Справа №345/5789/23
Провадження № 1-кс/345/882/2023
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13.11.2023 м. Калуш

Слідчий суддя Калуського міськрайонного суду Івано-Франківської області ОСОБА_1 , з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , скаржника ОСОБА_3 , розглянувши скаргу ОСОБА_3 на бездіяльність слідчого,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_3 звернувся до слідчого судді зі скаргою, в якій просить зобов`язати уповноважених осіб Калуського РВП ГУ НП в Івано-Франківській області невідкладно, але не пізніше 24 годин після отримання органом досудового розслідування копії ухвали слідчого судді, внести відомості про вчинене кримінальне правопорушення до ЄРДР за його заявою від 03.11.2023 та розпочати досудове слідство.

Свою скаргу мотивує тим, що 03.11.2023 він подав заяву про вчинення кримінального правопорушення до Калуського РВП, в якій виклав обставини, що вказують про вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ст.ст. 272, 396 КК України. Проте, станом на 09.11.2023 в порядку ст. 303 КПК України слідчим Калуського РВП відомості про кримінальне правопорушення до ЄРДР не внесені, досудове розслідування не розпочате. Сама бездіяльність слідчого, що полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР, є підставою для його звернення до суду зі скаргою.

Заступник начальника начальник СВ Калуського РВП ГУ НП в Івано-Франківській області ОСОБА_4 подав до суду заперечення на скаргу, в яких в задоволенні скарги ОСОБА_3 просив відмовити, а розгляд справи проводити без участі представника Калуського РВП ГУ НП в Івано-Франківській області.

Свої заперечення мотивує тим, що слідчим відділенням Калуського РВП ГУ НП в Івано-Франківській області вже проводилося досудове розслідування в кримінальних провадженнях, предметом розслідування яких були обставини отримання скаржником 06.08.2003 травми на виробництві, зокрема і дії членів комісії з розслідування вказаного нещасного випадку. В межах вказаних досудових розслідувань було встановлено, що рішенням Калуського міськрайонного суду від 05 березня 2012 року в задоволенні позову ОСОБА_3 до Відкритого акціонерного товариства «Калуський завод будівельних машин» про визнання актів про нещасний випадок на виробництві від 08.08.2003, 24.09.2004, 10.02.2005 та 18.05.2011 недійсними та незаконними, встановлення факту трудового каліцтва, отриманого ОСОБА_3 внаслідок нещасного випадку на виробництві, який стався 06.08.2003, встановлення факту навмисного зловживання посадовими особами відповідача службовим становищем щодо приховування важкості завданого травматизму через неналежно організований виробничий процес з підвищеною небезпекою; направлення його на судово-медичну експертизу для встановлення вірного діагнозу, визнання ступеня втрати працездатності; зобов`язання видати акт про нещасний випадок, який би відповідав чинному законодавству, відмовлено, так як по факту нещасного випадку проводилась перевірка правоохоронними органами.

За результатами цієї перевірки було порушено кримінальну справу проти посадової особи ВАТ «Калуський завод будівельних машин» головного механіка ОСОБА_5 . Вироком Калуського міськрайонного суду від 19 квітня 2005 року ОСОБА_5 визнано винним та засуджено за ч. 1 ст. 271 КК України до штрафу 800 грн. за фактом того, що ОСОБА_5 , будучи службовою особою підприємства, порушив вимоги законодавства про охорону праці, що спричинило потерпілому ОСОБА_3 середньої тяжкості тілесні ушкодження. Вказана подія мала місце 06.08.2003 на заводі ВАТ «Калуський завод будівельних машин». Окрім того, в ході розгляду кримінальної справи відносно ОСОБА_5 за основу обвинувачення взято акт розслідування причин нещасного випадку, який, як стверджує ОСОБА_3 , не відповідає обставинам правопорушення та це вплинуло на заниження ступеня втрати непрацездатності. Водночас, вирок набрав законної сили та особа понесла покарання. Отже, подія, що мала місце 06.08.2003 на заводі ВАТ «Калуський завод будівельних машин», уже була предметом досудового слідства та за результатами досудового слідства до суду було скеровано обвинувальний висновок відносно ОСОБА_5 за вчинення злочину, передбаченого ч. 1 ст. 271 КК України, та особу було притягнуто до кримінальної відповідальності.

Відповідно до ч. 1 ст. 396 КК України відповідальність за цією статтею настає за заздалегідь не обіцяне приховування тяжкого чи особливо тяжкого злочину. Склад цього злочину утворює приховування лише тяжкого або особливо тяжкого злочину. Водночас, злочин, передбачений ч. 1 ст. 272 КК України, згідно з ч. 2 ст. 12 КК України є кримінальним проступком. В редакції КК України, який діяв станом на 06.08.2003 (на час вчинення правопорушення) вказаний злочин відносився до злочинів невеликої тяжкості. Таким чином, в діях вказаних в заяві скаржника ОСОБА_3 осіб, навіть за наявності в їхніх діях будь-яких ознак приховування злочину, що абсолютно спростовано численними перевірками державних органів та рішеннями судів, відсутній склад кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 396 КК України як в редакції, чинній станом на 06.08.2003, так у всіх наступних редакціях.

Скаржник ОСОБА_3 подав до суду відзив на заперечення, в якому зазначив, що начальник СВ Калуського РВП в Івано-Франківській області ОСОБА_6 в порушення вимог ст. 214 КПК України та, зловживаючи службовим становищем, умисно не вносить відомості до ЄРДР згідно з повідомленням про злочин, чим порушив його право на справедливий захист в розслідуванні та судовому процесі. Дане повідомлення не є зверненням, а тому з метою приховування злочину зареєстровано в ІТС ІПНП за № 9213.

У судовому засіданні скаржник ОСОБА_3 підтримав свою скаргу та просив суд її задоволити. Окрім цього, зазначив, що заперечення, які подані заступником начальника СВ Калуського РВП в Івано-Франківській області не зареєстровані у відділенні поліції.

Дослідивши матеріали скарги, слідчий суддя дійшов такого висновку.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 303 КПК України на досудовому провадженні можуть бути оскаржені бездіяльність слідчого, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення.

Як встановлено з матеріалів скарги, 03.11.2023 ОСОБА_3 звернувся до Калуського РВП ГУ НП в Івано-Франківській області зі заявою про кримінальні правопорушення, передбачені ст.ст. 272, 396 КК України. В своїй заяві зазначає, що 06.08.2003 службовими особа ВАТ «Будмаш» була порушена процедура розслідування заподіяння йому виробничої травми, визначена положенням про розслідування № 1094, затвердженим постановою КМУ від 21.08.2001. Окрім цього, вказує, що в акти форми Н-5 та Н-1 по розслідуванню виробничого травматизму, що стався 06.08.2003, були внесені неправдиві відомості (а.с. 2).

Вказана заява зареєстрована в ІТС ІПНП Калуського РВП ГУ НП в Івано-Франківській області за № 9213 від 03.11.2023 (а.с. 3).

Згідно з ч. 1 ст. 214 КПК України слідчий, прокурор невідкладно, але не пізніше 24 годин після подання заяви, повідомлення про вчинене кримінальне правопорушення або після самостійного виявлення ним з будь-якого джерела обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, зобов`язаний внести відповідні відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань, розпочати розслідування та через 24 години з моменту внесення таких відомостей надати заявнику витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань. Таким чином, відповідно до вимог ч. 1 ст. 214 КПК бездіяльність слідчого, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань, означає невнесення відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань впродовж 24 годин після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення.

В судовому засіданні встановлено, що судом в порядку цивільного судочинства під час розгляду позовів ОСОБА_3 неодноразово давалася оцінка правильності складення акта форми Н-1 від 08.08.2003 та акта форми Н-5 від 06.08.2003, з цього питання прийняті відповідні судові рішення, які набрали законної сили, про що зазначає в запереченнях заступник начальника начальник СВ Калуського РВП в Івано-Франківській області.

Згідно з рішенням Калуського міськрайонного суду від 22.12.2020 по цивільній справі № 345/3028/20 відмовлено в задоволенні позову ОСОБА_3 до приватного акціонерного товариства «Калуський завод будівельних машин» про зобов`язання правильно скласти акти по виробничому травматизмі, а саме: визнання неправильно складеними акту по заподіянню виробничого травматизму розслідування нещасного випадку від 06.08.2003 форма Н-5 та акту № 2 про нещасний випадок від 08.08.2003 та наказу № 88 від 06.08.2003 із-за неналежної організації робочої безпеки в умовах підвищеної небезпеки, недотримання норм чинного законодавства на час заподіяння робочого травматизму, що призвело до ушкодження здоров`я середнього ступеня тяжкості зі стійкою втратою працездатності; встановлення факту отримання каліцтва на виробництві з діагнозом: відкритий багатовідлунковий перелом дистального метаепіфізального кінця лівої кістки (променевої) із зміщенням відломків та пошкодження сухожилків розчинанач. ІІ-ІІІ-IV пальців лівої китиці, як були вказані у діагнозі ОСОБА_7 від 05.09.2003, повідомленні №16 про виробничу травму від 07.08.2003 та листі непрацездатності серії ВЗ №704428, та визнання акта розслідування нещасного випадку від 06.08.2003 форми Н-5, акта №2 про нещасний випадок від 08.08.2003 та наказ № 88 від 06.08.2003 нечинними та такими, що були сфабриковані з прихованням нещасного випадку та справжнього діагнозу, а також зобов`язання ПрАТ «Калуський завод будівельних машин» скласти акт форми Н-1 та Н-5 відповідно до чинного законодавства, яке діяло на час заподіяння ОСОБА_3 виробничого травматизму, із зазначенням діагнозу у відповідності до висновків медичного закладу.

Постановою Івано-Франківського апеляційного суду від 05.05.2021 дане рішення залишено без змін, а ухвалою Верховного Суду від 16.09.2021 року касаційну скаргу ОСОБА_3 на рішення від 22.12.2020 повернуто заявнику з підстав невиконання ним ухвали суду про залишення касаційної скарги без руху.

Таким чином, вказане рішення суду набрало законної сили.

У вказаному вище рішенні маються також посилання на інші рішення суду за позовами ОСОБА_3 .

Зокрема, рішення Калуського міськрайонного суду від 20.04.2007 по справі № 2-171/2007, яким позов ОСОБА_3 до ВАТ «Калуський завод будівельних машин» про визнання нечинними актів про нещасний випадок на виробництві від 08.08.2003, 28.09.2004 та 10.02.2005 та відповідних наказів про створення комісії для розслідування нещасного випадку, стягнення моральної шкоди задоволено частково. Зобов`язано ВАТ «Калуський завод будівельних машин» внести зміни до акту № 2 про нещасний випадок, пов`язаний з виробництвом, від 10.02.2005 в п. 9 в графі «Перебування потерпілого в стані алкогольного чи наркотичного сп`яніння» зі слів «Не встановлювалось» на слово «Ні». В задоволенні решти позову відмовлено.

Рішення Калуського міськрайонного суду від 05.03.2012 по справі № 2-1629/11, яким відмовлено в задоволенні позову ОСОБА_3 до ВАТ «Калуський завод будівельних машин» про визнання актів про нещасний випадок на виробництві від 08.08.2003, 24.09.2004, 10.02.2005 та 18.05.2011 недійсними та незаконними, встановлення факту трудового каліцтва, отриманого ОСОБА_3 внаслідок нещасного випадку на виробництві, який стався 06.08.2003; встановлення факту навмисного зловживання посадовими особами відповідача службовим становищем щодо приховування важкості завданого травматизму через неналежно організований виробничий процес з підвищеною небезпекою; направлення його на судово-медичну експертизу для встановлення вірного діагнозу, визнання ступеня втрати працездатності; зобов`язання видати акт про нещасний випадок, який би відповідав чинному законодавству.

Рішення Калуського міськрайонного суду від 03.04.2019 по справі № 345/5141/18, яким відмовлено в задоволенні позову ОСОБА_3 до ПАТ «Калуський завод будівельних машин» про визнання недійсними актів про нещасний випадок на виробництві форми Н-1 від 08.08.2003, 29.09.2004, 10.02.2005, 18.05.2011 та актів розслідування нещасних випадків форми Н-5 від 06.08.2003, 28.09.2004 та 08.02.2005; зобов`язання ПрАТ «Калуський завод будівельних машин» скласти акт розслідування нещасних випадків форми Н-5 та акт про нещасний випадок на виробництві за формою Н-1, що стався з ОСОБА_3 06.08.2003 о 08.50 год. під час виконання трудових обов`язків відповідно до Положення про порядок розслідування та ведення обліку нещасних випадків, професійних захворювань і аварій на виробництві, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 21.08.2001 № 1094.

Вказані судові рішення набрали законної сили.

Окрім цього,подія, яка мала місце 06.08.2003 на заводі ВАТ «Калуський завод будівельних машин», уже була предметом досудового слідства та судового розгляду, та діям службових осіб ВАТ «Калуський завод будівельних машин» було надано оцінку вироком Калуського міськрайонного суду Івано-Франківської області від 19.04.2005, де було засуджено ОСОБА_5 за ч. 1 ст. 271 КК України, про що вказано в запереченнях та що не спростовано скаржником.

Крім того, ухвалою Калуського міськрайонного суду Івано-Франківської області від 25.10.2022 було зобов`язано уповноважених осіб Калуського РВП внести до ЄРДР відомості про вчинення кримінального правопорушення на підставі заяви ОСОБА_3 від 20.09.2022. Зі змісту ухвали вбачається, що ОСОБА_3 звертався зі заявою про вчинення злочину при розслідуванні нещасного випадку виробничої травми на виробництві, яка мала місце 06.08.2003.

Отже, предмет оскарження ОСОБА_3 у даній справі, яким є невнесення відомостей за його заявою до ЄРДР, є аналогічним предмету скарги, за наслідками розгляду якої ухвалою слідчого судді від 25.10.2022 вирішено питання по заяві ОСОБА_3 про вчинення злочину при розслідуванні нещасного випадку виробничої травми на виробництві та зобов`язано уповноважену особу внести відповідні відомості до ЄРДР.

Крім того, 30.01.2023 ухвалою Калуського міськрайонного суду Івано-Франківської області клопотання прокурора задоволено та кримінальне провадження №0000196 від 06.07.2021 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 364 КК України, закрито на підставі п. 3-1 ч. 1, п. 1-1 ч. 2 ст. 284 КПК України у зв`язку із не встановленням особи, яка вчинила правопорушення, та закінченням строків давності притягнення до кримінальної відповідальності. Зі вказаної ухвали вбачається, що в кримінальному провадженні № 0000196 від 06.07.2021 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 364 КК України, відомості внесені на підставі ухвали Апеляційного суду Івано-Франківської області від 17.06.2021, якою зобов`язано начальника СВ Калуського РВП ГУ НП в області внести відомості до ЄРДР за заявою ОСОБА_3 від 12.05.2021 за фактом зловживання, на думку заявника, службовим становищем посадовими особами ВАТ «Будмаш» в приводу події, яка відбулася 06.08.2003.

У відповідності до ухвали Івано-Франківського апеляційного суду від 27.03.2023 року ухвалу, якою закрито кримінальне провадження №0000196, залишено без зміни.

Крім того, суд погоджується з доводами заперечення начальника СВ, що кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 272 КК України, згідно з ч. 2 ст. 12 КК України (в чинній редакції) є кримінальним проступком, а в редакції, яка діяла станом на 06.08.2003, відносилося до злочинів невеликої тяжкості. А відповідно до ч. 1 ст. 396 КК України відповідальність за цією статтею настає за заздалегідь не обіцяне приховування тяжкого чи особливо тяжкого злочину, тобто склад цього кримінального правопорушення утворює приховування лише тяжкого або особливо тяжкого злочину, яким не є ч. 1 ст. 272 КК України.

Таким чином, наявність в діях вказаних в заяві скаржника ОСОБА_3 осіб складів кримінальних правопорушень спростовано численними перевірками державних органів та рішеннями судів. А предметом досудового слідства та судового розгляду вже були ті ж самі обставини, які пов`язані з подією, яка мала місце 06.08.2003, та про які скаржник вказує у своїй заяві від 03.11.2023.

З огляду на викладене, проаналізувавши доводи скарги, можна прийти до висновку, що ОСОБА_3 фактично не погоджується з процесуальними рішеннями, прийнятими за результатами неодноразових звернень до органу досудового розслідування та суду щодо тієї ж самої події, яка мала місце 06.08.2003, та намагається повторно ініціювати досудове розслідування щодо вказаних обставин, а тому в задоволенні скарги необхідно відмовити.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 214, 303, 306, 307, 376 КПК України, слідчий суддя

П О С Т А Н О В И В:

у задоволені скарги ОСОБА_3 на бездіяльність слідчого - відмовити.

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена протягом п`яти днів з дня її оголошення безпосередньо до Івано-Франківського апеляційного суду.

Повний текст ухвали проголошено 16.11.2023 о 09:35 год.

Слідчий суддя: