УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 жовтня 2023 року слідчий суддя Шевченківського районного суду м. Києва ОСОБА_1 за участю секретаря ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , захисників ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , підозрюваної ОСОБА_7 , розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання старшого слідчого в ОВС відділу 4 управління досудового розслідування ГСУ СБУ ОСОБА_8 про продовження строку тримання під вартою у кримінальному провадженні № 220 220 000 000 001 62 відносно

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м. Львів, громадянки України, на утримані маючої неповнолітню дитину та непрацездатну матір, раніше не судимої, зареєстрованої та проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 ,

підозрюваної у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.28, ч.1 ст. 111-2 КК України,

в с т а н о в и в:

До Шевченківського районного суду м. Києва надійшло клопотання старшого слідчого в ОВС відділу 4 управління досудового розслідування ГСУ СБУ ОСОБА_8 про продовження дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваної ОСОБА_7 .

На обґрунтування клопотання слідчий зазначає, що 21.08.2023 ОСОБА_7 повідомлено про підозру, у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.28, ч. 1 ст. 111-2 КК України, а саме: у вчиненні умисних дій, спрямованих на допомогу державі агресору (пособництво), з метою завдання шкоди Україні шляхом реалізації рішень держави-агресора, вчиненому за попередньою змовою групою осіб.

23.08.2023 ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва відносно підозрюваної ОСОБА_9 було застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, строком до 23.10.2023.

Ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва від 19.10.2023 строк досудового розслідування у даному кримінальному провадженні продовжений до восьми місяців.

На переконання слідчого, раніше існуючі ризики не зменшилися, перебуваючи на волі, підозрювана може переховуватися від органів досудового розслідування та суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, незаконно впливати на свідків, а також іншим чином перешкоджати кримінальному провадженню.

Оскільки строк тримання під вартою підозрюваної ОСОБА_7 спливає 23.10.2023, однак завершити досудове розслідування до встановленого строку не можливо, так як у кримінальному провадженні необхідно виконати ряд слідчих та процесуальних дій, у зв`язку з цим слідчий просив продовжити строк тримання підозрюваної під вартою в межах строку досудового розслідування.

У судовому засіданні прокурор підтримав доводи викладенні у клопотанні, просив клопотання задовольнити з наведених у ньому підстав.

Захисники ОСОБА_4 , ОСОБА_5 та ОСОБА_6 , кожен окремо, заперечував проти продовження строку тримання під вартою відносно своєї підзахисної, оспорювали обґрунтованість підозри та наявність реальних ризиків на які посилався слідчий у своєму клопотанні, вважаючи його необґрунтованим. Просили суд відмовити у задоволенні клопотання слідчого в повному обсязі.

Підозрювана підтримала позицію своїх захисників, зазначила, що в неї є постійне місце проживання та наміру переховуватися від органу досудового розслідування вона не має.

Заслухавши сторони кримінального провадження, вивчивши клопотання та додані до нього матеріали, слідчий суддя дійшов наступного висновку.

Відповідно до ст.199 КПК України підставами для продовження строку тримання під вартою є наявність раніше заявлених або нових ризиків, які виправдовують тримання особи під вартою, а також неможливість завершення досудового розслідування до закінчення дії попередньої ухвали про тримання під вартою.

21.08.2023 ОСОБА_7 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.28, ч.1 ст.111-2 КК України.

Надані до матеріалів кримінального провадження докази: протоколи обшуку, огляду, протоколи допиту та інші, які у своїй сукупності в достатній мірі для даної стадії розгляду підтверджують обґрунтованість підозри ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.28, ч.1 ст.111-2 КК України.

А тому доводи сторони захисту в цій частині є необґрунтованими та спростовуються вищевказаними доказами.

Згідно з положеннями статті 5 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод нікого не може бути позбавлено свободи, крім установлених цією статтею Конвенції випадків і відповідно до процедури, встановленої законом.

Частиною 2 ст. 29 Конституції України визначено, що ніхто не може бути заарештований або триматися під вартою інакше як за вмотивованим рішенням суду і тільки на підставах та порядку, встановлених законом.

Європейський Суд з прав людини у справі «Фокс, Кемпбел і Гартлі проти Сполученого Королівства» зазначив, що «обґрунтована підозра» передбачає наявність фактів або інформації, які б могли переконати об`єктивного спостерігача у тому, що відповідна особа могла вчинити злочин.

При цьому, обставини здійснення підозрюваним конкретних дій та доведеність його вини, потребують перевірки та оцінки у сукупності з іншими доказами у кримінальному провадженні під час подальшого досудового розслідування.

Такий висновок цілком узгоджується із правовими позиціями, наведеними у рішеннях ЄСПЛ, зокрема, у справі «Мюррей проти Сполученого Королівства» № 14310/88 від 23.10.1994, де суд зазначив, що «факти, які є причиною виникнення підозри не повинні бути такими ж переконливими, як і ті, що є необхідними для обґрунтування вироку чи й просто висунення обвинувачення, черга якого надходить на наступній стадії процесу кримінального розслідування».

21.08.2023 підозрюваній ОСОБА_7 було вручено клопотання про обрання запобіжного заходу та остання в належний спосіб була повідомлена про дату та час судового засідання, однак до суду не прибула.

22.08.2023 ухвалою слідчого судді було надано дозвіл на затримання підозрюваної ОСОБА_7 на виконання якої останню 22.08.2023 було затримано у м. Дніпро.

Ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва від 23.08.2023 відносно підозрюваної ОСОБА_7 було застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, строком до 21.10.2023.

Вказаною ухвалою визнано, що ризиками неналежної процесуальної поведінки є можливість переховування підозрюваної від органів досудового розслідування та суду, незаконно впливати на свідків, знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального провадження, іншим чином перешкоджати кримінальному провадженню, а також вчинити інше кримінальне правопорушення.

В контексті практики Європейського суду з захисту прав людини, слід зазначити, що ризик втечі підсудного не може бути встановлений лише на основі суворості можливого вироку. Оцінка такого ризику має проводитись з посиланням на ряд інших факторів, які можуть або підтвердити існування ризику втечі або вказати, що вона маловірогідна і необхідність в утриманні під вартою відсутня (Панченко проти Росії). Ризик втечі має оцінюватися у світлі факторів, пов`язаних з характером особи, її моральністю, місцем проживання, родом занять, майновим станом, сімейними зв`язками та усіма видами зв`язку з країною, в якій така особа піддається кримінальному переслідуванню (Бекчиєв проти Молдови).

Вирішуючи питання про продовження строку тримання під вартою, суд врахував наявність ризиків, передбачених пунктами 1 ч.1 ст.177 КПК, а також тяжкість покарання у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого обґрунтовано підозрюється ОСОБА_7 , її вік, стан здоров`я, інші дані, що характеризують особу підозрюваної,а також з огляду на суспільну небезпечність самого кримінального правопорушення у вчиненні якого вона обґрунтовано підозрюється та його наслідків, аналізуючи наведене у сукупності, слідчий суддя дійшов висновку, що докази та обставини на які посилався слідчий у клопотанні, давали достатні підстави вважати, що підозрювана може переховуватися від органів досудового розслідування та суду, незаконно впливати на свідків, знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, а також вчинити інше кримінальне правопорушення.

Наведене вище нівелює доводи сторони захисту про відсутність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, та свідчить про відсутність підстав для застосування відносно підозрюваного більш м`якого запобіжного заходу, ніж тримання під вартою.

При цьому, слід зауважити, що слідчий суддя на даному етапі провадження не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема оцінювати докази з точки зору їх достатності та допустимості для визнання особи винуватою чи невинуватою у вчиненні кримінального правопорушення. Слідчий суддя на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів повинен визначити лише чи є причетність особи до вчинення кримінального правопорушення вірогідною та достатньою для застосування щодо особи обмежувальних заходів.

Ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва від 19.10.2023 строк досудового розслідування у даному кримінальному провадженні продовжений до восьми місяців.

Слідчим наведений перелік слідчих та процесуальних дій, без проведення яких закінчення досудового розслідування не є можливим.

Отже, існують передбачені законом підстави для продовження строку тримання підозрюваної під вартою в межах строку досудового розслідування.

Враховуючи викладене, керуючись ст.ст. 177, 183, 193, 196, 197 КПК України

п о с т а н о в и в:

Клопотання старшого слідчого в ОВС відділу 4 управління досудового розслідування ГСУ СБУ ОСОБА_8 - задовольнити.

Продовжити строк тримання під вартою підозрюваної ОСОБА_7 до 17.12.2023 включно.

На ухвалу слідчого судді до Київського апеляційного суду прокурором, підозрюваним, його захисником на протязі п`яти днів з дня її оголошення може бути подана апеляційна скарга.

Повний текст ухвали проголошений 23.10.2023 о 09 год. 25 хв.

Слідчий суддя: