Житомирський апеляційний суд
Категорія ст.422 КПК України Доповідач ОСОБА_2
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 лютого 2024 року Житомирський апеляційний суд в складі:

головуючого-судді ОСОБА_2 ,

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

за участю: секретаря ОСОБА_5 ,

прокурора ОСОБА_6 ,

представника потерпілої ОСОБА_7 ,

потерпілої ОСОБА_8

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Житомирі апеляційну скаргу ОСОБА_8 на ухвалу слідчого судді Богунського районного суду м.Житомира від 15.12.2023,

в с т а н о в и в:

Цією ухвалою відмовлено в задоволенні скарги ОСОБА_8 на постанову старшого слідчого СВ Житомирського РУП ГУНП в Житомирський області ОСОБА_9 від 31.10.2023 про закриття кримінального провадження №0003184 від 18.10.2023 року за ч.1 ст.289 КК України по факту незаконного заволодіння транспортним засобом - автомобілем «Рено Канго», білого кольору, державний номер НОМЕР_1 .

В апеляційній скарзі скаржник ОСОБА_8 просить скасувати ухвалу слідчого судді, як незаконну, та постановити нове рішення, яким скасувати постанову старшого слідчого СВ Житомирського РУП ГУНП в Житомирській області ОСОБА_9 від 31.10.2023 року про закриття кримінального провадження №0003184 від 18.10.2023 року за ч.1 ст.289 КК України по факту незаконного заволодіння транспортним засобом - автомобілем RENAULT KANGOO, білого кольору, державний номер НОМЕР_1 , та зобов`язати слідчий відділ Житомирського РУП ГУНП в Житомирській області розпочати досудове розслідування щодо незаконного заволодіння транспортним засобом - автомобілем RENAULT KANGOO, білого кольору , державний номер НОМЕР_1 , за ознаками ст.289 КК України. При цьому, зазначає, що ОСОБА_8 є власником автомобіля RENAULT KANGOO, що стверджується свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_2 . 15.03.2023 нею було надано ОСОБА_10 довіреність на користування, володінням та розпорядженням цим автомобілем, з метою продажу, яка була посвідчена приватним нотаріусом Житомирського міського нотаріального округу ОСОБА_11 15.03.2023 року та зареєстрована в реєстрі №338. Оскільки, ОСОБА_10 не вчиняв жодних дій щодо знаходження покупця та реалізації вказаного автомобіля, вона 11.05.2023 припинила дію вищевказаної довіреності, подавши відповідну заяву до приватного нотаріуса Житомирського міського нотаріального округу ОСОБА_11 , що стверджується витягом з Єдиного реєстру довіреностей за № 49952041 від 11.05.2023, про що повідомила ОСОБА_10 . Однак, ОСОБА_10 на її вимоги повернути автомобіль RENAULT KANGOO, не реагував та відмовляється повернути вказаний автомобіль, тобто фактично заволодів ним злочинним шляхом, оскільки право на законне володіння та користування вказаним автомобілем у ОСОБА_10 було скасовано після припинення дії вищевказаної довіреності від 15.03.2023 на право користування, володіння та розпорядження цим автомобілем. На протязі тривалого часу в тому числі і після подання нею заяви до поліції, ОСОБА_10 безпідставно використовував її автомобіль в особистих інтересах, не обслуговував його, не проводив його ремонт, приводячи автомобіль в непридатний для використання стан, чим спричиняє їй значні матеріальні збитки. Вона особисто неодноразово бачила, як ОСОБА_10 керував цим автомобілем в м.Житомирі, при цьому останній стверджував , що у нього не має її автомобіля. По її заяві від 07.09.2023 року відповідно до судового рішення Богунського районного суду м.Житомира було відкрито 18.10.2023 кримінальне провадження №0003184 за ч.1 ст.289 КК України тільки по факту незаконного заволодіння транспортним засобом, незважаючи на те, що вона безпосередньо вказувала на ОСОБА_10 , як на особу яка заволоділа її автомобілем. 31.10.2023 старший слідчий СВ Житомирського РУП ГУНП в Житомирській області ОСОБА_9 виніс постанову про закриття кримінального провадження №0003184 за ч.1 ст.289 КК України у зв`язку із відсутністю в діях складу кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.289 КК України, при цьому не зазначається, в діях якої особи відсутній склад вказаного правопорушення. В обґрунтування своєї постанови про закриття кримінального провадження №0003184 від 18.10.2023 старший слідчий ОСОБА_9 посилається на покази свідка ОСОБА_12 , якому вона нібито давала довіреність на право керування та розпорядження своїм автомобілем, однак довіреність на вказану особу вона ніколи не давала, що спростовується текстом самої довіреності, яка була додана до матеріалів кримінального провадження. Крім того, ні з яким ОСОБА_10 , чи з ОСОБА_12 вона не співмешкала. Зазначає, що автомобіль RENAULT KANGOO, який належить їй на праві власності, після скасування довіреності, ОСОБА_10 вилучив із її володіння та заволодів їм всупереч її волі та її вимог повернути автомобіль. Крім того, цей автомобіль був розібраний ОСОБА_10 на запчастини з метою його продажу поза її волі, отже наявний прямий умисел на заволодіння її транспортним засобом. Вважає, що ці обставини належно не враховані слідчим суддею, як і те, що вона ніколи не співмешкала із ОСОБА_10 , який за її молодший на п`ять років. Зазначає, що суд послався на покази допитаного в судовому засіданні свідка ОСОБА_10 , що нібито він купував вказаний автомобіль за свої кошти, але оформив на неї, однак будь-яких об`єктивних доказів на підтвердження цих обставин слідчий не надав, а суд належної оцінки цьому не дав. Навпаки на спростування цих обстави нею була надана слідчому розписка ОСОБА_10 від 20.03.2021 (яка була написана в присутності свідка ОСОБА_13 ) по якій, останній мав намір купити у неї вказаний автомобіль за 4000 доларів США. Зазначає, своїми показами ОСОБА_10 хоче уникнути відповідальності за вчинене кримінальне правопорушення. Слідчий суддя встановив, що в процесуальному документі, а саме в постанові старшого слідчого ОСОБА_9 від 31.10.2023 була допущена описка прізвищ ОСОБА_12 замість ОСОБА_10 , ОСОБА_14 замість ОСОБА_15 , при цьому слідчий на таку описку не вказував і будь-якого процесуального документу з цього приводу не виносив.

Заслухавши доповідь судді, доводи ОСОБА_8 та її представника ОСОБА_7 в підтримку апеляційної скарги, пояснення прокурора в заперечення апеляційних вимог, перевіривши ухвалу слідчого судді в межах ст.404 КПК України, дослідивши судове провадження №295/16791/23 та матеріали кримінального провадження №0003184, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення з таких підстав.

У відповідності до вимог ст.2 КПК України основним завданням кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден не винуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Норми ч.2 ст.9 КПК України передбачають, що прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий зобов`язані всебічно, повно і неупереджено дослідити обставини кримінального провадження, виявити як ті обставини, що викривають, так і ті, що виправдовують підозрюваного, обвинуваченого, а також обставини, що пом`якшують чи обтяжують його покарання, надати їм належну правову оцінку та забезпечити прийняття законних і неупереджених процесуальних рішень..

Відповідно до положень кримінального процесуального кодексу України, закриття кримінального провадження є формою закінчення досудового розслідування, яке відбувається за наявності обставин, що виключають кримінальне провадження. Тому таке рішення можливе лише після всебічного, повного та об`єктивного дослідження всіх обставин кримінального провадження, безпосереднього дослідження та оцінки слідчим доказів, які стосуються цього провадження в сукупності.

В силу завдань кримінального провадження слідчий повинен вчинити всі необхідні дії при проведенні досудового розслідування, які спрямовані на збирання, перевірку та оцінку доказів, версій у їх сукупності.

У разі закриття кримінального провадження постанова слідчого відповідно до вимог ст.110 КПК України має бути мотивованою, її зміст повинен відповідати фактичним обставинам справи, зокрема, в ній має бути викладено підстави, які виключають провадження у справі і обумовлюють її закриття, що є однією з гарантій забезпечення прав і законних інтересів учасників процесу.

Згідно з вимогами, передбаченими ст.91 КПК України, у кримінальному провадженні підлягають доказуванню: подія кримінального правопорушення (час, місце, спосіб та інші обставини вчинення кримінального правопорушення); винуватість обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, форма вини, мотив і мета вчинення кримінального правопорушення; вид і розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, а також розмір процесуальних витрат; обставини, які впливають на ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, характеризують особу обвинуваченого, обтяжують чи пом`якшують покарання, які виключають кримінальну відповідальність або є підставою закриття кримінального провадження; обставини, що є підставою для звільнення від кримінальної відповідальності або покарання; обставини, які підтверджують, що гроші, цінності та інше майно, які підлягають спеціальній конфіскації, одержані внаслідок вчинення кримінального правопорушення та/або є доходами від такого майна, або призначалися (використовувалися) для схиляння особи до вчинення кримінального правопорушення, фінансування та/або матеріального забезпечення кримінального правопорушення чи винагороди за його вчинення, або є предметом кримінального правопорушення, у тому числі пов`язаного з їх незаконним обігом, або підшукані, виготовлені, пристосовані або використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення; ) обставини, що є підставою для застосування до юридичних осіб заходів кримінально-правового характеру.

Доказування полягає у збиранні, перевірці та оцінці доказів з метою встановлення обставин, що мають значення для кримінального провадження.

Відповідно до ч.1 ст.370 КПК України, судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до статті 94 цього Кодексу. Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.

Як вбачається з ухвали слідчого судді та постанови слідчого про закриття кримінального провадження, вказані вимоги процесуального закону дотримані.

Відмовляючи в задоволенні скарги ОСОБА_8 , слідчий суддя керувався тим, що досудове розслідування у кримінальному провадженні №0003184 від 18.10.2023 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.289 КК України, проведено достатньо повно і об`єктивно, а прийняте за результатами перевірки рішення (постанова про закриття кримінального провадження №0003184 від 18.10.2023 на підставі п.2 ч.1 ст.284 КПК України) відповідає вимогам ст.110 КПК України, є законним та вмотивованим, його зміст відповідає фактичним обставинам справи.

Так, в провадженні СВ Житомирського РУП ГУНП в Житомирській області перебували матеріали кримінального провадження №0003184 від 18.10.2023 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.289 КК України.

Як встановлено органом досудового розслідування, та підтверджено матеріалами кримінального провадження, ОСОБА_8 є власником автомобіля «Рено Канго», білого кольору, державний номер НОМЕР_1 згідно свідоцтва про реєстрацію ТЗ НОМЕР_2 . Згідно довіреності від 15.03.2023 ОСОБА_8 надала ОСОБА_10 право експлуатувати, користуватися та розпоряджатися належним її автомобілем «Рено Канго», білого кольору, державний номер НОМЕР_1 , дію якої (довіреності) припинено 11.05.20232, що підтверджується витягом про реєстрацію в Єдиному реєстрі довіреностей.

Допитаний в якості свідка ОСОБА_16 , пояснив, що співмешкав з ОСОБА_8 , придбав за власні кошти автомобіль «Рено Канго» та оформив за ОСОБА_8 . Авто потребує ремонту і знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 .

Перебування зазначеного автомобіля органом досудового розслідування встановлено саме за адресою: АДРЕСА_1 , про яку зазначив свідок ОСОБА_16 .

Зібраними по кримінальному провадженню доказами встановлено те, що ОСОБА_8 добровільно надала ОСОБА_10 право експлуатувати, користуватися та розпоряджатися належним її автомобілем «Рено Канго», білого кольору, державний номер НОМЕР_1 ., та в подальшому таку довіреність скасувала, при цьому, вказаний автомобіль є зламаним, перебуває за вище зазначеною адресою, і остання - ОСОБА_8 може забрати цей транспортний засіб в будь-який час. Крім того, встановлено і те, що саме факт розірвання стосунків з ОСОБА_10 і подальших неприязних стосунків з останнім, став підставою для ОСОБА_8 анулювати довіреність від 15.03.2023 про надання ОСОБА_10 право експлуатувати, користуватися та розпоряджатися належним їй автомобілем «Рено Канго».

За висновком органу досудового розслідування, в діях ОСОБА_10 , як і будь-якої іншої особи, жодних умисних дій щодо заволодіння транспортним засобом не вбачається (ч.1 ст.289 КК України).

В свою чергу, у відповідності до диспозиції ч.1 ст.289 КК України, кримінальна відповідальність настає за незаконне заволодіння транспортним засобом, а саме вчинене умисно, з будь-якою метою протиправне вилучення будь-яким способом транспортного засобу у власника чи користувача всупереч їх волі.

При цьому, заволодіння транспортним засобом має бути незаконним, тобто винна особа всупереч або поза волею власника (користувача), протиправно вилучає транспортний засіб, не маючи на нього ані дійсного, ані передбачуваного права.

З урахуванням вище зазначеного, а саме встановлення відсутності в діях ОСОБА_10 жодних умисних дій щодо заволодіння транспортним засобом, на думку апеляційного суду, вирішуючи скаргу ОСОБА_8 слідчий суддя дотримався вимог кримінального процесуального закону та прийшов до правильного висновку щодо відмови в задоволенні поданої скарги на постанову ст. слідчого СВ Житомирського РУП ГУНП в Житомирський області ОСОБА_9 від 31.10.2023.

Фактично, в даному випадку вбачаються цивільно-правові відносини, які виникли між скаржником ОСОБА_8 та ОСОБА_10 .

При цьому, за результатами апеляційної перевірки, апеляційний суд приходить до висновку, що в даному провадженні у повній мірі досліджено та проаналізовано зібрані у встановленому законом процесуальному порядку докази, за результатами чого винесено обґрунтовану постанову про закриття кримінального провадження.

Посилання апелянта на не проведення слідчим всіх необхідних слідчих дій, не знайшли свого підтвердження як слідчим суддею під час розгляду скарги, так і в ході апеляційного перегляду ухвали слідчого судді та постанови про закриття кримінального провадження.

Як вважає апеляційний суд, встановлення фактичних обставин подій у кримінальному провадженні №0003184 від 18.10.2023, як і належна оцінка доказів у цьому кримінальному провадженні, обумовили прийняття слідчим рішення про закриття кримінального провадження на підставі п.2 ч.1 ст.284 КПК України, за відсутності в діях ОСОБА_10 , як і інших осіб, складу кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.289 КК України.

Жодних належних доказів на спростування цих висновків скаржником апеляційному суду не надано.

При цьому, апеляційний суд вважає вірними висновки слідчого судді відносно встановлених в судовому засіданні описок в постанові ст. слідчого СВ Житомирського РУП ГУНП в Житомирський області ОСОБА_9 від 31.10.2023, а саме в написанні прізвищ ОСОБА_17 замість ОСОБА_18 , ОСОБА_19 замість ОСОБА_15 , оскільки ці описки об`єктивно не спростовують встановлені органом досудового розслідування фактичних обставин провадження та обґрунтованості прийнятої постанови слідчим про закриття кримінального провадження. При цьому, фактичні обставини знаходять своє підтвердження в самих матеріалах провадження.

В свою чергу, як вважає апеляційний суд, приймаючи рішення слідчий суддя повно та всебічно дослідив обставини закриття кримінального провадження та дав належну оцінку доказам, які були зібрані в ході досудового розслідування та дійшов правильних висновків про законність постанови слідчого про закриття кримінального провадження.

Доводи та обставини викладені ОСОБА_8 в її скарзі на постанову слідчого про закриття кримінального провадження та у апеляційній скарзі на ухвалу слідчого судді щодо викладених обставин кримінального правопорушення, були належно перевірені слідчим у ході досудового розслідування, та слідчим суддею під час судового розгляду скарги останньої, спростовуються матеріалами судового та кримінального проваджень.

Приймаючи рішення про закриття кримінального провадження, слідчий належним чином мотивував своє рішення та, оцінивши усі зібрані доказі, надав відповіді на поставлені ОСОБА_8 питання, що обумовлюють закриття кримінального провадження та є однією з гарантій забезпечення прав та законних інтересів учасників процесу.

Підстави для скасування ухвали слідчого судді та задоволення апеляційної скарги відсутні.

Керуючись ст.ст.404, 407, 422 КПК України, апеляційний суд,

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_8 залишити без задоволення, а ухвалу слідчого судді Богунського районного суду м.Житомира від 15.12.2023, якою відмовлено в задоволенні скарги ОСОБА_8 на постанову ст. слідчого СВ Житомирського РУП ГУНП в Житомирський області ОСОБА_9 від 31.10.2023 про закриття кримінального провадження №0003184 від 18.10.2023 року за ч.1 ст.289 КК України, - без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та касаційному оскарженню не підлягає.

Судді :