ДАРНИЦЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М.КИЄВА
провадження № 1-кс/753/3728/23
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"01" грудня 2023 р. слідчий суддя Дарницького районного суду м. Києва ОСОБА_1 з секретарем судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши в судовому засіданні в залі суду в м. Києві скаргу ОСОБА_3 в інтересах потерпілої ОСОБА_4 на рішення слідчого про відмову в задоволенні клопотання в кримінальному провадженні № 0002018,

В С Т А Н О В И В:

28.11.2023 адвокат ОСОБА_3 в інтересах потерпілої ОСОБА_4 звернувся до слідчого судді зі скаргою на постанову слідчого СВ Дарницького УП ГУНП у м.Києві ОСОБА_5 від 20.10.2023 про відмову у задоволенні клопотання про проведення допиту ОСОБА_6 у кримінальному провадженні № 0002018 від 16.07.2022 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.152 КК України.

На обґрунтування скарги зазначив, що з метою перевірки та уточнення відомостей, які мають значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, звернувся до слідчого з клопотанням про проведення допиту ОСОБА_6 за участі представника потерпілої, у разі встановлення розбіжностей в наданих під час допиту показах від показів ОСОБА_4 ініціювати проведення одночасного допиту за участі представника потерпілої, проте у задоволенні цього клопотання було відмовлено. Оскаржувану постанову захисник вважає необґрунтованою посилаючись на те, що клопотання розглянуто з порушенням строків встановлених законом, а наведені у ній мотиви відмови у задоволенні клопотання не відповідають нормам КПК України, а результати ініційованих ним слідчих дій мають значення для кримінального провадження.

ОСОБА_3 в судове засідання повторно не з`явився, подав клопотання про розгляд скарги за його відсутності.

Відповідно до ч. 3 ст. 306 КПК України розгляд скарг здійснюється за обов`язкової участі особи, яка подала скаргу, чи її захисника, представника... Однак враховуючи, що кримінальний процесуальний закон встановлює скорочені терміни розгляду скарг на рішення, дії чи бездіяльність слідчого чи прокурора (не пізніше 72 годин з моменту надходження скарги), підстав для відкладення судового засідання суд не вбачає і вважає за можливе розглянути скаргу у відсутність заявника.

Слідчий також не з`явився в судове засідання, проте його неявка не перешкоджає розгляду скарги.

За результатами дослідження матеріалів скарги слідчий суддя дійшов до висновку про її необґрунтованість з таких підстав.

Заявник просив витребувати матеріали кримінального провадження, проте вважаю, що матеріали скарги містять достатньо даних необхідних для прийняття рішення, тому підстав для огляду матеріалів кримінального провадження не вбачаю.

Слідчими слідчого відділу Дарницького УП ГУ НП у м. Києві розслідується кримінальне провадження №0002018 внесене до ЄРДР16.07.2022 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.152 КК України, у якому ОСОБА_4 має процесуальний статус потерпілої.

Підставою внесення відомостей до ЄРДР послугувала заява ОСОБА_4 про те, що 25.07.2022 приблизно о 21-40 год. на березі озера Заплавне за адресою: м.Київ, вул. Березнева під час спільного відпочинку ОСОБА_6 вчинив дії сексуального характеру, пов`язані з оральним проникненням в тіло ОСОБА_4 із використанням геніталій.

20.10.2023 звернувся до слідчого з клопотанням про проведення допиту ОСОБА_6 посилаючись на те, що останній був безпосереднім свідком кримінального провадження, так як перебував на місце вчинення злочину та приймав участь в діях, які стали підставою заяви ОСОБА_4 , та для усунення розбіжностей в показах потерпілої та поясненнях ОСОБА_6 наданих слідчому в порядку ст.97 КПК України, що необхідно для перевірки та уточнення відомостей, які мають значення для встановлення обставин кримінального правопорушення.

20.10.2023 слідчий ОСОБА_5 виніс постанову про відмову у задоволенні вказаного клопотання. Своє рішення слідчий вмотивував тим, що ОСОБА_6 на даний час у вказаному кримінальному провадженні не має статусу ані свідка, ані потерпілого, ані підозрюваного, в ході досудового розслідування перевіряється безпосередня причетність останнього до вчинення кримінального правопорушення, та посилаючись на недопустимість доказів, отриманих з показань свідка, який надалі визнаний підозрюваним чи обвинуваченим у цьому кримінальному провадженні прийшов до висновку, що допит ОСОБА_6 є недоцільним та визначеного правового підгрунтя за собою не несе.

Виходячи з дати винесення оскаржуваної постанови слідчого, строк її розгляду встановлений ст.220 КПК України слідчим не порушений.

Зі скарги вбачається, що копію цієї постанови захисник отримав 16.11.2023 (вих. № від 13.11.2023), а отже встановлений процесуальним законом десятиденний строк її оскарження не пропущений.

Даючи оцінку доводам скарги про незаконність і необґрунтованість оскаржуваної постанови, суд керується загальними засадами кримінального провадження та положеннями кримінального процесуального закону, які визначають порядок (процедуру) кримінального провадження.

Так, за приписами ст.ст. 7, 9, 20, 22, 23, 26 КПК України зміст та форма кримінального провадження повинні відповідати загальним засадам кримінального провадження, до яких, зокрема, відносяться верховенство права, законність, змагальність сторін та свобода в поданні ними суду своїх доказів і у доведеності перед судом їх переконливості.

Ч. 2 ст. 9 цього Кодексу визначає, що прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий зобов`язані всебічно, повно і неупереджено дослідити обставини кримінального провадження, виявити як ті обставини, що викривають, так і ті, що виправдовують підозрюваного, обвинуваченого, …, надати їм належну правову оцінку та забезпечити прийняття законних і неупереджених процесуальних рішень.

У кримінальному провадженні підлягають доказуванню, зокрема, подія кримінального правопорушення та винуватість обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, форма вини мотив і мета вчинення кримінального правопорушення (ст. 91 КПК України).

Відповідно до положень ст. 93 цього Кодексу сторона обвинувачення здійснює збирання доказів шляхом проведення слідчих (розшукових) дій та негласних (слідчих) розшукових дій, витребування та отримання речей, документів тощо, проведення інших процесуальних дій.

Доказами у кримінальному провадженні є фактичні дані, отримані у передбаченому цим Кодексом порядку, на підставі яких слідчий, прокурор, слідчий суддя і суд встановлюють наявність чи відсутність фактів чи обставин, що мають значення для кримінального провадження та підлягають доказуванню. Процесуальними джерелами доказів є показання, речові докази, документи, висновки експертів (стаття 84 КПК України).

Належними є докази, які прямо чи непрямо підтверджують існування обставин, що підлягають доказуванню у кримінальному провадженні, та інших обставин, які мають значення для кримінального провадження, а також достовірність чи недостовірність, можливість чи неможливість використання інших доказів (стаття 85 КПК України).

За нормою ст. 220 цього Кодексу клопотання сторони захисту, потерпілого і його представника чи законного представника, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, про виконання будь-яких процесуальних дій та у випадках, установлених цим Кодексом, іншої особи, права чи законні інтереси якої обмежуються під час досудового розслідування, або її представника, слідчий, дізнавач, прокурор зобов`язані розглянути в строк не більше трьох днів з моменту подання і задовольнити їх за наявності відповідних підстав.

Про результати розгляду клопотання повідомляється особа, яка заявила клопотання. Про повну чи часткову відмову в задоволенні клопотання виноситься вмотивована постанова… .

Згідно з приписами пункту 2 частини 5 статті 110 КПК України мотивувальна частина постанови слідчого, дізнавача, прокурора повинна містити: відомості про зміст обставин, яка є підставами для прийняття постанови; мотиви прийняття постанови, їх обґрунтування та посилання на положення цього Кодексу.

Судом установлено, що за формою оскаржувана постанова відповідає вимогам статей 110, 220 КПК України з огляду на зазначення у ній змісту обставин, які є підставами для її прийняття, мотивів прийнятого рішення, їх обґрунтування та посилань на відповідні положення КПК України.

За приписами ч.1,2 ст.223 КПК України слідчі (розшукові) дії є діями, спрямованими на отримання (збирання) доказів або перевірку вже отриманих доказів у конкретному кримінальному провадженні. Підставами для проведення слідчої (розшукової) дії є наявність достатніх відомостей, що вказують на можливість досягнення її мети.

Приписами п.1 ч.3 ст. 87 КПК України презюмується, що недопустимими є докази, отримані з показань свідка, який надалі визнаний підозрюваним чи обвинуваченим у цьому кримінальному провадженні.

Слідчим суддею встановлено, що ОСОБА_6 в даному кримінальному провадженні статусу підозрюваного не має, а допит його як свідка буде без результатним, що вказує на неможливість досягнення мети слідчої дії.

Отже ураховуючи наведене, рішення слідчого про відмову у задоволенні клопотання слідчий суддя вважає обґрунтованим і мотивованим, у зв`язку з чим підстави для задоволення скарги відсутні.

На підставі викладеного, керуючись статтями 306, 307 КПК України, слідчий суддя

У Х В А Л И В:

У задоволенні скарги ОСОБА_3 в інтересах потерпілої ОСОБА_4 на рішення слідчого про відмову в задоволенні клопотання в кримінальному провадженні № 0002018 відмовити.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку протягом п`яти днів з моменту її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1