Провадження №1-кп/205/182/24
В И Р О К

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 січня 2024 року Ленінський районний суд

м. Дніпропетровська

у складі: головуючого: судді ОСОБА_1

при секретарі: ОСОБА_2

за участю прокурора: ОСОБА_3

захисника: адвоката ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі суду, в м.Дніпро, кримінальне провадження, внесене до ЄРДР за №0001419 від 08 вересня 2023 року, за обвинуваченням ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м. Дніпропетровська, громадянки України, освіта середня-технічна, не одруженої, офіційно не працевлаштованої, зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючої за адресою: АДРЕСА_2 раніше неодноразово засудженої: 23.01.2018 року Амур-Нижньодніпровським районним судом м.Дніпропетровська за ч.1 ст. 309 КК України до 1 року позбавлення волі, з іспитовим строком на 1 рік; 21.06.2018 року Індустріальним районним судом м. Дніпропетровська за ч.2 ст.309 КК України до 2 років 1 місяця позбавлення волі; 21.10.2019 року Амур-Нижньодніпровським районним судом м.Дніпропетровська за ч.2 ст.309 КК України до 2 років 1 місяця позбавлення полі; 03.08.2022 року Ленінським районним судом м. Дніпропетровська за ч.1 ст.190 КК України до 200 годин громадських робіт; 30.05.2023 року Ленінським районним судом м.Дніпропетровська за ч.2 ст.389 КК України до 5 місяців 22 днів арешту, у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.190 КК України,-

В С Т А Н О В И В :

Обвинувачена ОСОБА_5 , будучи раніше засудженою за ст.190 КК України та вчиняючи злочин повторно, 19 серпня 2023 року, приблизно о 18 годині, разом із раніше знайомою потерпілою ОСОБА_6 , перебувала біля буд.36 по вул.Кам`янська, в м.Дніпро, де побачила у неї мобільний телефон «HUAWEI Y5Lite DRA-LX5», після чого у неї виник умисел на заволодіння майном потерпілої шляхом зловживання довірою. Реалізуючи свій злочинний умисел, обвинувачена ОСОБА_5 , в той же день та час, перебуваючи у зазначеному вище місці, діючи із корисливих мотивів, попросила у потерпілої ОСОБА_6 , нібито у тимчасове користування, зазначений вище мобільний телефон, заздалегідь знаючи про те, що вказане майно вона не поверне. Потерпіла ОСОБА_6 , будучи впевненою в добросовісності намірів обвинуваченої та не підозрюючи про її злочинні наміри, погодилася на її прохання і передала останній зазначене майно. Після чого, обвинувачена ОСОБА_5 , отримавши від потерпілої ОСОБА_6 мобільний телефон «HUAWEI Y5Lite DRA-LX5», вартістю 1592,50 грн. та утримуючи його при собі, з місця вчинення злочину зникда, таким чином, шляхом зловживання довірою заволоділа майном, яке належить потерпілій ОСОБА_6 , завдавши їй майнову шкоду на зазначену вище суму.

Допитана в судовому засіданні обвинувачена ОСОБА_5 винною себе визнала повністю, у вчиненому щиро розкаялася та підтвердила суду, що 19 серпня 2023 року, близько 18 години, при зазначених в обвинувальному акті обставинах, в районі буд.36 по вул.Кам`янська, шахрайським шляхом заволоділа мобільним телефоном «HUAWEI Y5Lite DRA-LX5», вартістю 1592,50 грн., який належить раніше знайомій потерпілій ОСОБА_6 , завдавши останній майнову шкоду.

Судом встановлено, що обвинувачена ОСОБА_5 та інші учасники процесу не оспорюють всі фактичні обставини справи та правильно розуміють зміст цих обставин; у суду відсутні будь-які сумніви у добровільності та істинності їх позиції. Роз`яснивши учасникам процесу положення ч.3 ст.349 КПК України, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку, суд визнав недоцільним допит потерпілої та свідків в судовому засіданні, а також дослідження письмових доказів та на підставі ч.3 ст.349 КПК України, обмежився допитом обвинуваченої.

Таким чином, допитавши обвинувачену, а також дослідивши матеріали кримінального провадження, що характеризують особу обвинуваченої, суд дійшов висновку, що вони поза всяким розумним сумнівом доводять в повному обсязі винуватість ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення в обсязі обвинувачення, яке було підтримано прокурором та кваліфікує дії обвинуваченої за ч.2 ст.190 КК України, як заволодіння чужим майном шляхом зловживання довірою (шахрайство), вчинене повторно.

Вирішуючи питання про вид та міру покарання обвинуваченій ОСОБА_5 , суд, керуючись ст.65 КК України, враховує ступінь тяжкості вчиненого нею кримінального правопорушення, яке, відповідно до ст.12 КК України, належить до категорії нетяжких злочинів, дані про особу обвинуваченої, яка раніше неодноразово засуджена, характеризується задовільно, під наглядом у лікаря-нарколога не перебуває, має неповнолітніх дітей.

Обставиною, яка пом`якшує покарання обвинуваченої ОСОБА_5 , передбаченою ст.66 КК України, суд визнає щире каяття та активне сприяння у розкритті кримінального правопорушення.

Обставиною, яка обтяжує покарання обвинуваченої ОСОБА_5 , передбаченою ст.67 КК України, суд визнає рецидив злочинів.

При призначенні покарання суд також враховує позиції Європейського суду з прав людини, які викладені у справах «Бакланов проти Росії» (рішення від 09 червня 2005 року), і в справі «Фрізен проти Росії» (рішення від 24 березня 2005 року), згідно яких досягнення справедливого балансу між загальними інтересами суспільства та вимогами захисту основоположних прав особи лише тоді стає значимим, якщо встановлено, що під час відповідного втручання було дотримано принципу «законності» і воно не було свавільним. У справі «Ізмайлов проти Росії» (п. 38 рішення від 16 жовтня 2008 року) ЄСПЛ вказав, що для того, щоб втручання вважалося пропорційним, воно має відповідати тяжкості правопорушення і не становити «особистий надмірний тягар для особи».

На підставі викладеного суд дійшов висновку, що покаранням, необхідним та достатнім для виправлення ОСОБА_5 , а також попередження нових кримінальних правопорушень, як самою обвинуваченою, так і іншими особами, є покарання у вигляді позбавлення волі, оскільки підстави для призначення покарання більш м`якого, ніж передбачене законом, судом не встановлені, виправлення обвинуваченої можливе лише в умовах ізоляції останньої від суспільства і саме таке покарання буде відповідати тяжкості правопорушення, не буде становити «особистий надмірний тягар для особи» та відповідатиме справедливому балансу між загальними інтересами суспільства та вимогами захисту основоположних прав особи. Судом встановлено, що обвинувачена ОСОБА_5 , вироком Ленінського районного суду м.Дніпропетровська від 30 травня 2023 року була засуджена за ч.2 ст.389 КК України до 5 місяців 22 днів арешту та в період відбування покарання вчинила новий злочин, у зв`язку з чим суд вважає необхідним призначити їй покарання за правилами ст.71 КК України, частково приєднавши до призначеного покарання не відбутий строк покарання за вироком Ленінського районного суду м.Дніпропетровська від 30 травня 2023 року, із урахуванням положень ст.72 КК України.

На підставі ст.122 ч.2, 124 ч.2 КПК України, з обвинуваченої ОСОБА_5 на користь держави підлягають стягненню документально підтверджені витрати на залучення експерта у розмірі 200 грн.

Питання про долю речових доказів підлягає вирішенню згідно вимог ст.100 КПК України.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 368, 370, 374 КПК України, суд

У Х В А Л И В :

ОСОБА_5 визнати винуватою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.190 КК України та призначити їй покарання у виді позбавлення волі строком на один рік.

На підставі ст.71 КК України, за сукупністю вироків, шляхом часткового приєднання до призначеного покарання не відбутої частини покарання за вироком Ленінського районного суду м.Дніпропетровська від 30 травня 2023 року, із застосуванням ст.72 КК України із розрахунку, що один день арешту відповідає одному дню позбавлення волі, остаточно призначити покарання у виді позбавлення волі строком на один рік та один місяць.

Строк відбування покарання ОСОБА_5 відраховувати з 31 січня 2024 року.

Зарахувати в строк, частково відбуте покарання за вироком Ленінського районного суду м.Дніпропетровська від 30 травня 2023 року: з 28 вересня 2023 року до 30 січня 2024 року, включно.

Запобіжний захід ОСОБА_5 у вказаному кримінальному провадженні не обирався.

Стягнути з ОСОБА_5 в дохід держави витрати на залучення експерта при проведенні судової товарознавчої експертизи №4205 від 21 вересня 2023 року в розмірі 200 гривень.

Речові докази по справі: мобільний телефон «HUAWEI Y5Lite DRA-LX5» - повернути потерпілій ОСОБА_6 .

Вирок може бути оскаржено до Дніпровського апеляційного суду через Ленінський районний суд м. Дніпропетровська, протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок не може бути оскаржено в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним, відповідно до положень ч.3 ст.349 КПК України.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Копія вироку після його проголошення підлягає врученню обвинуваченому та прокурору. Учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні, копія судового рішення надсилається не пізніше наступного дня після ухвалення.

Головуючий: ОСОБА_1