ФАСТІВСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

02 листопада 2023 року місто Фастів

Фастівський міськрайонний суд Київської області в складі:

головуючої судді ОСОБА_1

за участі:

секретаря судових засідань ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 (в режимі відеоконференцзв`язку з Козелецьким районним судом Чернігівської області),

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у місті Фастові кримінальне провадження№ 0001596 від 26.10.2022 за обвинуваченням:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Пушкарі Чернігівського району Чернігівської області, громадянина України, з середньою освітою, одруженого, неповнолітніх дітей на утриманні не має, пенсіонер, не працює, не є інвалідом, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , не судимого:

у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_4 вчинив злочин, передбачений ч. 1 ст. 286 КК України за ознаками порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило потерпілому середньої тяжкості тілесне ушкодження, за наступних обставин.

Так, 25.10.2022, близько 13 години 20 хвилин, ОСОБА_4 , керуючи в світлу пору доби технічно-справним автомобілем марки «БАЗ Т7 13.13», реєстраційний номер НОМЕР_1 , рухався проїзною частиною вул. Кожанське Шоссе в м. Фастів Київської області, в напрямку смт. Кожанка, Фастівського району Київської області.

Водій ОСОБА_4 , ігноруючи правила безпеки на транспорті, проявив неуважність до дорожньої обстановки та її змін, не врахував стан дорожньої обстановки, не вжив заходів для забезпечення безпеки дорожнього руху та своїми необережними діями, які виразились у порушенні вимог Правил дорожнього руху України, затверджених постановою Кабінету Міністрів України № 1306 від 10.10.2002 (далі - ПДР України), а саме п. 10.1 ПДР України «перед початком руху, перестроюванням та будь-якою зміною напрямку руху водій повинен переконатися, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху», а саме водій ОСОБА_4 наближаючись до асфальтованої ділянки проїздної частини з розширенням для зупинки та стоянки транспортних засобів, яка знаходилась ліворуч по вул. Кожанське Шоссе, навпроти буд. № 4А в м. Фастів Київської області, проявив неуважність, змінив напрямок руху, внаслідок чого сталося зіткнення з автомобілем марки «BMW 525 Е», реєстраційний номер НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_5 .

Внаслідок дорожньо-транспортної пригоди водій автомобіля «BMW 525 Е», реєстраційний номер НОМЕР_2 ОСОБА_5 отримав тілесне ушкодження у вигляді сегментарного перелому лівої стегнової кістки, який відноситься до категорії тілесних ушкоджень середнього ступеня тяжкості, що викликає тривалий розлад здоров`я, понад 21 добу; пасажир автомобіля «BMW 525 Е», реєстраційний номер НОМЕР_2 , ОСОБА_6 отримав тілесне ушкодження у вигляді закритої травми грудної клітини з переломом ребра, яке відноситься до категорії тілесних ушкоджень середнього ступеня тяжкості, що викликає тривалий розлад здоров`я, понад 21 добу.

Порушення водієм ОСОБА_4 вимог п. 10.1 ПДР України перебуває в прямому причинному зв`язку із виникненням дорожньо- транспортної пригоди та настанням наслідків у вигляді спричинення тілесних ушкоджень середньої тяжкості потерпілим ОСОБА_5 та ОСОБА_6 .

У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 визнав себе винуватим у вчиненні інкримінованого йому злочину, підтвердив обставини викладені в обвинувальному акті та пояснив суду, що 25.10.2022, близько 13 години 20 хвилин, він керував автомобілем марки «БАЗ Т7 13.13», реєстраційний номер НОМЕР_1 , рухався проїзною частиною вул. Кожанське Шоссе в м. Фастів Київської області, в напрямку смт. Кожанка, Фастівського району Київської області та наближаючись до асфальтованої ділянки проїздної частини з розширенням для зупинки та стоянки транспортних засобів, яка знаходилась ліворуч по вул. Кожанське Шоссе, навпроти буд. № 4А увімкнув лівий поворот та змінив напрямок руху, однак не помітив автомобіль марки «BMW 525 Е», реєстраційний номер НОМЕР_2 , який рухався назустріч, внаслідок чого сталося зіткнення. У вчиненому щиро розкаявся, просив врахувати стан його здоров`я та суворо не карати.

З наведеного вище видно, що показання ОСОБА_4 є послідовними, логічними і не викликають у суду сумніву щодо правильності розуміння обвинуваченим змісту пред`явленого обвинувачення та обставин вчинення злочину, добровільності та істинності його позиції.

Враховуючи те, що учасники судового провадження не оспорюють фактичні обставини кримінального правопорушення і судом з`ясовано, що вони правильно розуміють зміст цих обставин, немає сумнівів у добровільності їх позиції, суд, роз`яснивши їм положення ст. 349 КПК України, за згодою обвинуваченого ОСОБА_4 та прокурора провів судовий розгляд із застосуванням правил ч. 3 ст. 349 КПК України, визнавши недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються та роз`яснив про позбавлення права на їх оскарження в апеляційному порядку.

Проаналізувавши викладене вище, суд зазначає наступне.

Вина обвинуваченого ОСОБА_4 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України повністю знайшла своє підтвердження під час судового розгляду.

Дії обвинуваченого ОСОБА_4 вірно кваліфіковані за ч. 1 ст. 286 КК України, як порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило потерпілому середньої тяжкості тілесне ушкодження.

Згідно документів, що характеризують особу обвинуваченого ОСОБА_4 , останній в силу ст. 89 КК України не судимий, за місцем проживання характеризується позитивно, одружений, на обліку у лікаря психіатра та нарколога не перебуває, є пенсіонером .

Призначаючи обвинуваченому ОСОБА_4 кримінальне покарання, суд враховує наступне.

Відповідно до ч. 2 ст. 65 КК України особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень.

Відповідно до ст. 66 КК України обставиною, яка пом`якшує покарання обвинуваченого ОСОБА_4 є щире каяття.

Відповідно до ст. 67 КК України обставин, які обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_4 судом не встановлено.

При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_4 за ч. 1 ст. 286 КК України, виходячи з вимог ст. ст. 50 та 65 КК України, враховуючи характер, суспільну небезпечність та ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, яке відповідно до ст. 12 КК України, є нетяжким злочином вчиненим з необережності, обставини, вчинення кримінального правопорушення, дані про особу обвинуваченого, який вину визнав, щиро розкаявся, є пенсіонером, поведінку після вчинення кримінального правопорушення, позицію потерпілого ОСОБА_5 , який не має до обвинуваченого претензій морального характеру, обставини, що пом`якшують покарання та вимоги ч. 2 ст. 50 КК України, відповідно до якої, покарання має на меті не тільки кару, а і виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень засудженими, суд вважає за необхідне призначити йому найменш суворе покарання в межах санкції ч. 1 ст. 286 КК України у виді штрафу у мінімальному розмірі з позбавленням права керувати транспортними засобами.

Зважаючи на те, що ОСОБА_4 є пенсіонером до нього не може бути застосоване основне покарання у виді виправних робіт та обмеження волі, а застосування покарання у виді арешту суд вважає занадто суворим для обвинуваченого.

Підстави для застосування ст.. 69, 69-, 75 КК України відсутні.

На думку суду, таке покарання буде достатнім та необхідним для виправлення ОСОБА_4 та попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень.

Клопотань про обрання запобіжного заходу до обвинуваченого ОСОБА_4 не надходило.

Арешт накладений на майно ухвалою слідчого судді Фастівського міськрайонного суду Київської області від 31.10.2022 слід скасувати.

Відповідно до ч. 2 ст. 124 КПК України з обвинуваченого ОСОБА_4 необхідно стягнути на користь держави документально підтверджені процесуальні витрати.

Питання речових доказів вирішити у відповідності до вимог ст. 100 КПК України.

Враховуючи викладене та керуючись ст.ст. 349, 369-371, 373, 374, 376 КПК України, суд

УХВАЛИВ:

ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України та призначити йому покарання у виді штрафу в розмірі 3000 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 51000 (п`ятдесят одну тисячу) грн з позбавленням права керувати транспортними засобами строком на 1 (один) рік.

Арешт накладений ухвалою Фастівського міськрайонного суду Київської області від 31.10.2023 на автомобіль марки «БАЗ Т7 13.13», реєстраційний номер НОМЕР_1 , який належить ТОВ «ОСТРАТЕКС», яке зареєстровано за адресою: Чернігівська область, Козелецький район, м. Остер, вул. Одинця, 30 скасувати.

Речові докази у справі після набрання вироком законної сили, а саме:

- автомобіль марки «БАЗ Т7 13.13», реєстраційний номер НОМЕР_1 , який переданий на відповідальне зберігання ОСОБА_4 , та який знаходиться на майданчику за адресою Київська область, м. Фастів, вул.. Кожанське шосе, 4 а - повернути власнику ТОВ «ОСТРАТЕКС».

- автомобіль марки «BMW 525 Е», реєстраційний номер НОМЕР_2 , який належить на праві власності ОСОБА_7 - повернути власнику.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь держави витрати за проведення судової експертизи № СЕ-19/111-22/46399-ІТ. від 20.01.2023 в розмірі 1887 (одна тисяча вісімсот вісімдесят сім) грн. 80 коп.;

Стягнути з ОСОБА_4 на користь держави витрати за проведення судової експертизи № СЕ-19/111-22/53435-ІТ від 17.02.2023 в розмірі 2265 (дві тисячі двісті шістдесят п`ять) грн. 36 коп.;

Стягнути з ОСОБА_4 на користь держави витрати за проведення судової експертизи № СЕ-19/111-23/3511-ІТ від 03.03.2023 в розмірі 1887 (одна тисяча вісімсот вісімдесят сім) грн. 80 коп.;

Стягнути з ОСОБА_4 на користь держави витрати за проведення судової експертизи № СЕ-19/111-23/8931-ІТ від 21.03.2023 в розмірі 1887 (одна тисяча вісімсот вісімдесят сім) грн. 80 коп.

Вирок може бути оскаржений до Київського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги через Фастівський міськрайонний суд Київської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення, а обвинуваченим - з моменту отримання копії вироку суду.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя ОСОБА_8