огляду місця події та іншими зібраними в ході досудового розслідування доказами.

Підозрюваний ОСОБА_6 вчинив умисний злочин, передбачений ч. 4 ст. 185 КК України, який, відповідно до ч. 5 ст. 12 КК України, відноситься до категорії тяжких злочинів та за який передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від п`яти до восьми років.

Відповідно до ст. 177 КПК України з метою застосування підозрюваному ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам переховуватися від органів досудового розслідування та суду.

Злочин, який інкримінується ОСОБА_6 є тяжким і передбачає можливість призначення покарання у виді позбавлення волі на строк від п`яти до восьми років, що вже саме по собі може бути підставою та мотивом для підозрюваного переховуватись від органів досудового розслідування та суду.

Вищевказана обставина, а також той факт, що Закарпатська область межує з чотирма країнами (Польща, Румунія, Словаччина та Угорщина) дають підстави вважати, що підозрюваний ОСОБА_6 усвідомлюючи тяжкість та невідворотність покарання за вчинення тяжкого злочину може переховуватись від органів досудового розслідування та має реальні можливості покинути територію України з цією метою, поза межами пункту пропуску державного кордону України, а також переховуватись на території України. Крім того в останнього може бути в наявності паспорт громадянина Угорщини.

28.06.2023 відносно ОСОБА_6 направлено до суду обвинувальний акт у вчиненні ним кримінального правопорушення передбаченого ч.3 ст. 332 КК України у кримінальному провадженні №0000356 від 05.08.2023.

Разом з тим, 11.09.2023 ОСОБА_6 повідомлено про підозру у вчиненні кримінальний правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 127, ч. 1 ст. 146 КК України у кримінальному провадженні № 0000134 від 31.05.2023.

10.10.2023 на підставі ухвали слідчого судді Виноградівського районного суду ОСОБА_9 , стосовно підозрюваного ОСОБА_6 , у кримінальному провадженій № 0000499 від 24.07.2023, обрано запобіжний захід у вигляді домашнього арешту у нічний час доби строком на 60 діб, тобто до 08.12.2023, який ним не виконується.

Окрім цього 20.10.2023 відносно ОСОБА_6 до Виноградівського районного суду направлено обвинувальний акт у вчиненні ним кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 та ч. 2 ст. 289 КК України, у кримінальному провадженні №0000499 від 24.07.2023 року.

Підозрюваний ОСОБА_6 з урахуванням відомих йому обставин кримінального правопорушення та матеріалів кримінального провадження може вступати у поза процесуальні відносини із свідками та схиляти їх до зміни даних слідству показів і це створює загрозу тиску та підбурювання вказаних осіб до дачі неправдивих показів або відмови від надання таких.

Знаходячись на волі підозрюваний ОСОБА_6 зможе використовуючи свої зв`язки координувати дії засобами, які мають можливість впливати на викривлення зазначених даних для кримінального провадження шляхом погрози та тиску на учасників/сторін кримінального провадження, з метою уникнення підозрюваним кримінальної відповідальності, що є способом перешкоджанням досудового розслідування.

Крім того, ОСОБА_6 може перешкоджати кримінальному провадженню іншим способом, зокрема, підшукувати осіб, що можуть надати вигідні для нього неправдиві показання.

Підставою застосування до підозрюваного ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні кримінального правопорушення та наявність ризиків, які дають підстави вважати, що підозрюваний матиме можливість переховуватись від органів досудового розслідування та суду, незаконно впливати на свідків та інших учасників кримінального провадження, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином.

У випадку засудження ОСОБА_6 за вчинення тяжкого злочину, до якого може бути застосовано виключно покарання у вигляді реального позбавлення волі від п`яти до восьми років.

Вивченням особи підозрюваного наданий час встановлено, що ОСОБА_6 працездатний, тяжкими захворюваннями, які б перешкоджали його утриманню під вартою, не страждає. Даних, які б вказували на неможливість застосування вказаного запобіжного заходу не встановлено.

Ураховуючи викладене, тяжкість та специфіку кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_6 , дані про його особу, з метою забезпечення виконання процесуальних обов`язків та запобіганням наведеним у клопотанні ризикам, сторона обвинувачення звернулася з клопотанням про застосування до ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

У судовому засіданні прокурор, старший слідчий клопотання підтримали. Додатково прокурор зазначив про необхідність при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою визначити підозрюваному розмір застави, який дорівнює вісімдесяти розмірам прожиткового мінімуму для працездатних осіб, відповідно до ч. 3 ст. 183, п. 2 ч. 5 ст. 182 КПК України.

Підозрюваний та його захисник проти клопотання заперечували, вважали, що запобіжний захід не пов`язаний з триманням під вартою забезпечить належну процесуальну поведінку, наміру ухилятись від слідства підозрюваний не має, обставини клопотання є недоведеними. Також просили врахувати, що підозрюваний, відповідно до доказів поданих стороною обвинувачення, раніше судимий за вчинення кримінального проступку. Обставини клопотання про те, що підозрюваний обвинувачується у вчиненні інших кримінальних правопорушень суперечить ст. 17 Конституції України, оскільки його вину у вчиненні таких кримінальних правопорушень не доведено, зворотне матеріалами клопотання не містять. Підозрюваний має на утриманні 4 малолітніх дітей, яких необхідно утримувати. Частину викраденого майна повернуто потерпілому. Спричинена кримінальним правопорушенням шкода, яка на даний час не відшкодована, становить трохи більше ніж 3000 гривень. Вразі, якщо слідчий суддя прийде до переконання про необхідність застосування до підозрюваного запобіжного заходу у виді тримання під вартою, просив визначити підозрюваному розмір застави, який дорівнює двадцяти розмірам прожиткового мінімуму для працездатних осіб, відповідно до ч. 3 ст. 183, п. 2 ч. 5 ст. 182 КПК України.

Заслухавши учасників, дослідивши матеріали клопотання, слідчий суддя встановив наступне.

Відповідно до положень ст.ст. 177, 183 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків , а також запобігання переховуванню від органів досудового розслідування,незаконного впливу на свідків, експерта, спеціаліста у цьому кримінальному провадженні, перешкоджання кримінальному провадженню іншим чином.

Підставою для застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави вважати, що підозрюваний може вчинити вище вказані дії.

Згідно до вимог ст. 177 КПК України правовою підставою для застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою злочину, а також наявність зазначених у законі ризиків.

Наявність обґрунтованої підозри ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, слідчим суддею визнана і така підтверджується наявними в провадженні доказами, зокрема: протоколом допиту потерпілої ОСОБА_8 , допитами свідків, протоколом огляду місця події та іншими зібраними в ході досудового розслідування доказами.

Наявні докази, які містяться в матеріалах судового провадження дають підстави вважати, що підозра у вчиненні ОСОБА_6 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, на цій стадії досудового розслідування, є підтвердженою.

Слідчий суддя констатує, що слідчим у кримінальному провадженні надано докази, які на даній стадії досудового розслідування є достатніми для визначення поняття обґрунтованої підозри у вчиненні кримінального правопорушення. Однак, дослідження доказів з метою визнання їх такими, які можуть бути покладені в основу винуватості особи у вчиненні того чи іншого злочину відноситься до стадії судового розгляду по суті, та не вирішується на стадії досудового розслідування.

Перевіряючи наявність обґрунтованої підозри, слідчий суддя виходить з того, що сукупність матеріалів кримінального провадження на даній стадії розслідування, є достатньою для застосування щодо підозрюваного запобіжного заходу, оскільки обґрунтованість підозри - це не акт притягнення особи до відповідальності, а сукупність даних, які переконують об`єктивного спостерігача, що особа могла бути причетною до вчинення конкретного злочину.

Така позиція суду випливає й із практики Європейського Суду з прав людини про те, що «розумна підозра у вчиненні кримінального злочину», про яку йдеться у ст. 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, визначає наявність обставин або відомостей, які б переконали неупередженого спостерігача, що ця особа, можливо, вчинила злочин.

Разом з тим, відповідно до ст.183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що в разі обрання іншого більш м`якого запобіжного заходу підозрюваний, обвинувачений може ухилитися від слідства або суду, знищити речові докази, перешкоджати встановленню істини у справі або продовжувати злочинну діяльність. При цьому суд повинен врахувати обставини, які вказані у ст. 178 КПК України.

Відповідно до ст. 3 Загальної декларації прав людини,ст. 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, запобіжний захід у виді взяття під варту обирається лише тоді, коли на підставі наявних у справі фактичних даних із певною вірогідністю можна стверджувати, що інші запобіжні заходи не забезпечать належної процесуальної поведінки підозрюваного, обвинуваченого. Крім того, не допускається застосування найбільш суворого запобіжного заходу лише з мотиву тяжкості вчиненого підозрюваним кримінального правопорушення.

Як зазначено у рішенні Європейського суду з прав людини у справі «Ходорковський проти Росії», при оцінці позбавлення свободи будь-кого суд не обмежується проголошеними видимими цілями взяття та тримання під вартою, про які йдеться, але також розглядає істинні наміри та цілі, що стоять за ними. Отже, коли єдиною підставою застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою є побоювання того, що підозрюваний зникне, до підозрюваного має бути застосовано інший запобіжний захід, якщо він зможе забезпечити достатні гарантії явки в суд (орган досудового розслідування), наприклад, через застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту.

Крім того, не допускається застосування найбільш суворого запобіжного заходу лише з мотиву тяжкості вчиненого підозрюваним кримінального правопорушення.

В клопотанні слідчого не вмотивовано, на підставі яких наявних у справі фактичних даних можна стверджувати, що інші запобіжні заходи не забезпечать належної процесуальної поведінки підозрюваного ОСОБА_6 .

Слідчий в обґрунтування клопотання підстав взяття ОСОБА_6 під варту поклав формальні положення, викладені в КПК України, зокрема, про тяжкість кримінального правопорушення, покарання яке йому загрожує у разі доведення його винуватості, можливість переховування від органів досудового розслідування та суду, незаконного впливу на свідків та інших учасників у кримінальному провадженні, перешкоджання кримінальному провадженню іншим чином.

На переконання слідчого судді, наведені у клопотанні слідчим доводи про те, що перебуваючи на волі, підозрюваний ОСОБА_6 з метою ухилення від кримінальної відповідальності зможе переховуватись від слідства та суду, незаконно впливати на свідків чи інших осіб у кримінальному провадженні, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, не підтверджені жодним доказом і такі висновки не узгоджуються з фактичною поведінкою підозрюваного впродовж досудового розслідування.

Відомостей про те, що підозрюваний ОСОБА_6 у будь-який спосіб перешкоджав досудовому розслідуванню чи перешкоджає йому в даний час у матеріалах провадження немає і слідчому судді не надано.

Зазначені у клопотанні обставини про те, що ОСОБА_6 раніше притягувався до кримінальної відповідальності за вчинення кримінального проступку (вирок Виноградівського районного суду від 15.08.2023 року за ч. 1 ст. 125 КК України до штрафу у розмірі, що дорівнює 850 гривень), негативно характеризується (не бере активну участь у громадському житті села, конфлікти з оточенням, надходження скарг..) на переконання слідчого судді не можуть слугувати підставою для задоволення клопотання, враховуючи і те, що на утриманні підозрюваного перебувають четверо малолітніх дітей, що підтверджується копіями свідоцтв про народження та довідкою Пийтерфолвівської сільської ради від 09 листопада 2023 року № 1478.

Окрім того, як слідує з матеріалів судового провадження, вина підозрюваного у вчиненні інших кримінальних правопорушень не доведена, твердження сторони обвинувачення про зворотне суперечить ст. 17 Конституції України (правовий принцип, за яким щодо особи, яка підозрюється у вчиненні злочину, припускається невинність до того часу, поки її вину не буде доведено у порядку, передбаченому законодавством, і встановлено вироком суду, який набрав законної сили).

Встановлені обставини свідчать про безпідставність клопотання про необхідність застосування до ОСОБА_6 найсуворішого за видом запобіжного заходу, оскільки таке втручання у права та свободи особи, які гарантуються не лише національним законодавством, а й закріплені в Конвенції з прав людини і основоположних свобод, при таких обставинах, не може вважатися виправданим.

У п. 52 рішення Європейського суду з прав людини у справі «Ливада проти України» від 26.06. 2014, Суд вказує, що аргументи «за» і «проти» звільнення, включаючи ризик того, що обвинувачений може перешкоджати належному здійсненню провадження, не мають прийматися абстрактно (inabstracto), а повинні підтверджуватися фактичними доказами. Небезпека того, що обвинувачений буде переховуватися, не може оцінюватися виключно за ступенем тяжкості ймовірного покарання. Вона має оцінюватися з урахуванням низки інших відповідних факторів, які можуть або підтвердити існування небезпеки переховування, або зробити її на стільки незначною, що вона не зможе обґрунтовувати досудове тримання під вартою. Така позиція є усталеною практикою ЄСПЛ ( рішення у справі «Доронін проти України», «Осипенко проти України», «Харченко проти України»).

У свою чергу сторона обвинувачення зворотне в судовому засіданні не довела, правом доповнити клопотання про застосування запобіжного заходу, відповідно до ч. 2 ст. 185 КПК України, не скористалась.

Враховуючи вищенаведені обставини встановлені слідчим суддею та недоведеність стороною обвинувачення під судового розгляду, що жоден із більш м`яких, ніж тримання під вартою, запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України, а також те, що обставини, зазначені у ст. 178 КПК України, виправдовують тримання підозрюваного ОСОБА_6 під вартою, слідчий суддя вважає, що клопотання слідчого про необхідність застосування щодо підозрюваного ОСОБА_6 запобіжного заходу у виді тримання під вартою не відповідає положенням ст. 176, 177, 178, 183 КПК України та ст. 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Постановляючи ухвалу, слідчий суддя враховує тяжкість кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_6 та покарання, яке загрожує йому у разі доведення його вини, конкретні обставини справи та дані про особу підозрюваного, його вік, стан здоров`я, наявність на утриманні чотирьох малолітніх дітей, що вказує на стійкість та міцність соціальних зв`язків, майновий стан (складні матеріально-побутові умови проживання), розмір завданої шкоди (6 140 гривень), а також враховуючи обсяг і характер слідчих дій, які необхідно виконати до завершення досудового розслідування, слідчий суддя вважає, що запобігти наявним ризикам та забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваного можливо, застосувавши відносно нього запобіжний захід у виді домашнього арешту в певний період доби, з покладенням на нього обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України, при цьому вважає, що стороною обвинувачення не доведено суду виняткових обставин, які б виправдовували обмеження права підозрюваного на свободу та свідчили б про недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів, а тому вважає за необхідне клопотання слідчого про обрання щодо ОСОБА_6 запобіжного заходу у виді тримання під вартою задовольнити частково.

Слідчий суддя вважає, що такий запобіжний захід буде співмірним з існуючими ризиками, відповідає особі підозрюваного та тяжкості інкримінованого йому кримінального правопорушення і зможе забезпечити виконання ОСОБА_6 покладених на нього процесуальних обов`язків.

Приймаючи рішення слідчий суддя також враховує вимоги ст. 26 КПК України, зокрема, те, що сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та в спосіб, передбачених цим Кодексом; що під час судового розгляду стороною обвинувачення не заявлялось клопотань щодо приєднання до матеріалів судового провадження доказів (документів), які б підтверджували доводи клопотання про необхідність тримання підозрюваного під вартою.

Керуючись ст.ст. 181, 183, 194 КПК України, слідчий суддя,-

У Х В А Л И В:

Клопотання старшого слідчого задовольнити частково.

Застосувати до підозрюваного ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у виді домашнього арешту в нічний час доби з 22 до 06 год. наступного дня із забороною залишати місце проживання за адресою: АДРЕСА_1 , без дозволу слідчого, прокурора чи суду, строком на 60 днів, починаючи з 09.11.2023 року по 07.01.2024 року (включно).

Покласти на підозрюваного ОСОБА_6 обов`язки, передбачені ч. 5 ст. 194 КПК України, а саме: прибувати до слідчого, прокурора або суду за кожним їхнім викликом, вимогою та визначеною ними періодичністю; не відлучатися із АДРЕСА_1 в нічний час доби з 22 до 06 год. без дозволу слідчого, прокурора або суду; повідомляти слідчого, прокурора або суд про зміну свого місця проживання та місця роботи; утримуватися від спілкування зі свідками у кримінальному провадженні; здати на зберігання слідчому у кримінальному провадженні свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

Строк дії ухвали встановити до 08.01.2024 року.

Роз`яснити підозрюваному ОСОБА_6 , що відповідно до ч. 5 ст. 181 КПК України працівники органу Національної поліції з метою контролю за його поведінкою мають право з`являтися у житло, під арештом в якому він перебуває, вимагати надання усних чи письмових пояснень з питань, пов`язаних з виконанням покладених на нього обов`язків.

Попередити підозрюваного ОСОБА_6 про те, що в разі невиконання ним покладених на нього обов`язків, до нього може бути застосований більш жорсткий запобіжний захід.

Копію ухвали для відома та організації виконання надіслати начальнику відділення поліції № 1 Берегівського районного відділу полції Головного управління Національної поліції в Закарпатській області.

На ухвалу слідчого судді може бути подана апеляційна скарга безпосередньо до Закарпатського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1