справа № 243/8738/21
провадження 1-в/243/9/2023
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 листопада 2023 року

Слов`янський міськрайонний суд Донецької області

у складі: головуючого судді ОСОБА_1

за участю секретаря ОСОБА_2

за участю прокурора ОСОБА_3

представника лікарні ОСОБА_4

захисника ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду з використанням власних технічних засобів на підставі наказу голови суду № 29 «Про впровадження дистанційної роботи Слов`янського міськрайонного суду Донецької області» від 10.05.2022 року, клопотання представника КНП «Обласна клінічна психіатрична лікарня м. Слов`янськ» про зміну примусових заходів медичного характеру у виді лікування в психіатричному закладі зі звичайним наглядом на амбулаторну примусову психіатричну допомогу відносно ОСОБА_6 , 1982 року народження, -

В С Т А Н О В И В:

В провадженні суду перебуває клопотання представника КНП «Обласна клінічна психіатрична лікарня м. Слов`янськ» про зміну примусових заходів медичного характеру у виді лікування в психіатричному закладі зі звичайним наглядом на амбулаторну примусову психіатричну допомогу відносно ОСОБА_6 ,

ОСОБА_6 до судового засідання не з`явився, судом вживалися заходи щодо повідомлення останнього про час та місце судового розгляду.

В судовому засіданні прокурор наполягав на неможливості розгляду даного клопотання у відсутності ОСОБА_6 та вказав, що для встановлення місця знаходження ОСОБА_6 вживалися оперативні заходи, останнього було оголошено у розшук, надавалися вказівки та доручення відповідним органам, але позитивного результату досягнуто не було. На теперішній час місце знаходження ОСОБА_6 не відомо.

Представник лікарні ОСОБА_4 надав аналогічні пояснення.

Адвокат ОСОБА_5 в судовому засіданні підтримали позицію прокурора

Законний представник ОСОБА_6 . ОСОБА_7 до судового засідання не з`явився, надав суду заяву, просив слухати справу у його відсутності, прости клопотання не заперечував.

Заслухавши доводи осіб, що беруть участь по справі, дослідивши наявні у суду матеріали кримінального провадження, в тому числі додані прокурором до клопотання документи, суд зазначає таке.

Стаття 514 КПК України, яка регулює питання продовження, зміни або припинення застосування примусових заходів медичного характеру, не містить прямих вказівок щодо обов`язкової участі фізичної особи, стосовно якої вирішується питання про зміну продовження чи припинення примусових заходів медичного характеру.

Проте, системний аналіз вимог глави 39 КПК України надає суду підстави вважати, що участь фізичної особи, стосовно якої вирішується питання про застосування, продовження чи зміну примусових заходів медичного характеру під час судового засідання є обов`язковою.

Такий висновок відповідає гарантіям, закріпленим міжнародними нормативно-правовими актами в сфері захисту прав людини. Зокрема, приписами ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 р. гарантовані засоби процесуального захисту, істотним елементом якого є право обвинувачуваного захищати себе особисто чи використовувати юридичну допомогу захисника, вибраного на власний розсуд.

Суд відмічає, що наведені приписи кримінального процесуального законодавства повинні застосовуватись з урахуванням вимог Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, яка ратифікована Україною 17.07.1997 року та є міжнародним договором, а також практики Європейського суду з прав людини (далі ЄСПЛ, Суд).

Приписами ст. 9 Конституції України визначено, що чинні міжнародні договори, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, є частиною національного законодавства України.

Приписами ч. 2 ст. 1 КПК України визначено, що кримінальне процесуальне законодавство України складається з відповідних положень Конституції України міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, цього Кодексу та інших законів України.

Згідно зі ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику ЄСПЛ як джерело права.

У прецедентній практиці Європейського Суду з прав людини були вироблені критерії, яким має відповідати кримінальне провадження за процедурою іn absentia. Суд у своїх рішеннях неодноразово наголошував на необхідності забезпечення процесуальних прав і гарантій осіб, що беруть участь у кримінальному процесі. До таких прав, що підлягають безумовному дотриманню, насамперед, відносяться: право бути присутнім під час розгляду справи, право на захисника, право бути вислуханим, право оскаржити заочний вирок.

У справі «Колоцца проти Італії» ЄСПЛ зауважив, що гарантії, які містяться у статті 6 п. 3 Конвенції, є складовими елементами серед інших загального поняття «справедливий розгляд у суді» (див. рішення у справі «Годди проти Італії» від 9 квітня 1984 р. Серія А, т. 76, с. 11, п. 28). Це право необхідно поєднувати, шляхом пошуку «розумного співвідношення», з суспільним інтересом і, зокрема, з інтересами відправлення правосуддя. На аргумент Уряду про те, що неможливість проведення судового засідання у разі неявки сторони здатна паралізувати розгляд кримінальних справ, оскільки, наприклад, з часом може закінчитися термін давності кримінального переслідування, Суд зазначив, що ніщо не виправдовує в очах Суду повну і непоправну втрату права на участь у судових слуханнях.

Суд зауважує, що в даному провадженні відсутні беззаперечні (недвозначні) докази, що підтверджують факт інформування ОСОБА_6 про наявність клопотання про зміну примусових заходів медичного характеру, що застосовуються у його відношенні.

Відповідно до ч. 6 ст. 9 КПК України у випадках, коли положення цього Кодексу не регулюють або неоднозначно регулюють питання кримінального провадження, застосовуються загальні засади кримінального провадження, визначені ч. 1 ст. 7 КПК України.

У справі «Годди проти Італії», в рамках якого встановлено не повідомлення обраного підсудним захисника про судовий розгляд та не з`ясування в достатньому обсязі про причини неявки обвинуваченого, Європейським Судом була сформульована наступна позиція: факт неявки підсудного в судове засідання, а також відсутність повідомлення його захисника вимагають від суду прояви активності в цілях досягнення належної реалізації процесуальних прав зацікавленої особи. Отже, суд повинен за власною ініціативою призупинити розгляд справи через необхідність з`ясування причин неявки сторін.

Враховуючи норми міжнародного законодавства в сфері захисту прав людини та дотримання розумності строків судового розгляду, приймаючи до уваги наведену практику Європейського Суду, яка є частиною національного законодавства, суд вважає обґрунтованими підстави вважати, що розгляд порушеного питання за відсутності ОСОБА_6 на даній стадії може призвести до порушення ст. 6 Конвенції, а тому, подання не може бути розглянуто та підлягає поверненню заявникові.

Керуючись ст.ст. 193, 323, 335, 372, главою 39 КПК України, суд, -

У Х В А Л И В:

Клопотання представника КНП «Обласна клінічна психіатрична лікарня м. Слов`янськ» про зміну примусових заходів медичного характеру у виді лікування в психіатричному закладі зі звичайним наглядом на амбулаторну примусову психіатричну допомогу відносно ОСОБА_6 , 1982 року народження- повернути.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя

Слов`янського міськрайонного суду

Донецької області ОСОБА_1