Справа № 154/3939/23 Провадження №11-сс/802/480/23 Головуючий у 1 інстанції: ОСОБА_1
ВОЛИНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

05 жовтня 2023 року місто Луцьк

Волинський апеляційний суд у складі:

головуючого - судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

за участю секретаря судового засідання - ОСОБА_5 ,

прокурора ОСОБА_6 (в режимі відеоконференції),

представника власника майна ОСОБА_7 - адвоката ОСОБА_8 (в режимі відеоконференції),

розглянувши у відкритому судовому засіданні провадження за апеляційною скаргою представника власника майна ОСОБА_7 - адвоката ОСОБА_8 на ухвалу слідчого судді Володимир-Волинського міського суду Волинської області від 21 вересня 2023 року, в рамках кримінального провадження № 0000982 від 19 вересня 2023 року,

ВСТАНОВИВ:

Слідчий СВ Володимирського районного відділу поліції Головного управління Національної поліції у Волинській області ОСОБА_9 звернувся до суду з клопотанням, яке належним чином погоджене з прокурором про накладення арешту на майно, а саме: «MERSEDES BENZ S65», р.н.з. НОМЕР_1 , ідентифікаційний номер: НОМЕР_2 , з метою забезпечення його збереження як речового доказу.

В обґрунтування клопотання зазначає, що 18.09.2023 року, на пункті пропуску для автомобільного сполучення «Устилуг», розташованого по вул. Левінцова,60 м. Устилуг Володимирського району Волинської області було зупинено автомобіль марки «MERSEDES BENZ S65», р.н.з. НОМЕР_1 , під керуванням ОСОБА_10 та власником якого є ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Даний автомобіль перебуває у розшуку в підсистемі «Інтерпол».

19.09.2023 року відомості про вказаний факт СВ Володимирського РВП ГУНП у Волинській області внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань та розпочато досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000982 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ст.198 КК України.

18.09.2023 року, в ході огляду місця події, а саме в пункті пропуску для міжнародного автомобільного сполучення «Устилуг», розташованого по вул. Левінцова,60 м. Устилуг Володимирського району Волинської області, було виявлено та вилучено автомобіль марки «MERSEDES BENZ S65», р.н.з. НОМЕР_1 , під керуванням ОСОБА_10 , та який згідно технічному паспорту НОМЕР_3 належить ОСОБА_7 , що ІНФОРМАЦІЯ_1 . Даний автомобіль в подальшому доставлено на майданчик зберігання транспортних засобів, за адресою: м. Володимир, вул. Соборна,6.

Ухвалою слідчого судді Володимир-Волинського міського суду Волинської області від 21 вересня 2023 року вказане клопотання задоволено.

Накладено арешт на вилучене 18.09.2023 року в ході огляду місця події майно, а саме: автомобіль марки «MERSEDES BENZ S65», р.н.з. НОМЕР_1 , ідентифікаційний номер: НОМЕР_2 , власник транспортного засобу ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрований за адресою АДРЕСА_1 , та яким керувала ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , з позбавленням права розпорядження, відчуження та користування вказаним автомобілем.

Накладаючи арешт на вищевказане майно, слідчий суддя вказав, що дане майно відповідає критеріям, визначеним у ст.98 КПК України, а тому з метою збереження речових доказів, повного всебічного та об`єктивного з`ясування усіх обставин провадження, воно підлягає арешту.

Не погоджуючись із таким судовим рішенням представник власника майна ОСОБА_7 адвокат ОСОБА_8 подала на нього апеляційну скаргу, в якій просить ухвалу слідчого судді скасувати та постановити нову, якою відмовити у задоволенні клопотання слідчого СВ Володимирського районного відділу поліції Головного управління Національної поліції у Волинській області ОСОБА_9 про арешт майна. В обґрунтування апеляційної скарги вказує про те, що в матеріалах клопотання відсутні достатні докази, що тимчасово вилучене майно є знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегло на собі його сліди або містить інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження. Зазначає, що слідчим не надано достовірних відомостей, що автомобіль знаходиться в розшуку в підсистемі «Інтерпол» та на якій підставі, зважаючи на те, що автомобіль вилучений у його законного власника, який не звертався з відповідними заявами.

Водночас, апелянт в апеляційній скарзі зазначає, що строк апеляційного оскарження судового рішення від 21.09.2023 року пропущено з поважних причин, оскільки власник майна ОСОБА_7 не був присутній під час оголошення ухвали, а копію повного тексту було надіслано на її електронну пошту 25.09.2023 року. У зв`язку з цим, просить поновити строк апеляційного оскарження цього судового рішення.

Заслухавши доповідача, який виклав суть ухвали слідчого судді та доводи апеляційної скарги, думку прокурора, який заперечив щодо задоволення апеляційної скарги, представника власника майна ОСОБА_7 - адвоката ОСОБА_8 , яка підтримала апеляційну скаргу та просила її задовольнити, перевіривши матеріали справи, апеляційний суд приходить до наступного висновку.

Перш за все, враховуючи доводи представника власника майна ОСОБА_7 - адвоката ОСОБА_8 та матеріали справи, колегія суддів вважає, що їй слід поновити строк на апеляційне оскарження судового рішення, оскільки він пропущений з поважних на те причин.

За змістом п.7 ч.2 ст.131 КПК України арешт майна є заходом забезпечення кримінального провадження.

Відповідно до ст.98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Згідно з ч.2 ст.167 КПК України тимчасово вилученим може бути майно у вигляді речей, документів, грошей тощо, щодо яких є достатні підстави вважати, що вони: 1) підшукані, виготовлені, пристосовані чи використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення та (або) зберегли на собі його сліди; 2) призначалися (використовувалися) для схиляння особи до вчинення кримінального правопорушення, фінансування та/або матеріального забезпечення кримінального правопорушення або винагороди за його вчинення; 3) є предметом кримінального правопорушення, у тому числі пов`язаного з їх незаконним обігом; 4) одержані внаслідок вчинення кримінального правопорушення та/або є доходами від них, а також майно, в яке їх було повністю або частково перетворено.

Арештом майна відповідно до ч.1 ст.170 КПК України є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.

Відповідно до ч.ч.2-6 ст.170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів . У цьому випадку, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у ст.98 цього Кодексу; 2) спеціальної конфіскації . У цьому випадку, арешт накладається на майно підозрюваного, обвинуваченого, засудженого або третьої особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно підлягатиме спеціальній конфіскації у випадках, передбачених КК України; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи . У цьому випадку, арешт накладається на майно підозрюваного, обвинуваченого, засудженого або юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, за наявності достатніх підстав вважати, що суд у випадках, передбачених КК України, може призначити покарання у виді конфіскації майна або застосувати до юридичної особи захід кримінально-правового характеру у виді конфіскації майна; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди. У цьому випадку, арешт накладається на майно підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, фізичної чи юридичної особи, яка в силу закону несе цивільну відповідальність за шкоду, завдану діями (бездіяльністю) підозрюваного, обвинуваченого, засудженого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, а також юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, за наявності обґрунтованого розміру цивільного позову у кримінальному провадженні, а так само обґрунтованого розміру неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою, щодо якої здійснюється провадження.

З аналізу положень вищевказаних процесуальних норм закону випливає, що слідчий та/або прокурор повинні довести, що майно, яке на їх думку підлягає арешту повинно відповідати критеріям, визначеним у ст.98 КПК України. Доведеними повинні бути і ризики щодо такого майна, передбачені ст.170 КПК України, зокрема, - щодо збереження речових доказів.

Розглядаючи клопотання про накладення арешту на майно в порядку статей 170-173 КПК України, для прийняття законного та обґрунтованого рішення, слідчий суддя повинен з`ясувати усі обставини, які передбачають підстави для арешту майна або відмови у задоволенні клопотання про арешт майна.

На думку апеляційного суду, зазначені вимоги закону при розгляді клопотання слідчого про накладення арешту на майно слідчим суддею дотримані.

З матеріалів провадження вбачається, що в даний час СВ Володимирського РВП ГУНП у Волинській області проводиться досудове розслідування в межах кримінального провадження № 0000982 від 19.09.2023 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ст.198 КК України.

Зокрема, органом досудового розслідування зазначено, що 18.09.2023 року, на пункті пропуску для автомобільного сполучення «Устилуг», розташованого по вул. Левінцова,60 м. Устилуг Володимирського району Волинської області було зупинено автомобіль марки «MERSEDES BENZ S65», р.н.з. НОМЕР_1 , під керуванням ОСОБА_10 та власником якого є ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Даний автомобіль перебуває у розшуку в підсистемі «Інтерпол».

18.09.2023 року начальником відділення інспекторів прикордонної служби «Пархоменкове» відділу прикордонної служби «Амбуків» до Володимирського РВП ГУНП у Волинській області направлено повідомлення про виявлення правопрушення, зокрема 18.09.2023 на в`їзд в Україну в якості водія т/з «MERSEDES BENZ S65», р.н.з. НОМЕР_1 , рік випуску 2018, прибула ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . Вході здійснення повної ідентифікації транспортного засобі «MERSEDES BENZ S65», р.н.з. НОМЕР_1 , з номерами вказаними в реєстраційних документах, а саме VIN код НОМЕР_2 п/н «ПД» ІПС 3 категорії доземетрист штаб-сержантом О.Потапук було спрацювання по базі «Інтерпол» VIN коду в даному транспортному засобі: а саме НОМЕР_2 (повне співпадіння).

Згідно до листа від 18.09.2023 Сектору міжнародного поліцейського співробітництва ГУНП у Волинській області скерованого Володимирському РВП ГУНП у Волинській області згідно обліків Генерального секретаріату Інтерполу станом на 18.09.2023 «MERSEDES BENZ S65», р.н.з. НОМЕР_1 , ідентифікаційний номер: НОМЕР_2 значиться викраденим 17.05.2023 з реєстраційним номерним знаком НОМЕР_4 , країна ініціатор Німеччина.

Встановлено, що згідно договору купівлі-продажу 3249/2022/3315170 від 05.08.2022 власником транспортного засобу «MERSEDES BENZ S65», р.н.з. НОМЕР_1 є ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

18.09.2023 року, в ході огляду місця події, а саме в пункті пропуску для міжнародного автомобільного сполучення «Устилуг», розташованого по вул. Левінцова,60 м. Устилуг Володимирського району Волинської області, було виявлено та вилучено автомобіль марки «MERSEDES BENZ S65», р.н.з. НОМЕР_1 , під керуванням ОСОБА_10 , та який згідно технічному паспорту НОМЕР_3 належить ОСОБА_7 , що ІНФОРМАЦІЯ_1 . Даний автомобіль в подальшому доставлено на майданчик зберігання транспортних засобів, за адресою: м. Володимир, вул. Соборна,6.

Постановою старшого слідчого СВ Володимирського РВП у Волинській області від 19.09.2023 визнано речовим доказом автомобіль марки «MERSEDES BENZ S65», р.н.з. НОМЕР_1 , який знаходиться на майданчику зберігання транспортних засобів, за адресою: м.Володимир, вул.Соборна,6.

Доводячи підставність поданого клопотання слідчий вказує про те, що майно на яке він просить накласти арешт, а саме автомобіль марки «MERSEDES BENZ S65», р.н.з. НОМЕР_1 , ідентифікаційний номер: НОМЕР_2 , має силу речового доказу у вищевказаному кримінальному провадженні під № 0000982, а тому накладення арешту на нього забезпечить можливість його збереження та встановлення істини в даному кримінальному провадженні.

Вказує, що є достатні підстави вважати, що це майно - автомобіль марки «MERSEDES BENZ S65», р.н.з. НОМЕР_1 , ідентифікаційний номер: НОМЕР_2 , має значення речового доказу для кримінального провадження, може бути знаряддям вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ст. 198 КК України, та міг зберегти на собі сліди вчинення кримінального правопорушення, або містить інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження.

Проаналізувавши вищевикладене та дослідивши матеріали провадження апеляційний суд вважає, що майно (автомобіль марки «MERSEDES BENZ S65», р.н.з. НОМЕР_1 , ідентифікаційний номер: НОМЕР_2 ), на яке слідчий просив накласти арешт у поданому до місцевого суду клопотанні, дійсно може бути доказом щодо вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ст.198 КК України у кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР за № 0000982, оскільки може бути пристосоване чи використане як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення та (або) зберегло на собі його сліди, тобто воно відповідає критеріям, визначеним у ст.98 та ч.2 ст.167 КПК України, а тому відповідно до п.1 ч.2 ст.170 КПК України підлягає арешту - з метою збереження речових доказів.

Разом з тим арешт на майно, що є речовим доказом у кримінальному провадженні, за правилами ч. 3 ст. 170 КПК України може бути накладений незалежно від суб`єкту, що є його власником, процесуального статусу останнього, розміру шкоди, заподіяної кримінальним правопорушенням, можливості застосування спеціальної конфіскації або конфіскації майна як виду покарання.

Таким чином, перевіряючи матеріали, апеляційний суд приходить до висновку, що на даному етапі кримінального провадження потреби досудового розслідування виправдовують таке втручання у права та інтереси власника майна. Слідчий суддя дотримався вимог п. 5 ч.2 ст. 173 КПК України, врахувавши розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження.

У випадку, якщо у подальшому наявність зв`язку між арештованим майном та розслідуваним кримінальним правопорушенням у межах досудового розслідування буде спростована, або стороною обвинувачення у строки, розумні у сенсі ст. 28 КПК України, не будуть вжиті належні заходи для перевірки відповідних обставин, апелянт не позбавлений права ініціювати в порядку ст. 174 КПК України питання про скасування накладеного арешту.

Таким чином, вищевказані посилання сторони захисту та усі інші доводи, які викладені в апеляційній скарзі та наведені в ході апеляційного розгляду, на увагу суду не заслуговують, оскільки фактично зводяться до довільної та суперечливої інтерпретації дійсних обставин провадження та відповідних норм чинного законодавства і жодним чином не спростовують наведених вище висновків суду першої інстанції.

З урахуванням вищенаведених мотивів, апеляційний суд не вбачає жодних законних підстав для скасування оскаржуваного судового рішення слідчого судді.

Не вбачає апеляційний суд і будь-яких порушень норм кримінального процесуального закону, які могли б стати підставою для скасування ухвали слідчого судді.

Таким чином, апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а оскаржувану ухвалу слідчого судді, - без змін.

Керуючись ст.ст. 98, 170, 407, 376, 422 КПК України, Волинський апеляційний суд,

ПОСТАНОВИВ:

Поновити представнику власника майна ОСОБА_7 - адвокату ОСОБА_8 строк на апеляційне оскарження ухвали слідчого судді Володимир-Волинського міського суду Волинської області від 21 вересня 2023 року.

Апеляційну скаргу представника власника майна ОСОБА_7 - адвоката ОСОБА_8 залишити без задоволення, а ухвалу слідчого судді Володимир-Волинського міського суду Волинської області від 21 вересня 2023 року, якою задоволено клопотання старшого слідчого СВ Володимирського РВП ГУНП у Волинській області ОСОБА_9 про накладення арешту на майно в рамках кримінального провадження № 0000982 від 19 вересня 2023 року - без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та не підлягає оскарженню в касаційному порядку.

Головуючий

Судді