справа № 991/8484/23
провадження № 11-сс/991/737/23
ВИЩИЙ АНТИКОРУПЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 жовтня 2023 року місто Київ

Суддя Апеляційної палати Вищого антикорупційного суду ОСОБА_1 , перевіривши апеляційну скаргу ОСОБА_2 на ухвалу слідчого судді Вищого антикорупційного суду від 28 вересня 2023 року, якою його скаргу на бездіяльність детектива Національного антикорупційного бюро України передано іншому слідчому судді для вирішення питання про її об`єднання,

УСТАНОВИВ:

Ухвалою слідчого судді Вищого антикорупційного суду від 28 вересня 2023 року скаргу ОСОБА_2 на бездіяльність детектива Національного антикорупційного бюро України (судова справа № 991/8484/23 (провадження № 1-кс/991/8550/23) передано слідчому судді ОСОБА_3 для вирішення питання про її об`єднання з іншою його скаргою (справа № 991/8389/23 (провадження № 1-кс/991/8445/23).

Не погодившись з таким рішенням слідчого судді ОСОБА_2 звернувся до Апеляційної палати Вищого антикорупційного суду з апеляційною скаргою, у якій просить скасувати ухвалу Вищого антикорупційного суду від 28 вересня 2023 року і направити справу на новий розгляд в іншому складі суду. Крім того, просить поновити йому строк на апеляційне оскарження ухвали слідчого судді, а судове засідання з розгляду поданої апеляційної скарги здійснювати в режимі відеоконференції. На його думку, зазначене судове рішення прийняте з істотними порушенням вимог кримінального процесуального закону, оскільки КПК України не передбачено можливості передання слідчим суддею справи іншому судді без здійснення її автоматизованого розподілу. А отже, така ухвала постановлена слідчим суддею поза межами його повноважень.

Перевіривши матеріали апеляційної скарги, вважаю, що у відкритті провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на ухвалу слідчого судді Вищого антикорупційного суду від 28 вересня 2023 року слід відмовити, виходячи з такого.

Згідно ч. 3 ст. 392 КПК України, в апеляційному порядку також можуть бути оскаржені ухвали слідчого судді у випадках, передбачених цим Кодексом.

Перелік ухвал слідчого судді, які можуть бути оскаржені під час досудового розслідування, визначено частинами 1 і 2 ст. 309 КПК України, цей перелік є вичерпним і розширеному тлумаченню не підлягає.

Скарги на інші ухвали слідчого судді оскарженню не підлягають і заперечення проти них можуть бути подані під час підготовчого провадження в суді (ч. 3 ст. 309 КПК України).

Ухвала слідчого судді про передання скарги на бездіяльність детектива іншому слідчому судді для вирішення питання про її об`єднанняє судовим рішенням, можливість оскарження якого в апеляційному порядку під час досудового розслідування кримінальним процесуальним законом не передбачена.

Постановлення такої ухвали слідчим суддею дійсно прямо не передбачено КПК України. А тому, при вирішені питання щодо можливості її оскарження в апеляційному порядку суд враховує правову позицію Об`єднаної палати Касаційного кримінального суду Верховного Суду, викладену у постанові від 31 травня 2021 року (справа № 646/3986/19), якою встановлено критерії оскарження ухвал слідчого судді, що прямо не передбачені кримінальним процесуальним законом.

За висновком суду, серед усіх рішень слідчого судді, можливість ухвалення яких прямо не передбачена КПК України у межах відповідних регламентованих цим Кодексом процедур, слід виокремлювати дві групи рішень: 1) ухвалені поза межами процедури, передбаченої КПК України; 2) ухвалені в межах передбаченої КПК України процедури із застосуванням положень ч. 6 ст. 9 КПК України та загальних засад кримінального провадження, визначених ч. 1 ст. 7 цього Кодексу. При вирішенні питання щодо апеляційного оскарження рішень слідчого судді, ухвалених у межах передбаченої КПК України процедури із застосуванням положень ч. 6 ст. 9 КПК України та загальних засад кримінального провадження, визначених ч. 1 ст. 7 цього Кодексу, слід виходити насамперед із сутнісного критерію, визначально закладеного законодавцем при визначенні кола ухвал слідчого судді, що підлягають оскарженню. Перевірці в апеляційній інстанції підлягають лише ухвали слідчого судді, які пов`язані з можливістю істотного обмеження прав, свобод та інтересів особи або мають вирішальне значення для руху досудового розслідування чи кримінального провадження в цілому. У зв`язку з цим обмеження права на апеляційне оскарження є виправданим і воно може бути пов`язане, зокрема, із забороною оскарження рішень слідчого судді, які не призводять ні до встановлення обмежень конституційних прав особи, ні до неможливості оскарження вже встановлених правообмежень та які не перешкоджатимуть здійсненню ефективного досудового розслідування чи кримінального провадження в цілому.

Оскаржувана ухвала постановлена слідчим суддею в межах процедури, передбаченої КПК України, оскільки ст. 334 КПК України передбачено повноваження суду щодо передання матеріалів кримінального провадження складу суду, яким вже здійснюється судове провадження стосовно цієї особи, для вирішення питання про їх об`єднання. При цьому відповідне рішення не вирішує по суті поданих ОСОБА_2 скарг та не обмежує будь-яких його прав, а лише розглядає процедурне питання. Постановлення такої ухвали не перешкоджає здійсненню ефективного досудового розслідування чи кримінального провадження в цілому, а також не перешкоджає подальшому руху відповідного провадження.

Таким чином, хоча кримінальним процесуальним законом прямо не передбачено можливості об`єднання судових проваджень саме за скаргами, але з метою забезпечення ефективності та оперативності розгляду справ за скаргами таке об`єднання можливе на підставі положень частини 6 статті 9 КПК України та загальних засад кримінального провадження, визначених частиною 1 статті 7 КПК України. Згідно з пунктом 21 цієї норми однією з таких засад є розумність строків.

За наведених обставин оскаржувана ухвала слідчого судді не підлягає оскарженню в апеляційному порядку під час досудового розслідування.

Відповідно до вимог ч. 4 ст. 399 КПК України, суддя відмовляє у відкритті провадження, якщо апеляційна скарга подана на судове рішення, яке не підлягає оскарженню в апеляційному порядку.

При цьому суд бере до уваги, що стаття 129 Конституції України гарантує право на апеляційний перегляд справи, а не кожного окремого судового рішення в межах кримінального провадження. Кримінальний процесуальний кодекс України визначає в яких випадках і які рішення слідчих суддів, судів першої інстанції підлягають перегляду в апеляційному порядку. Саме тому апеляційна скарга на судове рішення, яке не підлягає апеляційному оскарженню, не може бути розглянута по суті, а відмова у відкритті апеляційного провадження, у зв`язку з оскарженням рішення слідчого судді оскарження якого не передбачено, не може сприйматись як обмеження доступу до правосуддя.

Так, в рішенні Європейського суду з прав людини від 08 січня 2008 року щодо прийнятності заяви № 32671/02 у справі «Скорик проти України» зазначено, що право на суд, одним із аспектів якого є право доступу до суду, не є абсолютним, воно може підлягати обмеженням, особливо щодо умов прийнятності скарги.

З урахуванням викладеного, у відкритті провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на ухвалу слідчого судді Вищого антикорупційного суду від 28 вересня 2023 року слід відмовити.

На підставі наведеного, керуючись ст. 309, ч. 4 ст. 399 КПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

У відкритті провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на ухвалу слідчого судді Вищого антикорупційного суду від 28 вересня 2023 року - відмовити.

Копію ухвали про відмову у відкритті провадження разом з апеляційною скаргою та доданими до неї матеріалами невідкладно надіслати особі, яка її подала.

Ухвала набирає законної сили з дня її постановлення та може бути оскаржена до суду касаційної інстанції протягом трьох місяців.

Суддя: ОСОБА_1