Дата документу 05.10.2023
Справа № 334/8954/23
Провадження № 1-кс/334/2879/23
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 жовтня 2023 року Ленінський районний суд м. Запоріжжя у складі: слідчого судді ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участю прокурора ОСОБА_3 , слідчого ОСОБА_4 , захисника ОСОБА_5 , підозрюваного ОСОБА_6

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі Ленінського районного суду м. Запоріжжя клопотання слідчого СВ Запорізького РУП ГУНП України в Запорізькій області ОСОБА_4 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно:

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Запоріжжя, громадянина України, яка має вищу освіту, офіційно не працевлаштованої, розлученого, який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 ; раніше не судимого

підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.289, ч.2 ст.345 КК України,

В С Т А Н О В И В:

У провадженні слідчого відділу Запорізького районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Запорізькій області, перебувають матеріали кримінального провадження № 0002000 відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань від 03 жовтня 2023 року, за ознаками кримінальних правопорушень передбачених ч. 1 ст. 289, ч. 2 ст. 345 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що 02 жовтня 2023 року, приблизно о 23 годині 00 хвилин ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , маючи умисел, направлений на незаконне заволодіння транспортним засобом, перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, знаходячись навпроти будинку АДРЕСА_3 , діючи умисно, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно-небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, підійшов до автомобілю марки «Daewoo Lanos» в кузові зеленого кольору з державним номерним знаком « НОМЕР_1 » з ідентифікаційним номером (номер кузова) НОМЕР_2 , номер шасі НОМЕР_3 , 2006 року випуску, вартість якого складає 120000 гривень 00 копійок, що на праві власності належить ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та знаходиться у користуванні ОСОБА_8 ІНФОРМАЦІЯ_3 , не маючи законних підстав та відповідних документів на право власності, переконавшись у тому що в замку запалення знаходиться ключ, проник до салону вказаного автомобілю, після чого, використовуючи вищевказаний ключ привів в дію двигун, отримавши при цьому можливість керувати автомобілем.

Після чого, ОСОБА_6 почав рух на вказаному автомобілі марки «Daewoo Lanos» в кузові зеленого кольору з державним номерним знаком « НОМЕР_1 » з ідентифікаційним номером (номер кузова) НОМЕР_2 , номер шасі НОМЕР_3 , 2006 року випуску, чим завдав ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , матеріальну шкоду на вказану суму.

Таким чином, ОСОБА_6 підозрюється у вчинені кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 1 ст. 289 КК України, а саме: незаконному заволодінні транспортним засобом.

Також, досудовим розслідуванням встановлено, що ОСОБА_9 , будучи співробітником Запорізького районного управління поліції Головного управління національної поліції в Запорізькій області на посаді начальника відділення кримінальної поліції, у період часу з 08:00 години 02.10.2023 по 08:00 години 03.10.2023 ніс службу у якості помічника відповідального від керівництва Запорізького РУП ГУНП в Запорізькій області.

Крім того, ОСОБА_10 , будучи співробітником Запорізького районного управління поліції Головного управління національної поліції в Запорізькій області на посаді експерта-криміналіста сектору криміналістичного забезпечення слідчого відділу, у період часу з 08:00 години 02.10.2023 по 08:00 години 03.10.2023 несла службу в якості експерта-криміналіста у складі слідчо-оперативної групи Запорізького РУП ГУНП в Запорізькій області.

Так, 02 жовтня 2023 року приблизно о 23 годині 00 хвилин, ОСОБА_10 у складі слідчо-оперативної групи під час несення служби прибула на місце події за фактом незаконного заволодіння транспортним засобом за адресою: м. Запоріжжя, пр. Металургів, буд. 2-А, куди також прибув відповідальний від керівництва Запорізького РУП ГУНП в Запорізькій області капітан поліції ОСОБА_9 . На місці події знаходився ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на якого вказали свідки як на особу, яка незаконно заволоділа транспортним засобом, та який став нецензурно виражатися в бік працівників поліції, при цьому перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння.

В той час, відповідальний від керівництва Запорізького РУП ГУНП в Запорізькій області капітан поліції ОСОБА_9 зробив зауваження ОСОБА_6 щодо його агресивної поведінки, на що останній, не реагуючи на вимоги поліцейського, усвідомлюючи, що перед ним знаходиться працівник правоохоронного органу в однострої зі спеціальним жетоном, який виконував свої службові обов`язки, умисно заподіяв працівнику правоохоронного органу легкі тілесні ушкодження, шляхом нанесення удару дорожнім конусом в обличчя поліцейського ОСОБА_9 .

Після чого, ОСОБА_6 , не реагуючи на повторні вимоги поліцейського припинити незаконні дії, усвідомлюючи, що перед ним знаходиться працівник правоохоронного органу в однострої зі спеціальним жетоном, який виконував свої службові обов`язки, наніс один удар в область попереку працівнику правоохоронного органу експерту-криміналісту ОСОБА_10 чим умисно заподіяв легкі тілесні ушкодження.

Таким чином, ОСОБА_6 підозрюється у вчинені кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 2 ст. 345 КК України, а саме, умисному заподіянні працівнику правоохоронного органу легких тілесних ушкоджень, у зв`язку з виконанням цим працівником службових обов`язків.

02.10.2023 (час фактичного затримання: 23:20. Час складання протоколу затримання: 03.10.2023 02 години 20 хвилин 03.10.2023 03 години 40 хвилин) ОСОБА_6 затримано в порядку статті 208 КПК України, в ході якого у останнього вилучено : металевий предмет схожий на скальпель медичний.

03.10.2023 ОСОБА_6 повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень (злочинів), передбачених:

- ч. 1 ст. 289 КК України, а саме у незаконному заволодінні транспортним засобом;

- ч. 2 ст. 345 КК України, а саме, умисному заподіянні працівнику правоохоронного органу легких тілесних ушкоджень, у зв`язку з виконанням цим працівником службових обов`язків.

Зібрані під час досудового розслідування докази в сукупності підтверджують існування обґрунтованої підозри ОСОБА_6 в інкримінованих йому кримінальних правопорушень, що в свою чергу відповідно до положень ч. 2 ст. 177 КПК України є підставою для застосування запобіжного заходу.

Згідно вимог п.4 ч.1 ст. 184 КПК України, під час проведення досудового розслідування, встановлена наявність ризиків, передбачених п. п. 1, 3, 5, ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме ОСОБА_6 може:

- переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду;

- незаконно впливати на потерпілих у цьому ж кримінальному провадженні;

- вчинити інше кримінальне правопорушення.

Наявність вказаних ризиків підтверджується зібраними під час досудового розслідування матеріалами кримінального провадження.

Беручи до уваги вищезазначене, наразі виникла необхідність у застосуванні до підозрюваного ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляду тримання під вартою.

Наявність вказаних ризиків підтверджується зібраними під час досудового розслідування матеріалами кримінального провадження, враховуючи характер скоєного злочину ОСОБА_6 , особистість останнього, у своїй сукупності свідчить про схильність ОСОБА_6 до скоєння правопорушень та відсутність наміру на виправлення та перевиховання, дає достатні підстави вважати, що знаходячись на волі, ОСОБА_6 з метою уникнення покарання за вчинені злочини, буде переховуватись від органів досудового розслідування, суду, що являється ризиком, передбаченим п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Також встановлений ризик, передбачений п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме те, що ОСОБА_6 відомо де працює потерпілий ОСОБА_8 та працівники поліції, яким підозрюваний завдав тілесних ушкоджень, у зв`язку з чим останній може незаконно впливати на них у кримінальному провадженні, намагатися тиснути погрозами, як у психологічному, так і фізичному плані, з метою уникнути покарання.

З урахуванням отриманих характеристик на ОСОБА_6 а саме відсутність місця роботи, відповідно постійного прибутку, нестійкі соціальні зв`язки, а також аналізуючи факт скоєних ним кримінальних правопорушень, так як останній зловживає алкогольними напоями та в стані сп`яніння веде себе неадекватно, дає підстави вважати, що ОСОБА_6 може продовжити свою злочинну діяльність, що являється ризиком, передбаченим п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України.

Слідчий у судовому засіданні підтримав своє клопотання.

Прокурор в судовому засіданні, також, підтримав клопотання слідчого щодо підстав задоволення клопотання про застосування запобіжного заходу підозрюваному у вигляді тримання під вартою.

Допитаний у якості підозрюваного ОСОБА_6 просив суд не обирати йому найсуворіший запобіжний захід, оскільки він є піклувальником своєї матері, яка є інвалідом. У нього не має наміру переховуватися від слідчого, прокурора та суду. Щодо впливу на свідків та потерпілого, підозрюваний пояснив, що вони допитані слідчим, тому не має сенсу на них впливати. Більш того, він взагалі не розуміє яким чином можна впливати.

Захисник підозрюваного надав свої доводи в обґрунтування того, що запобіжний захід у вигляді тримання під вартою суперечить нормам ч.3 ст.183 КПК України, оскільки підозрюваний раніше не судимий, до кримінальної або адміністративної відповідальності не притягувався. Має соціальні зв`язки, є опікуном своєї матері, яка потребує постійного догляду. Сам ОСОБА_6 має ряд захворювань в силу свого віку. Пред`явлена підозра за ч.1 ст.289 та ч.2 ст.345 КК України є кримінальним правопорушенням середньої тяжкості, тому доцільне буде обрати запобіжний захід не пов`язаний з триманням під вартою.

Вислухавши пояснення осіб, які з`явилися в судове засідання, перевіривши матеріали справи, суд вважає, що органами слідства не представлено не тільки достатніх і законних підстав для застосування щодо ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, оскільки суду не представлено жодного доказу, що свідчили би про наявність підстав для застосування такого виключного запобіжного заходу, як тримання під вартою.

Відповідно до ст. 29 Конституції України ст. ст. 176, 177, 178 КПК України, право на свободу й недоторканість є одним із найбільш значущих прав людини.

Суд, обираючи запобіжний захід - тримання під вартою, обмежує конституційні права і свободи особи, ще до визнання особи винуватою у скоєнні злочину, а запобіжний захід у вигляді тримання під вартою є винятковим і найбільш суворим запобіжним заходом, який застосовується лише тоді, коли є всі підстави вважати, що інші менш суворі запобіжні заходи можуть не забезпечити виконання підозрюваним процесуальних обов`язків і належної поведінки останнього.

Застосування запобіжного заходу з іншою метою не допускається.

Відповідно до ч. 2 ст. 177 КПК України, підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені ч.1 цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.

Розглядаючи подане клопотання слідчого, яке погоджено прокурором, суд не вбачає допустимих доказів щодо обґрунтованості ризиків, на які посилається слідчий у своєму клопотанні.

Відповідно до ч. 1 ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України, крім випадків, передбачених ч. 5 ст. 176 КПК України.

Відповідно до ч. 3 ст. 176 КПК України, слідчий суддя, суд відмовляє у застосуванні запобіжного заходу, якщо слідчий, прокурор не доведе, що встановлені під час розгляду клопотання про застосування запобіжних заходів обставини, є достатніми для переконання, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів, передбачених ч. 1 ст. 176 КПК України, не може запобігти доведеним під час розгляду ризику або ризикам.

В ході судового розгляду ні прокурором ні слідчим не доведено, що: потреби досудового розслідування виправдовують найтяжчий ступінь втручання у права і свободи ОСОБА_6 шляхом застосування до нього тримання під вартою; існують обставини, які свідчать про наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених ст. 177 КПК України; існують обставини, які свідчать про недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризикам, зазначеним у клопотанні.

Відповідно до ч. 1 ст. 178 КПК України, при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у ст. 177 КПК України, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі: вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; обставин, які характеризують особу підозрюваного та інше.

За таких обставин, ризик переховування від органів досудового слідства прокурором та слідчим не доведений, натомість повністю спростований доказами сторони захисту.

Доводи прокурора про те, що лише подальше тримання підозрюваного під вартою може забезпечити його належну процесуальну поведінку також є підтвердженими та належно обґрунтованими, оскільки з огляду на рішення Європейського суду ризик втечі підсудного не може бути встановлений лише на основі суворості можливого вироку (Панченко проти Росії § 106) та зменшується зі збігом часу, проведеного під вартою (Ноймайстер проти Австрії §10), відсутність роботи не дає підстав вважати, що особа схильна до повторного вчинення злочинів (Сулаоя против Єстонії § 64), а наявність серйозних підозр щодо участі у вчиненні тяжкого правопорушення та перспективу про значну міру покарання самі по собі не можуть бути виправданням тривалого попереднього ув`язнення (правова позиція в рішенні ЗСПА у справі «Адам`як проти Польщі».

Відповідно до вимог ст.9 КПК України, під час кримінального провадження суд, слідчий суддя, прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий, інші службові особи органів державної влади зобов`язані додержуватися вимог Конституції України, КПК України, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, вимог інших актів законодавства.

А виходячи з вищевказаних підстав, суд дійшов до висновку для відмови в задоволенні клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою ОСОБА_6 .

При цьому вважає, що пропорційним тому ступеню небезпеки, ризик якого існує у даному кримінальному провадженні, слід обрати більш м`який запобіжний захід у вигляді домашнього арешту у певний час доби, з покладенням на підозрюваного обов`язків, передбачених ч.5 ст. 194 КПК України.

На підставі ст.ст. 29, 55, 62, 63,129 Конституції України, керуючись ст.ст. 131, 132, 176-178, 183-184, 193, 197, 199, 202, 205, 309, 369-372, 395 КПК України, слідчий суддя -

УХВАЛИВ:

Клопотання слідчого СВ Запорізького РУП ГУНП в Запорізькій ОСОБА_4 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою підозрюваному ОСОБА_6 залишити без задоволення.

Застосувати до підозрюваного ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 запобіжний захід у вигляді домашнього арешту у певний час доби: з 20-00 години до 06 години за адресою фактичного мешкання: АДРЕСА_4 шляхом заборони залишати своє житло у визначені судом часи.

Покласти на ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 обов`язки, передбачені ст.194 КПК України.

Ухвала про застосування запобіжного заходу діє до 05 грудня 2023 року включно.

Копію ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту: негайно, після її оголошення, вручити підозрюваному; направити для виконання до Запорізького РУП Головного управління Національної поліції в Запорізькій області.

Ухвала слідчого-судді підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Ухвала може бути оскаржена до Запорізького апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Слідчий суддя: ОСОБА_1