Провадження № 1-кс/369/3577/23
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15.11.2023 м. Київ

Слідчий суддя Києво-Святошинського районного суду Київської області ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участю прокурора ОСОБА_3 , підозрюваного ОСОБА_4 , захисника ОСОБА_5 , потерпілої ОСОБА_6 , представника потерпілого ОСОБА_7 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві клопотання слідчого СВ відділу поліції №1 Бучанського РУП ГУНП в Київській області капітана поліції ОСОБА_8 , погоджене з прокурором Києво-Святошинської окружної прокуратури Київської області ОСОБА_9 , про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за матеріалами досудового розслідування, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000010 від 26.01.2022 року порушеного за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 121, ч. 2 ст. 127 КК України,-

В С Т А Н О В И В:

24 жовтня 2023 року до Києво-Святошинського районного суду Київської області надійшло клопотання слідчого СВ відділу поліції №1 Бучанського РУП ГУНП в Київській області капітана поліції ОСОБА_8 , погоджене з прокурором Києво-Святошинської окружної прокуратури Київської області ОСОБА_9 , про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за матеріалами досудового розслідування, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000010 від 26.01.2022 року порушеного за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 121, ч. 2 ст. 127 КК України.

Згідно з протоколу автоматизованого визначення слідчого судді від 24 жовтня 2023 року клопотання передано на розгляд судді ОСОБА_10 .

Згідно розпорядження керівника апарату Києво-Святошинського районного суду Київської області ОСОБА_11 щодо повторного автоматичного розподілу справи №563 від 10 листопада 2023 року та протоколу повторного автоматизованого визначення слідчого судді від 10 листопада 2023 року, який проведений відповідно до пунктів 2.3.49, 2.3.50 Положення про автоматизовану систему документообігу суду, дане провадження передано для розгляду судді ОСОБА_1 .

Клопотання обґрунтовано тим, що досудовим розслідуванням встановлено, що 12.07.2020 року близько 21 години 00 хвилин ОСОБА_12 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, діючи спільно з ОСОБА_13 та ОСОБА_14 , перебуваючи поблизу озера в с. Малютянка Фастіського району Київської області, де в той же час перебував раніше незнайомий їм неповнолітній ОСОБА_15 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , з яким у них раптово виник словесний конфлікт через висловлене ОСОБА_15 зауваження останнім, в результаті якого у ОСОБА_12 , ОСОБА_13 та ОСОБА_14 виник злочинний умисел, спрямований на заподіяння тілесних ушкоджень потерпілому ОСОБА_15 .

З метою реалізації свого злочинного умислу, ОСОБА_12 , ОСОБА_13 та ОСОБА_14 усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх діянь, передбачаючи їх суспільно-небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, цього ж дня близько 22 годин 20 хвилин пішли додому до ОСОБА_12 за адресою: АДРЕСА_1 , де повідомили ОСОБА_4 та ОСОБА_16 про свої наміри, на які останні погодилися та взявши з дому дерев`яну биту останні пішли до озера за адресою: АДРЕСА_2 .

В подальшому, того ж дня, близько 23 години 00 хвилин ОСОБА_4 діючи спільно за попередньою змовою з ОСОБА_14 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 та ОСОБА_16 , реалізовуючи свій злочинний умисел, направлений на завдання потерпілому ОСОБА_15 тілесних ушкоджень, тобто посягаючи на найвищу соціальну цінність здоров`я людини, усвідомлюючи при цьому суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно-небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, підійшли до останнього та в присутності ОСОБА_4 та ОСОБА_16 , які спостерігали за навколишньою обстановкою задля перешкоджання стороннім особам припинити їх незаконні дії, в той час, коли ОСОБА_12 , керуючись спільним умислом, завдав потерпілому близько 4 ударів кулаками рук в область лобної ділянки голови.

Після чого, ОСОБА_14 та ОСОБА_13 почергово нанесли кожен по одному удару кулаком руки в область потиличної ділянки голови потерпілого ОСОБА_15 .

В подальшому, реалізовуючи спільний злочинний умисел, ОСОБА_4 та ОСОБА_16 підійшли до ОСОБА_15 та утримували його, тим самим долаючи його волю до опору, а ОСОБА_14 та ОСОБА_13 спостерігали за навколишньою обстановкою задля перешкоджання стороннім особам припинити їх незаконні дії, в той час, коли ОСОБА_12 з метою заподіяння тяжких тілесних ушкоджень нанесених способом, що має характер особливого мучення щодо ОСОБА_15 , які виразилися у багаторазовому нанесенні ударів по різним частинам тіла, завдав удари кулаком в область лівого передпліччя та один удар в область задньої поверхні грудної клітки ОСОБА_15 . Після чого, ОСОБА_12 , взявши в праву руку, принесену з собою дерев`яну биту, наніс ОСОБА_15 один удар по правій задній частині передпліччя, не менше 3 ударів по лівій та правій задньо-бокових поверхнях грудної клітки, один удар в поперекову область, та не менше 3 ударів по задній поверхні правого стегна.

Від отриманих ударів ОСОБА_15 втратив рівновагу та впав на коліна і почав благати, щоб останні припинили його бити та не вбивали.

Однак, ОСОБА_12 , продовжуючи реалізовувати спільний злочинний умисел, спрямований на завдання тілесних ушкоджень потерпілому, тримаючи дерев`яну биту в правій руці наніс нею ОСОБА_15 ще 3 удари по животу з права та 1 удар по задній поверхні грудної клітки в області хребта, після чого неповнолітній ОСОБА_15 впав на землю, втративши свідомість та в подальшому помер.

Відповідно до висновку комісійної судово-медичної експертизи ГБ СМЕ МОЗ України №1/23 від 14.08.2023 встановлено: при судово-медичному дослідженні трупа неповнолітнього ОСОБА_15 та гістологічних препаратів були виявлені морфологічні ознаки раптової зупинки серця, ознаки гострої альвеолярної і фокальної емфіземи та ознаки реакції на стрес у вигляді початкового перерозподілу крові у тканині нирки, деліпідизації кори наднирників і вогнищевих дрібних крововиливів в їх мозковому шарі. В той же час не були виявлені ознаки, які б вказували на наявність черепно-мозкової травми, забій серця та травматизацію рефлексогенних зон, що могло б обумовити рефлекторну зупинку серця.

Також, під час проведення даної комісійної судово-медичної експертизи встановлено, що під час подій, які відбувалися 12.07.2020 у неповнолітнього ОСОБА_15 в розумінні такого визначення «тілесного ушкодження», як порушення анатомічної цілісності тканин, органів та їх функції, що виникає як наслідок дії психічного зовнішнього ушкоджуючого фактору, виникла (існує прямий причинно-наслідковий зв`язок) гостра реакція на стресову ситуацію з розвитком гострої серцево-легеневої недостатності. Неповнолітній ОСОБА_15 шляхом розвитку гострої реакції на стресову ситуацію, отримав тілесне ушкодження у вигляді гострої серцево-легеневої недостатності, яке призвело до настання його смерті, а отже, згідно «Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень» затверджених Наказом МОЗ України від 17 січня 1995р. №6, зареєстрованих Міністерством юстиції України 26 липня 1995р. за №255/791, узгоджених з Верховним Судом України, Генеральною прокуратурою України, Службою безпеки України, Міністерством внутрішніх справ України, має ознаки тяжкого тілесного ушкодження.

При судово-медичній експертизі трупа неповнолітнього ОСОБА_15 було виявлено:

- синці в лобній області по центру та зліва (3); в лобній області справа (1); на волосистій частині потиличної області в нижній її частині зліва та справа (2); в області правого зап`ястка (1); на передній черевній стінці справа в проекції передньої верхньої ості правої клубової кістки (3); на передній поверхні області лівого плечового суглоба (1); на задній поверхні грудної клітки (1); на правій та лівій сідницях (2); відповідно до ушкоджень вогнищеві крововиливи в м`які тканини; на задній поверхні правого передпліччя в середній третині (1); на зовнішній поверхні правого стегна в нижній третині (1); на задній поверхні грудної клітки в верхній третині по ходу хребта (1); на правій задньо-боковій поверхні грудної клітки (1); на лівій задньо-боковій поверхні грудної клітки (1); в поперековій області по центру (1); на задній поверхні правого стегна в верхній та середній третинах (2); на задній поверхні правого стегна в верхній третині (1); на правій боковій поверхні грудної клітки в нижній третині (1); відповідно до ушкоджень вогнищеві крововиливи в м`які тканини;

- садна на тильній поверхні проксимальної фаланги 2-го пальця правої кисті (1), на задній поверхні лівого плеча в верхній третині (1); садна на фоні синців на внутрішній поверхні правого передпліччя в середній третині (1); на задній поверхні області лівого ліктьового суглоба (1); на задньо-внутрішній поверхні області лівого ліктьового суглоба (5); відповідно до ушкоджень вогнищеві крововиливи в м`які тканини;

- неповний перелом 8-го ребра справа з вогнищевими крововиливами в м`які тканини.

Крім цього, 12.07.2020 року близько 21 години 00 хвилин ОСОБА_12 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, діючи спільно та за попередньою змовою з ОСОБА_13 та ОСОБА_14 , перебуваючи поблизу озера в с. Малютянка Фастіського району Київської області, де в той же час перебував раніше незнайомий їм неповнолітній ОСОБА_15 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , з яким у них раптово виник словесний конфлікт через висловлене ОСОБА_15 зауваження останнім, в результаті якого у ОСОБА_12 , ОСОБА_13 та ОСОБА_14 виник злочинний умисел, спрямований на катування потерпілого ОСОБА_15 , тобто на заподіяння фізичних страждань, шляхом вчинення насильницьких дій, з метою його покарати за вчинені ним дії, а саме за висловлене зауваження.

З метою реалізації свого злочинного умислу, ОСОБА_12 , ОСОБА_13 та ОСОБА_14 усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх діянь, передбачаючи їх суспільно-небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, цього ж дня близько 22 годин 20 хвилин пішли додому до ОСОБА_12 за адресою: АДРЕСА_1 , де повідомили ОСОБА_4 та ОСОБА_16 про свої наміри, на які останні погодилися та взявши з дому дерев`яну биту останні пішли до озера за адресою: АДРЕСА_2 .

В подальшому, того ж дня, близько 23 години 00 хвилин ОСОБА_4 діючи спільно за попередньою змовою з ОСОБА_14 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 та ОСОБА_16 , реалізовуючи свій злочинний умисел, направлений на завдання потерпілому ОСОБА_15 тілесних ушкоджень, тобто посягаючи на найвищу соціальну цінність здоров`я людини, усвідомлюючи при цьому суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно-небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, підійшли до останнього та в присутності ОСОБА_4 та ОСОБА_16 , які спостерігали за навколишньою обстановкою задля перешкоджання стороннім особам припинити їх незаконні дії, в той час, коли ОСОБА_12 , керуючись спільним умислом, завдав потерпілому близько 4 ударів кулаками рук в область лобної ділянки голови.

Після чого, ОСОБА_14 та ОСОБА_13 почергово нанесли кожен по одному удару кулаком руки в область потиличної ділянки голови потерпілого ОСОБА_15 .

В подальшому, реалізовуючи спільний злочинний умисел, ОСОБА_4 та ОСОБА_16 підійшли до ОСОБА_15 та утримували його, тим самим долаючи його волю до опору, а ОСОБА_13 та ОСОБА_14 спостерігали за навколишньою обстановкою задля перешкоджання стороннім особам припинити їх незаконні дії, в той час, коли ОСОБА_12 з метою заподіяння тілесних ушкоджень нанесених способом, що має характер особливого мучення щодо ОСОБА_15 , які виразилися у багаторазовому нанесенні ударів по різним частинам тіла, завдав удари кулаком в область лівого передпліччя та один удар в область задньої поверхні грудної клітки ОСОБА_15 . Після чого, ОСОБА_12 , взявши в праву руку, принесену з собою дерев`яну биту, наніс ОСОБА_15 один удар по правій задній частині передпліччя, не менше 3 ударів по лівій та правій задньо-бокових поверхнях грудної клітки, один удар в поперекову область та не менше 3 ударів по задній поверхні правого стегна.

Від отриманих ударів ОСОБА_15 втратив рівновагу та впав на коліна і почав благати, щоб останні припинили його бити та не вбивали.

Однак, ОСОБА_12 , продовжуючи реалізовувати спільний злочинний умисел, спрямований на заподіяння потерпілому сильного фізичного болю, фізичного та морального страждання за висловлені потерпілим зауваження, з метою покарати потерпілого, у присутності друзів та знайомих потерпілого, тримаючи дерев`яну биту в правій руці наніс нею ОСОБА_15 ще 3 удари по животу з права та 1 удар по задній поверхні грудної клітки в області хребта, після чого неповнолітній ОСОБА_15 впав на землю, втративши свідомість та в подальшому помер.

Відповідно до висновку комісійної судово-медичної експертизи ГБ СМЕ МОЗ України № 1/23 від 14.08.2023 встановлено, що під час подій, які відбувалися 12.07.2020 у неповнолітнього ОСОБА_15 в розумінні такого визначення «тілесного ушкодження», як порушення анатомічної цілісності тканин, органів та їх функції, що виникає як наслідок дії психічного зовнішнього ушкоджуючого фактору, виникла (існує прямий причинно-наслідковий зв`язок) гостра реакція на стресову ситуацію з розвитком гострої серцево-легеневої недостатності. Неповнолітній ОСОБА_15 шляхом розвитку гострої реакції на стресову ситуацію, отримав тілесне ушкодження у вигляді гострої серцево-легеневої недостатності, яке призвело до настання його смерті, а отже, згідно «Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень» затверджених Наказом МОЗ України від 17 січня 1995р. №6, зареєстрованих Міністерством юстиції України 26 липня 1995р. за №255/791, узгоджених з Верховним Судом України, Генеральною прокуратурою України, Службою безпеки України, Міністерством внутрішніх справ України, має ознаки тяжкого тілесного ушкодження.

При судово-медичній експертизі трупа неповнолітнього ОСОБА_15 було виявлено:

- синці в лобній області по центру та зліва (3); в лобній області справа (1); на волосистій частині потиличної області в нижній її частині зліва та справа (2); в області правого зап`ястка (1); на передній черевній стінці справа в проекції передньої верхньої ості правої клубової кістки (3); на передній поверхні області лівого плечового суглоба (1); на задній поверхні грудної клітки (1); на правій та лівій сідницях (2); відповідно до ушкоджень вогнищеві крововиливи в м`які тканини; на задній поверхні правого передпліччя в середній третині (1); на зовнішній поверхні правого стегна в нижній третині (1); на задній поверхні грудної клітки в верхній третині по ходу хребта (1); на правій задньо-боковій поверхні грудної клітки (1); на лівій задньо-боковій поверхні груд ної клітки (1); в поперековій області по центру (1); на задній поверхні правого стегна в верхній та середній третинах (2); на задній поверхні правого стегна в верхній третині (1); на правій боковій поверхні грудної клітки в нижній третині (1); відповідно до ушкоджень вогнищеві крововиливи м`які тканини;

- садна на тильній поверхні проксимальної фаланги 2-го пальця правої кисті (1), на задній поверхні лівого плеча в верхній третині (1); садна на фоні синців на внутрішній поверхні правого передпліччя в середній третині (1); на задній поверхні області лівого ліктьового суглоба (1); на задньо-внутрішній поверхні області лівого ліктьового суглоба (5); відповідно до ушкоджень вогнищеві крововиливи в м`які тканини;

- неповний перелом 8-го ребра справа з вогнищевими крововиливами в м'які тканини.

Згідно з висновком комісійної судово-медичної експертизи КЗ ЛОР Львівське обласне бюро СМЕ №78 від 16.09.2021 термін «страждання» не є медичним терміном, у зв`язку з чим дати категоричну відповідь на запитання членам комісії не надається можливим. Однак, слід зазначити, що удари по тілу тупими предметами з силою, що залишають на тілі тілесні ушкодження (в даному випадку множинні синці та садна з підшкірними гематомами у вигляді крововиливів в місцях їх розташування) супроводжуються значно вираженим відчуттям фізичної болі, психоемоційним стресом, тим більше у такій кількості 33 удари, та призводять до фізичного навантаження та психоемоційного збудження.

21.10.2023 року у відповідності до вимог п. 3 ч. 1 ст. 276, ч. 1 ст. 278 КПК України, слідчим у кримінальному провадженні за погодженням з процесуальним керівником ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , повідомлено про підозру у вчиненні зазначених вище кримінальних правопорушень.

Стороною обвинувачення зазначено, що підставами підозрювати ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 121, ч. 2 ст. 127 КК України, являються зібрані докази у кримінальному провадження, а саме:

?протокол допиту потерпілої ОСОБА_6 від 17.02.2022 року;

?протокол допиту ОСОБА_17 від 17.02.2022 року;

?протокол допиту свідка ОСОБА_18 від 20.07.2023 року;

?протокол допиту неповнолітнього свідка ОСОБА_19 від 15.07.2020 року та протокол додаткового допиту неповнолітнього свідка ОСОБА_19 від 25.08.2023 року;

?протокол допиту неповнолітнього свідка ОСОБА_20 від 15.07.2020 року та протокол додаткового допиту свідка ОСОБА_20 від 28.08.2023 року;

?протокол допиту неповнолітнього свідка ОСОБА_21 від 15.07.2020 року та протокол додаткового допиту свідка ОСОБА_21 від 25.08.2023 року;

? протокол допиту неповнолітнього свідка ОСОБА_22 від 15.07.2020 року та протокол додаткового допиту неповнолітнього свідка ОСОБА_23 від 25.08.2023 року;

?протокол допиту неповнолітнього свідка ОСОБА_24 від 15.07.2020 року та протокол додаткового допиту свідка ОСОБА_24 від 25.08.2023 року;

?протокол проведення слідчого експерименту з неповнолітнім свідком ОСОБА_23 від 23.09.2023 року;

?протокол проведення слідчого експерименту зі свідком ОСОБА_20 від 23.09.2023 року;

?протокол проведення слідчого експерименту з неповнолітнім свідком ОСОБА_19 від 23.09.2023 року;

?протокол проведення слідчого експерименту зі свідком ОСОБА_21 від 23.09.2023 року;

?протокол проведення слідчого експерименту зі свідком ОСОБА_24 від 23.09.2023 року;

?протокол пред`явлення особи для впізнання за участю неповнолітнього свідка ОСОБА_19 від 16.07.2020 року;

?протокол пред`явлення особи для впізнання за участю неповнолітнього свідка ОСОБА_21 від 16.07.2020 року;

?протокол пред`явлення особи для впізнання за участю неповнолітнього свідка ОСОБА_24 від 16.07.2020 року;

?висновок експерта (комісійна судово-медична експертиза) №78 Львівського обласного бюро судово-медичної експертизи;

?висновок експерта №1/23 комісійної судово-медичної експертизи за матеріалами кримінального провадження №0000010 (стосовно неповнолітнього ОСОБА_15 ) Головного бюро судово-медичної експертизи міністерства охорони здоров`я України.

?інші докази у своїй сукупності.

Таким чином, у вчиненні вищевказаних кримінальних правопорушень обґрунтовано підозрюється ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець с. Тріски Красилівського району Хмельницької області, українець, громадянин України, із середньою спеціальною освітою, одружений, не працюючий, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_3 , проживаючий за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимий.

На думку сторони обвинувачення, у ході досудового розслідування задля досягнення дієвості кримінального провадження, запобігання встановленим під час здійснення досудового розслідування ризикам, виникла необхідність у застосуванні щодо підозрюваного ОСОБА_4 запобіжного заходу з метою забезпечення виконання ним перед органом досудового розслідування та судом покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання встановленим ризикам, передбаченим п.п. 1, 2, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, та які вказують, що підозрюваний може:

?переховуватися від органів досудового розслідування та суду;

?незаконно впливати на свідків у цьому кримінальному провадженні.

Зокрема, ризик переховування ОСОБА_4 від органів досудового розслідування та суду стороною обвинувачення обґрунтовується тим, що в ході здійснення досудового розслідування не встановлено, що підозрюваний ОСОБА_4 має постійне місце роботи та засоби для існування, а також має на утриманні непрацездатних членів сімї та/або неповнолітніх/малолітніх дітей. Тому орган досудового розслідування наразі вважає, що є підстави вважати, що ОСОБА_4 буде переховуватись від органу досудового розслідування та суду, оскільки не має таких міцних зв`язків за місцем тимчасового перебування/проживання, які б унеможливили його переховування від органу досудового розслідування та суду. Крім того, сторона обвинувачення вважає, що ряд кримінальних правопорушень, у яких підозрюється ОСОБА_4 , направленні на найвищу соціальну цінність життя та здоров`я людини, а обтяжуючою обставиною цього ряду кримінальних правопорушень є вчинення їх щодо неповнолітнього і саме в цьому і є аморальність дій ОСОБА_4 . ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 121, ч. 2 ст. 127 КК України, які відповідно до ст. 12 КК України є тяжкими злочинами, покарання за які законом передбачено у виді позбавлення волі на строк від семи до десяти років та позбавлення волі на строк від п`яти до десяти років відповідно.

Враховуючи ці обставини і тяжкість вчинених ним кримінальних правопорушень, на думку сторони обвинувачення, існує реальний ризик переховування підозрюваного з метою уникнення кримінальної відповідальності.

Щодо наявності ризику, передбаченого п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України, згідно з яким підозрюваний ОСОБА_4 може впливати на свідків, іншого підозрюваного, експерта у цьому ж кримінальному провадженні, сторона обвинувачення зазначає наступне.

Так, 13.07.2020 СВ Києво-Святошинського ВП ГУНП в Київській області було порушене кримінальне провадження №0002796, за ч. 4 ст. 296 КК України. В подальшому ОСОБА_16 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_4 , ОСОБА_12 , було повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 296 КК України та в подальшому обвинувальний акт скеровано до суду. Постановою від 28.09.2022 прокурором групи прокурорів у кримінальному провадженні №0002796 матеріали досудового розслідування були виділені у кримінальне провадження №0000010. Оскільки в ході ознайомлення в порядку ст. 290 КПК України з матеріалами досудового розслідування, сторона захисту отримала інформацію про свідків, які є у даному кримінальному провадженні (їх місце проживання, анкетні дані, контактні номери), та які у кримінальному провадженні №0000010 від 26.01.2022 року додатково допитані та з якими проведені необхідні слідчі дії, то є реальна загроза того, що задля зміни їх показань, які згідно норм КПК України суд досліджує безпосередньо під час судового засідання, підозрюваний може чинити тиск на свідків, враховуючи те, що в тому числі на підставі їх показань під час досудового розслідування було встановлено, що в діях ОСОБА_4 є склад кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 121, ч. 2 ст. 127 КК України.

Сторона обвинувачення вважає, що не виключається можливість чинити тиск на інших підозрюваних у кримінальному провадженні, а також особливо чинити тиск на експерта. Дане твердження, на думку слідчого, заслуговує наразі на особливу увагу. Так, в матеріалах кримінального провадження №0000010 від 26.01.2022 наявні висновки комісійних судово-медичних експертиз, які складалися експертами різних установ, тому для зміни їх можливих показань в суді, якщо такий допит буде в подальшому заявлений під час судового засідання, сторона захисту може чинити тиск на експерта задля зміни його показань щодо роз`яснення висновку.

ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні ряду злочинів, спрямованих проти життя та здоров`я неповнолітнього, тому соціальні наслідки та можлива суспільна реакція виправдовує необхідність попереднього ув`язнення підозрюваного.

Таким чином, на думку сторони обвинувачення, лише запобіжний захід у вигляді тримання під вартою зможе запобігти усім вищевказаним ризикам.

Сторона обвинувачення просила застосувати до підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Тріски Красилівського району Хмельницької області, українця, громадянина України, із середньою спеціальною освітою, одруженого, не працюючого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_3 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою у слідчому ізоляторі арештному домі «Київський слідчий ізолятор» строком на 60 діб .

У судовому засіданні прокурор ОСОБА_3 вимоги клопотання підтримала та просила суд задовольнити клопотання.

У судовому засіданні потерпіла ОСОБА_6 та представник потерпілого ОСОБА_7 просили суд задовольнити клопотання.

У судовому засіданні підозрюваний ОСОБА_4 та його захисник ОСОБА_5 проти вимог клопотання заперечували в повному обсязі, просили суд відмовити в задоволенні клопотання.

Вислухавши сторін кримінального провадження, дослідивши матеріали клопотання та долучені до нього докази, слідчий суддя дійшов наступного висновку.

Слідчим суддею встановлено встановлено, що в провадженні СВ поліції №1 Бучанського РУП ГУНП в Київській області знаходиться кримінальне провадження за № 0000010 від 26.01.2022 року порушеного за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 121, ч. 2 ст. 127 КК України

У вчиненні зазначеного кримінального правопорушення підозрюється ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уроджень с. Тріски Красилівського району Хмельницької області, українця, громадянин України, із середньою спеціальною освітою, одружений, не працюючий, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_3 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимий.

21.10.2023 року слідчим за погодженням з прокурором Києво-Святошинської окружної прокуратури, ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженцю с. Тріски Красилівського району Хмельницької області, українцю, громадянину України, із середньою спеціальною освітою, одруженому, не працюючому, зареєстрованому за адресою: АДРЕСА_3 , проживаючому за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимому, повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 121, ч. 2 ст. 127 КК України

Підставами підозрювати ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 121, ч. 2 ст. 127 КК України, являються зібрані докази у кримінальному провадження, а саме:

?протокол допиту потерпілої ОСОБА_6 від 17.02.2022 року;

?протокол допиту ОСОБА_17 від 17.02.2022 року;

?протокол допиту свідка ОСОБА_18 від 20.07.2023 року;

?протокол допиту неповнолітнього свідка ОСОБА_19 від 15.07.2020 року та протокол додаткового допиту неповнолітнього свідка ОСОБА_19 від 25.08.2023 року;

?протокол допиту неповнолітнього свідка ОСОБА_20 від 15.07.2020 року та протокол додаткового допиту свідка ОСОБА_20 від 28.08.2023 року;

?протокол допиту неповнолітнього свідка ОСОБА_21 від 15.07.2020 року та протокол додаткового допиту свідка ОСОБА_21 від 25.08.2023 року;

? протокол допиту неповнолітнього свідка ОСОБА_22 від 15.07.2020 року та протокол додаткового допиту неповнолітнього свідка ОСОБА_23 від 25.08.2023 року;

?протокол допиту неповнолітнього свідка ОСОБА_24 від 15.07.2020 року та протокол додаткового допиту свідка ОСОБА_24 від 25.08.2023 року;

?протокол проведення слідчого експерименту з неповнолітнім свідком ОСОБА_23 від 23.09.2023 року;

?протокол проведення слідчого експерименту зі свідком ОСОБА_20 від 23.09.2023 року;

?протокол проведення слідчого експерименту з неповнолітнім свідком ОСОБА_19 від 23.09.2023 року;

?протокол проведення слідчого експерименту зі свідком ОСОБА_21 від 23.09.2023 року;

?протокол проведення слідчого експерименту зі свідком ОСОБА_24 від 23.09.2023 року;

?протокол пред`явлення особи для впізнання за участю неповнолітнього свідка ОСОБА_19 від 16.07.2020 року;

?протокол пред`явлення особи для впізнання за участю неповнолітнього свідка ОСОБА_21 від 16.07.2020 року;

?протокол пред`явлення особи для впізнання за участю неповнолітнього свідка ОСОБА_24 від 16.07.2020 року;

?висновок експерта (комісійна судово-медична експертиза) №78 Львівського обласного бюро судово-медичної експертизи;

?висновок експерта №1/23 комісійної судово-медичної експертизи за матеріалами кримінального провадження №0000010 (стосовно неповнолітнього ОСОБА_15 ) Головного бюро судово-медичної експертизи міністерства охорони здоров`я України.

Відповідно до ст. 29 Конституції України, кожна людина має право на свободу та особисту недоторканість.

У відповідності до положень ст. 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобіганням спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, вчинити інше кримінальне правопорушення або продовжити злочину діяльність.

Згідно п. 4 ч. 2 ст. 183 КПК України запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як: до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.

Відповідно до п. 3 ст. 5 Європейської конвенції про захист прав та основоположних свобод людини, кожна заарештована або затримана особа має право на судовий розгляд справи упродовж розумного строку чи звільнення із під варти. Таке звільнення має бути обґрунтоване гарантіями явки до суду. При цьому, відповідно до усталеної практики Європейського суду з прав людини, висновки про ступінь ризиків та неможливість запобігання їм більш м`яких запобіжних заходів, мають бути зроблені за результатами сукупного аналізу обставин злочину та особистості підозрюваного (його характеру, моральних якостей, способу життя, сімейних зв`язків, постійного місця роботи, утриманців), поведінки підозрюваного під час розслідування злочину (наявність або відсутність спроб ухилення від органів влади) поведінки підозрюваного під час попередніх розслідувань (способу життя взагалі, способу самозабезпечення, системності злочинної діяльності, наявності злочинних зв`язків).

Відповідно до ч. 1 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених ст. 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Європейський суд з прав людини у справі «Фокс, Кемпбел і Гартлі проти Сполученого Королівства» зазначив, що «обґрунтована підозра» передбачає наявність фактів або інформації, які б могли переконати об`єктивного спостерігача у тому, що відповідна особа могла вчинити злочин.

Стороною обвинувачення дотримано вимогу розумної підозри, оскільки наявні на даний час докази у кримінальному провадженні свідчать про об`єктивний зв`язок підозрюваного ОСОБА_4 із вчиненням кримінального правопорушення, тобто виправдовують необхідність подальшого розслідування у цьому провадженні з метою дотримання імперативних завдань кримінального провадження, визначених ст. 2 КПК України.

А відтак, перевіряючи обґрунтованість підозри, слідчий суддя вважає, що дані, які вказують на обґрунтовану підозру, які навіть в сторонньої людини не можуть викликати розумних сумнівів, містяться у долучених до матеріалів клопотання доказах.

У даному кримінальному провадженні зв`язок підозрюваного з вчиненим кримінальним правопорушенням підтверджується наявними у кримінальному провадженні доказами. Сукупність цих доказів дають підстави вважати, що причетність ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , до вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 121, ч. 2 ст. 127 КК України, є обґрунтованою, що дає підстави для вирішення питання про застосування запобіжного заходу.

ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 121, ч. 2 ст. 127 КК України, які відповідно до ст. 12 КК України є тяжкими злочинами, покарання за які законом передбачено у виді позбавлення волі на строк від семи до десяти років та позбавлення волі на строк від п`яти до десяти років відповідно.

Проте, ні в самому клопотанні, ні прокурором у судовому засіданні не було наведено індивідуальних підстав для підтвердження необхідності застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та даних, які свідчать про недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризикам, зазначеним у клопотанні.

Згідно ст. 178 КПК України, при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 КПК України, слідчий суддя на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний в сукупності оцінити тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі, дані про особу підозрюваного, розмір майнової шкоди, в заподіянні якого підозрюється особа.

Таким чином, оцінивши в сукупності тяжкість покарання, що загрожує ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , згідно вищевказаної норми КК України, обставини вчинення правопорушення, а також дані про особу підозрюваного, який одружений, раніше не судимий, має постійне місце проживання, його процесуальну поведінку до та після повідомлення про підозру, систематичну явку підозрюваного до суду на розгляд клопотання про обрання відносно нього запобіжного заходу та інші обставини, передбачені ст. 178 КПК України, слідчий суддя дійшов висновку про те, що міра запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту забезпечить належну процесуальну поведінку підозрюваного.

ЄСПЛ наголошує, що стаття 5 Конвенції гарантує основоположне право на свободу та недоторканність, яке є найважливішим у «демократичному суспільстві» у розумінні Конвенції. Кожен має право на захист цього права, що означає не бути позбавленим свободи або мати гарантії від продовження позбавлення свободи, крім випадків, коли таке позбавлення відбувалось за умов, встановлених у пункті 1 статті 5 Конвенції. Цей перелік винятків, встановлений у вищезазначеному положенні, є вичерпним і лише вузьке тлумачення цих винятків відповідає цілям цього положення, а саме - гарантувати, що нікого не буде свавільно позбавлено свободи (див. рішення від 14 жовтня 2010 року у справі «Хайредінов проти України» (Khayredinov v. Ukraine), № 38717/04, пункт 26, з подальшими посиланнями).

Між тим, відповідно до ч. 4 ст. 194 КПК України якщо при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу прокурор не доведе обставини, передбачені пунктом 3 частини першої цієї статті, слідчий суддя, суд має право застосувати більш м`який запобіжний захід, ніж той, який зазначений у клопотанні, а також покласти на підозрюваного, обвинуваченого обов`язки, передбачені частиною п`ятою цієї статті, необхідність покладення яких встановлена з наведеного прокурором обґрунтування клопотання.

Відповідно до ст.181 КПК України домашній арешт полягає в забороні підозрюваному залишати житло цілодобово або у певний період доби.

Домашній арешт може бути застосовано до особи, яка підозрюється у вчиненні злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі.

Таким чином, оцінивши в сукупності тяжкість покарання, що загрожує ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за інкримінованими статтями, конкретні обставини вчинення правопорушення, дані про особу підозрюваного, а саме наявність міцних соціальних зав`язків підозрюваний одружений, з 02 травня 2019 року є пенсіонером за віком, враховуючи стан його здоров`я та наявність гіпертонічної хвороби (стан середньої важкості станом на 31 травня 2023 року), а також його процесуальну поведінку до та після повідомлення про підозру, слідчий суддя вважає за доцільне застосувати до підозрюваного передбачений ст. 181 КПК України запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту, в межах строку досудового розслідування, зобов`язавши останнього прибувати за кожною вимогою до слідчого, прокурора або суду в даному кримінальному провадженні, повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання, не відлучатись із населеного пункту в якому він проживає, без дозволу слідчого, прокурора, суду та вважає, що застосування саме вказаного запобіжного заходу забезпечить уникнення ризиків, визначених ст. 177 КПК України.

Керуючись ст. 29 Конституції України, ст. ст. 177, 178, 183, 193, 194, 196, 197, 199, 202, 205, 532, 534 КПК України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання залишити без задоволення.

Застосувати відносно підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Тріски Красилівського району Хмельницької області, українця, громадянина України, із середньою спеціальною освітою, одруженого, не працюючого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_3 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого, запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту за місцем його проживання: АДРЕСА_1 , строком на два місяці, в межах строків досудового розслідування, а саме до 20 грудня 2023 року включно.

Роз`яснити підозрюваному ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що відповідно до ч. 5 ст. 181 КПК України, працівники національної поліції з метою контролю за його поведінкою, мають право з`являтися в житло під арештом в якому він перебуває, вимагати надання усних чи письмових пояснень з питань, пов`язаних із виконанням покладених на нього зобов`язань, використовувати електронні засоби контролю.

Покласти на підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , обов`язки, передбачені ч. 5 ст. 194 КПК України, та зобов`язати його:

- не залишати місце свого проживання за адресою: АДРЕСА_1 , цілодобово, за винятком надання підозрюваному невідкладної медичної допомоги;

- прибувати до слідчих та прокурорів у вказаному кримінальному провадженні за першою вимогою;

- не відлучатись із населеного пункту в якому він проживає, без дозволу слідчого, прокурора, суду;

- повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання.

Визначити строк дії ухвали та термін дії покладених на підозрюваного обов`язків в межах строку досудового розслідування до 20 грудня 2023 року включно.

Ухвалу в частині застосування до ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту направити для виконання органу Національної поліції за місцем проживання підозрюваного.

Ухвала підлягає до негайного виконання.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Київського апеляційного суду протягом 5 днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя: ОСОБА_1