Справа № 473/6510/23
Номер провадження 1-кс/473/1361/2023
У Х В А Л А

"29" листопада 2023 р. слідчий суддя Вознесенського міськрайонного суду Миколаївської області - ОСОБА_1 , з участю секретаря судового засідання - ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Вознесенську клопотання прокурора Вознесенської окружної прокуратури ОСОБА_3 про арешт майна у кримінальному провадженні №0001229 від 15.11.2023за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.309 КК України,

в с т а н о в и в:

28.11.2023 до суду надійшло клопотання прокурора про арешт майна у кримінальному провадженні №0001229 від 15.11.2023за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.309КК України.

Згідно даного клопотання, 14.11.2023 до чергової частини Вознесенського РУП ГУНП в Миколаївській області надійшла інформація про те, що ОСОБА_4 за місцем свого мешкання, що по АДРЕСА_1 , незаконно зберігає наркотичний засіб - канабіс у великих розмірах.

24.11.2023 в ході проведення санкціонованого обшуку за місцем мешкання ОСОБА_4 , що по АДРЕСА_1 , в приміщенні житлового будинку, літньої кухні та в приміщенні господарського призначення, виявлено та вилучено порошкоподібну речовину зеленого кольору, подрібнену речовину рослинного походження, листя та суцвіття від рослин з різким запахом схожим на запах канабісу; пристрій для куріння виготовлений з двох частин полімерних пляшок та дерев`яного ковпачка з металевою втулкою, на внутрішніх стінках яких присутні нашарування речовини темного кольору; коробку від цигарок торгової марки Sobranie, всередині якої присутня масляниста речовина з різким запахом схожим на запах смоли канабісу. Крім цього, в приміщенні літньої кухні виявлено та вилучено два предмети круглої форми, один з яких виготовлений з металу, а другий з - пластику, та служать для подрібнення речовин, всередині яких присутні нашарування речовини зеленого кольору з різким запахом, схожим на запах канабісу.

24.11.2023 постановою слідчого два предмети круглої форми, один з яких виготовлений з металу, а другий - з пластику, та служать для подрібнення речовин, визнано речовим доказом та приєднано до кримінального провадження.

З огляду на викладене, оскільки зазначені вище два предмети круглої форми, котрі служать для подрібнення речовин, мають значення речових доказів у даному кримінальному провадженні, так як можуть містити на собі сліди вчиненого злочину, з метою забезпечення подальшого проведення судових експертиз, а також для запобігання їх приховування, знищення та/або відчуження на користь третіх осіб, прокурор просить накласти на них арешт.

Прокурор ОСОБА_3 в судове засідання не з`явилась, від неї надійшла письмова заява про розгляд клопотання без її участі, в якій клопотання підтримує та просить задовольнити.

Особа, у якої вилучено майно - ОСОБА_4 в судове засідання не з`явився, надав суду заяву про розгляд клопотання без його участі; проти накладення арешту на вилучене майно не заперечує.

На підставі ч.4 ст.107 КПК України, під час розгляду клопотання слідчим суддею фіксація за допомогою технічних засобів не здійснювалась.

Дослідивши клопотання та додані до нього матеріали, слідчий суддя приходить до наступного.

Так, за змістом ч.1 ст.170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом кримінального правопорушення, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

Згідно приписів ч.ч. 2, 3 ст.170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів, та накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 цього Кодексу.

Статтею 98 КПК України визначено, що речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Згідно ч.1 ст.167 КПК України, тимчасовим вилученням майна є фактичне позбавлення підозрюваного або осіб, у володінні яких перебуває зазначене у частині другій цієї статті майно, можливості володіти, користуватися та розпоряджатися певним майном до вирішення питання про арешт майна або його повернення.

У відповідності з ч.2 ст.167 КПК України, тимчасово вилученим може бути майно у вигляді речей, документів, грошей тощо, щодо яких є достатні підстави вважати, що вони:

1) підшукані, виготовлені, пристосовані чи використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення та (або) зберегли на собі його сліди;

2) призначалися (використовувалися) для схиляння особи до вчинення кримінального правопорушення, фінансування та/або матеріального забезпечення кримінального правопорушення або винагороди за його вчинення;

3) є предметом кримінального правопорушення, у тому числі пов`язаного з їх незаконним обігом;

4) одержані внаслідок вчинення кримінального правопорушення та/або є доходами від них, а також майно, в яке їх було повністю або частково перетворено.

Відповідно до ч.2 ст.168 КПК України, тимчасове вилучення майна може здійснюватися також під час обшуку, огляду.

При вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя виходить з вимог п.2 ч.3 ст.132 КПК України, відповідно до яких слідчим доведено, що застосування заходу забезпечення кримінального провадження у виді арешту майна є необхідним з потребами досудового розслідування і дані потреби потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, про який ідеться в клопотанні.

Разом з цим, слідчий суддя враховує, серед іншого, правову підставу для арешту майна, можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні, розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження, що передбачено ч.2 ст.173 КПК України.

Строк звернення до суду з даним клопотанням не порушено.

На підставі викладеного, слідчий суддя дійшов висновку, що дане клопотання прокурора підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст. 170-173, 372 КПК України, слідчий суддя,

п о с т а н о в и в:

Клопотання задовольнити.

Накласти арешт на вилучені 24.11.2023 під час обшуку домоволодіння за місцем за місцем мешкання ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за адресою: АДРЕСА_1 , два предмети круглої форми, один з яких виготовлений з металу, а другий з пластику, які служать для подрібнення речовин та належать останньому, з подальшим їх зберіганням в кімнаті зберігання речових доказів Вознесенського РУП ГУНП в Миколаївській області (вул. Київська, 24, м. Вознесенськ, Миколаївська область).

Виконання ухвали про арешт майна доручити слідчому, прокурору.

Копію ухвали надіслати прокурору, слідчому та іншим заінтересованим особам не пізніше наступного робочого дня після її постановлення.

Ухвала підлягає негайному виконанню.

Ухвалу може бути оскаржено безпосередньо до Миколаївського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1