Номер провадження: 11-кп/813/953/23
Справа № 523/7565/18
Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12.09.2023 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд у складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

за участю: секретаря с/з ОСОБА_5 ,

прокурора ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції апеляційну засудженого ОСОБА_7 на ухвалу Суворовського районного суду м. Одеси від 04 листопада 2022 року про виправлення описки у вироку Суворовського районного суду м. Одеси від 26 квітня 2022 року, -

ВСТАНОВИВ:

Вироком Суворовського районного суду м. Одеси від 26 квітня 2022 року ОСОБА_8 , ОСОБА_9 та ОСОБА_7 були засудженні за вчинення злочину, передбаченого ч.2 ст.186 КК України.

Вказаний вирок був оскаржений в апеляційному порядку обвинуваченим ОСОБА_7 та його захисником ОСОБА_10 .

Ухвалою Одеського апеляційного суду від 18 серпня 2022 року апеляційні cкарги захисника та обвинуваченого були залишені без задоволення, а оскаржуваний вирок залишений без змін.

Після цього ухвалою Суворовського районного суду м. Одеси від 04 листопада 2022 року у вироку Суворовського районного суду м. Одеси від 26 квітня 2022 року була виправлена описка допущена в частині зарахування ОСОБА_7 строку попереднього ув`язнення у строк відбуття покарання, а саме:

абзац «На підставі ч.5 ст.72 цього ж кодексу зарахувати ОСОБА_7 в строк відбутого покарання час його попереднього ув`язнення в даному кримінальному провадженні в період з 15 березня 2018 року до 13 травня 2019 року, а також з 02 січня 2020 року до дня набрання вироком законної сили, у співвідношенні відповідності одного дня попереднього ув`язнення одному дню позбавлення волі» замінити іншим абзацом такого змісту «На підставі ч.5 ст.72 цього ж кодексу зарахувати ОСОБА_7 в строк відбутого покарання час його попереднього ув`язнення: в період з 12 квітня 2017 року до 26 червня 2017 року - у співвідношенні відповідності одного дня попереднього ув`язнення двом дням позбавлення волі; в період з 15 березня 2018 року до 13 травня 2019 року, а також з 02 січня 2020 року до дня набрання вироком законної сили, у співвідношенні відповідності одного дня попереднього ув`язнення одному дню позбавлення волі.

Не погодившись з зазначеною ухвалою суду першої інстанції ОСОБА_7 подав апеляційну скаргу, доводи якої обґрунтував тим, що суд першої інстанції неправильно зарахував йому строк попереднього ув`язнення, оскільки строк усього його попереднього ув`язнення повинен зараховуватись у строк покарання із розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

Під час апеляційного розгляду захисник ОСОБА_11 підтримав доводи апеляційної скарги та просив її задовольнити.

Прокурор ОСОБА_6 заперечував проти задоволення апеляційної скарги просив залишити оскаржену ухвалу без змін.

Засуджений ОСОБА_7 у судове засідання апеляційного суду не з`явився, про час та місце апеляційного розгляду був обізнаний, оскільки був присутнім під час розгляду його клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження. З заявами та клопотаннями про відкладення апеляційного розгляду не звертався.

Крім того, відповідно до довідки ДУ «Темнівська виправна колонія №100» ОСОБА_7 08.09.2023 року звільнений з колонії по відбуттю строку покарання.

Відповідно до ч.4 ст.401 КК України, обвинувачений підлягає обов`язковому виклику в судове засідання для участі в апеляційному розгляді, якщо в апеляційній скарзі порушується питання про погіршення його становища або якщо суд визнає обов`язковою його участь, а обвинувачений, який утримується під вартою, - також у разі, якщо про це надійшло його клопотання.

Положеннями ч.4 ст.405 КК України встановлено, що неприбуття сторін або інших учасників кримінального провадження не перешкоджає проведенню розгляду, якщо такі особи були належним чином повідомлені про дату, час і місце апеляційного розгляду та не повідомили про поважні причини свого неприбуття.

Приймаючи до уваги той факт, що в даному випадку участь сторін кримінального провадження є необов`язковою, апеляційний суд, вважає за можливе розглянути апеляційну скаргу за відсутності засудженого ОСОБА_7 .

Заслухавши суддю-доповідача, учасників апеляційного розгляду, дослідивши матеріали кримінального провадження, апеляційний суд дійшов висновку про таке.

Відповідно до положень статей 7, 9 КПК України зміст та форма кримінального провадження повинні відповідати загальним засадам кримінального провадження. Під час кримінального провадження суд зобов`язаний неухильно додержуватися вимог Конституції України, КПК України, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, вимог інших актів законодавства, практики Європейського суду з прав людини.

Згідно з вимогами ст.370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до ст. 94 КПК України. Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.

Відповідно до ч.1 ст.404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

У своїй апеляційній скарзі засуджений ОСОБА_7 не погодився з висновком суду першої інстанції щодо порядку зарахування йому у строк покарання строк його попереднього ув`язнення, посилаючись на те, що строк усього його попереднього ув`язнення повинен зараховуватись у строк покарання із розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

Апеляційний суд визнає необґрунтованими вказані вимоги обвинуваченого, з огляду на таке.

Так, відповідно до ст.1 Закону України «Про попереднє ув`язнення» - попереднє ув`язнення є запобіжним заходом, який у випадках, передбачених Кримінальним процесуальним кодексом України, застосовується щодо підозрюваного, обвинуваченого (підсудного) та засудженого, вирок щодо якого не набрав законної сили.

Відповідно до ч.4 ст.532 КПК України судові рішення суду апеляційної та касаційної інстанцій, Верховного Суду України набирають законної сили з моменту їх проголошення.

Законом України № 838-VIII «Про внесення зміни до Кримінального кодексу України щодо удосконалення порядку зарахування судом строку попереднього ув`язнення у строк покарання» від 26 листопада 2015 року (далі - Закон України № 838-VIII), який набрав чинності 24 грудня 2015 року, внесені зміни до ч.5 ст.72 КК України та передбачено, що зарахування судом строку попереднього ув`язнення у разі засудження до позбавлення волі в межах того самого кримінального провадження, у межах якого до особи було застосовано попереднє ув`язнення, провадиться з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

21 червня 2017 року набрав чинності Закон України №2046-VIIIвід 18 травня 2017 року «Про внесення зміни до Кримінального кодексу України щодо правила складання покарань та зарахування строку попереднього ув`язнення», яким ч.5 ст.72КК України викладено в новій редакції, відповідно до якої попереднє ув`язнення зараховується судом у строк покарання у разі засудження до позбавлення волі день за день.

Зі змісту оскарженої ухвали убачається, що вироком Суворовського районного суду м.Одеси від 26 квітня 2022 року, залишеного без змін ухвалою Одеського апеляційного суду від 18 серпня 2022 року ОСОБА_7 засуджено за вчинення злочинів, передбачених ч.2 ст.186 КК України, із застосуванням ч.4 ст.70 КК України, шляхом поглинення менш суворого покарання, що призначено за даним вироком, більш суворим, що призначено вироком Балаклійського районного суду Харківської області від 22 липня 2020 року за вчинення в період часу з 28 грудня 2019 року до 01 січня 2020 року злочинів, передбачених ч.2 ст.185, ч.2 ст.289 КК України, та визначено остаточне покарання у виді позбавлення волі на строк 5 років і 3 місяці.

Цим же вироком визначено: 1) строк відбуття покарання ОСОБА_7 рахувати з 15 березня 2018 року, за виключенням періоду з 14 травня 2019 року до 01 січня 2020 року; 2) зарахувати ОСОБА_7 в строк відбуття покарання те покарання, що відбуте за попереднім вироком за період з 02 січня 2020 року до 26 квітня 2022 року; 3) на підставі ч.5 ст.72 цього ж кодексу зарахувати ОСОБА_7 в строк відбутого покарання час його попереднього ув`язнення в даному кримінальному провадженні в період з 15 березня 2018 року до 13 травня 2019 року, а також з 02 січня 2020 року до дня набрання вироком законної сили, у співвідношенні відповідності одного дня попереднього ув`язнення одному дню позбавлення волі.

Відповідно до матеріалів кримінального провадження ОСОБА_7 звернувся до суду першої інстанції з заявою про врахування у вироці Суворовського районного суду м. Одеси від 26 квітня 2022 року іншого судового рішення, а саме, ухвали Балаклійського районного суду Харківської області від 23 листопада 2021 року, якою засудженому зараховано в строк відбутого покарання за вироком Балаклійського районного суду Харківської області від 22 липня 2020 року строк його попереднього ув`язнення в період з 12 квітня 2017 року до 26 червня 2017 року із розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

З огляду на викладене, апеляційний суд вважає, що суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про необхідність зарахування ОСОБА_7 в строк відбутого покарання, строку його попереднього ув`язнення за вироком Балаклійського районного суду Харківської області від 22 липня 2020 року.

Апеляційний суд звертає увагу на те, що у даному кримінальному провадженні ОСОБА_7 вчинив кримінальне правопорушення, за яке був засуджений вироком Суворовського районного суду м. Одеси від 26 квітня 2022 року, - 11 березня 2018 року.

Враховуючи положення кримінального закону при вирішенні питання щодо зарахування строку попереднього ув`язнення засудженому ОСОБА_7 , ураховуючи зміни закону про кримінальну відповідальність, відсутні підстави для застосування положення Закону України № 838-VIII, а саме зарахування строку попереднього ув`язнення ОСОБА_7 за вироком Суворовського районного суду м. Одеси від 26 квітня 2022 року, з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

Разом з тим, апеляційний суд констатує, що ухвала Балаклійського районного суду Харківської області від 23 листопада 2021 року, якою засудженому зараховано в строк відбутого покарання за вироком Балаклійського районного суду Харківської області від 22 липня 2020 року строк його попереднього ув`язнення в період з 12 квітня 2017 року до 26 червня 2017 року із розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі, не є підставою для зарахування йому строку попереднього ув`язнення у даному кримінальному провадженні, із розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

За таких обставин, апеляційний суд дійшов висновку про відсутність підстав для зарахування ОСОБА_7 у строк покарання строку усього його попереднього ув`язнення, із розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

В свою чергу, апеляційний суд звертає увагу на те, що суд першої інстанції зарахував ОСОБА_7 строк його попереднього ув`язнення шляхом виправлення описки, однак, таку заяву ОСОБА_7 суд першої інстанції мав розглядати в порядку ст.537, 539 КПК України, оскільки оскарженою ухвалою фактично було змінено резолютивну частину вироку Суворовського районного суду м. Одеси від 26 квітня 2022 року.

Разом з тим, апеляційний суд вважає, що в даному випадку вирішення судом питання щодо зарахування ОСОБА_7 строку його попереднього ув`язнення шляхом виправлення описки, не є підставою для зміни чи скасування оскарженої ухвали.

Відповідно до ч.1 ст.407 КПК України, суд апеляційної інстанції за наслідками апеляційного розгляду за скаргою на вирок або ухвалу суду першої інстанції має право залишити оскаржуване судове рішення без змін.

Аналізуючи вищевикладені обставини в їх сукупності, апеляційний суд дійшов висновку про необґрунтованість апеляційної скарги засудженого ОСОБА_7 , у зв`язку з чим вважає за необхідне залишити її без задоволення, а оскаржену ухвалу суду без змін.

Керуючись статтями 376, 404, 405, 407, 418, 419, 532 КПК України, апеляційний суд,-

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу засудженого ОСОБА_7 залишити без задоволення.

Ухвалу Суворовського районного суду м. Одеси від 04 листопада 2022 року про виправлення описки у вироку Суворовського районного суду м. Одеси від 26 квітня 2022 року, - залишити без змін.

Ухвала оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді Одеського апеляційного суду:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4