САДГІРСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД МІСТА ЧЕРНІВЦІ
Справа № 726/2960/23
Провадження № 1-кп/726/46/24
В И Р О К

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05.02.2024 м. Чернівці

Садгірський районний суд м. Чернівці у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря

судового засідання: ОСОБА_2 ,

прокурора: ОСОБА_3 ,

обвинуваченого: ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Чернівці кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000053 від 10.02.2023 року за обвинуваченням ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, українець, уродженця с. Тернавка, Герцаївського району Чернівецької області,раніше не судимого, з середньою освітою, розлученого, на утриманні має 2 неповнолітніх дітей, зареєстрованого та фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , військовослужбовця за призовом під час мобілізації, що на час вчинення кримінального правопорушення перебував в розпорядженні командира військової частини НОМЕР_1 , старшого солдата, учасника АТО, передбаченого ч. 5 ст. 407 КК України,-

В С Т А Н О В И В:

Старший солдат військової служби за мобілізацією ОСОБА_4 обвинувачується у тому, що він, проходячи військову службу за мобілізацією у військовій частині НОМЕР_1 та перебуваючи в розпорядженні командира військової частини НОМЕР_1 у порушення вимог ст. ст. 17, 65 Конституції України, ст. 17 Закону України «Про оборону України», п. 9 ст. 1, п. 2 ч. 1 ст. 24 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», ст. ст. 11, 16, 127-131, 199, 216 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України та ст. ст. 1, 4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, діючи умисно, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, порушуючи військову дисципліну, маючи намір тимчасово ухилитися від несення обов`язків військової служби, через особисту недисциплінованість та несумлінне ставлення до виконання своїх службових обов`язків, в умовах воєнного стану, без поважних причин та дозволу командування військової частини НОМЕР_1 , 22.12.2022 близько 09 год. 00 хв. не з`явився вчасно на службу до військової частини НОМЕР_1 , що розташована за адресою: АДРЕСА_2 , та перебував за місцем свого проживання, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , де проводив службовий час на власний розсуд, не пов`язаний з проходженням військової служби до 13.11.2023, чим вчинив самовільне залишення військової частини, вчинене в умовах воєнного стану, вчинене військовослужбовцем (крім строкової служби), тобто кримінальне правопорушення, передбачене ч. 5 ст. 407 КК України.

Допитаний у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою вину у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 407 КК України, при обставинах, викладених у обвинувальному акті визнав повністю. У вчиненому щиро розкаявся, просив суворо не карати, наголошував про бажання продовжити службу у лавах ЗСУ.

Оскільки обвинувачений ОСОБА_4 в судовому засіданні свою вину у пред`явленому обвинуваченні за ч. 5 ст. 407 КК України визнав повністю, підтвердив обставини скоєння кримінального правопорушення, погодився з кваліфікацією вчиненого ним діяння, сторона обвинувачення не висловлює жодних заперечень щодо встановлених обставин, суд вважає недоцільним дослідження доказів у справі, оскільки дані обставини ніким не оспорюються й у суду немає сумнівів у добровільності позиції сторін кримінального провадження та приймає рішення щодо проведення судового розгляду в даному кримінальному провадженні в порядку ч. 3 ст. 349 КПК України, вимоги якої роз`яснені сторонам кримінального провадження.

Суд, прийнявши до уваги добровільні пояснення обвинуваченого, дослідивши матеріали кримінального провадження, що характеризують його особу, враховуючи обставини кримінального провадження, які ніким з учасників процесу не оспорюються, приходить до висновку, що вина обвинуваченого ОСОБА_4 повністю доведена та кваліфікує його дії за ч. 5 ст. 407 КК України за ознаками умисних дій, які виразилися у нез`явленні вчасно на службу без поважних причин, вчинене в умовах воєнного стану, особою, зазначеною в частині другій статті 407 КК України, тобто військовослужбовцем (крім строкової служби).

До обставин, що пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_4 , суд відносить щире каяття.

Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_4 , судом не встановлено.

Вирішуючи питання про вид та міру покарання обвинуваченому ОСОБА_4 , відповідно до ст. 65 КК України суд враховує: суспільну небезпечність вчиненого ним злочину, ступінь тяжкості вчиненого обвинуваченим злочину, який згідно з класифікацією, наведеною у ст. 12 КК України, віднесено до категорії тяжких злочинів, дані про особу обвинуваченого, який має постійне місце реєстрації та проживання, за місцем проживання характеризується задовільно, на обліку у лікаря психіатра не перебуває, зареєстрований у ОКНП «ЧОНД» 13.01.2023 р. та 17.02.2023 р. із діагнозом: синдром залежності від алкоголю, є учасником АТО, раніше не судимий, обставини, що пом`якшують покарання обвинуваченого, відсутність обставин, що обтяжують його покарання, і вважає за необхідне призначити обвинуваченому покарання у виді позбавлення волі в межах мінімальної санкції, передбаченої ч. 5 ст. 407 КК України.

Разом з тим, враховуючи дані про особу обвинуваченого, суд вважає, що виправлення ОСОБА_4 можливе без ізоляції від суспільства і вважає за необхідне звільнити його від відбування призначеного покарання з випробуванням із встановленням іспитового строку, передбаченого ст.75 КК України, поклавши обов`язки передбачені п. п.1, 2 ч.1 ст. 76 КК України.

Суд вважає, що саме таке покарання відповідатиме загальним засадам призначення покарання, передбаченим ст. 65 КК України, буде необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого, попередження вчинення ним нових злочинів, цілком відповідати тяжкості вчиненого кримінального правопорушення та особі винного і є дотриманням судом принципів «рівних можливостей» та «справедливого судового розгляду», встановлених ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року та не суперечить практиці Європейського Суду з прав людини.

Запобіжний захід стосовно ОСОБА_4 не обирався, клопотання прокурора про його обрання до суду не надходило.

Процесуальні витрати та речові докази у провадженні відсутні.

Цивільний позов не заявлено.

Керуючись ст. ст. 100, 124, 368, 370, 373, 374, 376 КПК України, суд,-

З А С У Д И В:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, - злочину передбаченого ч. 5 ст. 407 КК України, та призначити йому покарання у виді 5 (п`яти) років позбавлення волі.

На підставі ст.75 КК України звільнити ОСОБА_4 , від відбування покарання, якщо він протягом іспитового строку 1 (один) рік не вчинить нового кримінального правопорушення і виконає покладені на нього обов`язки.

На підставі ст.76 КК України покласти на ОСОБА_4 , обов`язки:

- періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

-повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Вирок може бути оскаржений до Чернівецького апеляційного суду через Садгірський районний суд м. Чернівці протягом 30 днів з дня його проголошення, а обвинуваченим, який тримається під вартою, - в той же строк з моменту отримання копії вироку.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо її не подано. У разі її подання, вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

Копія вироку не пізніше наступного дня після ухвалення надсилається учаснику судового провадження, який не був присутнім у судовому засіданні.

Головуючий суддяОСОБА_1