Єдиний унікальний номер: 379/1507/23
Провадження № 1-кп/379/113/23
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 листопада 2023 року Таращанський районний суд Київської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора: ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5

потерпілої ОСОБА_6

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в м. Тараща матеріали кримінального провадження № 0004563 щодо

ОСОБА_4 ,

ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Бовкун Таращанського району Київської області зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , громадянина України, українця, освіта професійно-технічна, не депутата, не одруженого, військовозобов`язаного, не працюючого, на утриманні неповнолітніх дітей не маючого, раніше судимого 03.05.2023 Таращанським районним судом Київської області за ст. 126-1 КК України до громадських робіт строком 180 годин, 05.09.2023 знятий з обліку в Білоцерківському РС № 3 по відбуттю покарання у виді громадських робіт, ідентифікаційний код платника податків - НОМЕР_1 :

за обвинуваченням у вчиненні кримінального правопорушення - злочину, передбаченого ст. 126-1 КК України,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_4 , в порушення вимог ст. 28 Конституції України, згідно якої кожен має право на повагу до його гідності, а також, в порушення вимог Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» умисно та безпричинно в період часу з 20.06.2023 по 23.09.2023, систематично вчиняв по відношенню до своєї співмешканки ОСОБА_6 психологічне насильство.

Зокрема, 20.06.2023 близько 14 години ОСОБА_4 , знаходячись в будинку АДРЕСА_2 , маючи умисел, спрямований на вчинення домашнього насильства, усвідомлюючи суспільну небезпеку своїх дій, ображав свою співмешканку ОСОБА_6 нецензурною лайкою, погрожував фізичною розправою, за що 29.06.2023 притягнутий до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 173-2 КУпАП.

Крім того, 31.07.2023 близько 11 години ОСОБА_4 , знаходячись в будинку АДРЕСА_2 , маючи умисел, спрямований на вчинення домашнього насильства, усвідомлюючи суспільну небезпеку своїх дій, ображав свою співмешканку ОСОБА_6 нецензурною лайкою, погрожував фізичною розправою, за що 23.08.2023 притягнутий до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 173-2 КУпАП.

Крім того, 03.08.2023 близько 19 години ОСОБА_4 , знаходячись в будинку АДРЕСА_2 , маючи умисел, спрямований на вчинення домашнього насильства, усвідомлюючи суспільну небезпеку своїх дій, ображав свою співмешканку ОСОБА_6 нецензурною лайкою, погрожував фізичною розправою, за що 23.08.2023 притягнутий до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 173-2 КУпАП.

Крім того, 23.09.2023 близько 12 години, точного часу не встановлено, ОСОБА_4 перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, знаходячись в будинку АДРЕСА_2 , маючи умисел, спрямований на вчинення домашнього насильства, усвідомлюючи суспільну небезпеку своїх дій, ображав свою співмешканку ОСОБА_6 нецензурною лайкою.

Таким чином, ОСОБА_4 умисно, систематично вчиняв психологічне насильство щодо своєї співмешканки ОСОБА_6 , що призвело до її психологічних (моральних) страждань. Внаслідок насильства з боку співмешканця ОСОБА_4 у потерпілої ОСОБА_6 виникли зміни в психоемоційному стані у вигляді лабільності емоційних переживань, накопичення емоційних переживань образливості, приниженої гідності та розгубленості почуттів, які перешкоджають її активній самореалізації як особистості.

По справі цивільний позов не заявлено.

Процесуальні витрати на залучення експерта відсутні.

12.10.2023 року між потерпілою ОСОБА_6 з одного боку, та ОСОБА_7 , ОСОБА_8 з іншого боку, на підставі ст.ст. 468, 469, 471 КПК України укладено угоду про примирення.

Згідно вищезазначеної угоди потерпіла та обвинувачений дійшли згоди щодо формулювання обвинувачення, всіх істотних для даного кримінального провадження обставин та правової кваліфікації дій обвинуваченого за ст. 126-1 КК України, узгоджено покарання та надана згода сторін на його призначення.

Згідно умов угоди про примирення обвинувачений зобов`язується беззастережно визнати обвинувачення в обсязі пред`явленого в судовому провадженні.

Також, сторонами угоди визначено узгоджене ними покарання, яке ОСОБА_4 повинен понести за вчинене кримінальне правопорушення, а саме у виді обмеження волі строком на 1 (один) рік, із звільненням на підставі ст.75 КК України від відбування покарання з випробуванням.

В угоді передбачені наслідки її укладення, затвердження та невиконання, які роз`яснені обвинуваченому та потерпілій.

Потерпіла ОСОБА_6 у підготовчому судовому засіданні заявила, що угода про примирення ініційована саме нею, просила затвердити угоду, та зазначила, що вона цілком розуміє наслідки затвердження угоди, передбачені ст. 473 КПК України.

Обвинувачений у підготовчому судовому засіданні беззастережно визнав себе винним у вчиненні кримінального правопорушення - злочину, передбаченого ст.126-1 КК України, щиро розкаявся у скоєному та зазначив, що він розуміє надані йому законом права, розуміє наслідки укладення та затвердження угоди про примирення, визначені ст. 473 КПК України, характер пред`явленого обвинувачення та вид покарання, яке до нього буде застосоване в результаті затвердження угоди про примирення, ствердив про реальну спроможність виконати взяті на себе відповідно до угоди зобов`язання та наполягав на затвердженні угоди.

Захисник ОСОБА_5 прохав затвердити угоду.

У підготовчому судовому засіданні прокурор висловився про можливість затвердження цієї угоди про примирення та зазначив, що при її укладені дотримано вимоги і правила КПК України та КК України, просив призначити обвинуваченому покарання, визначене угодою сторін кримінального провадження. Крім того, просив застосувати до обвинуваченого обмежувальний захід, передбачений п. 5 ч. 1 ст. 91-1 КК України, та направити його для проходження програми для кривдників.

Розглядаючи питання про можливість затвердження даної угоди про примирення, суд виходить з наступного.

Частиною 3 ст. 474 КПК України передбачено, що якщо угоди досягнуто під час судового провадження, суд невідкладно зупиняє проведення процесуальних дій і переходить до розгляду угоди.

За положенням ч.1 ст. 469 КПК України угода про примирення у кримінальних провадженнях, пов`язаних з домашнім насильством, може бути укладена лише за ініціативою потерпілого, його представника або законного представника.

Відповідно до п.п.1-6 ч.7 ст. 474 КПК України суд перевіряє угоду на відповідність вимогам цього Кодексу та/або закону. Суд відмовляє у затвердженні угоди, якщо умови угоди суперечать вимогам цього Кодексу та/або закону.

Відповідно до ст. 12 КК України кримінальне правопорушення, передбачене ст. 126-1 КК України, є нетяжким злочином.

Відповідно до правил ст.ст. 468, 469 КПК України у кримінальному провадженні щодо кримінальних проступків, нетяжких злочинів та у кримінальному провадженні у формі приватного обвинувачення може бути укладена угода про примирення між потерпілим та підозрюваним чи обвинуваченим.

Отже, у кримінальному провадженні за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення - злочину, передбаченого ст.126-1 КК України, може бути укладена угода про примирення за ініціативою потерпілої.

У зв`язку з наведеним, суд має підстави розглянути дане кримінальне провадження відповідно до положень ст. 473 КПК України.

Суд, заслухавши пояснення сторін кримінального провадження, переконався, що укладення угоди було ініційовано саме потерпілою у кримінальному провадженні, укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.

При цьому судом з`ясовано, що ОСОБА_4 повністю усвідомлює зміст укладеної з потерпілою угоди про примирення, характер обвинувачення, щодо якого визнає себе винним, цілком розуміє свої права, визначені п.1 ч.5 ст. 474 КПК України, а також наслідки укладення, затвердження даної угоди, передбачені ч.1 ст. 473 КПК України, та наслідки її невиконання, передбачені ст. 476 КПК України. Судом з`ясовано реальну спроможність обвинуваченого виконати взяті на себе відповідно до угоди зобов`язання.

Також судом встановлено, що умови укладеної сторонами угоди про примирення відповідають вимогам КПК України та КК України, підстави для відмови в затверджені цієї угоди, передбачені ч.7 ст.474 КПК України, відсутні.

Ухвалюючи вирок на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, суд дійшов до висновку, що мало місце діяння, у вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_4 , а узгоджене сторонами покарання відповідає загальним правилам призначення покарань, передбачених КК України.

Суд погоджується з наведеною в угоді обставиною, яка визначена в обвинувальному акті як пом`якшуюча покарання, та визнає відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 66 КК України обставиною, що пом`якшує покарання обвинуваченому щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину.

Суд також погоджується з наведеними в угоді обставинами, які визначені в обвинувальному акті як обтяжуючі покарання, та визнає відповідно до п.п.1, 6, 11 ч. 1 ст. 67 КК України обставинами, які обтяжують покарання обвинуваченому: вчинення злочину особою повторно, вчинення кримінального правопорушення щодо особи похилого віку та вчинення злочину з використанням умов воєнного стану.

Оскільки умови угоди про примирення, її форма і зміст відповідають вимогам КПК України та КК України, дії обвинуваченого вірно кваліфіковані за ст. 126-1 КК України, як домашнє насильство, тобто умисне систематичне вчинення психологічного насильства щодо іншої особи, з якою винний перебуває в сімейних відносинах, що призвело до психологічних страждань потерпілої особи, що згідно з положеннями ст. 12 КК України відносяться до нетяжкого злочину, враховуючи дані про особу винного, його ставлення до скоєного, посередню характеристику за місцем проживання, приймаючи до уваги наявність пом`якшуючу покарання обставину та трьох обтяжуючих покарання обставин, те, що угода про примирення може бути укладена у цьому провадженні відповідно до ч. 3 ст. 469 КПК України, суд приходить до висновку про наявність всіх правових підстав для затвердження угоди про примирення і призначення ОСОБА_4 узгодженої сторонами міри покарання за ст. 126-1 КК України у виді 1 (одного) року обмеження волі з його звільненням на підставі ст. 75 КК України від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком, з покладенням обов`язків, передбачених ст. 76 КК України, оскільки суд дійшов висновку, що призначення такого покарання є необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого та запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень, дане покарання повністю досягне мети його призначення та призведе до позитивних змін в особистості обвинуваченого, що створить у нього готовність до самокерованої правослухняної поведінки.

Суд також вважає за доцільне застосувати до ОСОБА_4 обмежувальний захід, передбачений п.5 ч.1 ст. 91-1 КК України, та направити його для проходження програми для кривдників.

Судом встановлено, що у цьому кримінальному провадженні відносно обвинуваченого запобіжні заходи не застосовувались, цивільний позов не заявлявся, процесуальні витрати на залучення експерта та речові докази у кримінальному провадженні відсутні.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 75, 76, 91-1, 126-1 КК України, ст.ст. 314, 369-371, 373, 374, 376, 392-395, 474, 475, 532, 615 КПК України, суд

ЗАСУДИВ:

Затвердити угоду про примирення, укладену 12 жовтня 2023 року між потерпілою ОСОБА_6 та ОСОБА_4 , у кримінальному провадженні № 0004563, відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань 24 вересня 2023 року.

ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення - злочину, передбаченого ст. 126-1 КК України та призначити узгоджене сторонами покарання у виді 1 (одного) року обмеження волі.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування призначеного покарання з випробуванням з іспитовим строком тривалістю 3(три) роки.

Відповідно до п.п. 1, 2 ч. 1, п.4 ч.2 ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_4 наступні обов`язки:

- періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання;

- виконувати заходи, передбачені пробаційною програмою.

Застосувати до ОСОБА_4 обмежувальний захід, передбачений п. 5 ч. 1 ст. 91-1 КК України у виді направлення для проходження пробаційної програми на строк 3 місяці.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Вирок може бути оскаржено до Київського апеляційного суду через Таращанський районний суд Київської області протягом тридцяти днів з моменту його проголошення з підстав, передбачених ч. 3 ст. 394 КПК України.

Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору і не пізніше наступного дня надсилається учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні.

Головуючий:ОСОБА_1