Провадження № 1-кс/638/2970/23
УХВАЛА

Іменем України

15 листопада 2023 року м. Харків

Дзержинський районний суд м. Харкова у складі:

слідчого судді ОСОБА_1

за участю секретаря ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3

захисника адвоката ОСОБА_4

підозрюваного ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання прокурора Борівського відділу Ізюмської окружної прокуратури ОСОБА_6 , про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою у межах строку досудового розслідування у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0002873 від 13.11.2023, відносно

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець смт.Борова Борівського району Харківської області, громадянин України, не одружений, з середньою спеціальною освітою, на утриманні малолітніх дітей та осіб похилого віку не має, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , фактично мешкає за адресою: АДРЕСА_2 , не судимий в силу ст. 89 КК України,

підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України,-

ВСТАНОВИВ:

До Дзержинського районного суду м. Харкова надійшло клопотання прокурора Борівського відділу Ізюмської окружної прокуратури ОСОБА_6 , про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою у межах строку досудового розслідування у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0002873 від 13.11.2023., відносно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України, без визначення розміру застави.

В обґрунтування клопотання сторона обвинувачення зазначає, що у провадженні відділення №1 СВ Ізюмського РУП ГУНП в Харківській області перебувають матеріали кримінального провадження, відомості про яке внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0002873 від 13.11.2023, за ознаками кримінального правопорушення - злочину, передбаченого ч.1 ст.115 КК України умисне вбивство, тобто умисне протиправне заподіянні смерті іншій людині.

Досудовим розслідуванням встановлено, що в ніч з 12 на 13 листопада 2023 року, більш точний час в ході досудового розслідування не встановлено, ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння за місцем постійного мешкання за адресою: АДРЕСА_2 , разом зі своєю співмешканкою ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , де в ході конфлікту між ОСОБА_5 та ОСОБА_7 на підставі раптововиниклих неприязних відносин з мотивів ревнощів, ОСОБА_5 , реалізуючи свій раптово виниклий злочинний умисел, направлений на умисне заподіяння смерті ОСОБА_7 , передбачаючи та бажаючи настання суспільно небезпечних наслідків, з мотивів ревнощів, наніс множинні удари руками та ногами по різним частинам тіла ОСОБА_7 , зокрема, в область голови та тулубу, внаслідок чого спричинив останній тілесні ушкодження у вигляді множинних синців по всьому тілу, чисельних переломів ребер з обох боків по різних анатомічних лініях, переломів верхньої щелепи справа, правої вилочної кістки, правої орбіти та правої надбрівної дуги, що призвели до смерті ОСОБА_7 .

Згідно з лікарським свідоцтвом про смерть №12-17/278Брт/23 від 14.11.2023 смерть ОСОБА_7 настала внаслідок сукупної тупої травми тіла та голови.

На підставі вищевикладеного у вчиненні вказаного кримінального правопорушення злочину, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України (умисне вбивство)підозрюється ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець смт.Борова Борівського району Харківської області, громадянин України, не одружений, з середньою спеціальною освітою, на утриманні малолітніх дітей та осіб похилого віку не має, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , фактично мешкає за адресою: АДРЕСА_2 , не судимий в силу ст. 89 КК України.

14.11.2023 ОСОБА_5 затримано в порядку ст. 208 КПК України, час фактичного затримання: 10 год. 10 хв.

14.11.2023 о 13 год. 55 хв. ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення-злочину передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України, - умисне вбивство, тобто умисне протиправне заподіяння смерті іншій людині.

Вина ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення повністю підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами: протоколами огляду місця події, протоколами допиту свідків, речовими доказами.

На час звернення з клопотанням ОСОБА_5 інкримінується вчинення особливо тяжкого кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України, за вчинення якого передбачено покарання у вигляді позбавлення волі строком від 7 до 15 років. Стан його здоров`я та вік не перешкоджає обранню запобіжного заходу - тримання під вартою.

Прокурором у клопотанні зазначено, що підставами та метою застосування запобіжного заходу, згідно з п. п. 1, 2, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, є забезпечення виконання підозрюваним, покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватись від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення;незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного у цьому ж кримінальному провадженні; вчинити інше кримінальне правопорушення, чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється.

З урахуванням обставин справи прокурор у клопотанні просить обрати запобіжний захід у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_5 без визначення застави.

Прокурор в судовому засіданні підтримав клопотання з підстав, викладених у ньому.

Захисник підозрюваного щодо задоволення клопотання про обрання запобіжного заходу, з урахуванням визнанням його підзахисним своєї вини, поклався на розсуд суду.

Підозрюваний підтримав свого захисника.

Слідчий суддя, розглянувши клопотання, заслухавши думку сторін кримінального провадження, дослідивши матеріали клопотання, встановив наступне.

Кримінальним процесуальним Кодексом України визначено мету, підстави та обставини, що враховуються при обранні запобіжного заходу.

Вирішення питання судом щодо запобіжного заходу відбувається в порядку, передбаченому главою 18 цього Кодексу.

Відповідно до ст.177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується. Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави суду вважати, що обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

Крім того, п.4 ч.2 ст. 183 КПК України передбачено, що запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.

Згідно ст.194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Вивченням матеріалів клопотання встановлено, що в провадженні відділення №1 СВ Ізюмського РУП ГУНП в Харківській області перебувають матеріали кримінального провадження, відомості про яке внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0002873 від 13.11.2023, за ознаками кримінального правопорушення - злочину, передбаченого ч.1 ст.115 КК України умисне вбивство, тобто умисне протиправне заподіянні смерті іншій людині.

14.11.2023 ОСОБА_5 затримано в порядку ст. 208 КПК України, час фактичного затримання: 10 год. 10 хв.

14.11.2023 о 13 год. 55 хв. ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення-злочину передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України, - умисне вбивство, тобто умисне протиправне заподіяння смерті іншій людині.

14.11.2023 о 16 год. 52 хв. ОСОБА_5 отримав клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Надані стороною кримінального провадження докази свідчать про обґрунтованість повідомленої ОСОБА_5 підозри у вчиненні кримінального правопорушення - злочину, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України, що підтверджуються зібраними у кримінальному провадженні доказами, а саме: протоколом огляду місця події від 13.11.2023, протоколом допиту потерпілого ОСОБА_8 від 14.11.2023, протоколом допиту свідка ОСОБА_9 , протоколом допиту свідка ОСОБА_10 , протоколом допиту свідка ОСОБА_11 , протокол допиту свідка ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , постановою про визнання речовим доказом від 13.11.2023,лікарським свідоцтвом про смерть від 14.11.2023 за № 12-17/278БРТ/23 щодо ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та іншими доказами в їх сукупності.

На стадії досудового розслідування слідчий суддя може, враховуючи правову позицію ЄСПЛ щодо визначення поняття «обґрунтована підозра» як існування фактів або інформації, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення (п.175 Рішення в справі «Нечипорук і Йонкало проти України» (заява № 42310/04, рішення від 21 квітня 2011 року, остаточне 21 липня 2011 року)), оцінити лише достатність зібраних доказів для підозри певної особи у вчиненні кримінального правопорушення, не вдаючись до їх оцінки як допустимих.

При цьому, самі по собі обставини здійснення підозрюваним конкретних дій та доведеність його вини потребують перевірки та оцінки у сукупності з іншими доказами у кримінальному провадженні під час подальшого досудового розслідування.

Такий висновок цілком узгоджується із правовими позиціями, наведеними у рішеннях ЄСПП: так, у справі «Мюррей проти Сполученого Королівства» № 14310/88 від 23.10.1994 . Суд зазначив, що «факти, які є причиною виникнення підозри не повинні бути такими ж переконливими, як і ті, що є необхідними для обґрунтування вироку чи й просто висунення обвинувачення, черга якого надходить на наступній стадії процесу кримінального розслідування».

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, передбаченого ч. 1 ст. 115 К України, за які законом передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк від семи до дванадцяти років.

Слідчий вважає встановленим існування ризиків, передбачених п.п.1,2, 3, 5 ч.1 ст.177 КПК України, а саме: у разі перебування підозрюваного на волі він може переховуватися від органів досудового розслідування або суду, знищити чи спотворити речі або документи, що мають істотне значення для встановлення об`єктивних обставин кримінального правопорушення, незаконно впливати на свідків та потерпілого у кримінальному провадженні, а також вчинити інше кримінальне правопорушення з огляду на наступне.

Перебуваючи на свободі, ОСОБА_5 , усвідомлюючи, що ним скоєно тяжкий злочин, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від 7 до 15 років, з метою уникнення кримінальної відповідальності може переховуватись від слідства та суду на території України, чим унеможливить досягнення завдань кримінального провадження, передбачених ст. 2 КПК України (п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України).

Ризик втечі в даному випадку має оцінюватись у контексті чинників, пов`язаних з характером особи, її моральністю, місцем проживання, родом занять, майновим станом, сімейним зв`язками та усіма видами зв`язку з країною, в якій така особа піддається кримінальному переслідування («Бекчиєв проти Молдови» §58). Серйозність покарання є ревалентною обставиною в оцінці ризику того, що обвинувачений може втекти («Ідалов проти Росії», «Гарицьки проти Польщі», «Храїді проти Німеччини», «Ілійков проти Болгарії»), а наявність судимості може стати підставою для обґрунтування того, що обвинувачений може вчинити новий злочин («Сельчук проти Туреччини», «Мацнеттер проти Австрії»).

Зважаючи на той факт, що причетність ОСОБА_5 до вчинення інкримінованого йому кримінального правопорушення - злочину підтверджується у тому числі і показаннями свідків, перебуваючи на волі, останній буде мати можливість здійснювати на них незаконний вплив, чим перешкоджатиме встановленню істини у кримінальному провадженні. Враховуючи обставини кримінального провадження, за яких підозрюваному відомі місця мешкання та місця перебування свідків та їх родичів, що дає можливість останньому застосувати відносно них фізичний та психологічний вплив з метою зміни показань у подальшому на свою користь.

При встановленні наявності ризику впливу на свідків у цьому кримінальному провадженні, врахована встановлена КПК процедура отримання показань від осіб, які є свідками у кримінальному провадженні, а саме спочатку на стадії досудового розслідування показання отримуються шляхом допиту слідчим чи прокурором, а після направлення обвинувального акту до суду на стадії судового розгляду усно шляхом допиту особи в судовому засіданні (частини 1, 2 статті 23, статті 95, 224 КПК).

З урахуванням обставин інкримінованого ОСОБА_16 злочину, є достатні підстави вважати, що останній схильний до вчинення кримінальних правопорушень злочинів, у зв`язку з чим може вчинити новий злочин,

Ризики, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що на цьому етапі досудового розслідування підозрюваний може здійснити спробу протидії кримінальному провадженню у формах, що передбачені ч. 1 ст. 177 КПК, слід вважати наявними за умови встановлення обґрунтованої ймовірності можливості здійснення підозрюваним зазначених дій.

При цьому КПК не вимагає доказів того, що підозрюваний обов`язково (поза всяким сумнівом) здійснюватиме відповідні дії, однак вимагає доказів того, що він має реальну можливість їх здійснити у конкретному кримінальному провадженні в майбутньому.

При розгляді даного клопотання слідчим суддею встановлено, що ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець смт.Борова Борівського району Харківської області, громадянин України, не одружений, з середньою спеціальною освітою, на утриманні малолітніх дітей та осіб похилого віку не має, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , фактично мешкає за адресою: АДРЕСА_2 , не судимий в силу ст. 89 КК України.

Під час розгляду клопотання слідчим суддею вивчалась можливість застосування відносно ОСОБА_5 більш м`якого запобіжного заходу для запобігання вищезазначених ризиків.

Згідно практики Європейського суду з прав людини, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів. Забезпечення таких стандартів, як підкреслює Європейський суд з прав людини, вимагає від суду більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства.

Враховуючи існування вищезазначених ризиків, а також оцінюючи сукупність обставин, а саме: наявність обґрунтованої підозри ОСОБА_5 у вчиненні інкримінованого злочину; тяжкість покарання, що загрожує останньому в разі визнання винуватим у злочину, у вчиненні якого підозрюється, дані про особу підозрюваного, який не працевлаштований, відповідно не має законних джерел отримання прибутку, не має утриманців, відповідно, перебуваючи на свободі може переховуватись від органу досудового розслідування та суду, знищити, сховати або спотворити речі чи документи, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, впливати на свідків та потерпілого, оскільки досудове розслідування у справі не завершено, вчинити новий злочин, суд вважає, що застосування відносно підозрюваного більш м`якого запобіжного заходу недостатнє для запобігання ризикам, передбаченим п.п.1, 2, 3, 5 ч.1 ст.177 КПК України, а тому обирає ОСОБА_5 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

При цьому суд зазначає, що тяжкість покарання, що загрожує, не є основною чи безпосередньою підставою для тримання під вартою, а оцінюється в сукупності з наявними ризиками, передбаченими ст. 177 КПК України.

Даних щодо неможливості застосування до ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою за станом здоров`я підозрюваного слідчому судді не надано.

Окрім цього згідно ч. 4 ст. 183 КПК України слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 цього Кодексу, має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні, зокрема, щодо злочину, вчиненого з застосуванням насильства.

На підставі викладеного і керуючись ст.ст. 177, 178, 182, 183, 193, 194, 196, 197, 205, 206, 372, 395 КПК України, слідчий суддя, -

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання прокурора Борівського відділу Ізюмської окружної прокуратури ОСОБА_6 , про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою у межах строку досудового розслідування у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0002873 від 13.11.2023, відносно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України- задовольнити.

Застосувати до підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в Державній установі «Харківський слідчий ізолятор», за адресою: місто Харків, вул. Полтавський шлях, 99, строком на 60 (шістдесят) днів до 13 січня 2024 року, включно.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Харківського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення, а підозрюваним в той же строк, але з моменту вручення йому копії ухвали суду.

Ухвала підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1