Провадження № 274/5621/23
ВИРОК Провадження № 1-кп/0274/810/23

І м е н е м У к р а ї н и

10.10.23 року м. Бердичів

Бердичівський міськрайонний суд Житомирської області в складі:

головуючого - судді . . . . . . . . . . . . . . . . . . . ОСОБА_1

за участі секретаря судового засідання . . . ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження № 274/5621/23 про обвинувачення

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Грозино Коростенського району Житомирської області, громадянина України, з професійно-технічною освітою, одруженого, зі слів має двох малолітніх дітей ІНФОРМАЦІЯ_2 та ІНФОРМАЦІЯ_3 , працював неофіційно, зареєстрованого в АДРЕСА_1 , мешканця до засудження АДРЕСА_2 , на даний час відбуває покарання у ДУ «Бердичівський виправний центр (№ 108)», раніше судимого: 1) 12.03.09 Оболонським районним судом м. Києва з врахуванням ухвали апеляційного суду м. Києва від 15.05.09 за ст.ст. 185 ч. 4, 69 КК України на 2 роки позбавлення волі; 2) 22.04.11 Шевченківським районним судом м. Києва за ст.ст. 289 ч. 2, 69, 71 КК України на 3 роки 3 місяці позбавлення волі; 3) 29.09.15 Апеляційним судом м. Києва за ч. 1 ст. 121 КК України на 8 років позбавлення волі; 4) 04.10.22 Шевченківським районним судом м. Києва за ч. 2 ст. 190 КК України на 1 рік обмеження волі,

за ч. 1 ст. 390 КК України,

за участі прокурора . . . . . . . . . . . . . ОСОБА_4

обвинуваченого . . . . . . . . . . . . . . . . ОСОБА_3 ,

в с т а н о в и в :

13 червня 2023 року засуджений до обмеження волі ОСОБА_3 , прибувши для відбування покарання до державної установи «Бердичівський виправний центр (№ 108)» (далі БВЦ-108), під підпис був ознайомлений з вимогами Кримінально-виконавчого кодексу України та нормативно-правовими актами, що регламентують порядок та умови відбування покарання у виді обмеження волі, правилами внутрішнього розпорядку установи виконання покарання для засуджених до обмеження волі та попереджений про кримінальну відповідальність за вчинення кримінальних правопорушень, передбачених статтями 390, 391, 392, 393 КК України.

Будучи попередженим про кримінальну відповідальність за ст. 390 КК України, 09 серпня 2023 року близько 16 год. 50 хв. засуджений до обмеження волі ОСОБА_3 на підставі заяви про дозвіл на вихід за межі БВЦ-108 з метою отримання медичної консультації у лікаря спільно з начальником відділу нагляду та безпеки ОСОБА_5 . БВЦ-108 вийшли за межі установи. Проходячи по вул. Шкіряників, 5 у м. Бердичеві, засуджений ОСОБА_6 ввів в оману ОСОБА_5 , зайшов у кущі під виглядом справити фізіологічну потребу, розуміючи протиправність своїх дій, скориставшись відсутністю нагляду, зник з поля зору останнього та без відповідного дозволу начальника БВЦ-108 самовільно залишив межі вказаного виправного центру.

Кримінальна відповідальність за злочин, у вчиненні якого ОСОБА_3 визнається винуватим, передбачена ч. 1 ст. 390 КК України.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 свою вину у вчиненні інкримінованого йому злочину визнав повністю та показав, що він вже три роки не притягувався до кримінальної відповідальності, а тут був засуджений за ст. 190 КК України до обмеження волі. 24.05.23 його було затримано та у червні він прибув для відбування покарання до Бердичівського виправного центру. По прибуттю йому було доведено вимоги до поведінки засуджених, порядок відбування покарання, попереджено про кримінальну відповідальність, у тому числі за самовільне залишення. Працевлаштувався на роботу. У серпні, у другій половині дня він з представником адміністрації Олійником, який його супроводжував, йшли у лікарню на обстеження. Йому стало зле і він попросився відійти у кущі, щоб справити природні потреби. Після дослідження доказів підтвердив, що після цього побіг у напрямку кладовища, а потім на об`їзну. Наступного дня він сам підійшов до патрульних, вони запитали, чи він той, хто розшукується БВЦ-108, він підтвердив, і його завезли до центру. Вину визнає, про скоєне жалкує, кається, просить суворо не карати.

Крім повного визнання вини обвинуваченим, його винуватість також підтверджується сукупністю й інших зібраних та досліджених у судовому засіданні доказів:

*копією вироку Шевченківського районного суду м. Києва від 04.10.22, згідно з яким ОСОБА_3 засуджено за ч. 2 ст. 190 КК України до покарання у виді обмеження волі на строк 1 рік (т. 1, а.п. 39-40);

*даними копії розписки ОСОБА_3 від 13.06.23 про ознайомлення з вимогами КВК України, КПК України та КК України, ознайомлення з межами ДУ "Бердичівський виправний центр (№ 108)", розпорядком дня та правилами поведінки. ОСОБА_3 , серед іншого, попереджений про кримінальну відповідальність за ст. 390 КК України (т. 1, а.п. 41-44);

*даними наказу Департаменту з питань виконання кримінальних покарань Міністерства юстиції України № 4/ОД-21 від 15.01.21 «Про встановлення меж державної установи «Бердичівський виправний центр (№ 108)», згідно з яким встановлено межі установи, у тому числі для засуджених, які проходять медичний огляд у лікувальних закладах охорони здоров`я, пересування засуджених у супроводі (т. 1, а.п. 8);

*даними копії заяви засудженого ОСОБА_3 від 09.08.23 на ім`я начальника БВЦ-108 на надання дозволу на вихід до лікарні для отримання медичної консультації (т. 1, а.п. 9);

*даними рапорту чергового помічника начальника ДУ "Бердичівський виправний центр (№ 108)" ОСОБА_7 від 09.08.23, згідно з яким о 16.50 09.08.23 співробітник установи ОСОБА_5 доповів, що під час слідування до КНП «Центральна міська лікарня» Бердичівської міської ради засуджений ОСОБА_3 , ввівши в оману, зайшов у хащі під приводом справити фізіологічні потреби та зник, на телефонні дзвінки не відповідає, встановити місцезнаходження по гарячих слідах не вдалося (т. 1, а.п. 7);

*даними протоколу проведення слідчого експерименту від 17.08.23 з фототаблицею до нього, під час якого підозрюваний ОСОБА_3 на місцевості показав коли, де та як саме він здійснював втечу, зокрема, куди і як він побіг після того як зайшов до чагарників (у напрямку кладовища по вул. Житомирській) та куди він направився після цього (об`їзна дорога м. Бердичева, де і був виявлений працівниками поліції). Дані протоколу про час, місце, спосіб вчинення злочину відповідають обставинам обвинувачення, показанням обвинуваченого та іншим дослідженим доказам (т. 1, а.п. 60-64).

За клопотанням прокурора, проти задоволення якого не заперечили інші учасники судового розгляду, суд визнав недоцільним дослідження інших доказів щодо фактичних обставин, які ніким не оспорюються.

Оцінивши наведені докази в їхній сукупності, суд вважає винуватість обвинуваченого ОСОБА_3 доведеною повністю та кваліфікує його дії за ч. 1 ст. 390 КК України, як самовільне залишення місця обмеження волі вчинене особою, яка відбуває покарання у виді обмеження волі.

Обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченому, суд визнає: щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину.

Обставиною, яка обтяжує покарання обвинуваченому, суд визнає: рецидив злочинів.

При призначенні покарання ОСОБА_3 суд керується загальними засадами призначення покарання, визначеними у ст. 65 КК України, і враховує ступінь тяжкості вчиненого ним кримінального правопорушення, дані про особу винного та обставини, що пом`якшують і обтяжують його покарання.

Відповідно до ст. 12 КК України кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 390 КК України, є нетяжким злочином.

Обвинувачений раніше судимий, за місцем відбування покарання у виді обмеження волі за незначний проміжок часу характеризувався посередньо, порушень встановленого порядку відбування покарання не допускав, до дисциплінарної відповідальності не притягувався, залучався до робіт із благоустрою виправного центру, до праці ставився задовільно, заохочень не мав, брав участь у реалізації програми виховного впливу.

З урахуванням наведеного, беручи до уваги особу обвинуваченого ОСОБА_3 , який раніше неодноразово судимий, раніше відбував покарання у виді позбавлення волі, вчинив злочин, пов`язаний із уникненням від відбування покарання у виді обмеження волі, при чому скоїв злочин, відбувши лише два місяці у виправному центрі, подальше відбуття покарання у виді обмеження волі не змінить умов і режиму такого покарання, тобто не усуне причини та умови скоєння злочину, суд приходить висновку, що виправлення та перевиховання обвинуваченого без ізоляції від суспільства неможливе. І лише враховуючи визнання вини обвинуваченим, його щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину, беручи до уваги запропоновану прокурором міру покарання, суд приходить висновку про можливість призначення ОСОБА_3 строку покарання ближче до мінімального, встановленого в санкції статті. Остаточне покарання обвинуваченому відповідно до ч. 1 ст. 71 КК України суд призначає за сукупністю вироків, шляхом часткового приєднання невідбутої частини покарання, призначеного за вироком Шевченківського районного суду м. Києва від 04 жовтня 2022 року.

На думку суду саме призначене покарання є необхідним й достатнім для його виправлення та запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень.

Цивільний позов у провадженні не подано.

Дані про процесуальні витрати матеріали провадження не містять.

Підстав для обрання щодо обвинуваченого запобіжного заходу, враховуючи відсутність клопотань з даного приводу, до набрання вироком законної сили суд не вбачає.

Керуючись статтями 373, 374 КПК України, суд

у х в а л и в :

ОСОБА_3 визнати винуватим у пред`явленому обвинуваченні у скоєнні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 390 КК України, та призначити йому покарання у виді позбавлення волі на строк 01 (один) рік 05 (п`ять) місяців.

На підставі ч. 1 ст. 71, ст. 72 КК України остаточне покарання ОСОБА_3 суд призначає за сукупністю вироків шляхом часткового приєднання невідбутої частини покарання, призначеного за вироком Шевченківського районного суду м. Києва від 04 жовтня 2022 року, та призначає ОСОБА_3 до відбуття 01 (один) рік 07 (сім) місяців позбавлення волі.

Початок строку відбування призначеного покарання ОСОБА_3 обчислювати з дня приведення вироку до виконання.

Запобіжний захід до набрання вироком законної сили щодо обвинуваченого ОСОБА_3 не застосовувати.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо він не скасований, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

На вирок протягом тридцяти днів з дня проголошення може бути подана апеляційна скарга до Житомирського апеляційного суду через Бердичівський міськрайонний суд.

Копія вироку негайно після проголошення вручається обвинуваченому та прокурору. Учаснику, який не був присутнім в судовому засіданні, копія вироку надсилається не пізніше наступного дня після його ухвалення.

Головуючий суддя ОСОБА_1