УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20.11.2023 року слідчий суддя Київського районного суду м. Одеси ОСОБА_1 , при секретарі судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Одесі клопотання прокурора Київської окружної прокуратури м. Одеси ОСОБА_3 про арешт майна у кримінальному провадженні №0000005 від 14.01.2023 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 190 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

І. КОРОТКИЙ ВИКЛАД ФАКТИЧНИХ ОБСТАВИН ДАНОГО КРИМІНАЛЬНОГО ПРОВАДЖЕННЯ:

Згідно поданого стороною обвинувачення клопотання вбачається, що наразі сектором дізнання Одеського районного управління поліції №1 Головного управління Національної поліції в Одеській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000005 відомості про яке внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань 14.01.2023 року, за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 190 КК України.

В ході проведення досудового розслідування в рамках зазначеного кримінального провадження, встановлено, що 13.01.2023 року о 13:30 год. до ч/ч відділу поліції №1 Мукачівського РУП надійшла заява від громадянки ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1 мешканки АДРЕСА_1 , про те, що 04.01.2023року перебуваючи вдома заявниця відправила грошові кошти у сумі 10 000 грн. зі своєї банківської картки на банківську картку № НОМЕР_1 яка належить ОСОБА_5 , за купівлю сіна в балах 150 штук, але продавець товар так і не відправив.

14.01.2023 року було допитано потерпілу ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1 мешканку АДРЕСА_1 , під час якого вдалося встановити що дане кримінальне правопорушення було здійснено за допомогою банківської карти АТ КБ «ПРИВАТБАНК» НОМЕР_1 , яку використовував шахрай.

В ході проведення досудового розслідування сектором дізнання відділу поліції №1 Мукачівського РУП ГУНП в Закарпатській області, 17.01.2023 року надано доручення в порядку ст. 40 КПК України оперативним підрозділам ВПК у Закарпатській області ДКП НПІ України, з метою встановлення оперативним шляхом власника банківської картки, за номером № НОМЕР_1 ; встановлення оперативним шляхом якому саме банку належить банківська картка за номером № НОМЕР_1 встановлення місце зняття грошових коштів із банківської картки за номером в період часу з 01.01.2023 по 10.01.2023 року; встановлення оперативним шляхом власника, ІР-адресу, з найбільш точним вказанням адреси, де знаходиться особа - власник мобільного номеру НОМЕР_2 , яка може бути причетна до вчинення шахрайських дій, що мали місце в період часу з 01.01.2023 по 10.01.2023.

Під час виконання доручення вдалося встановити, що банківська карта АТ КБ «ПРИВАТБАНК» № НОМЕР_1 належить гр. ОСОБА_5 . Окрім цього, встановлено, що зняття готівки з вищевказаної банківської картки в вказаний період здійснювалося у банкоматі по вулиці Адмірала в місті Одеса.

В подальшому під час досудового розслідування встановлено гр. ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , яка пояснила, що дійсно в її користуванні перебуває банківська карта № НОМЕР_1 . Також у вказаної громадянки є знайомий ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 з яким остання познайомилась в мережі інтернет. Катерині стало відомо, що останній перебуває у виправній колонії №14 в м. Одесі та ОСОБА_7 інколи просить карту ОСОБА_8 для переводів грошових коштів.

Проведено огляд мобільного телефону ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 на якому зафіксовано факт отримання останньою грошових коштів та відправлення їх на інші банківські карти та спілкування з ОСОБА_9 .

Згідно відповіді «Одеської виправної колонії №14», яка розташована за адресою: м. Одеса, вул. Краснова, 2А відбуває покарання у відділенні №6.

Враховуючи вищевикладене, у слідства наявні підстави вважати, що у відділенні №6Державної установи «Одеська виправна колонія №14», яка розташована за адресою: м. Одеса, вул. Краснова, 2А, де фактично відбуває покарання гр. ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , що ймовірно причетний до вчинення кримінального правопорушення, знаходяться речі, документи, цифрові носії інформації і технічне обладнання, які використовувалися для вчинення кримінального правопорушення та маскування протиправної діяльності.

Так, 13.11.2023 року було проведено обшук у відділенні №6Державної установи «Одеська виправна колонія №14», яка розташоване за адресою: м. Одеса, вул. Краснова, 2А, за участю гр. ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , в ході якого виявлено та вилучено:

-мобільний телефон марки «Reаdmi» в корпусі чорного кольору з зарядним пристроєм до мобільного телефону;

-мобільний телефон марки «Veriko» в корпусі червоного кольору з відсутньою задньою кришкою з сім-картою, яка містить маркування: НОМЕР_3 , 7437,5392,7;

-мобільний телефон марки «SamsungDuos» з імеі: НОМЕР_4 , НОМЕР_5 в корпусі чорного кольору з сім-картою оператора «Vadafone» з маркуванням: НОМЕР_6 ;

-мобільний телефон марки «Samsung» з імеі: НОМЕР_7 , НОМЕР_8 в корпусі чорного кольору з сім-картою, яка містить маркування: 1160, 7139, 8855, 2;

-клаптик паперу з рукописним текстом: НОМЕР_9 , клаптик паперу з надписом: НОМЕР_10 «о», НОМЕР_11 - баб, НОМЕР_12 мар, порожній слот від сім-карти від контактного номеру телефону НОМЕР_13 , порожній слот від сім-карти з маркуванням: НОМЕР_14 .

На підставі постанови дізнавача від 13.11.2023 року вилучене майно визнано речовими доказами з метою подальшого огляду.

ІІ. КОРОТКИЙ ЗМІСТ ПОДАНОГО КЛОПОТАННЯ:

У зв`язку з тим, що майно, яке 13.11.2023 року було вилучено в ході проведення обшуку у відділенні №6Державної установи «Одеська виправна колонія №14», за адресою: м. Одеса, вул. Краснова, 2А, за участю гр. ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , а саме:мобільний телефон марки «Reаdmi» в корпусі чорного кольору з зарядним пристроєм до мобільного телефону, мобільний телефон марки «Veriko» в корпусі червоного кольору з відсутньою задньою кришкою з сім-картою, яка містить маркування: 1160, 7437,5392,7, мобільний телефон марки «SamsungDuos» з імеі: НОМЕР_4 , НОМЕР_5 в корпусі чорного кольору з сім-картою оператора «Vadafone» з маркуванням: НОМЕР_6 , мобільний телефон марки «Samsung» з імеі: НОМЕР_7 , НОМЕР_8 в корпусі чорного кольору з сім-картою, яка містить маркування: 1160, 7139, НОМЕР_15 , 2, клаптик паперу з рукописним текстом: НОМЕР_9 , клаптик паперу з надписом: НОМЕР_10 «о», НОМЕР_11 - баб, НОМЕР_12 мар, порожній слот від сім-карти від контактного номеру телефону НОМЕР_13 , порожній слот від сім-карти з маркуванням: НОМЕР_14 , являється предметом вчинення злочину, сторона обвинувачення звертається із даним клопотанням, з метою недопустимості подальшого розпорядження вилученим майном, до з`ясування всіх обставин скоєння кримінального проступку та проведення необхідних слідчих дій та експертного дослідження.

З урахуванням викладеного у своїй сукупності, сторона обвинувачення просить дане клопотання задовольнити та накласти арешт на зазначене у клопотанні майно.

ІІІ. ПОЗИЦІЯ УЧАСНИКІВ СУДОВОГО ЗАСІДАННЯ:

Прокурор у судове засідання не з`явилася, проте до суду скерувала заяву про розгляд поданого клопотання за її відсутністю.

Власник майна у судове засідання також не з`явився, про час та дату розгляду клопотання був повідомлений належним чином.

IV. ВИСНОВКИ СЛІДЧОГО СУДДІ:

Дослідивши подане клопотання та долучені в його обґрунтування матеріали, вислухавши думку учасників судового засідання, слідчий суддя приходить до наступних висновків, а також звертає увагу на наступні правові підстави для прийнятого рішення.

(1). Нормативно-правова основа при вирішенні даного клопотання:

Застосування заходів забезпечення кримінального провадження не допускається, якщо слідчий, прокурор не доведе, що: існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для застосування заходів забезпечення кримінального провадження; потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, про який ідеться в клопотанні слідчого, прокурора; може бути виконане завдання, для виконання якого слідчий, прокурор звертається із клопотанням (ч. 3 ст. 132 КПК України).

Арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи. Арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди (ч. ч. 1, 2 ст. 170 КПК України).

У випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу (ч. 3 ст. 170 КПК України).

Речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення (ст. 98 КПК України).

(2). Правова підстава та мета арешту майна:

Слідчий суддя враховує, що досудове розслідування в рамках такого кримінального провадження здійснюється за фактом можливого вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 190 КК України.

Досудове розслідування кримінального провадження наразі триває, встановлюються усі фактичні обставини, які можуть мати значення для доведення предмету доказування у кримінальному провадженні.

Слідчий суддя враховує доводи сторони обвинувачення, та зазначає, що як вбачається з обставин даного кримінального провадження, вилучені технічні пристрої ймовірно містять інформацію, яка може бути використана на підтвердження факту та обставин можливого вчинення кримінально-каранних дій ймовірно причетних до них осіб.

У зв`язку з чим, таке майно відповідає категорії речових доказів, що власне підтверджується долученою до клопотання постановою про визнання речових доказів від 13.11.2023 року, а отже, вилучене майно потребує збереження, в цілях його подальшого дослідження та у тому числі проведення відповідних експертних досліджень.

З урахуванням наведеного, слідчий суддя зазначає, що підставою для арешту майна є відповідність вилученого майна до категорії речових доказів (абзац 1 ч. 1 ст. 170 КПК України), при цьому метою арешту майна є необхідність забезпечення збереження речових доказів (п. 1 ч. 2 ст. 170КПК України).

(3). Завдання, необхідність арешту майна, а також наявність ризиків, передбачених абзацом 2 ч. 1 ст. 170 КПК України:

Відповідно до абзацу 2 ч. 1 ст. 170 КПК України, завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

Як вбачається з підстав та мети застосування заходу забезпечення кримінального провадження у вигляді арешту майна, вилучене майно відповідає критеріям речових доказів, передбачених ч. 1 ст. 98 КПК України.

Відтак, оскільки майно є речовими доказами в рамках кримінального провадження, слідчий суддя вважає, що існує ризик його можливого зміни або знищення, в цілях подальшого ймовірного уникнення передбаченої законом відповідальності за ймовірно вчинені дії, у випадку підтвердження їх факту у встановленому законом порядку.

Крім того, відповідно до ч. 1 ст. 2 КПК України, завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

У зв`язку з викладеним, з метою забезпечення досягнення завдань кримінального провадження наявна необхідність в накладенні арешту на вилучене майно, з встановленням заборони розпорядження та користування такого майна, з огляду на встановлені вище ризики.

(4). Розумність та співмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження:

Відповідно до практики Європейського суду, для того, щоб втручання в право власності вважалося допустимим, воно повинно служити не лише законній меті в інтересах суспільства, а повинна бути розумна співмірність між використовуваними інструментами і тією метою, на котру спрямований будь-який захід, що позбавляє особу власності. Розумна рівновага має зберігатися між загальними інтересами суспільства та вимогами дотримання основних прав особи (рішення у справі "АГОСІ" проти Сполученого Королівства" (AGOSI v. The United Kingdom від 24 жовтня 1986 року, серія А, № 108, п. 52). Іншими словами, заходи щодо обмеження права власності мають бути пропорційними щодо мети їх застосування.

Слідчим суддею встановлено, що за обставинами даного кримінального провадження втручання у право власності зацікавлених осіб пов`язано із здійсненням кримінального провадження, необхідністю забезпечити збереження речових доказів, а отже, обмеження не є свавільним та відповідає вимогам законності. При цьому дотримано справедливий баланс між вимогами загального суспільного інтересу (у вигляді досягнення завдань кримінального провадження) та вимогами захисту права власності окремих осіб, адже досягнення мети збереження речового доказу неможливо досягти в інший спосіб, ніж арешт майна.

Додатково, слідчий суддя акцентує увагу, що у випадку, якщо в рамках даного кримінального провадження буде спростовано відповідність зазначеного майна категорії речових доказів, зацікавлені особи в порядку ст. 174 КПК України мають процесуальне право на звернення до слідчого судді з клопотанням про скасування арешту майна.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 132, 170-173, 309 КПК України, слідчий суддя, -

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання прокурора Київської окружної прокуратури м. Одеси ОСОБА_3 про арешт майна у кримінальному провадженні №0000005 від 14.01.2023 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 190 КК України задовольнити.

Накласти арешт із забороною користування та розпорядження на майно, вилучене 13.11.2023 року в ході обшуку у відділенні №6Державної установи «Одеська виправна колонія №14», яка розташоване за адресою: м. Одеса, вул. Краснова, 2А, за участю гр. ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , а саме на: на мобільний телефон марки «Reаdmi» в корпусі чорного кольору з зарядним пристроєм до мобільного телефону, мобільний телефон марки «Veriko» в корпусі червоного кольору з відсутньою задньою кришкою з сім-картою, яка містить маркування: 1160, 7437,5392,7, мобільний телефон марки «SamsungDuos» з імеі: НОМЕР_4 , НОМЕР_5 в корпусі чорного кольору з сім-картою оператора «Vadafone» з маркуванням: НОМЕР_6 , мобільний телефон марки «Samsung» з імеі: НОМЕР_7 , НОМЕР_8 в корпусі чорного кольору з сім-картою, яка містить маркування: 1160, 7139, 8855, 2, клаптик паперу з рукописним текстом: НОМЕР_9 , клаптик паперу з надписом: НОМЕР_10 «о», НОМЕР_11 - баб, НОМЕР_12 мар, порожній слот від сім-карти від контактного номеру телефону НОМЕР_13 , порожній слот від сім-карти з маркуванням: НОМЕР_14 .

Виконання ухвали покласти на прокурора Київської окружної прокуратури м. Одеси ОСОБА_3 .

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена в апеляційному порядку протягом п`яти днів з дня її оголошення безпосередньо до Одеського апеляційного суду.

Слідчий суддя ОСОБА_1