Справа № 163/2836/23
Провадження № 1-кп/169/23/24
ТУРІЙСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
У Х В А Л А

про призначення судового розгляду

22 січня 2024 року смт. Турійськ

Турійський районний суд Волинської області в складі колегії суддів:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

судді ОСОБА_2 ,

судді ОСОБА_3 ,

за участю:

секретаря ОСОБА_4

прокурора ОСОБА_5 ,

обвинуваченого ОСОБА_6 ,

захисника обвинуваченого ОСОБА_7 ,

захисника обвинуваченого ОСОБА_8 ,

розглянувши на підготовчому судовому засіданні кримінальне провадження по обвинуваченню ОСОБА_6 за ч. 3 ст. 307 КК України, внесеному в Єдиний реєстр досудових розслідувань за № 0001101 від 01.08.2023 року,

В С Т А Н О В И В:

18.01.2024 року до Турійського районного суду Волинської області від Волинського апеляційного суду надійшли матеріали кримінального провадження по обвинуваченню ОСОБА_6 за ч. 3 ст. 307 КК України, внесеному в Єдиний реєстр досудових розслідувань за № 0001101 від 01.08.2023 року.

11.01.2024 року ухвалою Волинського апеляційного суду до Турійського районного суду Волинської області передано на розгляд кримінальне провадження по обвинуваченню ОСОБА_6 за ч. 3 ст. 307 КК України, внесеному в Єдиний реєстр досудових розслідувань за № 0001101 від 01.08.2023 року, в зв`язку з неможливістю здійснювати колегіальний розгляд справи Любомльським районним судом Волинської області.

Ухвалою колегії суддів Турійського районного суду від 18.01.2024 року кримінальне провадження призначене до розгляду в підготовчому судовому засіданні.

Справа підсудна Турійському районному суду Волинської області.

Прокурор ОСОБА_5 вважала можливим призначити судовий розгляд на підставі обвинувального акта у відкритому судовому засіданні.

Захисник ОСОБА_8 та ОСОБА_7 вважали за можливе призначити судовий розгляд справи.

Обвинувачений ОСОБА_6 підтримав думку своїх захисників.

Обвинувальний акт відповідає вимогам ст. 291 КПК України.

Підстав для прийняття рішень, передбачених пунктами 1-4 ч. 3 ст. 314 КПК України, не встановлено.

Підстав для закриття чи зупинення провадження немає.

Під час підготовчого судового засідання обговорені питання, передбачені частиною другою статті 315 КПК України.

Прокурор звернулася до суду з клопотанням про продовження запобіжного заходу тримання під вартою терміном на 60 діб, оскільки не відпали ризики передбачені ст. 177 КПК України.

Захисник ОСОБА_8 та ОСОБА_7 з клопотанням прокурора не погодились.

Захисник ОСОБА_8 заявив клопотання про зміну запобіжного заходу на більш м`який, а саме цілодобовий домашній арешт з підстав викладених в клопотанні.

Захисник ОСОБА_7 заявив клопотання про зменшення розміру застави визначеної слідчим суддею Ковельського міськрайонного суду Волинської області від 25.12.2023 року до 100 прожиткових мінімумів для працездатних осіб з мотивів викладених в клопотанні.

Обвинувачений ОСОБА_6 клопотання своїх захисників підтримав та просив їх задовольнити.

При вирішенні питання щодо доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою суд виходить з наступного.

За положенням ч.3 ст. 331 КПК України, незалежно від наявності клопотань суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу двомісячного строку з дня надходження до суду обвинувального акту чи з дня застосування судом до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. За наслідками розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід у вигляді тримання під вартою або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців.

Будь-яких даних про зменшення чи відсутність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, для застосування стосовно обвинуваченого більш м`якого запобіжного заходу ніж тримання під вартою в судовому засіданні не встановлено.

Оскільки строк тримання під вартою ОСОБА_6 спливає 23.01.2024, судовий розгляд кримінального провадження продовжується, ризики, які стали підставою для обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою обвинуваченого зберігаються і на даний час, ураховуючи тяжкість інкримінованого обвинуваченому злочину, суд не вбачає підстав для зміни йому раніше обраного запобіжного заходу на більш м`який. Дані про те, що обвинувачений не може утримуватись в умовах слідчого ізолятора у наданих суду матеріалах кримінального провадження відсутні.

Згідно рішення Європейського суду з прав людини «Тейс проти Румунії», автоматичне продовження строків тримання під вартою суперечить Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, а тому при вирішенні питання про продовження ОСОБА_6 строку тримання під вартою суд виходить не з принципу автоматичного продовження строку тримання під вартою, а з необхідності уникнення ризиків, визначених ст. 177 КПК України, а саме: запобігання спробам обвинуваченого переховуватися від суду, впливати на свідків, вчинити інше кримінальне правопорушення.

У рішенні по справі «Харченко проти України» від 10.02.2011 року Європейський суд з прав людини вказав, що розумність строку тримання під вартою не може оцінюватись абстрактно, вона має оцінюватись в кожному конкретному випадку залежно від особливостей конкретної справи.

Отже, Європейський суд з прав людини підкреслює, що наявність підстав для тримання особи під вартою та продовження строку тримання під вартою має оцінюватися в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Тримання під вартою та продовження строку тримання під вартою може бути виправдано за наявності того, що його вимагають справжні інтереси суспільства, які не зважаючи на презумпцію невинуватості, переважають над принципом поваги до особистої свободи.

Також, згідно з усталеною практикою Європейського суду з прав людини суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права підозрюваного, обвинуваченого, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів.

З огляду на наведене, з урахуванням цілей п. 1 ст. 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, принципу правової визначеності, враховуючи, що мета, підстави, що стали обставиною для обрання обвинуваченому ОСОБА_6 запобіжного заходу тримання під вартою є й надалі актуальними, колегія суддів приходить до висновку про необхідність продовжити строк застосування запобіжного заходу в межах строку, визначеного законом.

З огляду на викладене клопотання захисника ОСОБА_8 задоволенню не підлягає.

Відповідно до ч. 3 ст. 183 КПК України слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим обов`язків, передбачених цим Кодексом, крім випадків, передбачених частиною четвертою цієї статті. В ухвалі слідчого судді, суду зазначаються, які обов`язки з передбачених статтею 194 цього Кодексу будуть покладені на підозрюваного, обвинуваченого у разі внесення застави, наслідки їх невиконання, обґрунтовується обраний розмір застави, а також можливість її застосування, якщо таке рішення прийнято у кримінальному провадженні, передбаченому частиною четвертою цієї статті.

Нормами п. 3 ч. 5 ст. 182 КПК України встановлено, що розмір застави визначається у межах, щодо особи, підозрюваної чи обвинуваченої у вчиненні особливо тяжкого злочину, - від вісімдесяти до трьохсот розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Законом України «Про Державний бюджет України на 2024 рік» встановлено, що з 01 січня 2024 року розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб становить 3028 гривень.

Враховуючи обставини кримінального провадження, тяжкість правопорушення, у якому обвинувачується ОСОБА_6 , особу обвинуваченого та обґрунтування, що викладені в клопотанні захисника ОСОБА_7 суд вважає за необхідне визначити заставу у розмірі 150 (сто п`ятдесяти) розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 454200 (чотириста п`ятдесят чотири тисячі двісті) грн., яка буде достатньою для забезпечення виконання обвинуваченим обов`язків, передбачених цим Кодексом.

Застосовуючи до обвинуваченого поряд з запобіжним заходом у виді тримання під вартою, альтернативний запобіжний захід у виді застави, який може бути ним внесений у будь-який момент, вважаю за необхідне покласти на нього обов`язки, передбачені ч. 5 ст. 194 КПК України.

На підставі викладеного вище, керуючись ст. ст. 110, 314-316, 369-372 КПК України,-

П О С Т А Н О В И В:

Призначити судовий розгляд кримінального провадження по обвинуваченню ОСОБА_6 за ч. 3 ст.307 КК України у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань Турійського районного суду Волинської області (смт. Турійськ Волинської області, вул.. Луцька, 14) на 14 годину 00 хвилин 30 січня 2024 року, в яке викликати:

прокурора ОСОБА_5 ,

обвинуваченого ОСОБА_6 ,

захисника обвинуваченого ОСОБА_7 ,

захисника обвинуваченого ОСОБА_8 ,

Судовий розгляд підлягає здійсненню Турійським районним судом Волинської області у складі головуючої судді ОСОБА_1 та суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 .

Клопотання прокурора про продовження запобіжного заходу у виді тримання під вартою задовольнити.

Обвинуваченому ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 продовжити строк тримання під вартою на шістдесят днів - до 21.03.2024 року, включно.

В задоволенні клопотання захисника ОСОБА_8 про заміну запобіжного заходу відмовити.

Клопотання захисника ОСОБА_7 задовольнити частково.

Одночасно визначити запобіжний захід у вигляді застави для забезпечення виконання ОСОБА_6 обов`язків, визначених КПК України.

Розмір застави визначити у розмірі 150 (сто п`ятдесяти) розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 454200 (чотириста п`ятдесят чотири тисячі двісті) гривень, яка може бути внесена як самим обвинуваченим так і іншою фізичною або юридичною особою (заставодавцем) на відповідний депозитний рахунок суду.

Обвинувачений або заставодавець мають право у будь-який момент внести заставу у розмірі, визначеному в ухвалі про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою протягом дії ухвали.

Покласти на обвинуваченого ОСОБА_6 у разі внесення застави, наступні обов`язки:

- прибувати за викликом до суду;

- не відлучатися із смт. Головне Ковельського району Волинської області без дозволу суду;

- повідомляти суд про зміну свого місця проживання;

- здати на відповідальне зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт для виїзду за кордон;

- не спілкуватись зі свідками у даному кримінальному провадженні.

Термін дії обов`язків, покладених судом, у разі внесення застави визначити до 21.03.2024 року.

Роз`яснити обвинуваченому, що у разі внесення застави у визначеному у даній ухвалі розміру, оригінал документу з відміткою банку, який підтверджує внесення на депозитний рахунок Турійського районного суду Волинської області коштів має бути наданий уповноваженій службовій особі Луцького слідчого ізолятора Державного департаменту України з питань виконання покарань у Волинській області.

Після отримання та перевірки протягом одного дня документа, що підтверджує внесення застави, уповноважена службова особа Луцького слідчого ізолятора негайно має здійснити розпорядження про звільнення ОСОБА_6 з-під варти та повідомити усно і письмово Турійський районний суд Волинської області.

У разі внесення застави та з моменту звільнення обвинуваченого з-під варти внаслідок внесення застави, визначеної у даній ухвалі, обвинувачений зобов`язаний виконувати покладені на нього обов`язки, пов`язані із застосуванням запобіжного заходу у вигляді застави.

З моменту звільнення з-під варти у зв`язку з внесенням застави обвинувачений ОСОБА_6 вважається таким, до якого застосовано запобіжний захід у вигляді застави.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Волинського апеляційного суду протягом семи діб з дня її винесення (для обвинуваченого, який утримується під вартою з моменту вручення цієї ухвали), в частині продовження запобіжного заходу.

Головуюча суддя ОСОБА_1

Суддя ОСОБА_2

Суддя ОСОБА_3