Золотоніський міськрайонний суд Черкаської області
Справа № 695/5009/23
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

02 січня 2024 рокум. Золотоноша

Золотоніський міськрайонний суд Черкаської області у складі:

головуючого судді - ОСОБА_1 ,

за участі: секретаря судового засідання - ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Золотоноші заяву про самовідвід слідчого судді Золотоніського міськрайонного суду Черкаської області ОСОБА_3 у справі № 695/5009/23 з розгляду скарги ОСОБА_4 на бездіяльність уповноважених осіб Золотоніського РВП ГУНП в Черкаській області щодо невнесення відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань про кримінальне правопорушення за заявою ОСОБА_4 від 23.10.2023,

ВСТАНОВИВ:

Автоматизованою системою документообігу суду в порядку передбаченому ч. 3 ст. 35 КПК України заяву про самовiдвiд слідчого судді Золотоніського міськрайонного суду Черкаської області ОСОБА_3 у справі № 695/5009/23 з розгляду скарги ОСОБА_4 на бездіяльність уповноважених осіб Золотоніського РВП ГУНП в Черкаській області щодо невнесення відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань про кримінальне правопорушення за заявою ОСОБА_4 від 23.10.2023 передано судді Золотоніського міськрайонного суду Черкаської області ОСОБА_1 .

В обґрунтування заяви зазначено, що суддею Золотоніського міськрайонного суду Черкаської області ОСОБА_3 у справі № 695/1015/19 постановлено ухвалу, якою скасовано постанову головного державного виконавця Золотоніського відділу державної виконавчої служби у Золотоніському районі Черкаської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) ОСОБА_5 про арешт коштів боржника у виконавчому провадженні ВП НОМЕР_2 від 20.02.2023 в частині накладення арешту на грошові кошти, що надходять на картковий рахунок ОСОБА_4 НОМЕР_1 , який відкрито в Акціонерному товаристві комерційний банк «ПриватБанк», як заробітна плата. Оскільки зі змісту скарги вбачається, що ОСОБА_4 посилається на невиконання керівником Золотоніського відділу ДВС у Золотоніському районі ОСОБА_6 вказаного вище рішення суду у цивільній справі № 695/1015/19, враховуючи положення п.4 ч.1 ст.75 КПК України, слідчий суддя ОСОБА_3 заявила собі самовідвід.

У судове засідання з розгляду заяви про самовідвід суддя ОСОБА_3 та скаржник не прибули.

На підставі ч. 4 ст. 107 КПК України фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді не здійснювалось.

Вивчивши матеріали заяви про самовідвід, суддя вважає, що вказана заява є обґрунтованою та такою, що підлягає до задоволення із наступних підстав.

Ухвалою судді Золотоніського міськрайонного суду Черкаської області ОСОБА_3 від 03.05.2023 у цивільній справі № 695/1015/19, залишеною без змін постановою Черкаського апеляційного суду від 19.09.2023, скаргу ОСОБА_4 задоволено частково: скасовано постанову головного державного виконавця Золотоніського відділу державної виконавчої служби у Золотоніському районі Черкаської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) ОСОБА_5 про арешт коштів боржника у виконавчому провадженні ВП НОМЕР_2 від 20.02.2023 в частині накладення арешту на грошові кошти, що надходять на картковий рахунок ОСОБА_4 НОМЕР_1 , який відкрито в Акціонерному товаристві комерційний банк «ПриватБанк», як заробітна плата.

У подальшому, у зв`язку з невиконанням начальником Золотоніського відділу державної виконавчої служби у Золотоніському районі Черкаської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) ОСОБА_6 вказаного судового рішення ОСОБА_4 звернувся до Золотоніського РВП ГУНП в Черкаській області із заявою-повідомленням про вчинення посадовими особами Золотоніського відділу ДВС у Золотоніському районі кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.382 КК України.

Однак, оскільки листом заявника було повідомлено про відмову у внесенні відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань за його заявою від 23.10.2023, ОСОБА_4 звернувся з відповідною скаргою до Золотоніського міськрайонного суду Черкаської області, яка автоматизованою системою документообігу суду передана на розгляд судді ОСОБА_3 як слідчому судді.

Згідно з ст. 8 КПК України кримінальне провадження здійснюється з додержанням принципу верховенства права, відповідно до якого людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Принцип верховенства права у кримінальному провадженні застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 21 КПК України кожному гарантується право на справедливий розгляд та вирішення справи в розумні строки незалежним і неупередженим судом, створеним на підставі закону.

Згідно з ст. 80 КПК України, за наявності підстав, передбачених статтями 75-79 цього Кодексу, слідчий суддя, суддя, присяжний, прокурор, слідчий, захисник, представник, експерт, спеціаліст, перекладач, секретар судового засідання зобов`язані заявити самовідвід.

Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 75 КПК України слідчий суддя, суддя або присяжний не може брати участь у кримінальному провадженні за наявності інших обставин, які викликають сумнів у його неупередженості.

У п. 2.5 Бангалорських принципів поведінки судді зазначається, що суддя заявляє самовідвід від участі в розгляді справи в тому випадку, якщо для нього не є можливим винесення об`єктивного рішення у справі, або в тому випадку, коли у стороннього спостерігача могли б виникнути сумніви в неупередженості судді.

Згідно з Висновком № 1 (2001) Консультативної ради європейських суддів для Комітету міністрів Ради Європи про стандарти незалежності судових органів та незмінюваність суддів, суддя повинен не тільки бути реально вільним від будь-якого невідповідного упередження або впливу, але він повинен бути вільним від цього й в очах розумного спостерігача. В іншому випадку довіра до незалежності судової влади буде підірвана.

Відповідно до усталеної практики Європейського суду з прав людини (рішення від 09.11.2006 року у справі «Білуга проти України», від 28.10.1998 року у справі «Ветштайн проти Швейцарії», тощо) важливим питанням є довіра, яку суди повинні вселяти у громадськість у демократичному суспільстві. Судді зобов`язані викликати довіру в учасників судового розгляду, а тому будь-який суддя, стосовно якого є підстави для підозри у недостатній неупередженості, повинен брати самовідвід або бути відведений.

У чинному кримінально-процесуальному законі закріплено інститут відводу (самовідводу) судді, який, по суті, є єдиним способом вирішення конфлікту інтересів в їхній професійній діяльності, прямо передбаченим законом. При цьому, інститут відводу (самовідводу) є однією з найважливіших гарантій здійснення правосуддя неупередженим та справедливим судом. Відвід дозволяє виключити найменшу підозру в зацікавленості судді в результатах розгляду конкретної справи, навіть, якщо насправді такої зацікавленості немає, оскільки пріоритетною тут є суспільна довіра до суду.

Законним є склад суду, який сформований згідно з вимогами кримінального процесуального закону щодо кількості суддів, з додержанням процедури визначення судді (колегії суддів) для конкретного судового провадження, з урахуванням відповідності суддів їх статусу і спеціальним указівкам закону щодо якостей судді, а також за відсутності обставин, що виключають участь судді в кримінальному провадженні чи порушують правила недопустимості повторної участі судді в кримінальному провадженні й незмінності складу суду.

Вимоги КПК України щодо законності складу суду спрямовані на забезпечення права на справедливий суд, проголошеного в ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року. У практиці Європейського суду з прав людини недодержання вимог щодо складу суду визнається порушенням положень п. 1 ст. 6 Конвенції про необхідність розгляду справи незалежним і безстороннім судом, установленим законом. Такі порушення, зокрема, констатовані в рішеннях «Лавенс проти Латвії» від 28 листопада 2002 року, «Пероте Пеллон проти Іспанії» від 25 липня 2002 року, «Моїсєєв проти Росії» від 9 жовтня 2008 року, тощо.

Таким чином, на підставі викладеного вище, враховуючи, що обставини невиконання службовою особою Золотоніського відділу державної виконавчої служби у Золотоніському районі Черкаської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) судового рішення у цивільній справі № 695/1015/19, постановленого суддею Золотоніського міськрайонного суду Черкаської області ОСОБА_3 є предметом судового розгляду скарги ОСОБА_4 на бездіяльність уповноважених осіб Золотоніського РВП ГУНП в Черкаській області щодо невнесення відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань про кримінальне правопорушення за заявою ОСОБА_4 від 23.10.2023, тому, зазначена обставина може викликати сумнів у неупередженому розгляді скарги.

Відповідно до усталеної практики Європейського суду з прав людини, безсторонність (неупередженість) суду в сенсі пункту 1 статті 6 Конвенції має визначатися згідно з (i) суб`єктивним критерієм, врахувавши особисті переконання та поведінку конкретного судді, тобто чи мав суддя особисту упередженість або чи був він об`єктивним у цій справі, та (ii) об`єктивним критерієм, іншими словами, шляхом встановлення того, чи забезпечував сам суд та, серед інших аспектів, його склад, достатні гарантії для того, щоб виключити будь-який обґрунтований сумнів у його безсторонності («Фей проти Австрії»).

Проте, між суб`єктивною та об`єктивною безсторонністю не існує беззаперечного розмежування, оскільки поведінка судді не тільки може викликати об`єктивні побоювання щодо його безсторонності з точки зору стороннього спостерігача (об`єктивний критерій), а також може бути пов`язана з питанням його або її особистих переконань (суб`єктивний критерій) (рішення у справі «Кіпріану проти Кіпру»).

У деяких випадках, коли докази для спростування презумпції суб`єктивної безсторонності судді отримати складно, додаткову гарантію надасть вимога об`єктивної безсторонності (рішення у справі «Пуллар проти Сполученого Королівства»). У цьому відношенні навіть вигляд має певну важливість - іншими словами, «має не лише здійснюватися правосуддя - ще має бути видно, що воно здійснюється». Адже йдеться про довіру, яку в демократичному суспільстві суди повинні вселяти у громадськість (рішення у справі «Де Куббер проти Бельгії»). Європейський суд з прав людини зазначає у рішеннях «Делкурт проти Бельгії», «Пєрсак проти Бельгії» і «Де Куббер проти Бельгії», що будь-який суддя, стосовно неупередженості якого є обґрунтований сумнів, повинен заявити самовідвід.

Враховуючи вищевикладене, практику Європейського суду з прав людини, положення пункту 1 ст. 6 Конвенції, ч. 1 ст. 21 КПК, з метою забезпечення достатніх гарантій для того, щоб виключити будь-який обґрунтований сумнів у безсторонності суду, суд висновує, що заява слідчого судді Золотоніського міськрайонного суду Черкаської області ОСОБА_3 про самовідвід у справі № 695/5009/23 з розгляду скарги ОСОБА_4 на бездіяльність уповноважених осіб Золотоніського РВП ГУНП в Черкаській області щодо невнесення відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань про кримінальне правопорушення за заявою ОСОБА_4 від 23.10.2023 підлягає задоволенню.

Відповідно до ч. 3 ст. 81 КПК України питання про вiдвiд вирiшується в нарадчій кімнаті вмотивованою ухвалою слідчого судді, судді (суду).

Керуючись ст. 76, 81, 82 КПК України,

УХВАЛИВ:

Заяву про самовідвід слідчого судді Золотоніського міськрайонного суду Черкаської області ОСОБА_3 у справі № 695/5009/23 з розгляду скарги ОСОБА_4 на бездіяльність уповноважених осіб Золотоніського РВП ГУНП в Черкаській області щодо невнесення відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань про кримінальне правопорушення за заявою ОСОБА_4 від 23.10.2023 - задовольнити.

Матеріали скарги ОСОБА_4 на бездіяльність уповноважених осіб Золотоніського РВП ГУНП в Черкаській області щодо невнесення відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань про кримінальне правопорушення за заявою ОСОБА_4 від 23.10.2023 (справа № 695/5009/23, провадження 1-кс/695/1401/23) передати негайно до канцелярії суду для подальшого автоматизованого розподілу відповідно до ст.35 КПК України.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя ОСОБА_1