БОЛГРАДСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Єдиний унікальний № 497/2177/23
Провадження № 1-кс/497/763/23
У Х В А Л А

про повернення клопотання для усунення недоліків

20.09.2023 року м. Болград

Слідчий суддя Болградського районного суду Одеської області, ОСОБА_1 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Болград, клопотання слідчого відділення №1 слідчого відділу Болградського районного відділу поліції Головного управління Національної поліції в Одеській області ОСОБА_2 про арешт тимчасово вилученого майна у кримінальному провадженні за №0000566 від 15.09.2023 року,

В С Т А Н О В И В:

Слідчий відділення №1 слідчого відділу Болградського районного відділу поліції Головного управління Національної поліції в Одеській області ОСОБА_2 звернулася до слідчого судді з названим клопотанням, погодженим прокурором Болградської окружної прокуратури ОСОБА_3 .

З поданого клопотання вбачається, що 15.09.2023 року до ЧЧ ВП №1 Болградського РВП ГУНП в Одеській області надійшло повідомлення зі служби «102», про те, що біля будинку 310 по вул. Вокзальній м. Арциз, Болградського району Одеської області, невідомі особи викрали дизельне паливо з локомотива №16032518. Вказаний факт зареєстрований в ЖЄО ВП №1 Болградського РВП ГУНП в Одеській області за №2718 від 15.09.2023, а потім до Єдиного реєстру досудових розслідувань внесено відомості за №0000566 від 15.09.2023 за ознаками кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, - таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена в умовах воєнного стану.

За змістом клопотання слідує, що в ході проведення першочергових слідчих дій, а саме огляду місця події, дільниці ДЄПО в м. Арциз Болградського району Одеської області від 15.09.2023 було виявлено та вилучено майно.

Під час вказаного огляду місця події виявлено автомобіль MERCEDES-BENZ VITO 110 CDI, загальний легковий універсал, реєстраційний номер НОМЕР_1 , зеленого кольору, 2001 року випуску, під керуванням ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, що проживає за адресою: АДРЕСА_1 , автомобіль згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_2 , зареєстровано за ОСОБА_5 , вилучено та поміщено для зберігання до відділення забезпечення роботи спеціальних майданчиків центру забезпечення ГУНП в Одеській області, розташованому за адресою: вул. Транспортна №2-б, м. Арциз Болградського району Одеської області, п`ять полімерних каністр синього кольору з кришками білого кольору, ємністю 30 л. кожна з рідиною, яка займає весь об`єм ємності з характерним запахом палива, п`ять полімерних каністр синього кольору з кришками білого кольору, ємністю 30 л. порожні та полімерна пляшка об`ємом 1,5л., з рідиною об`єм 0,7 л., яку відібрану з паливної системи двигуна локомотива, вилучено та поміщено до камери зберігання речових доказів відділення № 1 Болградського РВП ГУНП в Одеській області.

Далі, в ході добровільної видачі від 15.09.2023, ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , було видано мобільний телефон, який йому належить, марки Redmi 12C в корпусі чорного кольору, модель 22126RN91Y, в чохлі чорного кольору, з сім-картою оператора «Київстар» з номером телефону НОМЕР_3 ;

Також, в ході добровільної видачі від 15.09.2023, ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , було видано мобільний телефон, який йому належить, Iphone 11 в корпусі чорного кольору, серійний номер НОМЕР_4 , в чохлі синього кольору, з сім-карткою мобільного оператора «Київстар» з номером телефону НОМЕР_5 .

Також, добровільно виданий мобільний телефон марки Redmi 12C, марки в корпусі чорного кольору, модель 22126RN91Y, в чохлі чорного кольору, з сім-картою оператора «Київстар» з номером телефону НОМЕР_3 , який було передано на відповідальне зберігання під розписку, ОСОБА_6 .

Добровільно виданий мобільний телефон марки Iphone 11 в корпусі чорного кольору, серійний номер НОМЕР_4 , в чохлі синього кольору, з сім-карткою мобільного оператора «Київстар» з номером телефону НОМЕР_5 , який було передано на відповідальне зберігання під розписку ОСОБА_7 .

Постановою слідчого від 15.09.2023 вищевказані предмети визнано речовим доказом у кримінальному провадженні.

Враховуючи те, що зазначені речові докази, відповідають критеріям, визначеним ст. 98 КПК України, з метою їх збереження, запобігання можливості їх приховування, псування, пошкодження, знищення, перетворення, відчуження, проведення в ході досудового розслідування відповідних експертних досліджень, накладення арешту, як захід забезпечення кримінального провадження, є необхідною умовою для повного, всебічного і неупередженого дослідження всіх обставин кримінального правопорушення.

На підставі вказаного, слідчий просить накласти арешт на вилучене майно автомобіль та каністри шляхом заборони їх приховання, псування, пошкодження, знищення, перетворення, відчуження; мобільні телефони - шляхом накладання заборони на його відчуження, полімерну пляшку об`ємом 1,5л., з рідиною об`єм 0,7 л., яку відібрану з паливної системи двигуна локомотива без зазначення обсягу накладання арешту.

Застосування заходів забезпечення кримінального провадження не допускається, якщо слідчий, прокурор не доведе наявності трьох необхідних ознак, необхідних для застосування заходів забезпечення кримінального провадження визначених ч. 3 ст.132 КПК України:

1) існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для застосування заходів забезпечення кримінального провадження;

2) потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, про який ідеться в клопотанні слідчого, дізнавача, прокурора;

3) може бути виконане завдання, для виконання якого слідчий, дізнавач, прокурор звертається із клопотанням.

Частиною 2 статті 170 КПК України встановлено, що арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Відповідно до ч. 2 ст. 171 КПК України у клопотанні слідчого, прокурора про арешт майна повинно бути зазначено: 1) підстави і мету відповідно до положень статті 170 цього Кодексу та відповідне обґрунтування необхідності арешту майна; 2) перелік і види майна, що належить арештувати; 3) документи, які підтверджують право власності на майно, що належить арештувати, або конкретні факти і докази, що свідчать про володіння, користування чи розпорядження підозрюваним, обвинуваченим, засудженим, третіми особами таким майном; 4) розмір шкоди, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою, у разі подання клопотання відповідно до частини шостої статті 170 цього Кодексу. До клопотання також мають бути додані оригінали або копії документів та інших матеріалів, якими слідчий, прокурор обґрунтовує доводи клопотання.

Частиною 2 ст. 173 КПК України встановлено, що при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3-1) можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої статті 170 цього Кодексу); 4) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; 6) наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

Відповідні дані повинні міститися і у клопотанні слідчого, який звертається з проханням арештувати майно, оскільки згідно ст. 1 Першого протоколу Конвенції про захист прав та основоположних свобод, будь-яке обмеження власності повинно здійснюватися відповідно до закону, а отже суб`єкт, який ініціює таке обмеження, повинен обґрунтувати свою ініціативу з посиланням на норми закону.

З урахуванням положень ст.ст. 2, 7 КПК України, при розгляді клопотання про накладення арешту на майно в порядку ст.ст. 170-173 КПК України, для прийняття законного, обґрунтованого та справедливого рішення, слідчий суддя повинен з`ясувати правову підставу для арешту майна, яка має бути викладена у клопотанні та відповідати вимогам закону.

Слідчий суддя, перевіривши матеріали поданого клопотання про арешт тимчасово вилученого майна, вважає, що воно подано з порушенням вимог ст. 170, 171 КПК України.

Згідно ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення. Документи є речовими доказами, якщо вони містять ознаки, зазначені в частині першій цієї статті.

Слідчим не вказано в клопотанні та не додано належних доказів існування обґрунтованої підозри щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для застосування заходів забезпечення кримінального провадження.

Так, не надані матеріали як доказ факту вчинення кримінального правопорушення викрадення майна з локомотиву як б свідчили про нестачу дизельного палива в локомотиві заяви власника локомотиву про викрадення, нестачу, актів інвентаризації, розрахунків тощо.

Клопотання не містить належного обґрунтування та доказів дотримання вимог КПК при здійсненні тимчасового вилучення майна.

Так, до матеріалів клопотання додано протокол огляду місця події від 15.09.2023 року, відповідно якого 15.09.2023 року з дозволу та за участі представника ДЕПО м.Арциз ОСОБА_8 , за участі понятих, із застосуванням відеофіксації проведено огляд локомотива, що знаходиться на залізничній колії, автомобіля тощо, в ході якого виявлено та вилучено речові докази.

Відповідно ч.2 ст.237 КПК України огляд житла чи іншого володіння особи здійснюється згідно з правилами цього Кодексу, передбаченими для обшуку житла чи іншого володіння особи.

Згідно ч.1 ст. 233 КПК України ніхто не має права проникнути до житла чи іншого володіння особи з будь-якою метою, інакше як лише за добровільною згодою особи, яка ними володіє, або на підставі ухвали слідчого судді, крім випадків, установлених частиною третьою цієї статті.

Тобто слідчим 15.09.2023 року фактично було проведено обшук

Матеріали, додані до клопотання не містять доказів того, що на проникнення до території ДЕПО, локомотива, автомобіля була законна підстава у вигляді ухвали слідчого судді, що обшук проводився в порядку ч.3 ст.233 КПК України. Слідчим не надано доказів того, що ОСОБА_8 на відповідних правових підставах є власником чи володільцем місця проведення обшуку чи представником власника.

Окрім цього, не надано матеріалів відеофіксації проведення огляду для з`ясування питань дотримання норм законодавства при його проведенні та вилученні майна.

Крім того, незрозумілим є клопотання слідчого накласти арешт на вилучений автомобіль шляхом заборони його приховання, псування, пошкодження, знищення, перетворення й при цьому з поміщенням його на майданчик тимчасового зберігання ТЗ, фактично позбавляючи власника права користування ним, й не наводячи обґрунтування, передбаченого ч.11 ст. 170 КПК України. Аналогічно й щодо вилучених полімерних каністр.

Також слідчим не вказані номера телефонів власників (володільців) вилученого майна та представника власника майна, що позбавляє суд здійснити їх виклик в судове засідання в порядку ч.1 ст.171 КПК України.

У тому вигляді, в якому клопотання надано до суду, слідчий суддя позбавлений можливості розглянути його та надати оцінку доцільності відмови чи задоволенню клопотання про арешт майна в розумінні положень ч. 1 ст. 170 КПК України.

Відповідно до ч.3 ст. 172 КПК України слідчий суддя, суд, встановивши, що клопотання про арешт майна подано без додержання вимог статті 171 цього Кодексу, повертає його прокурору, цивільному позивачу та встановлює строк в сімдесят дві години або з урахуванням думки слідчого, прокурора чи цивільного позивача менший строк для усунення недоліків, про що постановляє ухвалу.

У зв`язку з викладеним, клопотання слідчого про арешт тимчасово вилученого слід повернути слідчому для усунення недоліків в строк, передбачений ч.3 ст. 172 КПК України.

Керуючись ст. ст.170, 171, 172 КПК України, слідчий суддя,

П О С Т А Н О В И В:

Клопотання слідчого відділення №1 слідчого відділу Болградського районного відділу поліції Головного управління Національної поліції в Одеській області ОСОБА_2 про арешт тимчасово вилученого майна у кримінальному провадженні за №0000566 від 15.09.2023 року повернути слідчому для усунення недоліків протягом сімдесят двох годин з моменту отримання копії ухвали.

Ухвала слідчого судді набирає законної сили з моменту її оголошення і оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1