Провадження №1-кп/761/3567/2023
В И Р О К

іменем України

22 грудня 2023 року Шевченківський районний суд міста Києва у складі

головуючої судді ОСОБА_1

секретаря судового засідання ОСОБА_2

за участі прокурора ОСОБА_3

обвинуваченого ОСОБА_4

захисника ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду кримінальне провадження № 0003643 відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 05.09.2023 року у якому

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець м. Києва, громадянин України, з середньою освітою, неодружений, офіційно не працевлаштований, зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

15.05.2023 Дарницьким районним судом міста Києва ОСОБА_4 визнано винуватим за ч. 1 ст. 309 КК України та призначено покарання у виді 30 діб арешту, на підставі ст. ст. 75, 104 КК України звільнений від відбування покарання з іспитовим строком 1 рік (вирок не набрав законної сили)

обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст. 185 КК України

ВСТАНОВИВ

ОСОБА_4 05.09.2023 о 19.17 год., у період дії воєнного стану, який продовжений на території України відповідно до Указу Президента України № 254/2023 від 01 травня 2023 року з 05.30 год. 20.05.2023 на період 90 діб, перебуваючи у приміщенні магазину «Сільпо», що за адресою: м. Київ, пр-т. Перемоги, 24, вирішив таємно викрасти з приміщення магазину «Сільпо» чуже майно, яке належить ТОВ «Сільпо-фуд».

Реалізовуючи свій злочинний умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна, вчинене в період воєнного стану, з метою особистого збагачення, ОСОБА_4 05.09.2023 о 19 год. 17 хв. перебуваючи у торговому залі магазину «Сільпо», який розташований у приміщенні ТЦ «Smart Plaza», що знаходиться за адресою: м. Київ, пр-т. Перемоги, 24, під виглядом добросовісного покупця, взяв з товарних полиць наступні товари, а саме: три банки енергійного напою «Red Bull» загальною вартістю 243 грн. 75 коп. (без урахування ПДВ), одну упаковку чіпсів м`ясні «Ле Філе Яловичі», вартістю 31 грн. 48 коп. (без урахування ПДВ), ковбаски «Лавка традицій Цицики», вартістю 39 грн. 41 коп. (без урахування ПДВ), індичку в соусі унагі, вартістю 138 грн. 27 коп. (без урахування ПДВ), млинці з сиром в упаковці, вартістю 41 грн. 79 коп. (без урахування ПДВ), креветки в азіатському соусі, вартістю 287 грн. 64 коп. (без урахування ПДВ), соус солодкий Чилі, вартістю 8 грн. 33 коп. (без урахування ПДВ), сулугуні в лаваші, вартістю 81 грн. 03 коп. (без урахування ПДВ), пакет Сільпо, вартістю 3 грн. 75 коп. (без урахування ПДВ), чіпси «Лавка традицій Карі гострі», вартістю 29 грн. 98 коп. (без урахування ПДВ), які поклав до продуктової корзини. Після цього, ОСОБА_4 , разом із товарами, які знаходились у продуктовій корзині, направився до кас самообслуговування клієнтів вказаного магазину. В подальшому, ОСОБА_4 , пройшов повз антикрадіжні рамки в зоні самообслуговування клієнтів, тим самим покинув територію магазину та не сплативши за товар, покинув приміщення ТЦ «Smart Plaza», який знаходиться за адресою: м. Київ, пр-т. Перемоги, 24, таємно викравши, у період воєнного стану чуже майно, та спричинивши матеріальну шкоду ТОВ «Сільпо-фуд» у загальному розмірі 905, 41 грн. (без урахування ПДВ).

Будучи допитаним у судовому засіданні, обвинувачений ОСОБА_4 вину у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення беззаперечно визнав, дав вичерпні показання по суті справи, які повністю відповідають обставинам, викладеним у даному вироку щодо часу, способу, місця вчинення кримінального правопрушення, розміру завданих збитків та мотиву вчинення крадіжки. Вказав, що на той час не мав підробітку, водночас не хотів просити допомоги у матері, оскільки він має молодшого брата, тому вирішив у такий спосіб викрасти майно. Склавши товари у кошик, він пройшов повз каси самообслуговування, та вийшов з приміщення магазину Сільпо, водночас не встиг залишити саму територію ТРЦ, оскільки біля виходу з самого приміщення торгівельного комплексу до нього підійшов охоронець і попросив зупинитися, далі на місце прибула поліція, були проведені слідчі дії, він все розповів працівникам поліції та віддав товар. Щиро розкаявся у скоєному, просив суворо не карати та не позбавляти його свободи реально.

З урахуванням думки обвинуваченого, інших учасників кримінального провадження, із застосуванням вимог ч.3 ст.349 КПК України, оскільки проти цього не заперечують учасники кримінального провадження, суд визнав недоцільним дослідження тих обставин, які ніким не оспорюються, щодо часу, місця, способу, мотиву та мети, форми вини, розміру шкоди у зв`язку з відсутністю сумнівів в правильності розуміння їх змісту учасниками судового провадження, добровільності їх позицій. При цьому обвинуваченому роз`яснено, що у такому випадку він буде позбавлений права оскаржувати ці обставини в апеляційному порядку.

Показання обвинуваченого відповідають фактичним обставинам справи, які викладені в обвинувальному акті. Суд такі показання вважає логічними, послідовними і правдивими, наданими останнім добровільно. Крім того, суд враховує, що така позиція обвинуваченого була сталою протягом як досудового розслідування, так і судового розгляду, під час якого ОСОБА_4 послідовно визнав свою вину та висловлював жаль щодо такого вчинку.

Наведене свідчить про його щире каяття.

Таким чином, суд вважає доведеною винуватість ОСОБА_4 у таємному викрадення чужого майна (крадіжка), вчиненому в умовах воєнного стану, та кваліфікує його дії за ч.4 ст. 185 КК України.

При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_4 суд, згідно з вимогами ст.ст.65-67 КК України та роз`ясненнями Постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 24.10.2003 «Про практику призначення судами кримінального покарання», враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особливості конкретного кримінального правопорушення й обставини його вчинення, особу винного, поведінку до вчинення кримінального правопорушення і після його вчинення, обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання та вимоги ч.2 ст.50 КК України, відповідно до якої, покарання має на меті не тільки кару, а і виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень засудженим. Таке покарання має бути необхідним і достатнім для виправлення особи та попередження нових кримінальних правопорушень.

Вивченням особи обвинуваченого встановлено, що останній на обліку у лікаря нарколога та психіатра не перебуває, відносно ОСОБА_4 15.05.2023 Дарницьким районним судом міста Києва ухвалено обвинувальний вирок за ч. 1 ст. 309 КК України та призначено покарання 30 діб арешту, на підставі ст. ст. 75, 104 КК України ОСОБА_4 звільнений від відбування покарання з іспитовим строком 1 рік, водночас станом на день ухвалення вироку у даному кримінальному провадженні вирок Дарницького районного суду не набрав законної сили, оскільки за апеляційною скаргою матері ОСОБА_4 ухвалою КАС від 20.10.2023 відкрито апеляційне провадження, яке на теперішній час не завершено.

Обставиною, яка відповідно до ст. 66 КК України пом`якшує покарання, суд визнає щире каяття.

Обставин, які згідно зі ст. 67 КК України обтяжують покарання, судом не встановлено.

Призначаючи обвинуваченому вид та міру покарання, суд враховує характер та ступінь тяжкості скоєного, так, кримінальне правопорушення вчинене ОСОБА_4 , відповідно до положень ст. 12 КК України відноситься до тяжкого злочину, ставлення ОСОБА_4 до вчиненого, яке полягає у визнанні вини та щиросердному каятті, дані, які характеризують його особу.

За сукупністю обставин вчинення кримінального правопорушення, його ступеню тяжкості, даних про особу обвинуваченого, суд вважає необхідним та достатнім для виправлення ОСОБА_4 та запобігання вчиненню ним нових кримінальних правопорушень застосування до нього мінімального покарання у виді позбавлення волі у межах санкції інкримінованої статті Особливої частини Кримінального кодексу України.

Також із урахуванням конкретних обставин вчинення інкримінованого діяння, тяжкості кримінального правопорушення, встановленої судом пом`якшуючої обставини, відсутності обтяжуючих, відомостей щодо особи обвинуваченого, суд приходить до висновку про можливе застосування до ОСОБА_4 положень ст. 75 КК України та звільнення його від реального відбування основного покарання у виді позбавлення волі, але в умовах здійснення за його поведінкою постійного та обов`язкового контролю, встановивши йому іспитовий строком та покласти обов`язки, визначені ст. 76 КК України.

Таке покарання, на переконання суду, є справедливим і достатнім для виправлення ОСОБА_4 та відповідатиме його меті, гуманності, справедливості і не потягне за собою порушення засад виваженості, що включає наявність розумного балансу між охоронюваними інтересами суспільства та правами особи, яка притягається до кримінальної відповідальності.

В той же час прокурор просила суд остаточне покарання ОСОБА_4 призначити із застосуванням положень ст. 71 КК України у зв`язку із постановленням відносно нього 15.05.2023 вироку Дарницьким районним судом, сторона захисту заперечувала щодо цього, з огляду на те, що ОСОБА_4 на теперішній час не є засудженою особою.

Щодо вказаного слід зазначити наступне.

Частиною 1 ст. 71 КК України передбачено: якщо засуджений після постановлення вироку, але до повного відбуття покарання вчинив нове кримінальне правопорушення, суд до покарання, призначеного за новим вироком, повністю або частково приєднує невідбуту частину покарання за попереднім вироком.

Для застосування закріплених у ч. 1 ст. 71 КК України правил призначення покарання за сукупністю вироків законодавець визначає сукупність двох обов`язкових умов, що мають бути встановлені в їх нерозривній єдності: перша стосується моменту вчинення нового кримінального правопорушення засудженим - «після постановлення вироку, але до повного відбуття покарання» за попереднім вироком; друга - наявності невідбутої частини покарання (основного та/або додаткового) за попереднім вироком на момент призначення судом покарання за новим вироком. Відсутність хоча б однієї з указаних умов виключає можливість застосування положень ч. 1 ст. 71 КК України під час вирішення питання про призначення покарання за новим вироком. (вказаний висновок відображено у постанові ОП ККС ВС у справі № 243/7758/20, на яку посилається прокурор). Водночас у цьому кримінальному провадженні ОП ККС ВС вирішувала питання щодо застосування положень ст. 71 КК України у разі призначення остаточного покарання за сукупністю вироків у тих випадках, де покарання за попереднім вироком на час ухвалення нового вироку або його перегляду судами вищих інстанцій вже відбуте.

В даному кокретному випадку щодо ОСОБА_4 15.05.2023 Дарницьким районним судом міста Києва ухвалено обвинувальний вирок за ч. 1 ст. 309 КК України та призначено покарання 30 діб арешту, на підставі ст. ст. 75, 104 КК України ОСОБА_4 звільнено від відбування покарання з іспитовим строком на 1 рік

Проте, станом на день ухвалення вироку у даному кримінальному провадженні вирок Дарницького районного суду не набрав законної сили, оскільки за апеляційною скаргою матері ОСОБА_4 ухвалою КАС від 20.10.2023 відкрито апеляційне провадження, яке на теперішній час не завершено, що учасника справи не оспорювалось.

Частина 1 ст. 71 КК України чітко вказує, що правила визначені нею застосовуються саме щодо засудженого.

Визначення засудженої особи міститься у ст. 43 КПК України, так відповідно до ч. 2 ст. 43 КПК України засудженим у кримінальному провадженні є обвинувачений, обвинувальний вирок суду щодо якого набрав законної сили.

На підставі викладено, суд не вбачає підстав для призначення покарання ОСОБА_4 із застосування положень ст. 71 КК України.

Запобіжний захід до ОСОБА_4 не застосовано, та підстав для його застосування до набрання вироком законної сили не встановлено.

Цивільний позов не подавався.

Процесуальні витрати відсутні.

Питання щодо речових доказів вирішити у відповідності до ст. 100 КПК України.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 374-376, 475 КПК України, суд

УХВАЛИВ

ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст.185 КК України та призначити йому покарання у виді 5 (п`яти) років позбавлення волі.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування призначеного покарання у виді позбавлення волі, якщо він протягом іспитового строку тривалістю один рік не вчинить нового кримінального правопорушення та виконає покладені на нього відповідно до ст. 76 КК України обов`язки - періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання та/або роботи, не виїжджати за межі України без дозволу уповноваженого органу з питань пробації.

Речові докази: оптичний DVD-R диск із відеозаписом з камер відеоспостереження залишити у матеріалах кримінального провадження; три банки енергійного напою Red Bull, одну упаковку чіпсів м`ясних Ле Філе Яловичі, ковбаски «Лавка традицій Цицики», індичку в соусі унагі, млинці з сиром в упаковці, соус солодкий чилі, сулугуні в лаваші, пакет сільпо, чіпси «Лавка традицій Карі гострі», які передані на відповідальне зберігання представнику потерпілого - залишити у власності ТОВ «Сільпо-фуд».

На вирок може бути подана апеляційна скарга до Київського апеляційного суду через Шевченківський районний суд м. Києва упродовж тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору. Копія вироку не пізніше наступного дня після проголошення надсилається учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні.

Головуюча суддя Антоніна КВАША