Рівненський апеляційний суд
_______________________________________________________________________________________________________________________________________________________________
У Х В А Л А

Іменем України

28 вересня 2023 року м. Рівне

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Рівненського апеляційного суду у складі:

судді-доповідача - ОСОБА_1 ,

суддів - ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

з участю: секретаря судового засідання - ОСОБА_4 ,

прокурора - ОСОБА_5 ,

представника - ОСОБА_6 ,

розглянула у відкритому судовому засіданні в м. Рівне матеріали провадження за апеляційною скаргою представника ОСОБА_6 в інтересах ОСОБА_7 на ухвалу слідчого судді Рівненського міського суду Рівненської області від 05 вересня 2023 року про задоволення клопотання про накладення арешту на майно у кримінальному провадженні № 0000073 від 29.06.2022 року за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст.240, ч.1 ст.240-1, ч.2 ст.240-1, ст.441 КК України, -

ВСТАНОВИЛА:

Ухвалою слідчого судді Рівненського міського суду Рівненської області від 05 вересня 2023 року задоволено клопотання слідчого в ОВС слідчого відділу Управління служби безпеки України в Рівненській області ОСОБА_8 та накладено арешт на:

1.Ноутбук МасВооk Рrо Serial С02ХNР98JG3QD із зарядним пристроєм;

2.7 (сім) пустих тримачів до сім-карт «Vodafone»;

3.2 (дві) сім-картки «Vodafone»;

4.1 (одна) упаковка «Vodafone»;

5.Аркуш паперу з написами;

6.Мобільний телефон Хіаomі з ІМЕI: НОМЕР_1 ;

7.Ніж у чохлі, зовні схожий на холодну зброю;

8.25 предметів, зовні схожих на патрони з написами 9 mm «ФОРТ» Р.А.;

9.Предмет, зовні схожий на пістолет з наявними на ньому написами «Форт-12» НОМЕР_2 з магазином та патронами у кількості 14 шт. (8 шт. - чорні гумові кулі; 6 шт. - білі гумові кулі);

10.Сльозогінний балончик з наявними на ньому написами «Терен-4М»., які вилучені в ході проведення 30.08.2023 року санкціонованого обшуку у будинковолодінні за адресою: АДРЕСА_1 , що розташоване на земельній ділянці з кадастровим номером :03:002:0032 із забороною відчуження, розпорядження та користування ними до прийняття процесуального рішення у кримінальному провадженні.

Представник ОСОБА_6 в інтересах ОСОБА_7 вважає ухвалу слідчого судді в частині накладення арешту на 25 предметів, зовні схожих на патрони з написами 9 mm «ФОРТ» Р.А. та предмет, зовні схожий на пістолет з наявними на ньому написами «Форт-12» НОМЕР_2 з магазином та патронами у кількості 14 шт. (8 шт. - чорні гумові кулі; 6 шт. - білі гумові кулі) такою, що прийнята з порушенням прав власника вилученого майна та іншими порушеннями чинного законодавства, у зв`язку з чим повинна бути скасована.

Зазначає, що накладення арешту на майно ОСОБА_7 є безпідставним, оскільки він не є підозрюваним в даному кримінальному провадженні, а арештоване майно не є об`єктом вчинення злочину, оскільки не відчужувалося та не набувалося злочинним шляхом, щодо нього не вчинялося протиправних дій з наміром відчужувати в незаконний спосіб або накласти на нього будь-які обтяження, а зворотного слідчим не доведено.

Вказує, що в клопотанні про арешт майна не наведено доказів, які б свідчили про об`єктивні підстави вважати, що 25 предметів, зовні схожих на патрони з написами 9 mm «ФОРТ» Р.А. та предмет, зовні схожий на пістолет з наявними на ньому написами «Форт-12» НОМЕР_2 з магазином та патронами у кількості 14 шт. (8 шт. - чорні гумові кулі; 6 шт. - білі гумові кулі), може бути знищено, пошкоджено чи відчужено саме протиправними діями осіб, згаданих у клопотанні.

Звертає увагу суду, що в ОСОБА_7 наявний дозвіл на носіння пристрою для відстрілу гумових куль, який є чинним, а жодних ознак того, що даний пристрій мав якісь протиправні зміни чи міг бути перероблений на бойову зрою є необґрунтованими та потребують перевірки.

Наголошує, що слідчим не надано доказів того, що вилучене майно причетне до незаконного видобутку бурштину або вчинення злочинів, передбачених ст.441, ч.3 ст.240 КК України, не вказав місця вчинення правопорушення та не навів доводів щодо настання наслідків, які можуть перешкоджати кримінальному провадженню у разі не накладення арешту на тимчасово вилучене майно.

Просить скасувати ухвалу слідчого судді в частині накладення арешту на 25 предметів, зовні схожих на патрони з написами 9 mm «ФОРТ» Р.А. та предмет, зовні схожий на пістолет з наявними на ньому написами «Форт-12» Г НОМЕР_3 з магазином та патронами у кількості 14 шт. (8 шт. - чорні гумові кулі; 6 шт. - білі гумові кулі), належні ОСОБА_7 та відмовити в задоволенні клопотання слідчого в цій частині.

Також представник ОСОБА_6 просить поновити строк на апеляційне оскарження ухвали слідчого судді від 05 вересня 2023 року. Вказує, що проголошення судового рішення, зокрема вступної та резолютивної частини ухвали, проводилося за відсутності учасників, а копію ухвали вона отримала лише 11.09.2023 року.

Апеляційна скарга представника ОСОБА_6 подана до поштового відділення 15.09.2023 року, тобто в межах п`ятиденного строку, передбаченого кримінальним процесуальним законом, з дня отримання копії судового рішення.

З огляду на викладене, доводи представника ОСОБА_6 про те, що строк на апеляційне оскарження ухвали слідчого судді пропущено з поважних причин, є обґрунтованими, підтверджуються матеріалами судового провадження, тому він підлягає поновленню.

Заслухавши суддю-доповідача, представника ОСОБА_6 на підтримання апеляційної скарги, прокурора, який заперечував проти її задоволення, перевіривши зміст оскаржуваного рішення слідчого судді, матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи поданої апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з таких підстав.

Згідно вимог ч.1 ст.404 КПК України, суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Рішення слідчого судді в частині накладення арешту на ноутбук МасВооk Рrо Serial С02ХNР98JG3QD із зарядним пристроєм; 7 (сім) пустих тримачів до сім-карт «Vodafone»; 2 (дві) сім-картки «Vodafone»; 1 (одна) упаковка «Vodafone»; аркуш паперу з написами; мобільний телефон Хіаomі з ІМЕI1: НОМЕР_1 ; ніж у чохлі, зовні схожий на холодну зброю; сльозогінний балончик з наявними на ньому написами «Терен-4М» в апеляційній скарзі не оскаржується, відповідно апеляційним судом ухвала суду в цій частині не перевіряється.

При застосуванні заходів забезпечення кримінального провадження слідчий суддя повинен діяти у відповідності до вимог КПК України та судовою процедурою гарантувати дотримання прав, свобод і законних інтересів осіб, а також умов, за яких жодна особа не була б піддана необґрунтованому процесуальному обмеженню.

Згідно з ч.2 ст.131 КПК України, одним із видів заходів забезпечення кримінального провадження є арешт майна.

Статтею 170 КПК України визначено, що арештом майна є тимчасове позбавлення за ухвалою слідчого судді чи суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину.

Відповідно до п.1 ч.2 ст.170, ч.3 ст.170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів та з цих підстав накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у ст.98 КПК України, зокрема, є знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій.

Також, при вирішенні питання про арешт майна для прийняття законного та обґрунтованого рішення слідчий суддя, згідно ст.ст.94, 132, 170-173 КПК України, повинен врахувати: існування обґрунтованої підозри щодо вчинення злочину та достатність доказів, що вказують на вчинення злочину; правову підставу для арешту майна; можливий розмір шкоди, завданої злочином; наслідки арешту майна для третіх осіб; розумність і співмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження.

Відповідні дані мають міститися і у клопотанні слідчого чи прокурора, який звертається з проханням арештувати майно, оскільки, згідно ст.1 Першого протоколу Конвенції про захист прав та основоположних свобод, будь-яке обмеження права власності повинно здійснюватися відповідно до закону, а отже суб`єкт, який ініціює таке обмеження, повинен обґрунтувати свою ініціативу з посиланням на норми закону.

Як вважає колегія суду, задовольняючи клопотання слідчого в оскаржуваній частині, слідчий суддя не дотримався вказаних вимог закону, а висновки судового рішення не відповідають вимогам закону і матеріалам справи.

З матеріалів судового провадження вбачається, що в провадженні слідчого відділу УСБУ в Рівненській області перебуває кримінальне провадження за №0000073 від 29.06.2022 року за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст.240, ч.1 ст.240-1, ч.2 ст.240-1, ст.441 КК України.

Органом досудового розслідування встановлено, що невстановленими особами налагоджена протиправна діяльність, спрямована на масове знищення рослинного світу, знищення природного покрову ґрунту та порушення його цілісності з метою видобутку бурштину, що може призвести до екологічних катастроф, зокрема, виснаження та знищення окремих природних комплексів, що обмежує або виключає провадження господарської діяльності на пошкоджених землях. Разом з тим, група осіб здійснює незаконне видобування бурштину, а також збут, придбання, зберігання, передача, пересилання, перевезення, переробку бурштину, законність походження якого не підтверджується відповідними документами, у значних розмірах. Зазначені вище особи здійснюють незаконний видобуток бурштину на території земельних ділянок поблизу сіл Федорівка, Олексіївка та смт. Клесів Сарненського району Рівненської області. В ході проведення обшуку 30.08.2023 року на земельній ділянці з кадастровим номером :03:002:0032 було виявлено та вилучено низку предметів, які постановою слідчого в ОВС слідчого відділу Управління служби безпеки України в Рівненській області ОСОБА_8 від 31.08.2023 року визнано речовими доказами та на які ухвалою Рівненського міського суду Рівненської області від 05.09.2023 року накладено арешт.

Накладаючи арешт на майно слідчий суддя зазначив, що даний захід забезпечення дасть можливість проведенню ряду експертиз та забезпечить збереження речових доказів, оскільки не накладення арешту на нього може призвести до його втрати, знищення використання, перетворення, передачі або відчуження. Крім того, може призвести до настання наслідків, які можуть перешкодити кримінальному провадженню.

Проте колегія суддів не погоджується з висновком слідчого судді про необхідність накладення арешту на 25 предметів, зовні схожих на патрони з написами 9 mm «ФОРТ» Р.А. та предмет, зовні схожий на пістолет з наявними на ньому написами «Форт-12» НОМЕР_2 з магазином та патронами у кількості 14 шт. (8 шт. - чорні гумові кулі; 6 шт. - білі гумові кулі), належні ОСОБА_7 , оскільки клопотання слідчого та долучені до нього матеріали не містять достатніх і належних доказів на підтвердження обставин, на які посилається останній, мотивуючи необхідність накладення арешту на вказані предмети.

Так, накладення арешту на 25 предметів, зовні схожих на патрони з написами 9 mm «ФОРТ» Р.А. та предмет, зовні схожий на пістолет з наявними на ньому написами «Форт-12» Г НОМЕР_3 з магазином та патронами у кількості 14 шт. (8 шт. - чорні гумові кулі; 6 шт. - білі гумові кулі) є недоведеним, необґрунтованим, та таким, що порушує права ОСОБА_7 , як законного власника, оскільки факт вчинення ОСОБА_7 злочину, зокрема, на вказаній земельній ділянці, відсутній. У клопотанні про арешт майна не наведено й доказів, які б свідчили про те, що вказані речі є предметом злочину, можуть бути знищені, пошкоджені чи відчужені саме протиправними діями осіб, згаданих у клопотанні, чи те, що даний пристрій належить особам, вказаним в ухвалі про обшук.

Крім того, під час апеляційного розгляду представник ОСОБА_6 наголосила, що в ОСОБА_7 наявний дозвіл на носіння пристрою для відстрілу гумових куль, який є чинним до 03.10.2023 року. Жодних ознак того, що даний пристрій мав якісь протиправні зміни, переробки відсутні. Пристрій та інші речі є заводськими та змін не зазнавали.

Доводи прокурора щодо того, що пристрій міг бути перероблений під бойову зброю, а тому підлягає вилученню задля проведення експертизи, є необґрунтованими, оскільки не підтверджуються матеріалами провадження. Не наведено переконливих доводів для залишення накладеного арешту без зміни прокурором і в апеляційному суді.

Разом з тим, апеляційний суд вважає, що органом досудового розслідування не підтверджено й існування ризиків, визначених у абзаці другому ч.1 ст.170 КПК України, а саме приховування, пошкодження, знищення, перетворення чи відчуження, або достатність підстав вважати, що такі ризики можуть мати місце у даному кримінальному провадженні щодо вказаного майна. Посилання слідчого та прокурора на вказані ризики є нічим іншим, як припущенням, яке не підтверджується матеріалами справи.

Не містять надані матеріали і будь-яких відомостей на обґрунтування того, що потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання в права і свободи власника майна, про який ідеться в клопотанні, завдяки чому може бути виконане завдання, для виконання якого слідчий звернувся до суду із клопотанням про накладення арешту на дане конкретне майно.

Вирішуючи питання щодо законності і обґрунтованості арешту майна, апеляційний суд, крім іншого, враховує усталену судову практику ЄСПЛ на предмет відповідності втручання в право володіння майном принципу правомірного втручання, сумісного з гарантіями ст.1 Першої протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, згідно якої підлягають оцінці три головні критерії, а саме: чи є втручання законним; чи переслідує воно суспільний інтерес; чи є такий захід (втручання в право на мирне володіння майном) пропорційним визначеним цілям.

Втручання держави в право володіння особою майном у кримінальному провадженні, на думку колегії суддів, здійснено без урахування вимог кримінального процесуального закону, тобто без достатніх на те правових підстав, а тому таке втручання не є виправданим.

Постановляючи ухвалу про арешт, слідчий суддя не дотримався вимог ч.ч.2 4 ст.173 КПК України та не врахував реальну можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні.

З врахуванням наведеного, колегія суддів приходить до висновку, що рішення слідчого судді суду першої інстанції було прийнято з порушенням вимог закону, оскільки при розгляді клопотання, поданого слідчим, не в повній мірі з`ясовано всі обставини справи, з якими закон пов`язує можливість накладення арешту на майно.

Керуючись ст.ст.405, 407, 409, 422 КПК України, колегія суддів -

УХВАЛИЛА:

Поновити представнику ОСОБА_6 строк на апеляційне оскарження ухвали слідчого судді Рівненського міського суду Рівненської області від 05 вересня 2023 року.

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_6 в інтересах ОСОБА_7 задовольнити.

Ухвалу слідчого судді Рівненського міського суду Рівненської області від 05 вересня 2023 року про задоволення клопотання про накладення арешту на майно у кримінальному провадженні № 0000073 від 29.06.2022 року за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст.240, ч.1 ст.240-1, ч.2 ст.240-1, ст.441 КК України скасувати.

Постановити нову ухвалу, якою клопотання слідчого в ОВС слідчого відділу Управління служби безпеки України в Рівненській області ОСОБА_8 задовольнити частково.

Накласти арешт на:

1. Ноутбук МасВооk Рrо Serial С02ХNР98JG3QD із зарядним пристроєм;

2.7 (сім) пустих тримачів до сім-карт «Vodafone»;

3.2 (дві) сім-картки «Vodafone»;

4.1 (одна) упаковка «Vodafone»;

5.Аркуш паперу з написами;

6.Мобільний телефон Хіаomі з ІМЕI1: НОМЕР_1 ;

7.Ніж у чохлі, зовні схожий на холодну зброю;

8.Сльозогінний балончик з наявними на ньому написами «Терен-4М».

В задоволенні решти клопотання слідчого про арешт майна відмовити.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3