Провадження № 1-кп/522/926/23
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 вересня 2023 року м. Одеса

Приморський районний суд м. Одеси у складі:

головуючого судді - ОСОБА_1 ,

при секретарі судового засідання - ОСОБА_2 ,

здійснивши судовий розгляд, на підставі обвинувального акту, у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000557 від 19.08.2022 р., у відкритому судовому засіданні у залі Приморського районного суду м. Одеси за обвинуваченням:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Тирасполь Республіки Молдова, громадянина Р. Молдова, неодруженого, з середньою освітою, офіційно не працевлаштованого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , на території м. Одеса постійного місця мешкання не маючого. Раніше судимого:

- 07.09.2018 р. Малиновським р/с м. Одеса за ч.2 ст.186 КК України до 04 років п/в, звільнений 26.07.2022 р. в зв`язку з відбуттям строку,

за обвинувачення у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України,

за участю сторін кримінального провадження:

прокурора - ОСОБА_4 ,

захисника - ОСОБА_5 ,

обвинуваченого - ОСОБА_3

перекладача - ОСОБА_6 -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , маючи не погашену в установленому законом порядку судимість, належних висновків для себе не зробив, на шлях виправлення не став та повторно вчинив нове кримінальне правопорушення майнового характеру за наступних обставин.

Близько о 14 годині 00 хвилин, під час воєнного стану, який був введений 24 лютого 2022 року Президентом ОСОБА_7 (Указ №64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні» та продовжено строк дії воєнного стану в Україні від 18 травня 2022 року, Указ №341/2022 з 05 години 30 хвилин 25 травня 2022 року), ОСОБА_3 , знаходився на пляжі №29, розташованого в Аркадії в місті Одесі, де помітив раніше не знайому йому ОСОБА_8 , яка залишила свою сумку на піску, а сама пішла до води, після чого у нього виник умисел, спрямований на відкрите заволодіння вказаним майном, з метою особистого незаконного збагачення.

Усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи суспільно-небезпечні наслідки у вигляді неправомірного заволодіння чужим майном, з корисливих мотивів, ОСОБА_3 діючи умисно, підійшов до сумки, яку ОСОБА_8 залишала на піску, та почав там шукати цінні речі. Побачивши у сумці мобільний телефон марки «Iphone 13 Pro» в корпусі золотистого кольору, вартістю 50000 грн. (ІМЕІ: НОМЕР_1 ), в прозорому чохлі, який для потерпілої матеріальної цінності не має, з сім картою мобільного оператора «Vodafone» з номером НОМЕР_2 , яка для потерпілої матеріальної цінності не має, визначив його безпосередньо предметом свого злочинного посягання, заволодів ним та почав відходити від місця вчинення ним кримінального правопорушення.

У цей час злочинні дії ОСОБА_3 були помічені потерпілою ОСОБА_8 яка, перебуваючи на певній відстані, почала голосно кричати з вимогою до ОСОБА_3 зупинитись та припинити його протиправні дії.

В свою чергу, ОСОБА_3 , не реагуючи на заклики потерпілої та намагаючись завершити свій злочин до кінця продовжував віддалятися з місця вчинення кримінального правопорушення, утримуючи викрадений телефон при собі.

Однак завершити кримінальне правопорушення не зміг з причин, які не залежали від його волі, оскільки був затриманий пересічними громадянами, які відреагували на крик потерпілої.

За таких обставин, своїми умисними діями ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч.2 ст.15 ч.4 ст.186 КК України, за кваліфікуючими ознаками - закінчений замах на відкрите викрадення чужого майна (грабіж), вчинений повторно, вчинений в умовах воєнного стану.

Допитаний у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 вину в інкримінованих кримінальних правопорушеннях не визнав, зазначив, що описані в обвинувальному акті обставини не відповідають дійсності.

Пояснив, що він пересувався по набережній в районі Аркадія в м. Одеса, мав при собі 2700,00 грн., довідку про звільнення з місць позбавлення волі, паспорт на своє ім`я та рюкзак з особистими речами й мав намір виїхати з України в Республіку Молдову. Коли він почув крик та команду «Лежати!», то він одразу ліг й на нього навалився чоловік та прижав своєю рукою голову обвинуваченого до землі. Після цього з рюкзака відв`язали сорочку, якою й перев`язали руки ОСОБА_3 . Потім підбігла потерпіла особа та продемонструвала телефон, який він начебто викрав та якого він раніше не бачив. ОСОБА_3 вважає, що все було підлаштовано та його було затримано навмисне, так як він нещодавно звільнився з місця позбавлення волі, з метою повторного ув`язнення. ОСОБА_3 зазначив, що злочин не вчиняв, що після затримання у нього зник паспорт та гроші у сумі 2700,00 грн. та вважає що саме його було пограбовано в той день особою, яка вчиняла затримання. Також ОСОБА_3 зазначив, що має пом`якшуючи обставини, а саме наявність хвороби, малолітню доньку в Республіці Молодова та батьків віком близько 70 років.

Захисник обвинуваченого, адвокат ОСОБА_5 зазначив, що факти вчинення обвинуваченим злочину не знайшли свого підтвердження матеріалами справи, просив винести виправдувальний вирок.

Що стосується потерпілої у кримінальному провадженні ОСОБА_8 , від неї надійшла заява про розгляд кримінального правопорушення без її участі. При допиті потерпілої особи на судовому засіданні 30.03.2023 р. вона пояснила, що гуляла на пляжі в районі Аркадія в м. Одеса, поклала телефон в пляжну сумку без застібки, яку залишила на піску та пішла в море. Коли за 3-5 хвилин повернулася, то побачила як ОСОБА_3 шукає в її сумці матеріальні цінності, вона вийшла з води, почала голосно кричати «Допоможіть! Вори!» та побігла за обвинуваченим, який почав бігти від неї. Між потерпілою та місцезнаходженням сумки, поруч з якою був обвинувачений, була відстань приблизно 100 метрів. Потерпіла пояснила, що її гучні прохання допомоги почули люди й якісь хлопець затримав ОСОБА_3 . Коли вона підбігла, то бачила як ОСОБА_3 кинув її телефон в траву. Вона підняла викрадений телефон, так як це була її річ. Хто викликав поліція не пам`ятає. Зазначила, що ОСОБА_3 був не один, з ним був хлопчик ромської національності.

Прокурор просив визнати ОСОБА_3 винним та призначити обвинуваченому покарання у виді 7 років позбавлення волі.

Під час судового розгляду було допитано свідка ОСОБА_9 , який повідомив суд, що гуляв по набережній в районі Аркадія в м. Одеса та побачив як біжить обвинувачений, а в 20 метрах за ним бігла потерпіла особа та кликала на допомогу. ОСОБА_9 почав кричати «Стій!» та зупинив обвинуваченого, який викинув з рук мобільний телефон та почав готуватися до бійки. ОСОБА_9 застосував фізичну силу та затримав ОСОБА_3 . Разом з ОСОБА_3 був хлопчик ромської національності, який не здійснював ніяких дій. Коли підбігла потерпіла особа, то вона підняла мобільний телефон, який викинув ОСОБА_3 , після чого ОСОБА_9 викликав поліцію.

В судовому засіданні були досліджені надані стороною обвинувачення письмові докази та матеріали. Протокол пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 19.01.2022 р., відповідно до якого ОСОБА_8 у присутності понятих впізнав обвинуваченого по даному кримінальному провадженню як особу, яка 19.08.2022 р. витягла з її сумки мобільний телефон iPhone 13 Pro, та яку в подальшому затримали. Протокол пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 19.08.2022 р., відповідно до якого ОСОБА_10 впізнав особу, яку допоміг затримати та яка відкрито заволоділа мобільним телефоном та при спробі втекти викинула його на землю. Протокол огляду предмету від 19.08.2022 р., відповідно до якого оглянуто мобільний телефон марки «iPhone 13 Pro» (ІМЕІ: НОМЕР_1 ), в прозорому чохлі з сім картою мобільного оператора «Vodafone» з номером НОМЕР_2 .

Приймаючи до уваги вищенаведене, судом встановлено, що винність обвинуваченого ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.15, ч.4 ст.186 КК України, повністю доведена та підтверджена матеріалами провадження.

Позицію обвинуваченого, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ,суд розцінює як захисну, яка має на меті уникнення кримінальної відповідальності за вчинене, та є надуманою й неправдивою.

Дії обвинуваченого ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , суд кваліфікує за ч.2 ст.15 ч.4 ст.186 КК України, закінчений замах на відкрите викрадення чужого майна (грабіж), вчинений повторно, вчинений в умовах воєнного стану.

Висновок суду щодо доведеності винуватості обвинуваченого у вчиненні інкримінованих йому злочинів ґрунтується на даних у судовому засіданні показаннях потерпілої особи, свідка та наданих обвинуваченням доказів в матеріалах кримінального провадження, яким суд надає віри, оскільки вони є послідовними, логічними, не містять суперечностей, а тому не викликають у суду сумніву щодо їх правдивості та достовірності.

Відповідно до ст. 2 КПК України завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод, законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Відповідно до вимог ст. 65 КК України особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначено покарання необхідне та достатнє для її виправлення і попередження нових кримінальних правопорушень.

Згідно ч. 2 ст. 50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами.

Відповідно до абз. 3 п. 3 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику призначення судами кримінального покарання» №7 від 24.10.2003 року, досліджуючи дані про особу підсудного, суд повинен з`ясувати його вік, стан здоров`я, поведінку до вчинення злочину як у побуті, так і за місцем роботи чи навчання, його минуле (зокрема, наявність не знятих чи не погашених судимостей, адміністративних стягнень), склад сім`ї (наявність на утриманні дітей та осіб похилого віку), його матеріальний стан тощо.

Крім того, як неодноразово наголошував у своїх висновках Верховний Суд, що суди не повинні допускати спрощений та однаковий підхід до розгляду справи та застосовувати індивідуалізацію покарання, з урахуванням конкретних обставин кожної справи. Індивідуалізація покарання - конкретизація виду і розміру міри державного примусу, який суд призначає особі, що вчинила злочин, залежно від особливостей цього злочину і його суб`єкта (постанова Верховного Суду від 22.03.2018 року у справі №207/5011/14-к (провадження №51-1985км 18)).

Відповідно до статей 3 і 27 Конституції України людина, її життя і здоров`я, честь і гідність, недоторканість і безпека визнаються найвищою соціальною цінністю

Призначаючи покарання обвинуваченому ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у відповідності зі ст. 65 КК України, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення (який відповідно до ст. 12 КК України є тяжким злочином), особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Відповідно до ст. 66 КК України обставин, що пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_3 , судом не встановлено.

Відповідно до ст. 67 КК України до обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_3 , судом не встановлено.

Пунктом 3 частини 1 статті 65 КК України передбачено, що суд призначає покарання враховуючи ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання. У пункті 3 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 24 жовтня 2003 року № 7 «Про практику призначення судами кримінального покарання» зазначено, що визначаючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, суди повинні виходити з класифікації злочинів (ст.12 КК), а також із особливостей конкретного злочину й обставин його вчинення (форма вини, мотив і мета, спосіб, стадія вчинення, кількість епізодів злочинної діяльності, роль кожного зі співучасників, якщо злочин вчинено групою осіб, характер і ступінь тяжкості наслідків, що настали, тощо).

Інкриміноване ОСОБА_3 правопорушення відноситься до тяжких злочинів згідно зі ст.12 КК України. Злочин було вчинено з прямим умислом та корисливим мотивом.

З урахуванням вищенаведеного, керуючись вимогами виваженості та справедливості, з метою виправлення і запобігання вчиненню нових злочинів,суд приходить до висновку про те, що виправлення і перевиховання обвинуваченого можливе виключно в умовах ізоляції від суспільства та вважає доцільним призначити обвинуваченому відбування покарання у вигляді позбавлення волі. На підставі вищезазначеного, суд вважає, що таке покарання буде законним, достатнім і справедливим для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень, а також соціальної реабілітації.

Крім того, дане покарання на переконання суду, відповідатиме його меті, гуманності, справедливості і не потягне за собою порушення засад виваженості, що включає наявність розумного балансу між охоронюваними інтересами суспільства та правами особи, яка притягується до кримінальної відповідальності через призму того, що втручання держави в приватне життя особи повинно спрямовуватись на досягнення справедливого балансу між загальними інтересами суспільства та потребою захисту основоположних прав особи, - воно має бути законним (несвавільним), пропорційним (не становити надмірного тягаря для особи).

Питання про речові докази, процесуальні витрати та цивільних позов, суд вирішує в порядку ст.100, 124, 129 КПК України.

Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлено. Судові витрати по кримінальному провадженню відсутні.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст. 100, 110, 124, 129, 349, 368, 373-374, 376, 392-395, КПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.15 ч., 4 ст.186 КК України, та призначити покарання у вигляді позбавлення волі строком на 6 (шість) років та 8 (вісім) місяців.

Строк відбування покарання ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , а саме строк позбавлення волі, рахувати з моменту ухвалення вироку.

Зарахувати ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в строк відбування покарання термін з дати його затримання з 19.08.2022 р. (один день затримання по ст.208 КПК України із розрахунку один день попереднього ув`язнення дорівнює одному дню позбавлення волі (ч.5 ст.72 КК України)).

Обрати відносно ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою до набрання вироком законної сили.

Речові докази по кримінальному провадженню, а саме:

мобільний телефон марки «Iphone 13 Pro» (ІМЕІ: НОМЕР_1 ), в прозорому чохлі з сім картою мобільного оператора «Vodafone» з номером НОМЕР_2 - вважати повернутими власнику.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку на апеляційне оскарження та на нього може бути подана апеляційна скарга протягом 30 днів з дня проголошення вироку через Приморський районний суд м. Одеси до Одеського апеляційного суду.

Суддя Приморського районного

суду м. Одеси ОСОБА_1