Cправа №505/3120/23
Провадження №1-кс/505/1678/2023
УХВАЛА

Іменем України

28.09.2023 м. Подільськ

Слідчий суддя Котовського міськрайонного суду Одеської області ОСОБА_1

при секретарі судового засідання ОСОБА_2

за участю сторін кримінального провадження:

прокурора ОСОБА_3

слідчого ОСОБА_4

захисника ОСОБА_5

підозрюваного ОСОБА_6

розглянувши у відкритому судовому засіданні, у режимі відеоконференції з використанням онлайн сервісу захищеного відео конференц зв`язку з судом "EasyCon" прокурором Одеської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Південного регіону ОСОБА_7 , клопотання старшого слідчого СВ Подільського РУП ГУНП в Одеській області ОСОБА_4 , погоджене прокурором Одеської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Південного регіону ОСОБА_7 , про продовження запобіжного заходу у виді тримання під вартою у кримінальному проваджені, внесене до ЄРДР за №-0000759 від 02.08.2023, відносно

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця міста Котовськ Одеської області, громадянина України, із середнє-спеціальною освіту, неодруженого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , який на момент вчинення кримінального правопорушення обіймав посаду навідника 3 мотопіхотного відділення 1 мотопіхотного взводу 2 мотопіхотної роти військової частини НОМЕР_1 , у військовому звані солдат, в порядку ст.89 КК України, раніше не судимий,

підозрюваного у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.121 КК України,

В С Т А Н О В И В :

Старший слідчий СВ Подільського РУП ГУНП в Одеській області ОСОБА_4 звернувся до суду з клопотанням про обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою, щодо ОСОБА_6 , підозрюваного у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.121 КК України.

Як вбачається з клопотання слідчого, та наданих матеріалів, досудовим розслідуванням встановлено, що ОСОБА_6 , підозрюється у тому, що він будучи військовослужбовцем військової служби за контрактом та проходячи її на посаді навідника 3 мотопіхотного відділення 1 мотопіхотного взводу 2 мотопіхотної роти військової частини НОМЕР_1 , у військовому званні «солдат», 02.08.2023 приблизно о 03 годині, точного часу в ході досудового розслідування не встановлено, перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння в будинку за місцем свого мешкання, за адресою: АДРЕСА_1 , після розпивання спиртних напоїв з ОСОБА_8 , на ґрунті задоволення статевої пристрасті неприроднім шляхом за спільною згодою, вирішив спричинити останній тілесні ушкодження невизначеної тяжкості.

В цей же день та час, перебуваючи в будинку за вищевказаною адресою, ОСОБА_6 , реалізуючи свій злочинний умисел на завдання тілесних ушкоджень ОСОБА_8 , діючи з непрямим умислом, тобто усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки і хоча не бажав, але свідомо припускав їх настання, задовольняючи статеву пристрасть ОСОБА_8 , засунув останній в піхву та задній прохід металевий циліндричний термос, спричинивши ОСОБА_8 тілесні ушкодження у вигляді множинних розривів заднього проходу, прямої кишки та вагіни, від який остання померла на місці.

02.08.2023 о 09год 41хв ОСОБА_6 було затримано в порядку ст.208 КПК України.

Цього ж дня 02.08.2022 о 20 годині 00 хвилин, ОСОБА_6 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.121 КК України.

04.08.2023, на підставі ухвали слідчого судді Котовського міськрайонного суду Одеської області, підозрюваному ОСОБА_6 , обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, строком до 01.10.2023, в умовах ДУ «Одеський слідчий ізолятор», за адресою: місто Одеса, вулиця Люсдорфська дорога, 11.

Викладені обставини щодо суті повідомленої ОСОБА_6 підозри у вчиненні кримінального правопорушення, в повній мірі обґрунтовуються отриманими стороною обвинувачення, в порядку визначеному КПК України доказами, а саме: оглядом місця події, показаннями свідків, оглядом трупа потерпілої ОСОБА_8 , освідуванням затриманого ОСОБА_6 , допитом підозрюваного ОСОБА_6 , висновками судових експертиз, а також іншими матеріалами кримінального провадження.

Таким чином під час досудового розслідування були встановлені обставини, які прямо вказують на вчинення ОСОБА_6 кримінального правопорушення, за вчинення яких останньому повідомлено про підозру.

Строк дії попередньої ухвали про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою підозрюваному ОСОБА_6 , закінчується 01.10.2023.

Клопотання про продовження строку тримання під вартою, крім відомостей, зазначених у статті 184 КПК України цього Кодексу, повинно містити виклад обставин, які перешкоджають завершенню досудового розслідування до закінчення дії попередньої ухвали про тримання під вартою.

На теперішній час у сторони обвинувачення є об`єктивні обставини, які перешкоджають завершенню досудового розслідування у даному провадженні до закінчення дії попередньої ухвали, а саме: не завершено проведення судово-медичної експертизи трупа ОСОБА_8 , проведення якої доручено судово-медичному експерту Північного міжрайонного відділення №-1 (м.Подільськ) КУ «Одеське обласне бюро судово-медичної експертизи»; судових медико-криміналістичних експертиз по знаряддям вчинення кримінального правопорушення, судово-цитологічної експертизи по знаряддям вчинення кримінального правопорушення, проведення яких доручено експертам КУ «Одеське обласне бюро судово-медичної експертизи»; не завершено проведення судово-психіатричної експертизи підозрюваного ОСОБА_6 , проведення якої доручено експертам Одеської філії судово-психіатричних експертиз ДУ «Інститут психіатрії, судово-психіатричної експертизи та моніторингу наркотиків МОЗ»; не проведено тимчасовий доступ до інформації, яка зберігається у операторів телекомунікаційних мереж, про дзвінки та розташування абонентського номеру НОМЕР_2 , яким користувався підозрюваний ОСОБА_6 в ніч з 01 на 02 серпня 2023 року, тобто на момент вчинення злочину.

Вказані відомості мають істотне значення для розслідування кримінального провадження. Завершення досудового розслідування у кримінальному провадженні та звернення до суду з обвинувальним актом, без отримання вищевказаних експертиз та проведення вищевказаних слідчих дій, не доцільно, оскільки це може негативно вплинути на всебічне, повне і неупереджене дослідження всіх обставин події.

Окрім того, у кримінальному провадженні необхідно виконати вимоги ст.ст. 283, 290 КПК України, скласти обвинувальний акт та реєстр матеріалів досудового розслідування.

Зі змісту положень частини п`ятої статті 199 КПК України вбачається, що слідчий суддя зобов`язаний продовжити строк тримання під вартою, якщо прокурором, слідчим буде доведено, що обставини, зазначені у частині третій названої статті, виправдовують подальше тримання підозрюваного під вартою, зокрема, що заявлені ризики не зменшилися, а також є обставини, які перешкоджають завершенню досудового розслідування.

Згідно статті 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу.

Встановлюючи обґрунтованість підозри слід виходити з того, що «обґрунтована підозра» означає наявність фактів чи інформації, які могли б переконати стороннього об`єктивного спостерігача, що особа, можливо, вчинила злочин (справа «Нечипорук і Йонкало проти України»).

Так, Європейський суд з прав людини у справі «Ілійков проти Болгарії» зазначив, що суворість передбаченого покарання «є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування або повторного вчинення злочинів».

На підставі викладеного, при вирішенні питання про наявність підстав для продовження строку тримання під вартою, необхідно враховувати у своїй сукупності доведеність обґрунтованої підозри у вчиненні кримінального правопорушення, тяжкість та підвищену суспільну небезпеку інкримінованого злочину, тяжкість можливого покарання, яке загрожує підозрюваному за інкримінований злочин, а також наявність ризиків визначених у ст.177 КПК України, які існували на час обрання запобіжного заходу та продовжують існувати на даний час:

- п.1 ч.1 ст.177 КПК України - переховуватись від органу досудового розслідування та суду. Ризик можливого переховування від органу досудового розслідування та суду, є те, що підозрюваний ОСОБА_6 , підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.121 КК України, який згідно ст.12 КК України відносять до категорії тяжкого злочину та тяжкість покарання, що загрожує підозрюваному у разі визнання його винним (позбавлення волі від семи до десяти років позбавлення волі), дає підстави вважати, що останній може переховуватись від органів досудового розслідування та суду. Крім цього, підозрюваний ОСОБА_6 неодружений, на утриманні немає дітей, тобто, фактично не має сталих соціальних зв`язків, що також дає підстави вважати, що останній може переховуватись від органів досудового розслідування та суду;

- п.3 ч.1 ст.177 КПК України - незаконно впливати на потерпілого, свідка у цьому ж кримінальному провадженні. ОСОБА_6 , будучи повідомленим про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.121 КК України, під загрозою можливого покарання, беручи до уваги характер та обставини, суспільну небезпеку злочину, може незаконно впливати, як безпосередньо так і опосередковано на ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , які являються сусідами підозрюваного, а також інших осіб, які встановлюються та ще не допитані в ході досудового розслідування, шляхом залякування, підкупу, шантажу, погроз, а також примусити вже допитаних свідків змінити покази на свою користь до дачі неправдивих показів та викривлення обставин, які підлягають доказуванню;

- п.4 ч.1 ст.177 КПК України - перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином. Обґрунтовується тим, що ОСОБА_6 веде посередній спосіб життя, зловживає спиртними напоями, раніше притягувався до кримінальної відповідальності, має негативну характеристику за місцем проходження військової служби, що вказує на можливість підозрюваним перешкоджати кримінальному провадженню шляхом невиконання або неналежного виконання обов`язків покладених на нього, як на підозрюваного, в разі обрання йому більш м`якого виду запобіжного заходу. Також, враховуючи особистість підозрюваного може перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином (штучне затягування досудового розслідування; розголошення відомостей результатів досудового розслідування, що призведе до його неповноти, втрати доказів вини підозрюваного тощо);

- п.5 ч.1 ст.177 КПК України - вчинити інше кримінальне правопорушення. Обґрунтовується тим, що підозрюваний ОСОБА_6 , раніше засуджений за вчинення майнових злочинів. Не дивлячись на те, що судимості підозрюваного ОСОБА_6 зняті та погашені, але останній на шлях виправлення не став, належних висновків для себе не зробив та знову підозрюється у вчиненні нового умисного, насильницького кримінального правопорушення. Крім цього, ОСОБА_6 є військовослужбовцем військової частини НОМЕР_1 в АДРЕСА_1 , може вчинити кримінальні правопорушення проти встановленого порядку несення військової служби, зокрема пов`язане з ухиленням від обов`язків проходження військової служби.

У зв`язку з вищенаведеними обставинами, враховуючи всі ризики в їх сукупності та взаємозв`язку, запобіжний захід не пов`язаний з позбавленням волі у подальшому може вплинути на проведення повного та неупередженого розслідування кримінального провадження та не забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього обов`язків.

Враховуючи практику Європейського суду та положення

ч.1 ст.178 КПК України, при розгляді питання про доцільність тримання особи під вартою, суд бере до уваги характер (обставини) і тяжкість передбачуваного злочину; обґрунтованість доказів того, що саме ця особа вчинила злочин; покарання, яке можливо, буде призначено в результаті засудження; характер, минуле, особисті та соціальні обставини життя особи, його зв`язки з суспільством.

Тому слідчий просить суд при вирішенні питання про доцільність продовження запобіжного заходу оцінити в сукупності всі обставини, передбачені п. п.1, 2, ч.1 ст.178 КПК України, а саме:

1.вагомість наявних доказів у матеріалах кримінального провадження, що вказують на причетність до вчинення підозрюваним кримінального правопорушення;

2.тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання обвинуваченого, винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він обвинувачується.

Разом з цим, у справі «І.А. проти Франції» № 1/1998/904/1116 від 23.09.1998 року Суд вказує, що національний суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів. Забезпечення таких стандартів, як підкреслює Європейський суд з прав людини, вимагає від суду більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства.

Відомостей, які б вказували про неможливість перебування підозрюваного в місцях затримання, зокрема, за станом здоров`я не здобуто, а тому вважаємо, що заявлені ризики виправдовують тримання особи під вартою.

Слідчий зазначає, що застосування до підозрюваного ОСОБА_6 більш м`якого запобіжного заходу, окрім як тримання під вартою, є не можливим та недоцільним, оскільки не забезпечать у повній мірі запобіганням вищевказаних ризикам.

Прокурор ОСОБА_7 та ст. слідчий ОСОБА_4 у судовому засіданні клопотання підтримали посилаючись на наявність передбачених ст.177 КПК України ризиків та неможливості застосувати відносно підозрюваного ОСОБА_6 більш м`якого запобіжного заходу, тому просили дане клопотання задовольнити.

Підозрюваний ОСОБА_6 з приводу заявленого слідчим клопотання про продовження йому запобіжного заходу у виді тримання під вартою, своєї думки не висловив.

Захисник ОСОБА_5 заперечував проти задоволення заявленого слідчим клопотання про продовження його підзахисному запобіжний заходу у виді тримання під вартою, натомість просив обрати його підзахисному більш м`який запобіжний захід, у виді домашнього арешту.

Слідчий суддя, вислухавши думку учасників процесу, дослідивши додані до клопотання матеріали, прийшов до наступного висновку.

Встановлено, що в провадженні слідчого СВ Подільського РУП ГУНП в Одеській області перебуває кримінальне провадження внесене до ЄРДР за №- 0000759 від 02.08.2023, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.121 КК України.

02.08.2023 о 09 годині 41 хвилин, ОСОБА_6 було затримано в порядку ст.208 КПК України.

02.08.2022 о 20 годині 00 хвилин, ОСОБА_6 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.121 КК України.

04.08.2023, на підставі ухвали слідчого судді Котовського міськрайонного суду Одеської області, підозрюваному ОСОБА_6 , обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, строком до 01.10.2023, в умовах ДУ «Одеський слідчий ізолятор», за адресою: місто Одеса, вулиця Люсдорфська дорога, 11.

Строк дії попередньої ухвали про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою підозрюваному ОСОБА_6 , закінчується 01.10.2023.

Постановою керівника Подільської окружної прокуратури, строк досудового розслідування у кримінальному провадженні продовжено до 3-х місяців, тобто до 02.11.2023.

Згідно статті 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу.

Вирішуючи питання доцільності продовження запобіжного заходу у виді тримання під вартою необхідно враховувати вимоги пунктів 3 і 4 статті 5 Конвенції про захист прав людини та практику Європейського суду з прав людини, згідно з якими обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою.

Відповідно до статті 29 Конституції України, кожна людина має право на свободу та особисту недоторканність. Ніхто не може бути заарештований або триматися під вартою інакше, як за вмотивованим рішенням суду і тільки на підставах та в порядку, встановлених законом.

Згідно практики Європейського суду з прав людини, не допускається автоматичне продовження строків тримання під вартою (справи «Тейс проти Румунії», «Чанєв проти України»).

Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою має оцінюватись у кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Тримання особи під вартою завжди може бути виправдано, за наявності ознак того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які, незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважають інтереси поваги до особистої свободи.

Встановлюючи обґрунтованість підозри слід виходити з того, що «обґрунтована підозра» означає наявність фактів чи інформації, які могли б переконати стороннього об`єктивного спостерігача, що особа, можливо, вчинила злочин (справа «Нечипорук і Йонкало проти України»).

Так, Європейський суд з прав людини у справі «Ілійков проти Болгарії» закріпив, що «суворість передбаченого покарання» є суттєвим елементом при оцінюванні «ризиків переховування або повторно вчинення злочинів».

У справі «Летелье проти Франції» вказано, особлива тяжкість деяких злочинів може викликати таку реакцію суспільства і соціальні наслідки, які виправдовують попереднє ув`язнення як виключну міру запобіжного заходу протягом певного часу.

У справі «Яблонський проти Польщі» №33492/96, пункт 83, від 21.12.2000 року, Суд зауважує, що відповідно до пункту 3 статті 5 органи влади, приймаючи рішення про те, чи слід звільняти чи затримувати особу, зобов`язані розглянути альтернативні заходи забезпечення його появи на суді. Дійсно, ця стаття передбачає не лише право на «судовий розгляд упродовж розумного строку або звільнення до розгляду», але також передбачає, що «звільнення може бути обумовлено гарантіями його явки до суду».

При цьому, відповідно до практики ЄСПЛ у справах «Штепа проти України» від 24.10.2019 за заявою №16349/17, «Войкін проти України» від 27.03.2018 за заявою №47889/08, ухвали про неприйнятність «Роман Іванович Гарєєв проти України» від 05.07.2018 повторне зазначення в ухвалі тих самих ризиків з обґрунтуванням продовження їх існування не становитиме порушення права на свободу та особисту недоторканність.

Відповідно до ч.1 ст.177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам вчинити інші дії, вичерпний перелік яких визначений даною нормою процесуального права.

Суддя своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права обвинуваченого, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів. Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою та продовження строку тримання під вартою має оцінюватися в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Тримання під вартою та продовження строку тримання під вартою може бути виправдано за наявності того, що його вимагають справжні інтереси суспільства, які не зважаючи на презумпцію невинуватості, переважають над принципом поваги до особистої свободи.

При цьому, продовжуючи строк обраного ОСОБА_6 запобіжного заходу у виді тримання під вартою, судом враховується те, що підозрюваний обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, яке відноситься до категорії тяжких злочинів, досудове розслідування по вказаному кримінальному провадженню не завершене, натомість ризики, які бралися судом до уваги при обранні йому запобіжного заходу у виді тримання під вартою не відпали, а тому є підстави вважати, що він може, переховуватись від органу досудового розслідування та суду, незаконно впливати на свідків у цьому ж кримінальному провадженні, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, та вчинити інше кримінальне правопорушення. При цьому, суд оцінює і суспільну небезпечність кримінального правопорушення, яке інкримінується обвинуваченому.

Відповідно до положень ч.4 ст.183 КПК України, враховуючи, що ОСОБА_6 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення із застосуванням насильства - ч.2 ст.121 КК України, слідчий суддя не вбачає підстав для визначення йому розміру застави.

Враховуючи викладене, а також вагомість наявних доказів, якими обґрунтовуються вищевикладені обставини, беручи до уваги, що застосування більш м`якого запобіжного заходу не забезпечить виконання підозрюваним його процесуальних обов`язків, повноту та достатність зібраних доказів, слідчий суддя вважає доцільним продовжити підозрюваному ОСОБА_6 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою до 02 листопада 2023 року, в межах строку досудового розслідування.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 176-178, 183, 193, 194, 197, 309 КПК України, слідчий суддя,

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання старшого слідчого СВ Подільського РУП ГУНП в Одеській області ОСОБА_4 , погоджене прокурором Одеської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Південного регіону ОСОБА_7 , про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою у кримінальному проваджені, внесене до ЄРДР за №-0000759 від 02.08.2023 відносно ОСОБА_6 , підозрюваного у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.121 КК України, - задовольнити.

Продовжити строк запобіжного заходу у виді тримання під вартою ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , підозрюваного у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч2 ст.121 КК України - до 02 листопада 2023 року, в межах строку досудового розслідування.

Згідно положень ч.4 ст.183 КПК України не визначати розмір застави ОСОБА_6 .

Строк дії ухвали слідчого судді про продовження строку тримання під вартою підозрюваному ОСОБА_6 , закінчується 02 листопада 2023 року, в межах строку досудового розслідування.

Ухвала слідчого судді підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Копію ухвали вручити слідчому, захиснику, направити прокурору та до ДУ «Одеський слідчий ізолятор», підозрюваному.

Апеляційна скарга, на ухвалу слідчого судді, може бути подана протягом п`яти днів з дня її оголошення. Для особи, яка перебуває під вартою, строк подачі апеляційної скарги обчислюється з моменту вручення їй копії судового рішення.

Слідчий суддя ОСОБА_1