1-кс/612/16/23
УХВАЛА

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27 грудня 2023 року смт Близнюки

Слідчий суддя Близнюківського районного суду Харківської області ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши скаргу ОСОБА_3 на бездіяльність начальника слідчого відділу Лозівського РВП ГУНП в Харківській області підполковника поліції ОСОБА_4 щодо невнесення відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань (далі по тексту ЄРДР),

в с т а н о в и в:

До Близнюківського районного суду Харківської області, відповідно до ухвали Харківського апеляційного суду від 12.12.2023 про зміну територіальної підсудності, надійшла скарга ОСОБА_3 , в якій він просить зобов`язати начальника слідчого відділу Лозівського РВП ГУНП в Харківській області ОСОБА_4 або іншу уповноважену особу внести до ЄРДР відомості, що можуть свідчити про ознаки відповідного кримінального правопорушення та розпочати досудове розслідування за його заявою від 03.11.2023 разом з додатками у формі досудового слідства.

На обґрунтування скарги заявник зазначає, що 03.11.2023 черговим Лозівського РВП ГУНП в Харківській області майором поліції ОСОБА_5 йому було видано талон-повідомлення єдиного обліку № 10253 про прийняття і реєстрацію його заяви (повідомлення) про вчинення кримінального правопорушення та іншу подію, з якої вбачається, що: 03.11.2023 о 11 годині 57 хвилин надійшло повідомлення ОСОБА_3 , який скаржиться на суддю ОСОБА_6 та суддю ОСОБА_7 , які розглядають його справу та виносять рішення без присутності заявника. Зі слів ОСОБА_3 з їх боку це невиконання належним чином своїх повноважень та службова недбалість. Однак, в порушення вимог ст. 214 КПК України, до цього часу відомості про вчинені кримінальні правопорушення за ст. 356, ч. 1 ст. 367 КК України не внесені до ЄРДР, а розслідування не розпочато. З огляду на це, на думку ОСОБА_3 , уповноваженими особами Лозівського РВП ГУНП в Харківській області допущена бездіяльність, яка полягає у невиконанні вимог ст. 214 КПК України.

Ухвалою суду від 25.12.2023 відкрито провадження за скаргою, а також витребувано у Лозівського РВП ГУНП в Харківській області, для дослідження у судовому засіданні, матеріали № 10253 з додатками від 03.11.2023 та копію відео зйомки протоколу огляду місця події, яка проводилась дізнавачем ОСОБА_8 на нагрудну камеру № 242 від 03.11.2023 за заявою ОСОБА_3 .

У судовому засіданні ОСОБА_3 підтримав скаргу та просив її задовольнити.

Начальник слідчого відділу Лозівського РВП ГУНП в Харківській області ОСОБА_4 в судове засідання надав заяву про розгляд скарги ОСОБА_3 без його участі, просив відмовити в задоволенні скарги за безпідставністю. Крім того на виконання ухвали суду від 25.12.2023 надав до суду для огляду об`єднані матеріали № 10253 від 03.11.2023 та № 10391 від 06.11.2023.

Заслухавши думку ОСОБА_3 , який не заперечував проти розгляду скарги за відсутності начальника слідчого відділу Лозівського РВП ГУНП в Харківській області ОСОБА_4 , на підставі ч. 3 ст. 306 КПК України, слідчий суддя розглянула скаргу у відсутність начальника слідчого відділу Лозівського РВП ГУНП в Харківській області ОСОБА_4 .

Слідчий суддя, вислухавши доводи ОСОБА_3 , дослідивши матеріали скарги, дійшла наступних висновків.

В судовому засіданні встановлено, що 03.11.2023 черговим Лозівського РВП ГУНП в Харківській області майором поліції ОСОБА_5 було видано ОСОБА_3 талон-повідомлення єдиного обліку № 10253 про прийняття і реєстрацію заяви (повідомлення) на ім`я начальник слідчого відділу Лозівського РВП ГУНП в Харківській області ОСОБА_4 про вчинення кримінального правопорушення та іншу подію, з якої вбачається, що: 03.11.2023 о 11 годині 57 хвилин надійшло повідомлення ОСОБА_3 , який скаржиться на суддю ОСОБА_6 та суддю ОСОБА_7 , які розглядають його справу та виносять рішення без присутності заявника. Зі слів ОСОБА_3 з їх боку це невиконання належним чином повноважень та службова недбалість.

Крім того, 06.11.2023 ОСОБА_3 звернувся до начальника Лозівського РВП ГУНП в Харківській області із заявою відповідно до ЗУ «Про звернення громадян», в якій просив приєднати її до матеріалів справи № 10253 від 03.11.2023, надати йому можливість ознайомитись з матеріалами справи та провести особистий прийом за участю працівників Лозівського РВП ГУНП в Харківській області.

Вищевказані заяви ОСОБА_3 від 03.11.2023 та 06.11.2023 були прийняті та зареєстровані за № 10253 та № 10391, відповідно, та в подальшому об`єднані в одне провадження.

За вказаними заявами ОСОБА_3 від 03.11.2023 та від 06.11.2023 Лозівським РВП ГУНП в Харківській області була проведена перевірка за результатами якої зроблено висновок про відсутність даних, які б вказували на наявність кримінального правопорушення, що підтверджується направленим на адресу ОСОБА_3 листом від 16.11.2023, довідками заступника начальника Лозівського РВП начальника СВ ГУНП в Харківській області підполковника поліції ОСОБА_4 про відсутність даних, які б вказували на наявність кримінального правопорушення від 04.11.2023 та від 07.11.2023, довідкою про результати розгляду звернення громадянина ОСОБА_3 від 14.11.2023.

Всі вищевказані документи були вивчені слідчим суддею у судовому засіданні.

Згідно ч. 1 ст. 24 КПК України, кожному гарантується право на оскарження процесуальних рішень, дій чи бездіяльності суду, слідчого судді, прокурора, слідчого в порядку, передбаченому цим Кодексом.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 303 КПК України передбачено право заявника оскаржити бездіяльність слідчого, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення.

В той же час, завданням слідчого судді відповідно до п. 18 ч. 1 ст. 3 КПК України, ч. 5 ст. 21 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» є здійснення у порядку, передбаченому цим Кодексом, судового контролю за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні. Способи такого контролю обмежені визначеною кримінальним процесуальним законом процедурою.

Відповідно до висновку, викладеному у постанові Верховного Суду від 30.09.2021 у справі №556/450/18, який враховується слідчим суддею в силу вимог ч. 6 ст. 13 Закону України «Про судоустрій і статус суддів», за змістом ст. 214 КПК України, підставою для внесення відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР та початку досудового розслідування є подання заяви, повідомлення про вчинене кримінальне правопорушення або самостійне виявлення слідчим, прокурором з будь-якого джерела обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення.

Відповідно до ч.1 ст.11 КК України кримінальним правопорушенням є передбачене цим Кодексом суспільно небезпечне винне діяння (дія або бездіяльність), вчинене суб`єктом кримінального правопорушення.

При цьому, підставами вважати заяву чи повідомлення саме про кримінальне правопорушення є наявність в таких заявах або повідомленнях об`єктивних даних, які дійсно свідчать про ознаки кримінального правопорушення.

Якщо у заявах чи повідомленнях таких даних немає, то вони не можуть вважатися такими, які мають бути обов`язково внесені до ЄРДР.

Слідчий, прокурор, інша службова особа, уповноважена на прийняття та реєстрацію заяв і повідомлень про кримінальні правопорушення, зобов`язані прийняти та зареєструвати таку заяву чи повідомлення. Відмова у прийнятті та реєстрації заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення не допускається.

Разом із цим слідчий, прокурор після прийняття та реєстрації заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення, виходячи з їх змісту, має перевірити достатність даних, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, за наслідками чого ним приймається рішення про початок досудового розслідування шляхом внесення відповідних відомостей до ЄРДР.

Таким чином, підставою початку досудового розслідування є не будь-які прийняті та зареєстровані заяви, повідомлення, а лише ті з них, з яких вбачаються вагомі обставини, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, короткий виклад яких разом із прізвищем, ім`ям, по-батькові (найменуванням) потерпілого або заявника, серед іншого, вноситься до ЄРДР.

Отже, слідчий суддя зазначає, що перш ніж дійти висновку про наявність бездіяльності уповноваженої особи щодо невнесення відомостей до ЄРДР необхідно встановити, що подана заява дійсно є заявою про вчинення кримінального правопорушення та містить відповідні відомості.

Відповідно до ч. 1 ст. 214 КПК України, слідчий, прокурор невідкладно, але не пізніше 24 годин після подання заяви, повідомлення про вчинене кримінальне правопорушення або після самостійного виявлення ним з будь-якого джерела обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, зобов`язаний внести відповідні відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань, розпочати розслідування та через 24 години з моменту внесення таких відомостей надати заявнику витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань. Слідчий, який здійснюватиме досудове розслідування, визначається керівником органу досудового розслідування, а дізнавач - керівником органу дізнання, а в разі відсутності підрозділу дізнання - керівником органу досудового розслідування.

Згідно ч. 2 ст. 214 КПК України досудове розслідування розпочинається з моменту внесення відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань. Положення про Єдиний реєстр досудових розслідувань, порядок його формування та ведення затверджуються Офісом Генерального прокурора за погодженням з Міністерством внутрішніх справ України, Службою безпеки України, Національним антикорупційним бюро України, Державним бюро розслідувань, органом, що здійснює контроль за додержанням податкового законодавства.

Положення ст. 214 КПК України перебувають у взаємозв`язку з ч. 1 ст. 2 КК України, згідно з якою підставою кримінальної відповідальності є вчинення особою суспільно небезпечного діяння, яке містить склад злочину, передбаченого цим Кодексом, і саме тому фактичні дані, які вказують на ознаки складу злочину кримінального правопорушення, мають бути критерієм внесення його до Єдиного реєстру досудових розслідувань.

До Єдиного реєстру досудових розслідувань, зокрема, має бути внесено короткий виклад обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, наведених потерпілим, заявником чи виявлених з іншого джерела (п. 4 ч. 5 ст. 214 КПК України).

Відповідно до п. 1 Розділу ІІ Положення про Єдиний реєстр досудових розслідувань, порядок його формування та ведення, затвердженого наказом Генерального прокурора № 298 від 30.06.2020, відомості про кримінальне правопорушення, викладені у заяві, повідомленні чи виявлені з іншого джерела, повинні відповідати вимогам пункту 4 частини п`ятої статті 214 КПК України, зокрема мати короткий виклад обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення.

Аналіз вищезазначених положень закону дає підстави для висновку, що реєстрації в Єдиному реєстрі досудових розслідувань підлягають не будь-які заяви чи повідомлення, а лише ті, які містять достатні відомості про кримінальне правопорушення та можуть об`єктивно свідчити про вчинення особою такого кримінального правопорушення. Якщо у заяві чи повідомленні таких даних немає, то вони не можуть вважатися такими, що повинні бути обов`язково внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань. Це є гарантією для кожної особи від необґрунтованого обвинувачення та процесуального примусу.

Таким чином, підставою початку досудового розслідування є не будь-які прийняті та зареєстровані заяви, повідомлення, а лише ті з них, з яких вбачаються вагомі обставини, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення.

Велика Палата Верховного Суду в постанові від 30.01.2019 у справі №818/1526/18 (провадження №11-1263апп18) також наголосила на тому, що в межах процедури оскарження бездіяльності щодо невнесення відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР після отримання заяви слідчий суддя з`ясовує обставини та мотиви, з яких слідчий або прокурор дійшов висновку про відсутність підстав для внесення відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР, чим саме обґрунтоване невнесення відповідних відомостей до ЄРДР, та вирішує питання про наявність або відсутність правових підстав для зобов`язання слідчого або прокурора внести інформацію про кримінальне правопорушення до ЄРДР.

Європейський суд з прав людини у своїй прецедентній практиці виходить із того, що положення пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод гарантує кожному право звернення до суду.

Проте, право на суд не є абсолютним і воно може бути піддане обмеженням, зокрема, щодо умов прийнятності скарг, тому що право на доступ до суду за своєю природою потребує регулювання з боку держави.

Окрім того, ч. 1 ст. 37, ч. 5 ст. 40 КПК України визначено, що слідчий, прокурор здійснюючи свої повноваження відповідно до вимог цього Кодексу, є самостійним у своїй процесуальній діяльності, втручання в яку осіб, що не мають на те законних повноважень, забороняється.

Відповідно до положень статей 126, 129 Конституції України, статті 48 Закону України «Про судоустрій та статус суддів», суддя у своїй діяльності щодо здійснення правосуддя є незалежним від будь-якого незаконного впливу, тиску або втручання. Суддя здійснює правосуддя на основі Конституції і законів України, керуючись при цьому принципом верховенства права. Втручання в діяльність судді щодо здійснення правосуддя забороняється і тягне за собою відповідальність, установлену законом (вказана норма закону визнана конституційною згідно з Рішенням Конституційного Суду № 8-рп/2011 від 12 липня 2011 року).

Отже, можливе порушення суддею норм матеріального або процесуального права не може виключно кваліфікуватись як кримінальне правопорушення та як підстава для притягнення судді до кримінальної відповідальності. Адже відповідні порушення (у разі їх наявності) усуваються за наслідками перегляду судового рішення вищестоячими судовими інстанціями в апеляційному та касаційному порядку або є підставою дисциплінарної відповідальності.

Обставини викладені у скарзі, що розглядається, за своїм змістом та суттю, є висловленням незгоди із процесуальними рішеннями суддів Лозівського міськрайонного суду Харківської області у конкретній справі та не є повідомленням про злочини, оскільки містить інформацію, пов`язану із здійсненням суддями судочинства, і не містить конкретних даних про вчинення вказаними суддями кримінальних правопорушень.

Враховуючи викладене, слідчий суддя відхиляє доводи скарги, що в порядку ст. 214 КПК України слідчий, прокурор, дізнавач виключно механічно зобов`язані були внести відомості до ЄРДР після поданої ним заяви про вчинені кримінальні правопорушення від 03.11.2023.

Слідчий суддя погоджується з вищезазначеним рішенням уповноважених осіб Лозівського РВП ГУНП в Харківській області щодо невнесення відомостей до ЄРДР, оскільки ті обставини події, про які повідомлено ОСОБА_3 у заяві від 03.11.2023 та копіях доданих до скарги документів, не містять посилань на об`єктивні відомості та фактичні обставини, які характеризують кримінальне правопорушення, про яке йде мова, а тому відмова у внесенні відомостей до ЄРДР про кримінальне правопорушення є правомірною.

За таких обставин, слідчий суддя дійшла висновку про необґрунтованість скарги і, як наслідок, відмову в її задоволенні.

На підставі викладеного, керуючись ст. 303-307, 309, 372 КПК України, слідчий суддя,

п о с т а н о в и в:

Відмовити в задоволенні скарги ОСОБА_3 на бездіяльність начальника слідчого відділу Лозівського РВП ГУНП в Харківській області підполковника поліції ОСОБА_4 щодо невнесення відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Харківського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1