У Х В А Л А

підготовчого судового засідання

19.10.2023 року Франківський районний суд м. Львова в складі:

головуючого судді ОСОБА_1

за участю секретаря судового засідання - ОСОБА_2

у ході розгляду в черговому судовому засіданні обвинувального акта, долученого до нього реєстру матеріалів досудового розслідування, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0002756 від 27.09.2023, відносно:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Скадовськ Херсонської області, громадянина України, українця зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , та відповідно до даних обвинувального акта, фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого,

обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частинами 2, 3 ст.307 КК України,

Сторона обвинувачення -

Прокурор Галицької окружної прокуратури м. Львова Львівської області ОСОБА_4

Захисник ОСОБА_5

В С Т А Н О В И В :

Згідно з обвинувальним актом у кримінальному провадженні № 0002756 від 27.09.2023 досудовим розслідуванням встановлено, що ОСОБА_3 , діючи за попередньою змовою в групі з невстановленими досудовим розслідуванням особами, у невстановлений досудовим слідством час та у невстановленому досудовим слідством місці, але не пізніше 27.06.2023 р., маючи умисел на незаконне збагачення шляхом незаконного придбання, зберігання з метою збуту та незаконний збут психотропних речовин, в порушення вимог Закону України «Про наркотичні засоби, психотропні речовини і прекурсори», використовуючи мессенджер «Telegram», за невстановлених слідством обставин незаконно придбав психотропну речовину, обіг якої обмежено - «метамфетамін», особливо небезпечну психотропну речовину, обіг якої заборонено - «РVР», які зберігав при собі до 27.06.2023р. у розфасованому вигляді в п`яти картонних коробках з метою подальшого збуту в роздріб шляхом здійснення поштових відправлень.

Так, 27.06.2023р. в період часу з 08:27 год. до 09:45 год. поблизу будинку №7 по вул. Лазаренка у м. Львові, в ході проведення затримання ОСОБА_3 в порядку, передбаченому ст.208 КПК України, працівниками поліції виявлено та вилучено 5 поштових

картонних коробок. Всередині картонної коробки під умовною назвою № 1 в прихованому вигляді знаходився зіп-пакет із кристалоподібною речовиною білого кольору, яка є психотропною речовиною, обіг якої обмежено - «метамфетаміном», масою 0,6664 грам; всередині картонної коробки під умовною назвою №2 в прихованому вигляді знаходився зіп-пакет із кристалоподібною речовиною білого кольору, яка є психотропною речовиною, обіг якої обмежено - «метамфетаміном», масою 0,7057 грам; всередині картонної коробки під умовною назвою №3 в прихованому вигляді знаходився зіп-пакет із кристалоподібною речовиною білого кольору, яка є психотропною речовиною, обіг якої обмежено - «метамфетаміном», масою 1,3853 грам; всередині картонної коробки під умовною назвою № 4 в прихованому вигляді знаходилось 2 зіп-пакети із кристалоподібною речовиною білого кольору, яка є особливо небезпечною психотропною речовиною, обіг якої заборонено - «РVР», загальною масою 7,5035 грам; всередині картонної коробки під умовною назвою №5 в прихованому вигляді знаходився зіп-пакет із кристалоподібною речовиною білого кольору, яка є особливо небезпечною психотропною речовиною, обіг якої заборонено - «РVР», масою 2,3203 грам.

Загальна маса вилученої психотропної речовини, обіг якої обмежено - «метамфетамін», - 2,7574 грам, що становить великі розміри; особливо небезпечної психотропної речовини, обіг якої заборонено - «РVР», - 9,8238 грам, що становить великі розміри.

Дані дії обвинуваченого органами досудового розслідування та прокурором кваліфіковані як незаконне придбання та зберіганні з метою збуту психотропних речовин та особливо небезпечних психотропних речовин у великих розмірах, вчиненому за попередньою змовою групою осіб, тобто у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч.2 ст.307 КК України.

Згідно цього ж обвинувального акта, досудовим розслідуванням встановлено, що ОСОБА_3 , діючи за попередньою змовою в групі з невстановленими досудовим розслідуванням особами, у невстановлений досудовим слідством час та у невстановленому досудовим слідством місці, але не пізніше 27.06.2023р., маючи умисел на незаконне збагачення шляхом незаконного придбання, зберігання з метою збуту та незаконний збут наркотичних засобів та психотропних речовин, в порушення вимог Закону України «Про наркотичні засоби, психотропні речовини і прекурсори», використовуючи мессенджер «Telegram», за невстановлених слідством обставин незаконно придбав психотропну речовину, обіг якої обмежено - «метамфетамін», особливо небезпечну психотропну речовину, обіг якої заборонено - «РVР», особливо небезпечні наркотичні засоби, обіг яких заборонено - «канабіс» та «макову солому», які незаконно зберігав за місцем свого проживання по АДРЕСА_2 , з метою подальшого збуту в роздріб до 27.06.2023р.

Так, 27.06.2023р. в період часу з 10:00 год. до 11:05 год. у квартирі АДРЕСА_3 , за місцем проживання ОСОБА_3 було проведено санкціонований обшук, в ході якого виявлено вилучено: 1 зіп-пакет із кристалоподібною речовиною білого кольору, яка є особливо небезпечною психотропною речовиною, обіг якої заборонено - «РVР», масою 28,8562 грам, що становить особливо великі розміри; 1 зіп-пакет із кристалоподібною речовиною білого кольору, яка є психотропною речовиною, обіг якої обмежено - «метамфетаміном», масою 7,7070 грам, що становить великі розміри; 2 полімерні пакети, паперовий згорток, 2 полімерні згортки із подрібненою речовиною рослинного походження зеленого кольору, яка є особливо небезпечним наркотичним засобом, обіг якого заборонено - «канабісом», загальною масою 3,11 грам; поліетиленовий пакет із речовиною рослинного походження світло-коричневого кольору, яка є особливо небезпечним наркотичним засобом, обіг якого заборонено - «маковою соломою», масою в перерахунку на висушену речовину 47,81 грам.

Дані дії обвинуваченого органами досудового розслідування та прокурором кваліфіковані як незаконне придбання та зберігання з метою збуту особливо небезпечних психотропних речовин в особливо великих розмірах, психотропних речовин у великих розмірах, особливо небезпечних наркотичних засобів, вчиненому повторно, за попередньою змовою групою осіб, тобто у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч.3 ст.307 КК України.

Обвинувальний акт та реєстр матеріалів досудового розслідування у кримінальному провадженні № 0002756 від 27.09.2023 скеровано на адресу голови Франківського районного суду м. Львова ОСОБА_6 та поступили до Франківського районного суду м. Львова 29 вересня 2023 року від прокурора Галицької окружної прокуратури м. Львова Львівської області ОСОБА_4 , а відтак 03.10.2023 року передані для розгляду судді, визначеному у порядку, передбаченому ст. 35 КПК України .

Відповідно до ухвали судді від 04.10.2023 вказаний обвинувальний акт призначено до розгляду у підготовчому судовому засіданні, яке відповідно до вимог ч.1 ст. 314 КПК України призначено на 13 жовтня 2023 року, з урахуванням наявності конвою, завантаженості судді, у тому числі як слідчого судді.

У день проведення судом підготовчого судового засідання, тобто 13 жовтня 2023 року прокурором подано клопотання про продовження строку дії запобіжного заходу обвинуваченому ОСОБА_3 у вигляді тримання під вартою у кримінальному провадженні № 0002756 від 27.09.2023.

Прокурор в судовому засіданні висловлюючи свої висновки про підсудність обвинувального акта Франківському районному суду м. Львова та його відповідності вимогам процесуального закону, зокрема, щодо питань, передбачених статтями 314 315 КПК України, вважав, що обвинувальний акт підсудний вказаному суду, відповідає вимогам процесуального законодавства та може бути призначеним до судового розгляду. Крім цього, прокурор просив розглянути клопотання про продовження запобіжного заходу обвинуваченому, мотивуючи тим, що обраний строк закінчується.

В підготовче судове засідання прибули адвокати ОСОБА_7 , який призначений через центр безоплатної вторинної правової допомоги та брав участь на досудовому розслідуванні, а також адвокат ОСОБА_8 , повноваження якого в даному кримінальному провадженні, підтверджуються ордером серії АО № 1101909 від 13.10.2023.

Відповідно до встановлених обставин, суд прийняв відмову обвинуваченого від участі в судовому засіданні адвоката ОСОБА_7 . Підстави такого рішення викладені в протокольній ухвалі.

Сторона захисту - адвокат ОСОБА_5 в судовому засіданні запевнив суд, що знайомий з матеріалами кримінального провадження, щодо призначення обвинувального акта до судового розгляду, заперечень не мав. Обвинувачений погодився з позицією свого захисника.

Крім цього, судом з`ясовано фактичні обставини щодо заявленого клопотання прокурором про продовження обвинуваченому запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та встановлено, що в кримінальному провадженні № 0002756 від 27.09.2023, в якому складено та затверджено розглядуваний обвинувальний акт про обвинувачення ОСОБА_3 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 та 3 ст. 307 КК України, останньому запобіжний захід не обирався, що прокурор підтвердив в судовому засіданні.

З огляду на вказані обставини, адвокат висловлюючи свою думку про розгляд клопотання щодо продовження запобіжного заходу, спочатку поклався на су, а після зауважень головуючого, вважав, що клопотання задоволенню не підлягає.

Відтак, суд заслухавши висновки прокурора щодо питань, передбачених статтями 314 315 КПК України, думку сторони захисту та розглянувши клопотання про продовження запобіжного заходу, що подано прокурором, з`ясувавши ряд процесуальних питань, які мають процесуальне значення для подальших судових рішень, у тому числі й за результатами підготовчого судового засідання, встановив наступне.

Обвинувальний акт у кримінальному провадженні 0002756 від 27.09.2023 щодо обвинувачення ОСОБА_3 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 та 3 ст. 307 КК України, скерований на адресу голови Франківського районного суду м. Львова ОСОБА_6 , поступив до Франківського районного суду м. Львова 29 вересня 2023 року від прокурора Галицької окружної прокуратури м. Львова Львівської області

ОСОБА_4 та у подальшому 03.10.2023 року, переданий для розгляду судді, визначеному у порядку, передбаченому ст. 35 КПК України .

Таким чином, прокурор скеровуючи обвинувальний акт голові суду ОСОБА_6 , звернувся не до суду, а до особи, що займає адміністративну посаду в суді, і такий порядок звернення прокурора суперечить прямій нормі закону, а саме п.2.ч.2 ст. 283 КПК України.

Крім того, обвинувальний акт поступив до суду без скріплення підпису прокурора печаткою, що позбавляє такий документ статусу офіційного.

Так, згідно з ч. 1 ст. 291 КПК України, обвинувальний акт складається слідчим, дізнавачем, після чого затверджується прокурором. Затвердження прокурором обвинувального акту щодо обвинуваченого (их) та не скріплення його печаткою є порушенням вимог до реквізитів офіційного документу. Виходячи з контексту примітки до ст. 358 КК України, під офіційним документом слід розуміти документ, що містить зафіксовану на будь-яких матеріальних носіях інформацію, яка підтверджує чи посвідчує певні події, явища або факти, які спричинили чи здатні спричинити наслідки правового характеру, чи може бути використана як документи докази у правозастосовній діяльності, що складаються, видаються чи посвідчуються повноважними (компетентними) особами органів державної влади, місцевого самоврядування, об`єднання громадян, юридичних осіб, незалежно від форм власності та організаційно-правових форм, а також окремими громадянами, у тому числі самозайнятими особами, яким законом надано право у зв`язку з їх професійною чи службовою діяльністю складати, видавати чи посвідчувати певні види документів, що складені з дотриманням визначених законом форм та містять передбачені законом реквізити. Саме підписання й затвердження обвинувального акту прокурором та скріплення його підпису печаткою надає цьому документу статус офіційного і свідчить про належний нагляд за досудовим розслідуванням.

Отже скерований голові суду, а не до суду, як цього вимагає пряма норма закону (п.2.ч.2 ст. 283 КПК України), та без скріплення підпису прокурора печаткою, чкерований з порушенням закону та не відповідає офіційному документу, а тому не може бути предметом судового розгляду. Пороте, саме в такому вигляді обвинувальний акт був переданий судді, і суддею приймалося процесуальне рішення , в порядку передбаченому ч.1 ст. 314 КПК України саме по цьому документу.

В підготовчому судовому засіданні прокурор покликаючись на різну практику та недосконалість процесуального законодавства в кримінальному судочинстві, не відкликав обвинувальний акт для приведення його у відповідність до процесуальних вимог, натомість попросив перерву в підготовчому судовому засіданні для усунення недоліків обвинувального акта та надання суду ряду процесуальних документів, які б підтверджували повноваження прокурора та слідчого у кримінальному провадженні 0002756 від 27.09.2023, а також додатків до клопотання про продовження строку дії запобіжного заходу, після того, як суд звернув увагу про відсутність таких.

Відтак, зважаючи на пояснення прокурора про різну практику, суд з метою уникнення будь яких підстав для сприйняття дій головуючого, як упереджених до сторони публічного обвинувачення, клопотання прокурора задовольнив, у тому числі й ті, що стосувалися клопотання про продовження запобіжного заходу обвинуваченому.

В черговому підготовчому судовому засіданні прокурор заявив клопотання про приєднання до матеріалів наявного в суду обвинувального акта другий примірник обвинувальний акт, який уже засвідчений мастичною печаткою прокуратури, а також ряд інших процесуальних документів, на приєднанні яких, наполягав прокурор.

Вирішуючи вказане питання, судом звернуто увагу, що вказані документи за виключенням ухвали слідчого судді від 18.10.2023 року, є в копіях котрі не засвідчені, у зв`язку з чим, суд, виходячи зтого ж контексту примітки до ст. 358 КК України визнав такі недопустимими. У той же час, суд задовольнив клопотання прокурора та приєднав їх до судового провадження з урахуванням, що такі не можуть бути долучені до обвинувального акта та клопотання, з наведених вище підстав та з підстав, передбачених ст.. п. 5 ч. 4 ст. 291

КПК України, яким забороняється надавати суду інші документи, чим ті/, що передбачені законом. Відтак, суд визнає за неможливе прийняти вказані документи такими, що підтверджують ту чи іншу обставину чи подію, у тому числі й обвинувальний акт, що поданий прокурором у не процесуальний спосіб.

Прецедентна практика Європейського суду з прав людини виходить з того, що реалізуючи п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо доступності правосуддя та справедливого судового розгляду, кожна держава-учасниця цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони і обмеження, зміст яких - не допустити судовий процес у безладний рух. Процесуальний порядок у кримінальному судочинстві визначений КПК України, дотримання якого прокурором порушено.

Згідно зі ст. 110 КПК України, обвинувальний акт є процесуальним рішенням, яким прокурор висуває обвинувачення у вчиненні кримінального правопорушення і яким завершується досудове розслідування. Так, у ч. 1 ст. 91 КПК України визначено, що у кримінальному провадженні підлягає доказуванню, зокрема подія кримінального правопорушення (час, місце, спосіб та інші обставини вчинення кримінального правопорушення), що виходячи з суті цієї статті має відображатися в обвинувальному акті, відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 291 КПК України, як виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, котрі прокурор вважає встановленими. Як вбачається з п. 10 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування законодавства, яке забезпечує право на захист в кримінальному судочинстві» від 24.10.2003 р. №8, суди повинні вимагати від органів досудового слідства, щоб пред`явлене особі обвинувачення було конкретним за змістом. Зокрема, воно повинно містити данні про злочин, у вчиненні якого обвинувачується особа, час, місце та інші обставини його вчинення, наскільки вони відомі слідчому. Вказаний принцип закріплений у ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, де зазначено, що кожний обвинувачений у вчиненні кримінального правопорушення має бути негайно й детально проінформований зрозумілою для нього мовою про характер і причини висунутого проти нього обвинувачення.

У той же час, уже на стадії підготовчого судового засідання, розглядуваний обвинувальний акт викликав стільки питань та протиріч, що змусив суд продовжити підготовче судове засідання для з`ясування всіх обставин відповідності обвинувального акта вимогам процесуального законодавства.

Так, зміст обвинувального акту не відповідає вимогам ч. 1 ст. 91 та п.5 ч.2 ст. 291 КПК України в цілому. Згідно обвинувачення викладеного в обвинувальному акті фактичні обставини встановлені органом досудового розслідування та прокурором звучать наступним чином: « … Досудовим розслідуванням встановлено, що ОСОБА_3 , діючи за попередньою змовою в групі (якій, в якій кількості) з не встановленими досудовим розслідуванням особами; з метою збуту та незаконний збут, у невстановлений час, у не встановленому місці; за невстановлених обставин». Дальше за змістом обвинувального акта «…27.06.2023 року в період з 08 год. 27 хв. до 09 год. 45 хв. поблизу будинку № 7 по вул.. Лазаренка у м. Львові; …27.06.2023 в період часу з 10 год. 00 хв. до 11 год. 05 хв. у квартирі АДРЕСА_3 , за місцем проживання….». Тобто слідчий та прокурор так і не визначилися з часом, місцем, способом та іншими обставинами вчинення кримінального правопорушення, що інкримінуються ОСОБА_3 .

Крім цього, згідно з обвинувальним актом, ОСОБА_3 , обвинувачується в тому, що «… маючи умисел на незаконне збагачення шляхом незаконного придбання, зберігання з метою збуту та незаконний збут наркотичних засобів та психотропних речовин…»

Отже крім іншого, ОСОБА_3 за змістом обвинувального акта обвинувачується у збуті, проте де, коли, кому, за яких обставин збував та що саме і т.д., не конкретизується. Крім цього, вказана обставина не знайшла свого відображення в кваліфікації дій обвинуваченого, а отже кваліфікація яка викладена в обвинувальному акті не відповідає фактичним обставинам.

Згідно обвинувального акта наркотичні засоби, які інкримінуються обвинуваченому знаходяться у коробках « у прихованому вигляді». Знову ж таки, що має на увазі зміст цієї фрази і як її сприймати судом, а тим більше обвинуваченим, не зрозуміло, а відтак є незрозумілим і саме обвинувачення.

Вказані невідповідності належать до тієї категорії які не можуть бути усунуті судом ні на стадії підготовчого судового засідання, ні під час судового розгляду обвинувального акта.

Національне законодавство не містить положень про наявність у суду повноважень чи обовязку щодо встановлення обставин вчинення кримінального правопорушення, доказування чи збирання доказів. Суд здійснює перевіруку обєму обвинувачення викладеного а обвинувальному акті та правильність кваліфікації дій.

Одним із завдань кримінального провадження, визначених у ст. 3 КПК України, є забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини. Проте, встановлені в підготовчому судовому засіданні обставини, свідчать про неможливість призначення судового розгляду та вирішення питання про притягнення до кримінальної відповідальності особи, а тим більше будуть перешкоджати швидкому розгляду.

У частині 3 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод передбачено, що кожний обвинувачений у вчиненні кримінального правопорушення, зокрема, має такі права: a) бути негайно і детально поінформованим зрозумілою для нього мовою про характер і причини обвинувачення, висунутого проти нього; b) мати час і можливості, необхідні для підготовки свого захисту.

Європейський суд з прав людини (ЄСПЛ) у справі Абрамян проти Росії від 9 жовтня 2008 року, а саме у п. 34, зазначив, що деталі вчинення злочину можуть відігравати вирішальну роль під час розгляду кримінальної справи, оскільки саме з моменту доведення їх до відома підозрюваного він вважається офіційно письмово повідомленим про фактичні та юридичні підстави пред`явленого йому обвинувачення.

За таких обставин положення підпункту а п. 3 ст. 6 Конвенції необхідно аналізувати у світлі більш загальної норми про право на справедливий судовий розгляд, гарантоване п. 1 цієї статті. У кримінальній справі надання повної, детальної інформації щодо пред`явленого особі обвинувачення та, відповідно, про правову кваліфікацію, яку суд може дати відповідним фактам, є важливою передумовою забезпечення справедливого судового розгляду.

У рішенні в справі Маттоціа проти Італії від 25 липня 2000 року ЄСПЛ на голосив на тому, що: обвинувачений у вчиненні злочину має бути негайно і детально проінформований про причину обвинувачення, тобто про ті факти матеріальної дійсності, які нібито мали місце і є підставою для висунення обвинувачення; а також про характер обвинувачення, тобто юридичну кваліфікацію згаданих фактів. Хоча ступінь детальності інформування обвинуваченого залежить від обставин конкретної справи, однак у будь-якому випадку відомості, надані обвинуваченому, повинні бути достатніми для повного розуміння останнім суті висунутого проти нього обвинувачення, що є необхідним для підготовки адекватного захисту.

Підсумовуючи викладене, необхідно наголосити, що за даних обставин суд вбачає суттєві недоліки у викладі фактичних обставин вчинення кримінального правопорушення та формулюваннях обвинувачення, які можуть потягти за собою порушення прав особи на захист.

Відповідно до п. 13 ч. 1 ст. 3 КПК України, обвинувачення це твердження про вчинення певною особою діяння, передбаченого законом про кримінальну відповідальність, яке висунуте в порядку, встановленому цим кодексом. Разом з цим ч. 1 ст. 337 КПК передбачено, що судовий розгляд проводиться лише стосовно особи, якій висунуте обвинувачення, і лише в його межах, крім випадків, передбачених цією статтею. Натомість прокурор пропонує розгляд обвинувального акта стосовно групи осіб не визначаючи ролі кожного в співучасті, як це передбачено ст.. 27 КК України.

Більш того, ОСОБА_3 інкримінується незаконне придбання і зберігання наркотичних засобів з метою збуту, але вчинене за попередньою змовою групою осіб.

Виникає навіть не процесуальне, а риторичне питання, як можна придбати і зберігати групою осіб.

Отже, розгляд справи без коректного, зрозумілого формулювання обвинувачення є неможливим, а ухвалене рішення буде вважатися незаконним. Адже відповідно до ч. 3 ст. 374 КПК у разі визнання особи виправданою або винуватою в мотивувальній частині вироку зазначається формулювання обвинувачення, визнаного судом доведеним, із зазначенням місця, часу, способу вчинення та наслідків кримінального правопорушення, форми вини і мотивів, статті відповідного закону, що передбачає відповідальність за кримінальне правопорушення, винним у вчиненні якого визнається обвинувачений, зважаючи на те, що правова норма кваліфікації має відповідати формулюванню обвинувачення.

Відтак, вказаний обвинувальний акт не може бути предметом судового розгляду та підлягає поверненню прокурору з підстав його невідповідності вимогам процесуального закону і в першу чергу п.5 ч.2 ст. 291 КПК України.

Вирішуючи клопотання прокурора про продовження запобіжного заходу обвинуваченому ОСОБА_3 у кримінальному провадженні, суд вважає, що таке задоволенню не підлягає, з огляду на те, що у кримінальному провадженні №0002756 від 27.09.2023. жоден запобіжний захід ОСОБА_3 не обирався, а отже не може бути продовженим.

Критично суд ставиться до покликань прокурора на ухвалу слідчого судді Личаківського районного суду м. Львова від 18 жовтня 2023 року, якою продовжено строк тримання під вартою ОСОБА_3 на 60 днів але не довше ніж до проведення підготовчого судового засідання у кримінальному провадженні №0002756 від 27.09.2023, виходячи з наступного:

- даною ухвалою продовжено строк запобіжного заходу у кримінальному проваджені №0002756 від 27.09.2023, в якому запобіжний захід у вигляді тримання під вартою ОСОБА_3 не обирався;

- даною ухвалою продовжено строк запобіжного заходу у кримінальному провадженні, яке вже перебувало на стадії розгляду у підготовчому судовому засіданні відповідно до ухвали Франківського районного суду м. Львова від 04 жовтня 2023 року, а тому питання запобіжного заходу мало бути вирішеним з урахуванням вимог статей 314 316 КПК України;

- клопотання прокурора про продовження строку тримання під вартою ОСОБА_3 подано слідчому судді Личаківського районного суду м. Львова в супереч вимог ч. 5 ст. 199 КПК України, відповідно до якої, в разі закінчення строку запобіжного заходу до проведення підготовчого судового засідання (підготовче судове засідання проводилося) прокурор не пізніше ніж за п`ять днів до закінчення строку дії попередньої ухвали про застосування запобіжного заходу може подати клопотання про його продовження. Розгляд такого клопотання здійснюється слідчим суддею за правилами цієї статті. Суд акцентує увагу на тому, що запобіжний захід обирався та продовжувався ОСОБА_3 у кримінальному провадженні № 0001380 від 18 травня 2023 року (судова справа № 463/6941/23) та відповідно до ухвали вказаного суду від 15 серпня 2023 року, як і строк досудового розслідування , закінчувався 19 жовтня 2023 року.

- дана ухвала є результатом розгляду клопотання прокурора, яким він вів слідчого суддю в оману та домігся завідомо неправосудного ріння, що є кримінально караними діяннями, передбаченими ч. 1 ст. 376 та 384 КК України.

Суд вважає встановленою сатисфакцією те, що ході підготовчого судового засідання з розгляду обвинувального акта у кримінальному провадженні №0002756 від 27.09.2023, встановлено ряд інших процесуальних порушень, у тому числі й щодо не належного забезпечення обвинуваченому права на захист та факт порушення Конституційних і процесуальних прав обвинуваченого органом досудового розслідування.

Вказана обставина, зобов`язує суд відреагувати та про виявлені порушення прав обвинуваченого і недоліки інформувати Генерального прокурора України та Міністра

Внутрішніх справ з метою вжиття заходів по їх усуненню та недопущенню подібного в майбутньому. Для цього, копію ухвали скерувати керівникам вказаних вище державних органів.

На підставі викладеного, керуючись статтями 62, 129, 129 - 1: статі 6 Конвенції « Про захист прав людини і основоположних свобод»; статей 7 9, 17, 21, 28, 177 -178,184,193 -194,197, 199, 314 - 316 , 331, 369, 371-372, 376 КПК України, -

П О С Т А Н О В И В:

Матеріали обвинувального акта з додатками у кримінальному провадженні за № 0000441 від 08. 02. 2019 року відносно ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 , обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частинами 2 та 3 ст. 307 КК України, повернути прокурору Галицької окружної прокуратури м. Львова Львівської області ОСОБА_4 , як такий, що не відповідає вимогам Кримінального

процесуального Кодексу України, і, зокрема ст.. 291 вказаного Закону.

Встановити строк на приведення обвинувального акта у відповідність до вимог процесуального законодавства, який не може перевищувати 3 (трьох) днів з часу закінчення строку на апеляційне оскарження даної ухвали.

У клопотанні прокурора - публічного обвинувача у кримінальному провадженні, про продовження обвинуваченому ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частинами 2 та 3 ст. 307 КК України запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою у кримінальному провадженні № 00027546 від 27.09.2023 року, відмовити з підстав його невідповідності вимогам ст.. 184 КПК України та недоведеності прокурором ризиків, передбачених статтею 177 КПК України.

Повний текст ухвали виготовлено та проголошено об 10 год. 05 хв. 25 жовтня 2023 року в залі судових засідань Франківського районного суду м. Львова за адресою: м. Львів, вул.. Ген. Чупринки, 69.

Ухвала може бути оскаржена до Львівського апеляційного суду в частині повернення обвинувального акта прокурору, протягом семи днів з дня складання та оголошення повного її тексту, в частині відмови у продовженні строку тримання під вартою, за наявності законних підстав, протягом п`яти днів.

Суддя ОСОБА_9