Справа № 695/2187/23
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

28 вересня 2023 року смт Чорнобай

Чорнобаївський районний суд Черкаської області у складі:

головуючого судді - ОСОБА_1 ,

за участі секретаря судового засідання - ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні у залі судових засідань Чорнобаївського районного суду Черкаської області кримінальне провадження

№ 0000011, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 02 січня 2023 року, за обвинуваченням

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця

м. Золотоноша, Черкаської області, громадянина України, українця, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , проживає за адресою:

АДРЕСА_2 , з неповною середньою освітою, неодруженого, непрацюючого, інвалідом, учасником бойових дій та депутатом не являється, на утриманні малолітніх дітей не має, раніше не судимого:

у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 357, ч. 4 ст. 185 КК України,

за участю сторін кримінального провадження:

прокурора - ОСОБА_4 ,

обвинуваченого - ОСОБА_3 ,

захисника - ОСОБА_5 ,

в с т а н о в и в:

Обвинувачений ОСОБА_3 , 28.10.2022, близько 18 години 00 хвилин, перебуваючи за адресою: АДРЕСА_2 , усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій та бажаючи настання їх негативних наслідків, діючи з раптово виниклим умислом, спрямованим на особисте незаконне збагачення, з корисливих мотивів, шляхом вільного доступу, з метою заволодіння грошовими коштами, викрав платіжну (банківську) картку № НОМЕР_1 АТ «Райффайзен Банк», яка належить потерпілому ОСОБА_6 та яка відповідно до ст. 1 Закону України «Про інформацію», примітки до ст. 358 КК України є офіційним документом, оскільки містить зафіксовану на матеріальному носієві інформацію, яка підтверджує та посвідчує певні факти, які здатні спричинити наслідки правового характеру, та видана уповноваженою особою юридичної особи з дотриманням визначеної законом форми та містить передбачені законом реквізити.

Він же, в умовах воєнного стану, введеного указом Президента України від 24.02.2022

№ 64/2022 "Про введення воєнного стану в Україні", який затверджений Законом України "Про затвердження Указу Президента України "Про введення воєнного стану в Україні" від 24.02.2022 № 2102-ХІ із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб, продовженого указами Президента України № 133/2022 від 14.03.2022, №259/2022 від 18.04.2022, №341/2022 від 17.05.2022, № 573/2022 від 12.08.2022, 28 жовтня 2022 року близько 18 години 00 хвилин, перебуваючи за адресою: АДРЕСА_2 , діючи за раптово виниклим умислом, спрямованим на заволодіння чужим майном, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій та бажаючи настання їх негативних наслідків, переслідуючи корисливий мотив, умисно, таємно, вважаючи, що його дії непомічені іншими особами, шляхом вільного доступу, здійснив крадіжку мобільного телефону марки Nokia 7230, що належить потерпілому ОСОБА_6 , ринкова вартість якого, згідно з висновком експерта №СЕ-19/124-23/445-ТВ від 18.01.2023 становить 350 гривень 00 копійок, чим спричинив потерпілому майнової шкоди на вказану суму.

Він же, в умовах воєнного стану, введеного указом Президента України від 24.02.2022

№ 64/2022 "Про введення воєнного стану в Україні", який затверджений Законом України "Про затвердження Указу Президента України "Про введення воєнного стану в Україні" від 24.02.2022 № 2102-ХІ із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб, продовженого указами Президента України № 133/2022 від 14.03.2022, №259/2022 від 18.04.2022, №341/2022 від 17.05.2022, № 573/2022 від 12.08.2022, №757/2022 від 07.11.2022, № 58/2023 від 06.02.2023, №254/2023 від 19.05.2023 строком на 90 діб, у період часу з 21 години 40 хвилин до 21 години 45 хвилин, перебуваючи в м. Золотоноша Черкаської області, реалізовуючи кримінально протиправний намір на заволодіння грошовими коштами, що знаходились на платіжній банківській карті № НОМЕР_1 АТ «Райффайзен Банк», яка належить потерпілому ОСОБА_6 , повторно, умисно, таємно, з корисливих мотивів, з метою власного збагачення, використовуючи банківську карту та пін код до неї, шляхом зняття готівки через банкомат AT «ПриватБанк», що розташований за адресою: Черкаська область,

м. Золотоноша, вул. Новоселівська, 1 викрав гроші в сумі 8200,00 грн., які належать потерпілому ОСОБА_6 , чим завдав потерпілому майнової шкоди на вищевказану суму.

Суд визнає доведеним наведене формулювання обвинувачення та кваліфікує дії обвинуваченого ОСОБА_3 за ч. 1 ст. 357, ч. 4 ст. 185 КК України, а саме як викрадення офіційного документа, вчинене з корисливих мотивів; таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене в умовах воєнного стану, вчинене повторно.

У даному кримінальному провадженні 15 червня 2023 року між прокурором

ОСОБА_4 та підозрюваним ОСОБА_3 за участю захисника ОСОБА_5 укладено угоду про визнання винуватості згідно з вимогами ст.ст. 468, 469, 472 КПК України.

Відповідно до змісту угоди про визнання винуватості прокурор та підозрюваний

ОСОБА_3 дійшли згоди щодо формулювання підозри і кваліфікації дій за ч. 1 ст. 357, ч. 4

ст. 185 КК України.

Згідно з угодою про визнання винуватості підозрюваний ОСОБА_3 повністю визнав свою вину у вчинених кримінальних правопорушеннях і зобов`язався: беззастережно визнати обвинувачення у вчиненні кримінальних правопорушень; співпрацювати у викритті кримінальних правопорушень, вчинених іншою особою.

Сторони угоди про визнання винуватості також погодились на призначення покарання підозрюваному ОСОБА_3 за ч. 1 ст. 357 КК України у вигляді одного року обмеження волі; за ч. 4 ст. 185 КК України у вигляді п`яти років позбавлення волі; на підставі ч. 1 ст. 70 КК України призначити остаточне покарання за сукупністю злочинів, шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим у вигляді 5 років позбавлення волі; на підставі ст. 75 КК України погодили звільнити від відбування покарання з випробуванням з покладенням обов`язків передбачених п.п. 1, 2 ч. 1 та п.п. 2, 3, ч. 3 ст. 76 КК України.

Крім того, прокурор та підозрюваний ОСОБА_3 визначили наслідки укладення та затвердження угоди про визнання винуватості, передбачені ст. 473 КПК України, а також наслідки невиконання угоди про визнання винуватості і окремо умисного невиконання угоди про визнання винуватості, передбачені ст. 476 КПК України.

Прокурор ОСОБА_4 у підготовчому судовому засіданні вважав, що при укладенні угоди про визнання винуватості дотримані вимоги та правила КПК України і КК України, просив угоду про визнання винуватості затвердити і призначити обвинуваченому ОСОБА_3 узгоджене в угоді про визнання винуватості покарання.

Обвинувачений ОСОБА_3 у підготовчому судовому засіданні визнав себе винним у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 357, ч. 4 ст. 185 КК України, в обсязі обвинувачення, дав згоду на призначення узгодженого виду та міри покарання у разі затвердження угоди про визнання винуватості. Просив угоду про визнання винуватості затвердити та призначити узгоджене покарання.

Захисник ОСОБА_5 також просив затвердити угоду про визнання винуватості.

Потерпілий ОСОБА_6 в підготовче судове засідання не з`явився, подав заяву про розгляд справи без його участі та не заперечував щодо затвердженя угоди. За згодою учасників кримінального провадження суд ухвалив про розгляд справи без участі потерпілого.

Суд, заслухавши доводи сторін кримінального провадження, переконався, що укладення угоди про визнання винуватості сторонами є добровільним та не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді про визнання винуватості. Судом з`ясовано, що будь-яких скарг обвинувачений ОСОБА_3 під час кримінального провадження не подавав.

Перевіривши угоду про визнання винуватості на відповідність вимогам КПК України та КК України, суд встановив, що кваліфікація дій обвинуваченого ОСОБА_3 за ч. 1 ст. 357, ч. 4

ст. 185 КК України є правильною. Кримінальні правопорушення, у вчиненні яких обвинувачений ОСОБА_3 визнав себе винним, відповідно до ст. 12 КК України класифікуються як кримінальний проступок та тяжкий злочин, що в силу вимог ч. 4 ст. 469 КПК України передбачає можливість укладення угоди про визнання винуватості у кримінальному провадженні.

Умови угоди про визнання винуватості відповідають інтересам суспільства, не порушують права, свободи та інтереси сторін і інших осіб.

Судом встановлені обґрунтовані підстави вважати, що укладення угоди про визнання винуватості є добровільним. Взяті обвинуваченим ОСОБА_3 на себе за угодою про визнання винуватості зобов`язання очевидно можливі для виконання.

З огляду на викладене, враховуючи пом`якшуючі обставини, а саме щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину та добровільне відшкодування завданого збитку, відсутність обтяжуючих обставин, особу обвинуваченого ОСОБА_3 , який раніше не судимий, на обліках у лікаря-нарколога та лікаря-психіатра не перебуває, те, що даним кримінальним правопорушенням не завдано шкоди правам та інтересам окремих осіб, воно не набуло значного суспільного резонансу, що суспільний інтерес виражається в зменшенні рівня злочинності, запобіганні, виявленні та припиненні кримінального правопорушення і забезпеченні швидкого досудового розслідування та судового розгляду, суд вбачає наявність фактичних підстав для доведення винуватості обвинуваченого ОСОБА_3 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 357, ч. 4 ст. 185 КК України, та затвердження угоди про визнання винуватості.

За вчинені кримінальні правопорушення обвинувачений ОСОБА_3 підлягає покаранню, яке узгоджене сторонами в угоді про визнання винуватості.

Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлявся.

Питання про речові докази суд вирішує відповідно до ст. 100 КПК України.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 124 КПК України з обвинуваченого ОСОБА_3 на користь держави слід стягнути витрати на залучення експертів у розмірі 377,56 гривень.

Запобіжний захід до обвинуваченого ОСОБА_3 не застосовувався.

Керуючись ст.ст. 314, 369-371, 373, 374, 475 КПК України, суд,

з а с у д и в:

Затвердити угоду про визнання винуватості від 15 червня 2023 року, укладену між прокурором ОСОБА_4 та обвинуваченим ОСОБА_3 , за участі захисника ОСОБА_5 .

Визнати винуватим ОСОБА_3 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 357, ч. 4 ст. 185 КК України, і призначити йому покарання:

- за ч. 1 ст. 357 КК України у вигляді 1 року обмеження волі;

- за ч. 4 ст. 185 КК України у вигляді 5 років позбавлення волі.

На підставі ч. 1 ст. 70 КК України визначити остаточне покарання шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим, остаточно призначити ОСОБА_3 покарання у виді 5 (п`яти) років позбавлення волі.

Звільнити ОСОБА_3 відповідно до ст. 75 КК України від відбування покарання з випробуванням, встановивши іспитовий строк тривалістю 2 (два) роки.

Покласти на ОСОБА_3 згідно з п.п. 1, 2 ч. 1, п.п. 2, 3 ч. 3 ст. 76 КК України обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання, не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації; працевлаштуватися або за направленням уповноваженого органу з питань пробації звернутися до органів державної служби зайнятості для реєстрації як безробітного та працевлаштуватися, якщо йому буде запропоновано відповідну посаду (роботу).

Роз`яснити ОСОБА_3 наслідки невиконання угоди про визнання винуватості, передбачені ч.ч. 1 і 5 ст. 476 КПК України.

Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлявся.

Речові докази:

- CD-R диск № ІН3183AL25232704 з матеріалами тимчасового доступу до АТ "ПриватБанк", що приєднано до матеріалів кримінального провадження - залишити в матеріалах кримінального провадження;

Стягнути з ОСОБА_3 на користь держави витрати на залучення експертів у розмірі 377,56 гривень.

Запобіжний захід до ОСОБА_3 не застосовувати.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо він не скасований, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

На вирок може бути подана апеляційна скарга до Черкаського апеляційного суду через Чорнобаївський районний суд Черкаської області протягом 30 днів з дня його проголошення.

Вирок суду першої інстанції на підставі угоди про визнання винуватості може бути оскаржений в апеляційному порядку: 1) обвинуваченим, його захисником, законним представником виключно з підстав: призначення судом покарання, суворішого, ніж узгоджене сторонами угоди; ухвалення вироку без його згоди на призначення покарання; невиконання судом вимог, встановлених ч.ч. 4, 6, 7 ст. 474 КПК України, в тому числі нероз`яснення йому наслідків укладення угоди; 2) прокурором виключно з підстав: призначення судом покарання, менш суворого, ніж узгоджене сторонами угоди; затвердження судом угоди у провадженні, в якому згідно з ч. 4 ст. 469 КПК України угода не може бути укладена.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому, захиснику, прокурору та потерпілому.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Суддя ОСОБА_1