Справа № 577/5641/23
Провадження № 1-кп/577/472/23
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13 листопада 2023 року м. Конотоп

Конотопський міськрайонний суд Сумської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

з участю секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі засідань суду в м. Конотоп кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000993 від 02.10.2023 по обвинуваченню:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ,

уродженця та мешканця АДРЕСА_1 ,

громадянина України, з середньо-спеціальною освітою, розлученого,

має на утриманні сина ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 ,

неодруженого, непрацюючого, раніше не судимого

у скоєнні злочину, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України,

В С Т А Н О В И В :

26 вересня 2023 року близько 8:00 год. по АДРЕСА_1 , перебуваючи за місцем свого мешкання, ОСОБА_4 , вирішив таємно викрасти, належну матері ОСОБА_6 , газову плиту «Тула`ПГ2/1», яка знаходилася в приміщенні літньої. Реалізуючи свій злочинний корисливий умисел, ОСОБА_4 переконавшись, що його дії є таємними, діючи в умовах воєнного стану, введеного на всій території України згідно з Указом Президента України №64/2022 від 24.02.2022 (затвердженого Законом України від 24.02.2022 №2102-ІХ) та продовженого Указом Президента України №451/2023 від 26.07.2023 (затверджено Законом України № 3275-IX від 27.07.2023) до 15.11.2023, шляхом вільного доступу зайшов до приміщення літньої кухні, від`єднав газову плиту фірми «Тула» ПГ2/1» від газопостачання, виніс її з приміщення та того ж дня перевіз візком на АДРЕСА_2 , де продав її ОСОБА_7 .

Згідно із висновком судової товарознавчої експертизи №СЕ-19/119-23/14102-ТВ від 05.10.2023 ринкова вартість газової плити марки «Тула» ПГ2/1» в корпусі білого кольору на дві конфорки, виготовленої за часів СРСР, в задовільному та справному стані становить 1000 грн.

Обвинувачений ОСОБА_4 свою провину визнав повністю. Суду пояснив, що проживає разом з матір`ю по АДРЕСА_1 . 26.09.2023 з приміщення літньої кухні викрав газову плиту фірми «Тула» ПГ2/1», яку продав за 180 грн. Гроші мав намір витратити на спиртне. Наразі плиту матері повернув, виручені від продажу гроші теж повернув ОСОБА_8 . У скоєному щиро розкаюється, просив у матері вибачення. Мати його пробачила, він допомагає матері по господарству. Просить суворо не карати, відповідні висновки він зробив. Йому дуже соромно за свій вчинок.

Крім повного визнання своєї провини, вина ОСОБА_4 також підтверджується дослідженими в судовому засіданні доказами.

Потерпіла ОСОБА_6 надала суду заяву з проханням розгляд кримінального провадження проводити у її відсутності, матеріальних претензій не має, з приводу міри покарання покладається на розсуд суд.

Згідно вимог ч.3 ст. 349 КПК України, враховуючи, що проти цього не заперечують учасники судового провадження, суд визнав недоцільним дослідження доказів відносно тих фактичних обставин справи, які ніким не оспорюються. При цьому суд впевнився в правильному розумінні учасниками судового провадження змісту цих обставин і у суду немає сумнівів в добровільності і істинності їх позиції, а також судом роз`яснено, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оспорювати у апеляційному порядку ті фактичні обставини справи, які не досліджувались у суді.

Таким чином вина обвинуваченого ОСОБА_4 повністю доведена і його дії суд кваліфікує за ч. 4 ст. 185 КК України - як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена в умовах воєнного стану.

Призначаючи покарання обвинуваченому, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, яке згідно вимог ч. 2 ст. 12 КК України відноситься до тяжкого злочину.

Крім того, суд бере до уваги положення абз. 3 п. 3 постанови Пленуму Верховного Суду України "Про практику призначення судами кримінального покарання" № 7 від 24.10.2003 року (із змінами і доповненнями) з якого вбачається, що, досліджуючи дані про особу підсудного, суд повинен з`ясувати його вік, стан здоров`я, поведінку до вчинення злочину як у побуті, так і за місцем роботи чи навчання, його минуле (зокрема, наявність не знятих чи не погашених судимостей, адміністративних стягнень), склад сім`ї (наявність на утриманні дітей та осіб похилого віку), його матеріальний стан тощо.

Суд враховує, що відповідно до ч. 2 ст. 50 КК України, покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого, а також запобігання вчиненню ним нових кримінальних правопорушень.

Згідно з ч. 1 ст. 69 КК за наявності кількох обставин, що пом?якшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого злочину, з урахуванням особи винного суд, умотивувавши своє рішення, може, крім випадків засудження за корупційний злочин, призначити основне покарання, нижче від найнижчої межі, встановленої в санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини цього Кодексу, або перейти до іншого, більш м?якого виду основного покарання, не зазначеного в санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини цього Кодексу за цей злочин.

Отже, підставами призначення більш м?якого покарання, ніж передбачено законом, визнані дві групи чинників, які характеризують як вчинений злочин, так і особу винного, та мають враховуватися в їх сукупності, а саме: а) наявність декількох (не менше двох) обставин, що пом?якшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого злочину; б) дані, які певним чином характеризують особу винного.

ОСОБА_4 засуджується за злочин, передбачений ч.4 ст.185 КК України, який є тяжким.

Обставин, які обтяжують покарання ОСОБА_4 , згідно вимог ст. 67 КК України не встановлено.

Обставинами, які пом`якшують покарання ОСОБА_4 , суд визнає щире каяття та активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення.

З досудової доповіді з інформацією про соціально-психологічну характеристику ОСОБА_4 , складеної Конотопським міськрайонним відділом Державної установи «Центр пробації» в Сумській області, вбачається, що ризик вчинення повторного правопорушення та ризик небезпеки для суспільства високий, не можливе виправлення особи без ізоляції від суспільства.

Враховуючи наявність декількох обставин, які пом`якшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого злочину, відсутність обставин, які обтяжують покарання, з урахуванням особи ОСОБА_4 , який раніше не судимий, на обліку в лікаря психіатра не перебуває, з приводу хронічного алкоголізму перебуває на обліку в лікаря-нарколога, має на утриманні неповнолітнього сина, заподіяні збитки потерпілій відшкодував, висловив осуд своєї поведінки, суд приходить до переконання, що необхідним і достатнім покаранням для виправлення ОСОБА_4 та попередження скоєння нових кримінальних правопорушень буде покарання із застосуванням ст.69 КК України, тобто призначення іншого, більш м`якого виду основного покарання, не зазначеного в санкції ч.4 ст. 185 КК України, а саме у виді арешту.

При цьому, суд враховує і усталену судову практику ЄСПЛ, згідно якої «досягнення справедливого балансу між загальними інтересами суспільства та вимогами захисту основоположних прав особи лише тоді стає значимим, якщо встановлено, що під час відповідного втручання було дотримано принципу «законності» і воно не було свавільним» (рішення у справі «Бакланов проти Росії» від 09.06.2005 (Baklanov v. Russia) та у справі «Фрізен проти Росії» від 24.03.2005 (Frizen v. Russia). У п.38 свого рішення в справі «Ізмайлов проти Росії» від 16.10.2008 (Izmailov v. Russia) ЄСПЛ встановив, що «для того, щоб втручання вважалося пропорційним, воно має відповідати тяжкості правопорушення і не становити особистий і надмірний тягар для особи».

Запобіжний захід відносно ОСОБА_4 обраний не був.

Долю речових доказів слід вирішити відповідно до ст. 100 КПК України.

Процесуальні витрати, що складаються з вартості проведеної товарознавчої експертизи №СЕ-19/119-23/14102-ТВ від 05.10.2023 в розмірі 717 грн. підлягають стягненню з обвинуваченого в рахунок держави.

Керуючись ст. 100, 124, 368, 370, 371, 373-376 КПК України,

У Х В А Л И В:

ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, та призначити йому покарання, із застосуванням ч.1 ст.69 КК України, у виді 4 (чотирьох місяців) арешту.

До вступу вироку в законну силу запобіжний захід ОСОБА_4 - не обирати.

Строк відбування покарання ОСОБА_4 обчислювати з моменту затримання.

Стягнути з ОСОБА_4 у прибуток держави витрати за проведення судової товарознавчої експертизи №СЕ-19/119-23/14102-ТВ від 05.10.2023 в розмірі 717 грн (сімсот сімнадцять грн.).

Речові докази: газову плиту №003698 - залишити потерпілій ОСОБА_6 .

Скасувати арешт накладений ухвалою слідчого судді Конотопського міськрайонного суду від 05.10.2023 року на газову плиту №003698, частково розкомплектовану.

Вирок може бути оскаржений до Сумського апеляційного суду через Конотопський міськрайонний суд шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до положень частини третьої статті 349 цього Кодексу.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Суддя ОСОБА_1