УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10.11.2023 рокуслідчий суддя Київського районного суду м. Одеси ОСОБА_1 , при секретарі судового засідання ОСОБА_2 , за участі скаржника ОСОБА_3 , прокурора ОСОБА_4 , розглянувши у відкритому судовому засіданні скаргу ОСОБА_3 на постанову дізнавача сектору дізнання ОРУП № 1 ГУНП в Одеській області ОСОБА_5 про закриття кримінального провадження № 0000510 від 14.08.2023 року за ознаками кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України, в порядку ст. 303 КПК України, -

ВСТАНОВИВ:

Відповідно до поданої скарги, предметом оскарження являється постанова дізнавача сектору дізнання ОРУП № 1 ГУНП в Одеській області ОСОБА_5 про закриття кримінального провадження № 0000510 від 14.08.2023 року за ознаками кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України.

В обґрунтування поданої скарги, особа, яка з нею звернулася, зазначає, що з моменту подачі заяви про вчинення злочину дізнавачем не вчинено жодної слідчої дії, направленої на встановлення зазначених потерпілим у заяві про кримінальне правопорушення обставин. Так, скаржник заначає про передчасність висновку дізнавача щодо відсутності доказів на підтвердження спрямованості невстановленої особи на нанесення умисних тілесних ушкоджень середньої тяжкості та настання від них наслідків.

ОСОБА_3 також звертає увагу на те, що при вирішенні питання про закриття кримінального провадження дізнавач послалася на проведення слідчих (розшкових) дій, при цьому, саме яких дій, остання не вказала. Дізнавачем також було зазначено про сплив строку для притягнення до кримінальної відповідальності за ч. 1 ст. 125 КК України, що не відповідає п. 1 ч. 1 ст. 49 КК України.

Враховуючи викладене, ОСОБА_3 вважає, що постанова про закриття кримінального провадження є такою, що підлягає скасуванню, відповідно до чого він звертається із скаргою до слідчого судді.

В судовому засіданні:

-скаржник ОСОБА_3 підтримав вимоги поданої скарги та просив задовольнити її в повному обсязі;

-прокурор заперечував проти задоволення даної скарги, надавши для дослідження матеріали кримінального провадження №0000510 від 14.08.2023 року.

Дослідивши матеріали скарги та надані прокурором матеріали кримінального провадження, заслухавши думку учасників судового засідання, слідчий суддя приходить до наступних висновків.

Зі скарги та доданих до неї матеріалів вбачається, що в ході досудового розслідування не було проведено ряд процесуальних дій по кримінальному провадженню, а саме не було проведено заходів щодо встановлення особи, ймовірно причетної до вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України та не встановлено всіх свідків та очевидців вказаної події.

Згідно ст. 24 КПК України кожному гарантується право на оскарження процесуальних рішень, дій чи бездіяльності суду, слідчого судді, прокурора, слідчого в порядку, передбаченому цим Кодексом.

Закриття кримінального провадження - це закінчення досудового розслідування, яке відбувається в силу наявності обставин, що виключають кримінальне провадження або за наявності підстав для звільнення особи від кримінальної відповідальності.

Прийняття рішення про закриття кримінального провадження можливе лише після дослідження всіх обставин кримінального провадження та безпосереднього дослідження і оцінки слідчим, прокурором, показань, речей і документів, які стосуються цього провадження, у їх сукупності.

Як вбачається з матеріалів скарги, 14.08.2023 року було зареєстроване кримінальне провадження №0000510 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України.

14.10.2023 року дізнавачем сектору дізнання ОРУП №1 ГУНП в Одеській області було прийнято постанову про закриття провадження у зв`язку з неможливістю встановити особу яка вчинила кримінальне правопорушення та спливу строків притягнення до кримінальної відповідальності.

Слідчий суддя вважає, що казана постанова є передчасною оскільки у відповідності до ст. 284 КПК України прийняття рішення про закриття кримінального провадження можливе лише після всебічного, повного та неупередженого дослідження всіх обставин кримінального провадження та безпосереднього дослідження й оцінки слідчим, прокурором показань, речей і документів, які стосуються цього провадження, у їх сукупності.

Положенням ч. 2 ст. 9 КПК України передбачено, що прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий зобов`язані всебічно, повно і неупереджено дослідити обставини кримінального провадження, виявити як ті обставини, що викривають, так і ті, що виправдовують підозрюваного, обвинуваченого, а також обставини, що пом`якшують чи обтяжують його покарання, надати їм належну правову оцінку та забезпечити прийняття законних і неупереджених процесуальних рішень.

Статтею 25 КПК України встановлено, що прокурор, слідчий зобов`язані в межах своєї компетенції вжити всіх передбачених законом заходів для встановлення події кримінального правопорушення та особи, яка його вчинила.

Відповідно до ч. 4 ст. 38 КПК України орган досудового розслідування зобов`язаний застосовувати всі передбачені законом заходи для забезпечення ефективності досудового розслідування.

Разом з тим, дізнавач не в повній мірі дослідив обставини кримінального провадження, не надав їм належну правову оцінку в сукупності з усіма зібраними доказами, внаслідок чого дійшов до передчасного висновку.

З положень ст. 83 КПК України слідує, що доказами в кримінальному провадженні є фактичні дані, отримані у передбаченому цим Кодексом порядку, на підставі яких слідчий, прокурор, слідчий суддя і суд встановлюють наявність чи відсутність фактів та обставин, що мають значення для кримінального провадження та підлягають доказуванню. Процесуальними джерелами доказів є показання, речові докази, документи, висновки експертів.

Відповідно до вимог ст. 110 КПК України постанова слідчого про закриття кримінального провадження має бути мотивованою, її зміст повинен відповідати фактичним обставинам, встановленим матеріалами справи, зокрема, в ній має бути викладено всі обставини, які виключають провадження у справі і обумовлюють її закриття, що є однією з гарантій забезпечення прав і законних інтересів учасників процесу.

Згідно положень ст. 94 КПК України слідчий, прокурор, слідчий суддя, суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінюють кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення. Жоден доказ не має наперед встановленої сили.

Перевіривши постанову про закриття та дослідивши матеріали кримінального провадження слідчий суддя доходить висновку про неналежне виконання органом досудового розслідування зазначених вимог кримінального процесуального закону.

Зокрема, під час проведеня досудового розслідування дізнавач навіть не опитав особу яка зі слів заявника нанесла йому тілесні ушкодження, не встановив та не опитав свідків вказаної події.

У зв`язку із наведеним, слідчий суддя приходить до висновку, що вимога особи, яка подала скаргу на постанову про закриття провадження, ґрунтується на нормах закону, що є належною підставою для задоволення скарги.

Керуючись ст. ст. 2, 110, 284, 303, 307, 309 КПК України, -

ПОСТАНОВИВ:

Скаргу ОСОБА_3 на постанову дізнавача сектору дізнання ОРУП № 1 ГУНП в Одеській області ОСОБА_5 про закриття кримінального провадження № 0000510 від 14.08.2023 року за ознаками кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України, в порядку ст. 303 КПК України задовольнити.

Постанову дізнавача сектору дізнання ОРУП № 1 ГУНП в Одеській області ОСОБА_5 про закриття кримінального провадження № 0000510 від 14.08.2023 року за ознаками кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України скасувати.

Копію ухвали направити прокурору для організації досудового розслідування.

Ухвала слідчого судді оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1