Справа 688/1992/23
№ 1-кс/688/2962/23
Ухвала

29 грудня 2023 року м. Шепетівка

Слідчий суддя Шепетівського міськрайонного суду Хмельницької області ОСОБА_1 , за участю секретаря судових засідань ОСОБА_2 , розглянувши клопотання старшого дізнавача СД Шепетівського РУП ГУНП в Хмельницькій області ОСОБА_3 , подане в межах кримінального провадження №0000335 від 09 травня 2023 року, про арешт майна,

встановив:

Старший дізнавач СД Шепетівського РУП ГУНП в Хмельницькій області ОСОБА_3 , за погодженням з прокурором Нетішинського відділу Шепетівської окружної прокуратури ОСОБА_4 , звернувся з клопотанням про арешт майна в кримінальному провадженні за №0000335 від 09 травня 2023 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.190 КК України.

В обґрунтування клопотання дізнавач посилається на те, що 01 травня 2023 року, невстановлена особа, у невстановленому місці, шахрайським шляхом, під приводом отримання цінного подарунку, заволоділа грошовими коштами в сумі 119 000 гривень, належних для ОСОБА_5 , жительці м. Нетішин, які останні перерахувала на картковий рахунок за № НОМЕР_1 .

Під час досудового розслідування потерпіла ОСОБА_5 вказала, що протягом останніх трьох тижнів користувалась інтернет знайомствами на сайті «loveeto.com», де познайомилась із чоловіком на ім`я ОСОБА_6 , який за даними вказаної сторінки проживає в м. Київ та в ході переписки, останній вказав, що протягом останніх трьох років проживає в Швеції, де працює по контракту та через декілька місяців планує повернутись до України. Переписку вели близько 3-ох тижнів, в ході чого, незнайомець увійшов в довіру та вказав, що має бажання надіслати із-за кордону дорогоцінний подарунок. Також, попередив, що необхідно буде оплатити вартість доставки по Україні в сумі 800 доларів США, гроші за яку він ніби вклав в пакунок, тобто такі повернуться при отриманні подарунку. Через деякий час, на мобільний телефону у додатку «Ватсап» з номеру мобільного телефону НОМЕР_2 написали, нібито зі служби доставки, в ході чого попросили перерахувати грошові кошти за доставку в сумі 29000 гривень, на картковий рахунок за № НОМЕР_1 . 01 травня 2023 року за допомогою мобільного додатку «Приват24» зі свого карткового рахунку на вказаний вище рахунок перерахувала грошові кошти одним платежем. Того самого дня, невідомі з номеру мобільного телефону НОМЕР_2 написали, що необхідно буде оплатити сертифікат «антивідмивання» грошей вартістю 90000 гривень. Попередньо вказала, що не має таких коштів. Далі, невідомі вказали, що можна буде оплатити половину таких коштів та решту під час отримання пакунку. Цього ж дня, на картковий рахунок за № НОМЕР_1 знову відправила 45000 гривень. Через деякий час, з номеру мобільного телефону НОМЕР_2 написали, що менеджер не прийняв вказану суму та хоче повну оплату. Далі, переписуючи з чоловіком на ім`я ОСОБА_6 , а саме за номером НОМЕР_3 та за номером НОМЕР_4 , який вказав, що необхідно відправити іншу частину грошових коштів, які отримає в пакунку, оскільки така оплата необхідна для надіслання пакунку. Після цього, того ж дня відправила іншу частину грошових коштів в сумі 45000 гривень на картковий рахунок за № НОМЕР_1 . В подальшому, з номеру мобільного телефону НОМЕР_2 , невідомі знову почали писати, що необхідно ніби відправити грошові кошти в сумі 500000 гривень, коли в той час зрозуміла, що це є шахраї.

В ході проведення дізнання було отримано тимчасовий доступ до документів, що перебувають у володінні АТ «ПІРЕУС БАНК МКБ», де відповідно до виписки щодо карткового рахунку № НОМЕР_1 , належного NELSON OLUWATOBI ELIZABETH, ІНФОРМАЦІЯ_1 , особовий рахунок № НОМЕР_5 , наявна інформація про перерахунок грошових коштів, які надійшли від потерпілої ОСОБА_5 , а саме 01 травня 2023 року в сумі 29680 грн, та 01 травня 2023 року (09 травня 2023 року) в сумі 90 000 грн, при цьому відомості щодо рахунків отримувачів відсутні.

Постановою старшого дізнавача СД Шепетівського РУП ГУНП в Хмельницькій області ОСОБА_3 від 27 грудня 2023 року особовий рахунок № НОМЕР_6 за картою № НОМЕР_1 , який належить ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що знаходиться у володінні АТ «ПІРЕУС БАНК МКБ», юридична адреса: 04119, г. Київ, вул. Білоруська, 11, , визнано речовим доказом у даному кримінальному провадженні.

З метою встановлення особи правопорушника та недопущення в майбутньому вчинення відносно інших осіб шахрайських дій, виникла об`єктивна необхідність у накладенні арешту на вищевказаний рахунок.

Згідно з ч.1, 2 ст.40-1 КПК України дізнавач при здійсненні дізнання наділяється повноваженнями слідчого. Дізнавач уповноважений, зокрема, проводити слідчі (розшукові) дії та негласні слідчі (розшукові) дії у випадках, установлених цим Кодексом; звертатися за погодженням із прокурором до слідчого судді з клопотаннями про застосування заходів забезпечення кримінального провадження, проведення слідчих (розшукових) дій, негласних слідчих (розшукових) дій.

Прокурор ОСОБА_4 та дізнавач ОСОБА_3 в судове засідання не з`явилися, подали заяви про розгляд клопотання без їх участі, клопотання підтримали та просили задовольнити.

Слідчий суддя вважає, що неявка прокурора та дізнавача в судове засідання не перешкоджає розгляду клопотання.

Відповідно до ч.4 ст.107 КПК України фіксування судового засідання за допомогою технічних засобів не здійснювалося.

Перевіривши надані матеріали клопотання та кримінального провадження, слідчий суддя дійшов висновку, що в задоволенні клопотання слід відмовити з огляду на таке.

Згідно п.7 ч.2 ст.131 КПК України одним із заходів забезпечення кримінального провадження є арешт майна.

Частиною 3 ст.132 КПК України встановлено, що застосування заходів забезпечення кримінального провадження не допускається, якщо слідчий, дізнавач, прокурор не доведе, що: 1) існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для застосування заходів забезпечення кримінального провадження; 2) потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, про який ідеться в клопотанні слідчого, дізнавача, прокурора; 3) може бути виконане завдання, для виконання якого слідчий, дізнавач, прокурор звертається із клопотанням.

Згідно ч. 3 ст. 170 КПК України визначено правові підстави для накладення арешту на майно з метою збереження речових доказів, згідно з якою арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 КПК України.

Відповідно до ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

При застосуванні заходів забезпечення кримінального провадження слідчий суддя повинен діяти у відповідності до вимог КПК України та судовою процедурою гарантувати дотримання прав, свобод та законних інтересів, а також умов, за яких жодна особа не була б піддана необґрунтованому процесуальному обмеженню.

Зокрема, при вирішенні питання про арешт майна для прийняття законного, обґрунтованого та справедливого рішення, слідчий суддя, відповідно до вимог ст.94 КПК України, ст.132 КПК України, ст.173 КПК України, повинен враховувати: правову підставу для арешту майна; можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні або застосування щодо нього спеціальної конфіскації; наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення; розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою; розумність та спів розмірність обмеження прав власності завданням кримінального провадження, а також наслідки арешту майна для підозрюваного, третіх осіб.

У кожному конкретному кримінальному провадженні слідчий суддя, застосовуючи вид обтяження, в даному випадку арешт майна, має неухильно дотримуватись вимог закону. При накладенні арешту на майно слідчий суддя має обов`язково переконатися в наявності доказів на підтвердження вчинення кримінального правопорушення. При цьому, закон не вимагає аби вони були повними та достатніми на цій стадії кримінального провадження, однак вони мають бути такими, щоб слідчий суддя був впевнений у тому, що дані докази можуть дати підстави для пред`явлення обґрунтованої підозри у вчиненні того чи іншого злочину. Крім того, наявність доказів у кримінальному провадженні має давати слідчому судді впевненість в тому, що в даному кримінальному провадженні необхідно накласти вид обмеження з метою уникнення негативних наслідків.

Як вбачається з клопотання, під час досудового розслідування на підставі ухвали суду 01 червня 2023 року отримано тимчасовий доступ до документів, які перебувають у володінні АТ «ПІРЕУС БАНК МКБ», та встановлено, що особовий рахунок № НОМЕР_6 за картою № НОМЕР_1 , належить ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Постановою старшого дізнавача СД Шепетівського РУП ГУНП в Хмельницькій області ОСОБА_3 від 27 грудня 2023 року особовий рахунок № НОМЕР_6 за картою № НОМЕР_1 , який належить ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що знаходиться у володінні АТ «ПІРЕУС БАНК МКБ», юридична адреса: 04119, г. Київ, вул. Білоруська, 11, , визнано речовим доказом у даному кримінальному провадженні.

Дізнавач з метою встановлення особи правопорушника та недопущення в майбутньому вчинення відносно інших осіб шахрайський дій, просить накласти арешт на вказаний рахунок.

Клопотання про арешт майна подано до суду 20 грудня 2023 року.

Однак, враховуючи, що з часу отримання тимчасового доступу до документів, які знаходяться у володінні АТ «ПІРЕУС БАНК МКБ», (01 червня 2023 року) пройшов значний проміжок часу та дізнавачем не надано будь-яких доказів того, що грошові кошти на даний час знаходяться зазначеному банківському рахунку, а також чи являється на даний час банківський рахунок діючим, слідчий суддя вважає, що накладення арешту на рахунок не виправдовуватиме потреби досудового розслідування.

Відповідно до ч.11 ст.170 КПК України заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна.

Разом з тим, як вбачається з наданих матеріалів, дізнавач, обґрунтовуючи своє клопотання в розумінні вимог ст. 132 КПК України, не надала достатніх і належних доказів тих обставин, на які послалася у клопотанні.

В матеріалах провадження відсутні будь-які відомості на обґрунтування того, що потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, про який йдеться у клопотанні, завдяки чому може бути виконане завдання, для виконання якого дізнавач звернулася із клопотанням про накладення арешту на конкретне майно.

За таких обставин, з огляду на завдання кримінального провадження, розумність та співмірність обмеження права власності в даному конкретному випадку, слідчий суддя вважає, що слідчим не доведено необхідності накладення арешту.

Згідно з абз. 1 ч. 1 ст. 173 КПК України слідчий суддя, відмовляє у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, що його подала, не доведе необхідність такого арешту, а також наявність ризиків, передбачених абзацом другим частини першої статті 170 цього Кодексу.

Враховуючи, що вищевказане, слідчий суддя дійшов висновку, що в задоволенні клопотання про накладення арешту на майно необхідно відмовити.

Керуючись ст.ст. 132, 170-173, 175, 309 КПК України, слідчий суддя

ухвалив:

В задоволенні клопотання старшого дізнавача СД Шепетівського РУП ГУНП в Хмельницькій області ОСОБА_3 , поданого в межах кримінального провадження №0000335 від 09 травня 2023 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.190 КК України, про арешт майна відмовити.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Хмельницького апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя