ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 січня 2024 року

м. Київ

справа № 686/8506/14-к

провадження № 51 - 3973 км 23

Верховний Суд колегією суддів Першої судової палати Касаційного кримінального суду у складі:

головуючого ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

за участю:

секретаря судового засідання ОСОБА_4 ,

прокурора ОСОБА_5 ,

особи, щодо якої кримінальне

провадження закрито ОСОБА_6 (у режимі відеоконференції),

захисника ОСОБА_7 (у режимі відеоконференції),

розглянув у відкритому судовому засіданні касаційну скаргу прокурораОСОБА_8 , який брав участь у розгляді справи судом апеляційної інстанції, на ухвалу Хмельницького апеляційного суду від 19 квітня 2023 року в кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0007407, за обвинуваченням

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки та жительки АДРЕСА_1 ,

у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених частинами 2, 3, 4 і 5 ст. 191, ч. 2 ст. 366 КК України.

Зміст судових рішень і встановлені судами першої та апеляційної інстанцій обставини

За вироком Старокостянтинівського районного суду Хмельницької області від 11 жовтня 2022 року ОСОБА_6 визнано винуватою у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених частинами 3, 4 і 5 ст. 191 КК України, та призначено покарання:

- за ч. 3 ст. 191 КК України у виді позбавлення волі на строк 5 років з позбавленням права обіймати посади пов`язані із виконанням організаційно-розпорядчих та адміністративно-господарських обов`язків на строк 1 рік;

- за ч. 4 ст. 191 КК України у виді позбавлення волі на строк 6 років з позбавленням права обіймати посади пов`язані із виконанням організаційно-розпорядчих та адміністративно-господарських обов`язків на строк 2 роки;

- за ч. 5 ст. 191 КК України у виді позбавлення волі на строк 8 років з позбавленням права обіймати посади пов`язані із виконанням організаційно-розпорядчих та адміністративно-господарських обов`язків на строк 3 роки та з конфіскацією всього належного їй майна, крім житла.

На підставі ч. 1 ст. 70 КК України за сукупністю кримінальних правопорушень, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, визначено ОСОБА_6 остаточне покарання у виді позбавлення волі на строк 8 років з позбавленням права обіймати посади, пов`язані із виконанням організаційно-розпорядчих та адміністративно-господарських обов`язків на строк 3 роки та з конфіскацією всього належного їй майна, крім житла.

Вирішено питання щодо цивільного позову, процесуальних витрат та речових доказів.

Ухвалою Старокостянтинівського районного суду Хмельницької області від 03 жовтня 2022 року задоволено клопотання сторони захисту та звільнено ОСОБА_6 відкримінальної відповідальності за ч. 1 ст. 366 та ч. 2 ст. 191 КК України на підставі ст. 49 КК України у зв`язку з закінченням строків давності.

За вироком суду ОСОБА_6 , перебуваючи з 12 липня 2011 року (наказ № 67-к) на посаді старшого економіста сектору обслуговування фізичних осіб відділу клієнтського обслуговування операційного управління Публічного акціонерного товариства «Акціонерний комерційний промислово- інвестиційний банк» обласного відділення ПАТ «Промінвестбанк» в м. Хмельницькому (далі - ПАТ «Промінвестбанк»), а з 16 серпня 2012 року (наказ № 2554-к) на посаді менеджера з обслуговування клієнтів відділу роздрібного бізнесу, будучи службовою особою, яка згідно своїх службових обов`язків (посадова Інструкція додаток № 3 до протоколу засідання Правління банку від 27 червня 2012 року № 226) наділена організаційно-розпорядчими та адміністративно-господарськими функціями та, будучи наділеною правом одноосібного, контрольного, першого або другого підпису згідно з процедурами надання прав підписання документів банку, переслідуючи корисливі мотиви, з метою незаконного збагачення, знаходячись на своєму робочому місці в приміщенні обласного відділення ПАТ «Промінвестбанк» на вул. Театральній, 13 в м. Хмельницькому, маючи доступ до відомостей про клієнтів та їх рахунки у ПАТ «Промінвестбанк», у період з березня 2012 року по жовтень 2013 року, шляхом зловживання повноваженнями відповідно до займаного службового становища заволоділа коштами ПАТ «Промінвестбанк», які були прийняті банком від вкладників та зараховані на депозитні рахунки з метою незаконного збагачення повторно, у великих розмірах та особливо великих розмірах, а саме в сумі 289 187,75 доларів США та 4 797 963,97 грн, чим заподіяла банку збитків на вказану суму, за обставин викладених у вироку.

Ухвалою Хмельницького апеляційного суду від 19 квітня 2023 року апеляційну скаргу ОСОБА_6 задоволено. Вирок Старокостянтинівського районного суду Хмельницької області від 11 жовтня 2022 року скасовано, кримінальне провадження закрито на підставі п. 3 ч. 1 ст. 284 КПК України у зв`язку з невстановленням достатніх доказів для доведення винуватості в суді та вичерпанням можливості їх отримати.

Цивільний позов ПАТ «Промінвестбанк» про відшкодування майнової шкоди залишено без розгляду.

Вирішено питання щодо судових витрат і речових доказів.

Вимоги касаційної скарги та узагальнені доводи особи, яка її подала.

У касаційній скарзі прокурор посилається на істотне порушення вимог кримінального процесуального закону, неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність, просить скасувати оскаржену ухвалу і призначити новий розгляд у суді апеляційної інстанції.

Стверджує, що апеляційний суд прийняв необґрунтоване рішення про закриття кримінального провадження стосовно ОСОБА_6 . Зазначає, що після повернення обвинувального акту прокурору сторона обвинувачення інших доказів винуватості ОСОБА_6 не отримувала. Вказує, що суд першої інстанції на докази, які були здобуті в період між поверненням обвинувального акту та направленням нового обвинувального акта на підтвердження винуватості ОСОБА_6 , не посилався. Вважає, що тих доказів, які були здобуті до повернення обвинувального акту достатньо для встановлення винуватості останньої; нове повідомлення про підозру ОСОБА_6 у цей же період стосується ч. 2 ст. 366 КК України, яка не була предметом розгляду апеляційного суду і не може автоматично скасовувати повідомлення про підозру за частинами 3, 4 і 5 ст. 191 КК.

У письмових запереченнях на касаційну скаргу ОСОБА_6 вказує про безпідставність доводів сторони обвинувачення, у зв`язку з чим просить касаційну скаргу залишити без задоволення, а ухвалу апеляційного суду - без зміни.

Позиції учасників судового провадження

Прокурор ОСОБА_5 підтримала подану касаційну скаргу.

Сторона захисту заперечувала щодо задоволення касаційної скарги прокурора.

Мотиви Суду

Заслухавши суддю-доповідача, з`ясувавши позиції учасників судового провадження, перевіривши наведені у касаційній скарзі доводи та дослідивши матеріали кримінального провадження, колегія суддів дійшла висновку, що касаційна скарга підлягає задоволенню з огляду на таке.

Згідно із ч. 1 ст. 433 КПК суд касаційної інстанції перевіряє правильність застосування судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального та процесуального права, правової оцінки обставин і не має права досліджувати докази, встановлювати й визнавати доведеними обставини, що не були встановлені в оскарженому судовому рішенні, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу.

Доводи прокурора зводяться до незгоди із висновками апеляційного суду про наявність підстав для закриття кримінального провадження у зв`язку із тим, що органом досудового розслідування докази було зібрано поза межами строку досудового розслідування після повернення первісного обвинувального акта прокурору у порядку ст. 291 КПК.

Колегія суддів погоджується з аргументами прокурора з огляду на таке.

Як вбачається з матеріалів кримінального провадження, 05 травня 2014 року до місцевого суду надійшов обвинувальний акт від 30 квітня 2014 року за обвинуваченням ОСОБА_6 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених частинами 2, 3, 4, 5 ст. 191 КК (а. с. 1-11, Т. 11).

За наслідками підготовчого судового засідання ухвалою суду першої інстанції від 29 травня 2014 року названий обвинувальний акт було повернуто прокурору з підстав некоректності висунутого за ст. 191 КК обвинувачення.

Вказана ухвала була переглянута в апеляційному порядку та ухвалою Апеляційного суду Хмельницької області від 22 липня 2014 року залишена без змін.

Після повернення обвинувального акта прокурору у цьому кримінальному провадженні з 20 серпня по 18 вересня 2014 року було прийнято процесуальні рішення, вчинено процесуальні дії, а також проведено слідчі (розшукові) дії.

22 вересня 2014 року до місцевого суду надійшов на розгляд обвинувальний акт, затверджений прокурором 19 вересня 2014 року, за обвинуваченням ОСОБА_6 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених частинами 2, 3, 4, 5 ст. 191, ч. 2 ст. 366 КК (а. с. 2-50, Т. 1), який був предметом розгляду судів попередніх інстанцій.

По суті пред`явленого обвинувачення судом першої інстанції було ухвалено вирок від 11 жовтня 2022 року, який було скасовано апеляційним судом, а кримінальне провадження на підставі п. 3 ч. 1 ст. 284 КПК України у зв`язку з невстановленням достатніх доказів для доведення винуватості в суді та вичерпанням можливості їх отримати - закрито.

Своє рішення апеляційний суд мотивував тим, що після повернення обвинувального акта прокурору органом досудового розслідування проводилися слідчі (розшукові) дії, а слідчим та прокурором приймалися процесуальні рішення, що було здійснено поза межами строку досудового розслідування.

В контексті наведеного Суд звертає увагу на те, що повернення обвинувального акта не передбачає поновлення завершеного досудового розслідування. Діючий КПК чітко відмовився від інституту додаткового розслідування, який існував за КПК 1960 року. Відсутність можливості проведення додаткового розслідування після звернення до суду з обвинувальним актом очевидна з тексту Кодексу.

Повернення обвинувального акту не може використовуватися стороною обвинувачення для проведення будь-яких процесуальних дій, крім приведення його у відповідність до вимог ст. 291 КПК, і, відповідно, немає підстав вважати, що після повернення обвинувального акта прокурору може йти мова про будь-яке досудове розслідування, оскільки воно завершене до першого звернення до суду з обвинувальним актом.

Такі висновки сформульовані у постанові ККС ВС від 08 листопада 2022 року у справі №636/336/21.

Тобто у цьому кримінальному провадженні апеляційному суду необхідно було перевірити дотримання стороною обвинувачення строків досудового розслідування під час первинного звернення прокурора до суду з обвинувальним актом.

Натомість суд апеляційної інстанції зосередив свою увагу лише на тих процесуальних рішеннях та слідчих (розшукових) діях, які приймалися та вчинялися після повернення первісного обвинувального акта прокурору з мотивів некоректності.

Наведене призвело до постановлення апеляційним судом незаконного судового рішення, яке підлягає скасуванню з призначенням нового розгляду у суді апеляційної інстанції.

Під час нового розгляду апеляційному суду необхідно врахувати наведене у цій постанові та прийняти законне і обґрунтоване судове рішення з врахуванням тих доказів, які були зібрані стороною обвинувачення до моменту передачі первісного обвинувального акта до суду.

Окрім цього, у цьому кримінальному провадженні прокурор наголошував на тому, що тих доказів, які були здобуті до повернення обвинувального акту прокурору достатньо для встановлення винуватості засудженої за ст. 191 КК, а тому апеляційному суду необхідно провести ретельний аналіз названих тверджень прокурора та надати належну правову оцінку вироку місцевого суду за апеляційною скаргою ОСОБА_6 .

Керуючись статтями 433, 434, 436, 438, 441, 442 КПК України, Суд

ухвалив:

Касаційну скаргу прокурора ОСОБА_8 , який брав участь у розгляді справи судом апеляційної інстанції, задовольнити.

Ухвалу Хмельницькогоапеляційного суду від 19 квітня 2023 року щодо ОСОБА_6 скасувати та призначити новий розгляд у суді апеляційної інстанції.

Постанова є остаточною і оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3