Справа № 459/2392/21
Провадження № 1-кп/459/415/2021
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17 жовтня 2023 року Червоноградський міський суд Львівської області

в складі: головуючого-судді ОСОБА_1

з участю секретаря ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3

обвинуваченої ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Червонограді кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000055 від 19 лютого 2021 року відносно:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м. Червоноград, Львівської області, українки, громадянки України, з середньою-спеціальною освітою, не працючої, неодруженої, раніше судимої, зокрема востаннє 10.03.2015 вироком Червоноградського міського суду Львівської області за ч.2 ст.185, ч.1 ст.357, ч.2 ст. 121 КК України до покарання у виді 8 років позбавлення волі, зміненого 14.08.2015 ухвалою Апеляційного суду Львівської області в частині призначення покарання у виді 7 років і 1 місяця позбавлення волі, 09.06.2020 звільненої з місця відбуття покарання на підставі ст. 81 КК України, зареєстрованої та проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 , -

обвинуваченої у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 185 КК України,

ВСТАНОВИВ:

Обвинувачена ОСОБА_4 , 18.02.2021, близько 22 години 00 хвилин, перебуваючи у приміщенні квартири АДРЕСА_2 , реалізовуючи свій злочинний умисел спрямований на таємне викрадення чужого майна, діючи повторно, з корисливих мотивів, розуміючи, що за її діями ніхто не спостерігає, шляхом вільного доступу зі столу розміщеного у кухні вищезазначеної квартири взяла належний ОСОБА_5 мобільний телефон марки «Samsung Galaxy Grand Prime SM-G530FZ» вартістю 850 гривень 00 копійок, після чого, продовжуючи свої протиправні дії, взяла у коридорі даної квартири належні ОСОБА_5 ключ до автомобіля «Volksvagen Passat» р.н.з. НОМЕР_1 вартістю 95 гривень 00 копійок, і ключ до замка вхідних дверей квартири АДРЕСА_2 вартістю 04 гривні 75 копійок після чого з викраденим майном покинула приміщення вищевказаної квартири та в подальшому розпорядилась ним на власний розсуд.

Своїми протиправними діями ОСОБА_4 заподіяла ОСОБА_5 матеріальну шкоду на загальну суму 949 гривень 75 копійок.

Такі дії обвинуваченої ОСОБА_4 кваліфіковані, як таємне викрадення чужого майна (крадіжку) вчинену повторно, що передбачене ч. 2 ст. 185 КК України.

Судовий розгляд проведено в межах обвинувачення відповідно до ч. 1 ст. 337 КПК України.

Допитана у судовому засіданні обвинувачена свою вину повністю визнала та вказала, що в лютому 2021 року прийшла провідати друзів, у яких часто залишалась ночувати. Коли вони пішли відпочивати, взяла телефон господаря потерпілого ОСОБА_5 і два ключі від авто і від квартири. Вийшла на вулицю, після чого в неї даний телефон викрали невідомі їй особи. Кошти за мобільний телефон потерпілому повернула, а ключі були вилучені працівниками поліції. У вчиненому щиро розкаялася, просила суд суворо її не карати.

Потерпілий в судовому засіданні відмовився від цивільного позову, претензій до обвинуваченої немає, просив суд суворо не карати.

Відповідно до ч. 3 ст. 349 КПК України, дослідження доказів по даному кримінальному провадженню за обвинуваченням ОСОБА_4 щодо обставин, які ніким не оспорюються та не заперечуються учасниками судового провадження, судом визнано недоцільним, у зв`язку з відсутністю сумнівів правильного розуміння їх змісту та добровільності їх позиції, тому суд дослідження фактичних обставин справи обмежив допитом обвинуваченої та дослідженням даних у справі, що характеризують особу обвинуваченого.

Учасникам судового провадження роз`яснено, що вони позбавлені права оспорювати ці фактичні обставини справи в апеляційному порядку.

Суд дослідивши обвинувальний акт та додані до нього матеріали в їх сукупності, перевірвши встановлені органом досудового розслідування обставини, які не оспорюються учасниками судового провадження, дійшов до висновку, що вина обвинуваченої ОСОБА_4 у вчинені нею таємного викрадення чужого майна (крадіжку), вчинену повторно в судовому засіданні повністю доведена.

Дії обвинуваченої ОСОБА_4 вірно кваліфіковано за ч.2 ст. 185 КК України.

При призначанні покарання обвинуваченій суд враховує ступінь тяжкості кримінального правопорушення, особу винної та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Обвинувачена ОСОБА_4 вчинила умисне кримінальне правопорушення, яке згідно із ст. 12 КК України є нетяжким злочином, вона раніше судима, неодружена, не працює, має на утриманні двох дітей, неповнолітнього та малолітнього віку відповідно, на обліку у лікаря психіатра не перебуває, однак перебувала на обліку у лікаря нарколога, має постійне місце реєстрації та проживання.

Обставинами, які пом`якшують покарання, суд визнає: визнання вини; щире каяття.

Обставин, які обтяжують покарання, судом не встановлено.

При призначенні ОСОБА_4 виду і міри покарання, суд керується загальними засадами призначення покарання, принципом пропорційності заходу переслідування меті, як він розтлумачений Європейським судом з прав людини у п. 38 рішення "Ізмайлов проти Росії" від 16.10.2008 та у п.п. 34, 41 "Швидка проти України" від 30.10.2014.

Згідно з ст. 65 КК України особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень, а відповідно до ст. 50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами.

Враховуючи наведене, суд вважає, що ОСОБА_4 слід призначити основне покарання у виді позбавлення волі, в межах санкції ч.2 ст. 185 КК України, з урахуванням вимог ст. ст. 4, 5 КК України і таке покарання буде достатнім, справедливим та необхідним для її виправлення, а також для запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як нею, так і іншими особами.

Крім того, суд враховує, що обвинувачена ОСОБА_4 була засуджена 10.03.2015 вироком Червоноградського міського суду Львівської області за ч.2 ст.185, ч.1 ст.357, ч.2 ст. 121 КК України до покарання у виді 8 років позбавлення волі. Ухвалою Апеляційного суду Львівської області від 14.08.2015 змінено вищезазначений вирок суду в частині призначення покарання, та призначено покарання у виді 7 років і 1 місяця позбавлення волі. Звільнена 09.06.2020 умовно-достроково на невідбутий строк 1 рік 2 місяці 11 днів.

Відповідно до ч. 4 ст. 81 КК України у разі вчинення особою, до якої було застосовано умовно-дострокове звільнення від відбування покарання, протягом невідбутої частини покарання нового кримінального правопорушення суд призначає їй покарання за правилами, передбаченими статтями 71 і 72 цього Кодексу.

Так, відповідно до вимог ст. 71, ч.4 ст. 81 КК України та роз`яснень, що містяться в п. п. 25, 26 постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 24.10.2003 «Про практику призначення судами кримінального покарання», за сукупністю вироків (ст.71 КК України) покарання призначається, коли засуджена особа до повного відбування основного чи додаткового покарання вчинила новий злочин. При застосуванні правил ст. 71 КК України судам належить враховувати, що остаточне покарання за сукупністю вироків має бути більшим від покарання, визначеного за новий злочин, а також від невідбутої частини покарання за попереднім вироком. Кримінальне правопорушення, що інкримінується ОСОБА_4 вчинила після ухвалення вказаного вироку суду, в період умовно-дострокового звільнення, протягом невідбутої частини, тому їй належить частково приєднати невідбуте покарання відповідно до ст. 71, ч. 4 ст. 81 КК України.

Діючі запобіжні заходи стосовно обвинуваченого на даний час відсутні.

Питання речових доказів вирішити згідно вимог ст.100 КПК України.

Цивільний позов у кримінальному провадженні залишити без розгляду.

Процесуальні витрати на залучення експерта, що складають 2991,12 грн., у відповідності до вимог ч. 2 ст. 124 КПК України слід стягнути з обвинуваченої у дохід держави.

Керуючись ст.ст. 373, 374, 376 КПК України, суд

УХВАЛИВ:

ОСОБА_4 визнати винною у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 185 КК України та призначити їй покарання у виді 1 (одного) року позбавлення волі.

На підставі ст. ст. 71, 81 КК України шляхом приєднання до призначеного покарання частини невідбутого покарання за вироком Червоноградського міського суду Львівської області від 10.03.2015, зміненого ухвалою Апеляційного суду Львівської області від 14.08.2015 та остаточно призначити покарання ОСОБА_4 у виді 1 (одного) року 3 (трьох) місяців позбавлення волі.

Строк відбуття покарання ОСОБА_4 слід рахувати з часу фактичного затримання.

Процесуальні витрати на залучення експерта, що складають 2991,12 грн., у відповідності до вимог ч. 2 ст. 124 КПК України стягнути з обвинуваченої у дохід держави.

Після набрання вироком законної сили, речові докази:

-металевий ключ з синьою пластиковою ручкою до замка вхідних дверей квартири АДРЕСА_2 , на ручці якого наявне заводське маркування «Imperial» та металевий ключ з чорною пластиковою ручкою до автомобіля «Volksvagen Passat», д.н.з. НОМЕР_1 - повернути потерпілому ОСОБА_5 ;

-одну пару жіночих зимових чобіт «Snow Boots Xue Di Xue» 38 розміру повернути ОСОБА_6 .

Арешт майна, що накладений ухвалами слідчих суддів Червоноградського міського суду Львівської області від 01.04.2021 та 09.04.2021 скасувати після вступу вироку у законну силу.

Вирок може бути оскаржений до Львівського апеляційного суду через Червоноградський міський суд Львівської області шляхом подачі апеляції протягом тридцяти днів з дня його проголошення, а засудженою з моменту вручення його копії.

Вирок не може бути оскаржений з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до положень ч. 3 ст. 349 КПК України.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Головуючий: ОСОБА_1