Справа180/1244/23
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 лютого 2024 р.

Марганецький міський суд Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

з секретарем судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Марганець кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань 03.05.2023 року за № 0000197, за яким

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець м.Марганець Дніпропетровської області, громадянин України, із середньою освітою, не одружений, не працюючий, зареєстрований та проживаючий за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимий:

- 18.06.20212 року Марганецьким міським судом Дніпропетровської області за ч.3 ст.185, ч.2 ст.185 КК України до позбавлення волі строком на 3 роки. На підставі ст.75 КК України від відбування покарання звільнений з іспитовим строком 2 роки;

- 22.08.2012 року Томаківським районним судом Дніпропетровської області за ч.3 ст.185, ч.2 ст.15 ч.2 ст.185 КК України до позбавлення волі строком на 3 роки. На підставі ст.75 КК України від відбування покарання звільнений з іспитовим строком 2 роки;

- 06.11.2013 року Марганецьким міським судом Дніпропетровської області за ч.2 ст.185 КК України до позбавлення волі строком на 3 роки. На підставі ст.71 КК України частково приєднаний невідбутий строк 1 місяць за вироком Томаківського районного суду Дніпропетровської області від 22.08.2012 року, остаточно призначено покарання у виді 3 років 1 місяця позбавлення волі;

- 31.05.2017 року Марганецьким міським судом Дніпропетровської області за ч.3 ст.185, ч.3 ст.186, ч.1 ст.70 КК України до позбавлення волі строком на 4 роки. Звільнений 15.10.2020 року з Солонянської виправної колонії по відбуттю покарання,

обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.185 КК України, за участю:

прокурора ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_3 ,

ВСТАНОВИВ:

18.04.2023 року близько 17 години 30 хвилин ОСОБА_3 знаходився на території кладовища, розташованого по вул.Щербини в м.Марганець Дніпропетровської області, де побачив ОСОБА_5 , яка прийшла на територію цього ж кладовища для прибирання могили свого покійного чоловіка. Далі ОСОБА_3 побачив, як ОСОБА_5 залишила на столі біля могили кофту та відійшла від вказаної могили, щоб викинути сміття, у зв`язку з чим у ОСОБА_3 виник злочинний умисел на таємне викрадення вказаної кофти, а також майна, що знаходиться в кишенях кофти.

На виконання свого злочинного умислу, ОСОБА_3 18.04.2023 року близько 17 години 30 хвилин перебуваючи на території кладовища по вул.Щербини в м.Марганець Дніпропетровської області, впевнившись, що за його діями ніхто не спостерігає, діючи таємно, умисно, повторно, з корисливих мотивів, в умовах воєнного стану, введеного на всій території України, що регламентовано Законом України «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» від 24.02.2022 року № 2102-ІХ, строк дії якого продовжено на підставі Закону України «Про затвердження Указу Президента України «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні» від 07.02.2023 року № 2915-IX, підійшов до могили ОСОБА_6 , що розташована на ділянці місцевості з географічними координатами 47,6377520, 34,6466856, та забрав зі столика, встановленого біля могили, кофту «The North Face», яка матеріальної цінності для потерпілої не представляє, в кишенях якої виявив зв`язку ключів, які для потерпілої також не представляють матеріальної цінності, та мобільний телефон, марки NOKIA, моделі RM-1133, вартість якого згідно висновку судово-товарознавчої експертизи № 2419/23 від 09.05.2023 року становить 360 грн. Після цього ОСОБА_3 , утримуючи при собі мобільний телефон, кофту та ключі, залишив місце вчинення злочину та розпорядився викраденим майном на власний розсуд, чим спричинив потерпілій ОСОБА_5 матеріальну шкоду на суму 360 грн.

Органом досудового розслідування та прокурором дії ОСОБА_3 кваліфіковані за ч.4 ст.185 КК України як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно, в умовах воєнного стану.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 свою вину у скоєнні кримінального правопорушення визнав повністю і безумовно, надав показання, якими підтвердив фактичні обставини його вчинення, викладені в обвинувальному акті, а саме підтвердив, що навесні 2023 року він проходив по кладовищу в районі 9-типоверхівки в м.Марганець, і побачив жінку, яка залишила на столику біля могилки кофту та пішла виносити сміття. Навкруги нікого не було, то він взяв кофту і приніс додому. Дома побачив у кишенях ковти телефон NOKIA, який в подальшому продав своїй знайомій, та ключі. У вчиненому щиро розкаюється.

Враховуючи повне визнання обвинуваченим ОСОБА_3 своєї вини, за клопотанням прокурора та за згодою обвинуваченого, суд визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються, і постановив розглянути кримінальне провадження в порядку ч.3 ст.349 КПК України, обмежившись допитом обвинуваченого та дослідженням матеріалів, що характеризують його особу. На виконання вимог ч.3 ст.349 КПК України учасникам судового провадження роз`яснено про неможливість оскарження ними визнаних обставин в апеляційному порядку.

Разом з тим, з метою уточнення відомостей, викладених в обвинувальному акті, суд за клопотанням прокурора дослідив відеозапис слідчого експерименту за участю підозрюваного ОСОБА_3 від 10.05.2023 року.

За результатами судового розгляду суд приходить до висновку, що дії ОСОБА_3 правильно кваліфіковані органом досудового розслідування та прокурором за ч.4 ст.185 КК України як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно, в умовах воєнного стану.

Санкція ч.4 ст.185 КК України передбачає покарання у виді позбавлення волі на строк від п`яти до восьми років.

Відповідно до ст.65 КК України при призначенні покарання суд враховує ступінь тяжкості вчиненого, особу винного, обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання.

ОСОБА_3 вчинено умисне корисливе кримінальне правопорушення, яке відповідно до ст.12 КК України є тяжким злочином.

Обвинувачений раніше неодноразово судимий за вчинення корисливих злочинів, на обліку у лікаря-нарколога та лікаря-психіатра не перебуває, за місцем проживання скарг на нього не надходило, офіційно не працевлаштований, потребує постійного лікування, оформлює групу інвалідності.

Обставиною, що пом`якшує покарання ОСОБА_7 відповідно до ст.66 КК України, суд визнає щире каяття та активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення.

Обставиною, що обтяжує покарання відповідно до ст.67 КК України, є вчинення злочину щодо особи похилого віку.

Зважаючи на ступінь тяжкості злочину, його обставини, враховуючи вимоги кримінального закону і передбачені цим законом санкції, а також те, що ОСОБА_3 визнав свою вину, щиро розкаявся, надав зізнавальні показання, шкода, завдана кримінальним правопорушенням потерпілій відшкодована, суд вважає за можливе призначити ОСОБА_3 мінімальне покарання, передбачене санкцією ч.4 ст.185 КК України, із застосуванням ст.ст.75, 76 КК України.

Запобіжний захід обвинуваченому не обирався і підстав для його обрання суд на час ухвалення вироку не вбачає.

Матеріальна шкода в розмірі 360 грн., завдана потерпілій ОСОБА_5 , відшкодована останній в повному обсязі шляхом повернення викраденого.

Цивільний позов не заявлено.

Витрати на проведення судово-товарознавчої експертизи № 2419/23 від 09.05.2023 року в розмірі 260 грн. необхідно стягнути із засудженого в дохід держави.

Долю речових доказів вирішити відповідно до ст.100 КПК України.

Враховуючи вищевикладене, керуючись ст.ст.370, 371, 374 КПК України, суд

УХВАЛИВ:

ОСОБА_3 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ч.4 ст.185 КК України, і призначити йому покарання у виді 5 (п`яти) років позбавлення волі.

На підставі ст.75 КК України ОСОБА_3 звільнити від відбування покарання з випробуванням та встановити іспитовий строк на 2 (два) роки.

На підставі ст.76 КК України зобов`язати ОСОБА_3 :

- періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання та роботи;

- не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Іспитовий строк обчислювати відповідно до положень ст.165 КВК України з моменту проголошення вироку суду.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь держави вартість проведення судової товарознавчої експертизи в сумі 260 грн.

Речові докази:

- мобільний телефон, марки NOKIA, моделі RM-1133, з сім-картою, чоловічу кофту чорного кольору та зв`язку ключів, передані на відповідальне зберігання їх власниці ОСОБА_5 , - залишити останній за належністю.

Копію вироку негайно вручити учасникам судового розгляду.

Вирок може бути оскаржено до Дніпровського апеляційного суду протягом тридцяти днів з моменту його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя: ОСОБА_1