Справа № 461/2304/22 Головуючий у 1 інстанції: ОСОБА_1
Провадження № 11-сс/811/1297/23 Доповідач: ОСОБА_2
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 листопада 2023 року м. Львів

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Львівського апеляційного суду в складі:

головуючого-судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

з участю секретаря ОСОБА_5 ,

прокурора ОСОБА_6 ,

підозрюваного ОСОБА_7 ,

захисника-адвоката ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу прокурора ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Галицького районного суду м. Львова від 13 жовтня 2023 року,

в с т а н о в и л а :

Ухвалою слідчого судді Галицького районного суду м. Львова від 13 жовтня 2023 року у задоволені клопотання слідчого про застосування запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту відносно підозрюваного ОСОБА_7 відмовлено.

На ухвалу слідчого судді прокурор ОСОБА_6 подав апеляційну скаргу, в якій просить ухвалу слідчого судді скасувати, та застосувати до ОСОБА_7 запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту строком на 60 днів, з покладенням обов`язків, передбачених п.1. п.2, п.3, п.4 п.8 ч.5 ст. 194 КПК України.

В обґрунтування апеляційних вимог покликається на те, що ухвала підлягає скасуванню у зв`язку із істотними порушеннями вимог кримінального процесуального закону та невідповідністю висновків суду фактичним обставинам справи.

Зазначає, що слідчий суддя в ухвалі від 13.10.2023 зазначає, що підставами для відмови в задоволенні вказаного клопотання були: недотримання стороною обвинувачення вимог ч. 1 ст. 194 КПК України в частині доведення наданими на дослідження слідчому судді матеріалами кримінального провадження обґрунтованості підозри; відсутність у тексті клопотання будь-яких посилань на докази, що підтверджують обґрунтованість підозри ОСОБА_7 у вчинені інкримінованого йому кримінального правопорушення; наявність в тексті клопотання посилання на правові норми, які на даний час втратив свою юридичну силу.

Вказує, що прокурором було надано пояснення слідчому судді щодо правових норм на які посилається сторона обвинувачення, зокрема зазначено що в діях ОСОБА_7 наявне порушення вимог п. 6 Санітарних правил в лісах України незалежно від того чи застосовується редакція даних правил від 12.12.2020 чи редакція від 11.11.2016 (якою помилково скористалась сторона обвинувачення при повідомленні ОСОБА_7 про підозру).

Звертає також увагу на те, що в межах даного кримінального провадження розглядалось клопотання про відсторонення ОСОБА_7 від посади заступника директора ДП «Мостиське військове лісництво»додатками до якого слугували фактично ті ж матеріали, що й досліджувались 13.10.2023 в ході розгляду клопотання про застосування відносно ОСОБА_7 запобіжного заходу, а зміст якого в частині зазначення фактичних обставин інкримінованого ОСОБА_7 кримінального правопорушення викладався в відповідності до змісту повідомлення ОСОБА_7 про підозру від 06.10.2023, тобто з допущеними тими ж технічними недоліками, що були допущені в клопотанні про застосування відносно ОСОБА_7 запобіжного заходу.

В ході розгляду даного клопотання про відсторонення ОСОБА_7 від посади судом враховано, у відповідності до п. 2 ч. 2 ст. 157 КПК України, достатність доказів, які вказують на вчинення особою кримінального правопорушення, внаслідок чого клопотання задоволено, а ОСОБА_7 відсторонено від посади.

Заслухавши доповідь судді, прокурора ОСОБА_6 , який підтримав апеляційну скаргу та просив її задовольнити, підозрюваного ОСОБА_7 та його захисника ОСОБА_8 , які заперечували проти задоволення апеляційної скарги, та просили ухвалу слідчого суді залишити без змін, перевіривши представлені матеріали та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з таких підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 194 КПК України, під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про:

1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення;

2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор;

3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних засобів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Приймаючи рішення про відмову у задоволенні клопотання слідчого, слідчий суддя не врахував, що ОСОБА_7 підозрюється у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 27, ч. 4 ст. 246 КК України, тобто в організації незаконної порубки дерев, що спричинило тяжкі наслідки, та послався на те, що слідчим, прокурором всупереч вимогам п. 1 ч. 3 ст. 132, п. 3 ч. 1 ст. 184, п. 1 ч. 3 ст. 184, 178 КПК України не доведено обґрунтованість підозри ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 27, ч. 4 ст. 246 КК України та вдався до оцінки доказів, а саме: пояснень свідків, висновку експерта, однак, перевірка отриманих доказів на предмет їх допустимості, належить до компетенції суду під час судового розгляду, що передбачено ст. 89 КПК України.

Допущені порушення, відповідно до ст. 412 КПК України, є підставою для скасування ухвали та постановлення нової ухвали судом апеляційної інстанції.

З оскаржуваної ухвали вбачається, що слідчий суддя за результатами розгляду клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту дійшов висновку про відсутність обґрунтованої підозри та достатніх доказів, які б переконливо свідчили про ймовірність вчинення ОСОБА_7 злочину, передбаченого ч. 3 ст. 27, ч. 4 ст. 246 КК України, за обставин, викладених у клопотанні, а тому відмовив у застосуванні запобіжного заходу.

Колегія суддів не погоджується з мотивами слідчого судді викладених в оскаржуваній ухвалі з таких підстав.

Поняття «обґрунтована підозра» не визначене в національному законодавстві, а отже в оцінці цього питання кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики ЄСПЛ, про що прямо зазначає ч. 5 ст. 9 КПК України.

Під обґрунтованою підозрою ЄСПЛ розуміє існуючі факти або інформацію, яка може переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити кримінальне правопорушення. При цьому факти, що підтверджують обґрунтовану підозру, не повинні бути такими ж переконливими, як ті, що необхідні для обґрунтування обвинувального вироку чи висунення обвинувачення особі.

Таким чином, на початковій стадії розслідування суд, оцінюючи обґрунтованість підозри, не повинен пред`являти до наданих стороною обвинувачення доказів тих самих вимог, як при формулюванні остаточного обвинувачення при направленні справи до суду.

Також слід враховувати, що повідомлення про підозру - це суб`єктивне, засноване на відповідній структурі складу злочину формулювання обвинувачення у формі певної тези, яка лише у процесі досудового розслідування може перерости у твердження у вигляді обвинувального акту. Отже, на стадії досудового розслідування слідчий суддя не уповноважений вдаватись до оцінки отриманих слідством доказів та порядку їх отримання, надавати оцінку зібраним доказам з точки зору їх допустимості та достатності, крім випадку їх очевидної недопустимості. Повнота та всебічність проведеного розслідування теж не є тими обставинами, які мають оцінюватись слідчим суддею при дослідженні обґрунтованості підозри.

Крім того, у відповідності до ст. 22, 26 КПК України, кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів. Суд, зберігаючи об`єктивність та неупередженість, лише створює необхідні умови для реалізації сторонами їхніх процесуальних прав та виконання процесуальних обов`язків. Сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та у спосіб, передбачений законом.

Натомість, в оскаржуваній ухвалі слідчий суддя покликався на те, що під час судового засідання прокурор зазначив, що саме порушення норм п. 6 Санітарних правил в лісах України у такій редакції інкримінується підозрюваному ОСОБА_7 .

В той же час, слідчим суддею було встановлено, що на момент розгляду вказаного клопотання, редакція п.6 Санітарних правил в лісах України (затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 27 липня 1995 р. № 555, в редакції постанови Кабінету Міністрів України від 26 жовтня 2016 р. № 756. зі змінами та доповненнями) в порушенні якого підозрюється ОСОБА_7 , має зовсім іншу редакцію, а саме:

«6. Санітарні рубки призначаються в насадженнях, ушкоджених пожежами, шкідниками, хворобами лісу, внаслідок аварій та стихійного лиха, що викликають деградацію лісових деревостанів.

Насадження, пошкоджені верховою лісовою пожежею, відводяться під санітарну рубку після завершення її гасіння в максимально стислі строки.

Листяні насадження під санітарну рубку відводяться за наявності листя на деревах, крім ділянок лісу, пошкоджених внаслідок аварій та стихійного лиха.

Насадження, уражені омелою, кореневою губкою та осіннім опеньком, відводяться під санітарні рубки протягом року.

Призначення санітарних рубок здійснюється з урахуванням категорій стану дерев (додаток 3)».

З урахуванням викладеного, слідчий суддя дійшов переконання про неможливість стверджувати про обґрунтованість підозри ОСОБА_7 .

Також слідчий суддя зазначив, що до клопотання про обрання запобіжного заходу ОСОБА_7 слідчим було додано: наказ про створення ланки з відведення та огляду місць заготівлі деревини таксації ділянок в рубку; лісорубні квитки № 1,2,3; статут ДП «Мостиське військове лісництво»; наказ про призначення ОСОБА_7 на посаду заступника директора ДП «Мостиське військове лісництво.

Слідчий суддя зазначив, що вищезазначені документи підтверджують факт роботи ОСОБА_7 на посаді заступника директора ДП «Мостиське військове лісництво» та факт проведення рубки дерев згідно з наказом про створення ланки з відведення та огляду місць заготівлі деревини таксації ділянок в рубку. Лісорубні квитки підтверджують вибіркову санітарну рубку дерев на підставі плану санітарно-оздоровчих заходів. Тобто, вищеперелічені надані слідчим до клопотання документи жодним чином не доводять незаконності порубки дерев, в якій підозрюється ОСОБА_7 .

Слідчий суддя зазначив, що доданий до клопотання слідчого висновок експерта за результатами проведення інженерно-екологічної експертизи у кримінальному провадженні також сам по собі не доводить незаконності порубки дерев, в якій підозрюється ОСОБА_7 . Цей висновок лише визначає розмір шкоди від незаконної порубки дерев. На аркуші експертизи № 42 експерт зазначає, що незаконність рубки встановлена слідством. Тобто експерт не встановлює незаконності порубки дерев, а констатуючи доводи слідства про незаконність такої порубки лише встановлює заподіяну шкоду.

Надані стороною обвинувачення протоколи допиту свідків, які вказували на незаконну рубку дерев та грубе порушення ОСОБА_9 правил підозрюваним, також містять посилання на неіснуючу редакцію п.6 вищевказаного нормативно-правового акту (показання ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 ).

Показання свідків ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 підтверджують лише проведення ними лісопатологічного обстеження та складання відповідного акту про ступінь пошкодження насаджень та доцільність проведення вибіркової санітарної рубки.

Отже, під час розгляду клопотання про обрання запобіжного заходу слідчий суддя фактично розглянув кримінальне провадження по суті, вдався до оцінки достатності та належності доказів. Таким чином, слідчий суддя вийшов за межі предмету розгляду клопотання та порушив такі загальні засади кримінального провадження, як змагальність і диспозитивність, оскільки встановив ряд обставин, які не підлягали встановленню.

Колегія суддів зауважує, що, виходячи із загальновідомого та усталеного підходу ЄСПЛ, вимога розумної підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно зв`язують підозрюваного з певним злочином та на даній стадії розслідування не повинні бути переконливими в тій мірі, щоб звинуватити особу у його вчиненні, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування.

Апеляційний суд зауважує, що на стадії досудового розслідування слідчий суддя та суд апеляційної інстанції не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема, оцінювати докази з точки зору їх достатності для визнання особи винуватою чи невинуватою у вчиненні кримінального правопорушення, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів, визначити, що причетність особи до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування щодо неї запобіжного заходу.

На підтвердження причетності ОСОБА_7 до вчинення інкримінованого йому кримінального правопорушення до клопотання слідчим надано наступні докази: протокол огляду місця події на окремих ділянках лісового масиву ДП «Мостиське військове лісництво» від 27.02.2023, яким зафіксовано незаконну рубку дерев різних порід; матеріали Державної екологічної інспекції у Львівській області щодо проведення розрахунку обчислення розміру шкоди заподіяної лісу, внаслідок вчинення рубок дерев в ДП «Мостиське військове лісництво» від 17.03.2023; протокол огляду місця події на окремих ділянках лісового масиву ДП «Мостиське військове лісництво» від 12.04.2023, яким зафіксовано незаконну рубку дерев різних порід; матеріали Державної екологічної інспекції у Львівській області щодо проведення розрахунку обчислення розміру шкоди заподіяної лісу, внаслідок вчинення рубок дерев в ДП «Мостиське військове лісництво» від 14.04.2023; висновок інженерно-екологічної експертизи від 04.08.2023; протоколи допитів спеціалістів Державної екологічної інспекції у Львівській області у галузі лісового господарства ОСОБА_10 та ОСОБА_11 ; протоколи допитів спеціалістів лісопатологів ДСЛП «Львівлісозахист» ОСОБА_17 , ОСОБА_18 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 ; протоколи допитів працівників ДП «Мостиське військове лісництво» ОСОБА_12 , ОСОБА_19 ; матеріали виконання доручення працівників 1 Головного відділу 6 управління Департаменту військової контрозвідки СБУ; матеріали тимчасового доступу до матеріалів відводів та лісопатологічних обстежень; лист Державної екологічної інспекції у Львівській області щодо порушень вимог Санітарних правил в лісах України, затверджених постановою КМУ від 27 липня 1995 р. № 555; інші матеріалами кримінального провадження.

На переконання колегії суддів, наданих до клопотання доказів достатньо, щоб вважати обґрунтованою повідомлену ОСОБА_7 підозру в організації незаконної порубки дерев, що спричинило тяжкі наслідки, тобто у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 27, ч. 4 ст. 246 КК України, за обставин, викладених у повідомленні про підозру.

За результатами апеляційного розгляду колегією суддів не встановлено обставин, які б очевидно та беззаперечно вказували на його непричетність до кримінального правопорушення, у вчиненні якого йому повідомлено про підозру. Більше того, характер та послідовність дій ОСОБА_7 , наведених у повідомленні про підозру, у сукупності з наданими до клопотання доказами, пов`язують його з інкримінованим злочином тією мірою, щоб виправдати подальше розслідування та стверджувати, що такий злочин за викладених у клопотанні обставин міг мати місце.

При цьому, викладення змісту підозри, правової кваліфікації кримінального правопорушення та стислого викладу обставин кримінального правопорушення є дискреційними повноваженнями органу досудового розслідування, а тому викладаються у повідомленні про підозру у такому виді, як він вважає за необхідне. Відповідно, ані сторона захисту чи потерпілі, ані суд не можуть вимагати від сторони обвинувачення викладення змісту підозри так, як на їх думку це має бути. Крім того, на момент повідомлення особі про підозру не є необхідним встановлення органом досудового розслідування усіх елементів складу інкримінованого злочину, оскільки досудове розслідування фактично і здійснюється з тією метою, аби встановити всі його елементи (суб`єкт, суб`єктивна сторона, об`єкт, об`єктивна сторона), а також кваліфікуючі ознаки.

Отже, вирішення на даній стадії досудового розслідування питання про наявність чи відсутність в діях підозрюваного ОСОБА_7 всіх елементів складу злочину, який йому інкримінується, виходить за межі повноважень слідчого судді. За таких обставин, колегія суддів погоджується з доводами апеляційної скарги про невідповідність висновків слідчого судді, викладених в оскаржуваній в ухвалі, фактичним обставинам даного кримінального провадження.

Враховуючи, що за результатами апеляційного розгляду колегією суддів не встановлено обставин, які б очевидно та беззаперечно вказували на непричетність ОСОБА_7 до кримінального правопорушення, у вчиненні якого йому повідомлено про підозру, неспроможним є висновок слідчого судді про відсутність підстав для вирішення питання про обрання запобіжного заходу ОСОБА_7 .

Отже, обґрунтованість підозри у вчиненні інкримінованого ОСОБА_7 кримінального правопорушення є доведеною.

Перевіряючи доводи клопотання прокурора на предмет наявності ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, колегія суддів дійшла висновку, що ризики, передбачені п.1, п.3, п.4, п.5 ч. 1 ст. 177 КПК України, які наведені у клопотання є обґрунтованими.

Твердження прокурора щодо необхідності застосування запобіжного заходу саме у вигляді цілодобового домашнього арешту щодо ОСОБА_7 є безпідставними, оскільки підозра у вчиненні інкримінованого цьому підозрюваному кримінального правопорушення та ймовірність призначення йому суворого покарання, не свідчить про недостатність обрання запобіжного заходу, не пов`язаного з домашнім арештом.

Враховуючи викладене, оцінивши в сукупності всі обставини, в тому числі, передбачені ст.178 КПК України, а саме, що підозрюваний раніше не судимий, офіційно працевлаштований, має постійне місце проживання, міцні соціальні зв`язки, колегія суддів дійшла висновку, що підозрюваному ОСОБА_7 необхідно обрати запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання, що передбачено ст. 179 КПК України, з покладенням на нього обов`язків, передбачених п.1, п.2, п.3, п.4, п.8 ч. 5 ст. ст. 194 КПК України.

Керуючись ст.ст. 404, 405, 407, 409, 419 КПК України, колегія суддів

у х в а л и л а :

апеляційну скаргу прокурора ОСОБА_6 задоволити частково.

Ухвалу слідчого судді Галицького районного суду м. Львова від 13 жовтня 2023 року скасувати.

Клопотання слідчого відділу розслідуваня злочинів загальнокримінальної спрямованості слідчого управління ГУНП у Львівській області ОСОБА_20 задовольнити частково.

Застосувати до ОСОБА_7 запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання.

Покласти на підозрюваного ОСОБА_7 такі обов`язки:

- прибувати до слідчого, прокурора суду за першою вимогою;

- не відлучатися із населеного пункту, в якому він проживає чи перебуває, без дозволу слідчого, прокурора або суду;

-повідомляти прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи;

-утримуватися від спілкування із свідками у даному кримінальному провадженні;

-здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну;

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4