н/п 1-кс/953/821/24
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"01" лютого 2024 р. м. Харків

Слідчий суддя Київського районного суду м. Харкова ОСОБА_1

секретар судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі судового засідання Київського районного суду міста Харкова скаргу адвоката ОСОБА_3 на повідомлення старшого слідчого СУ ГУНП в Харківській області ОСОБА_4 про підозру від 27.10.2023 та повідомлення про нову підозру та зміну раніше повідомленої підозри від 26.12.2023 ОСОБА_5 у вчиненні кримінальних правопорушень, внесених до Єдиного реєстру досудових розслідувань 02.02.2023 за № 0000031 за ст. 121 (в редакції 1960), ч. 2 ст. 156 (в редакції по 14.03.2018), ч. 6 ст. 153 КК України, та закриття кримінального провадження на підставі п. 1 ч. 5 ст. 284 КПК України,

сторони кримінального провадження та інші учасники судового провадження:

адвокат ОСОБА_3

встановив:

Адвокат ОСОБА_3 , яка діє в інтересах ОСОБА_6 , звернулась до слідчого судді Київського районного суду м. Харкова зі скаргою, в якій просила скасувати повідомлення старшого слідчого СУ ГУНП в Харківській області ОСОБА_4 про підозру від 27.10.2023 та повідомлення про нову підозру та зміну раніше повідомленої підозри від 26.12.2023 ОСОБА_5 у вчиненні кримінальних правопорушень, внесених до Єдиного реєстру досудових розслідувань 02.02.2023 за № 0000031 за ст. 121 (в редакції 1960), ч. 2 ст. 156 (в редакції по 14.03.2018), ч. 6 ст. 153 КК України, та закрити кримінальне провадження на підставі п. 1 ч. 5 ст. 284 КПК України.

В судовому засіданні адвокат ОСОБА_3 доводи викладені у скарзі підтримала та просила їх задовольнити з підстав, наведених у її обгрунтування.

Слідчий в судове засідання не прибула, звернулась до слідчого судді з проханням проводити розгляд скарги за її відсутністю.

Пунктом 5 частини 1 статті 284 КПК України передбачено, що кримінальне провадження закривається в разі, якщо помер підозрюваний, обвинувачений, особа, стосовно якої зібрано достатньо доказів для повідомлення про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, але не повідомлено про підозру у зв`язку з її смертю, крім випадків, якщо провадження є необхідним для реабілітації померлого.

Пунктом 10 частини першої статті 303 КПК України передбачено, що в досудовому розслідуванні можуть бути оскаржені рішення, дії чи бездіяльність слідчого або прокурора, в тому числі повідомлення слідчого, прокурора про підозру після спливу одного місяця з дня повідомлення особі про підозру у вчиненні кримінального проступку або двох місяців з дня повідомлення особі про підозру у вчиненні злочину, але не пізніше закриття прокурором кримінального провадження або звернення до суду із обвинувальним актом - підозрюваним, його захисником чи законним представником

Відповідно до положень ст. 7 КПК України, зміст і форма кримінального провадження повинні відповідати загальним засадам кримінального провадження, до яких зокрема відносяться верховенство права, законність, рівність перед законом і судом, забезпечення права на захист, доступ до правосуддя та обов`язковість судових рішень, змагальність сторін, диспозитивність та розумність строків розгляду справи.

Загальний порядок повідомлення про підозру передбачений главою 22 КПК України, із системного аналізу якої вбачається, що процедуру здійснення повідомлення про підозру особі умовно можна поділити на такі етапи:

1) прийняття рішення щодо необхідності здійснення особі повідомлення про підозру, який передбачає перевірку підстав здійснення такого повідомлення згідно з ч. 1 ст. 276 КПК України;

2) об`єктивація/вираження сформованого внутрішнього волевиявлення уповноваженої посадової особи щодо прийнятого рішення в зовнішню форму шляхом складання тексту повідомлення про підозру відповідно до вимог, передбачених ст. 277 КПК України, та його підписання;

3) доведення інформації до відома адресата, щодо якого прийнято рішення про повідомлення про підозру, шляхом безпосереднього вручення його тексту особі згідно зі ст. 278 КПК України.

Дотримання встановленої правової процедури повідомлення про підозру означає, що дії процесуальних суб`єктів мають відповідати вимогам закону, має забезпечувати відповідність стандартам захисту прав людини, єдність змісту та форми кримінального провадження, налагоджену взаємодію верховенства права і законності, що в результаті врівноважує приватні і публічні (суспільні) інтереси заради досягнення цих завдань.

Порушення порядку повідомлення про підозру призводить до нівелювання завдань кримінального провадження, окреслених у ст. 2 КПК України, що полягають в охороні прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення того, щоб до кожного учасника кримінального провадження було застосовано належну правову процедуру.

Разом з тим, предметом перевірки слідчого судді є не лише питання дотримання процесуального порядку вручення повідомлення про підозру, а й питання дотримання стандарту «достатніх підстав (доказів)» для підозри особи у вчиненні кримінального правопорушення, зважаючи при цьому на рівень обмеження прав, свобод та інтересів особи внаслідок повідомлення її про підозру та строк здійснення досудового розслідування.

Із урахуванням цього, стандарт «достатніх підстав (доказів)» для цілей повідомлення особі про підозру передбачає наявність доказів, які лише об`єктивно зв`язують підозрюваного з певним кримінальним правопорушенням (демонструють причетність до його вчинення) і вони є достатніми, щоб виправдати подальше розслідування для висунення обвинувачення або спростування такої підозри.

Так, матеріалами провадження встановлено, що слідчим управлінням ГУНП в Харківській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000031 від 02.02.2023 за підозрою ОСОБА_5 .

Письмове повідомлення про підозру ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні злочинів, передбачених ч. 4 ст. 153, ч. 6 ст. 153 КК України, складено і підписано 27.10.2023 та вручено останньому 27.10.2023 року о 12 годині 26 хвилин.

Письмове повідмлення про нову підозру та зміну раніше повідомленої підозри у вчиненні ОСОБА_5 кримінальних правопорушень, передбачених ст. 121 (в редакції 1960), ч. 2 ст. 156 (в редакції по 14.03.2018), ч. 6 ст. 153 КК України складено слідчим та погоджено прокурором 26.12.2023.

Відповідно до ч. 1 ст. 42 КПК України підозрюваним є особа, якій у порядку, передбаченому ст. 276-279 цього Кодексу, повідомлено про підозру, особа, яка затримана за підозрою у вчиненні кримінального правопорушення, або особа, щодо якої складено повідомлення про підозру, однак його не вручено їй внаслідок невстановлення місцезнаходження особи, проте вжито заходів для вручення у спосіб, передбачений цим Кодексом для вручення повідомлень.

Повідомлення про підозру обов`язково здійснюється в порядку, передбаченому ст. 278 КПК України (ч. 1 ст. 276 цього Кодексу).

Частиною 1 статті 278 КПК України передбачено, що письмове повідомлення про підозру вручається в день його складення слідчим або прокурором, а у випадку неможливості такого вручення - у спосіб, передбачений цим Кодексом для вручення повідомлень.

Повідомлення у кримінальному провадженні є процесуальною дією, за допомогою якої слідчий, прокурор, слідчий суддя чи суд повідомляє певного учасника кримінального провадження про дату, час та місце проведення відповідної процесуальної дії або про прийняте процесуальне рішення чи здійснену процесуальну дію (ч. 1 ст. 111 КПК України).

Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ) визначає «кримінальне обвинувачення» як офіційне доведення до відома особи компетентним органом твердження про те, що ця особа вчинила кримінальне діяння, при цьому, в деяких випадках це може робитися у формі інших заходів, здійснення яких несе в собі таке твердження і, по суті, так само впливає на становище підозрюваного (рішення у справі «Екле проти Німеччини» від 15.07.1982, п. 73).

Вирішуючи питання щодо встановлення наявності обґрунтованої підозри, слідчий суддя під час перевірки дотримується стандарту доказування «обґрунтована підозра» у вчиненні кримінального правопорушення, зважаючи при цьому на рівень обмеження прав, свобод та інтересів особи внаслідок повідомлення її про підозру та строк здійснення досудового розслідування.

При цьому, поняття «обґрунтована підозра» не визначене в національному законодавстві. Кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики ЄСПЛ (ч. 5 ст. 9 КПК України). Відповідно до усталеної практики ЄСПЛ (наприклад, у рішенні в справі Fox, Campbell and Hartley v. The United Kingdom від 30 серпня 1990 року, заяви № 12244/86, 12245/86; 12383/86, § 32; у рішенні в справі Нечипорук і Йонкало проти України від 21.04.2011, заява № 42310/04, § 175) термін «обґрунтована підозра» означає існування фактів або інформації, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення, крім того, вимога розумної підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно пов`язують підозрюваного з певним злочином, вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення обвинувачення.

Обставини здійснення підозрюваним конкретних дій та доведеність його вини, потребують перевірки та оцінки в сукупності з іншими доказами у кримінальному провадженні під час подальшого досудового розслідування.

Отже, для вирішення питання щодо обґрунтованості повідомленої підозри, оцінка наданих слідчому судді доказів здійснюється не в контексті оцінки доказів з точки зору їх достатності і допустимості для встановлення вини чи її відсутності, доведення чи не доведення винуватості особи, що здійснюється судом при ухваленні вироку, а з метою визначити вірогідність та достатність підстав причетності тієї чи іншої особи до вчинення кримінального правопорушення, а також чи є підозра обґрунтованою, щоб виправдати подальше розслідування або висунення обвинувачення.

Такий висновок також узгоджується із правовими позиціями, наведеними у рішеннях ЄСПЛ, зокрема, у справі «Мюррей проти Сполученого Королівства» № 14310/88 від 23.10.1994, де Суд зазначив, що «факти, які є причиною виникнення підозри не повинні бути такими ж переконливими, як і ті, що є необхідними для обґрунтування вироку чи й просто висунення обвинувачення, черга якого надходить на наступній стадії процесу кримінального розслідування».

На переконання слідчого судді, стороною обвинувачення наведені достатні відомості про обставини вчинення дій, кваліфікованих за вказаними вище статтями КК України, які в сукупності з дослідженими матеріалами у судовому засіданні та наданими поясненнями дають підстави для висновку, що мали місце події, про які зазначається у цьому клопотанні, тобто кримінальні правопорушення могли бути вчинені за описаних у клопотанні обставин.

На підставі викладеного, керуючись ст. 26, ст. 303, КПК України слідчий суддя, -

п о с т а н о в и в:

Скаргу адвоката ОСОБА_3 на повідомлення старшого слідчого СУ ГУНП в Харківській області ОСОБА_4 про підозру від 27.10.2023 та повідомлення про нову підозру та зміну раніше повідомленої підозри від 26.12.2023 ОСОБА_5 у вчиненні кримінальних правопорушень, внесених до Єдиного реєстру досудових розслідувань 02.02.2023 за № 0000031 за ст. 121 (в редакції 1960), ч. 2 ст. 156 (в редакції по 14.03.2018), ч. 6 ст. 153 КК України, та закриття кримінального провадження на підставі п. 1 ч. 5 ст. 284 КПК України, залишити без задоволення.

Ухвала може бути оскаржена протягом п`яти днів з дня її оголошення до Харківського апеляційного суду.

Повний текст ухвали складений і підписаний 06.02.2024.

Слідчий суддя - ОСОБА_1