Кропивницький апеляційний суд
№ провадження 11-кп/4809/720/23 Головуючий у суді І-ї інстанції ОСОБА_1
Категорія Доповідач в колегії апеляційного суду ОСОБА_2
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23.11.2023 року. м. Кропивницький

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Кропивницького апеляційного суду у складі:

головуючого судді: ОСОБА_2 ,

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Кропивницькому упорядку письмового провадження, матеріали продовження строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, у кримінальному провадженні № 0000113 стосовно ОСОБА_6 за ч. 3 ст. 307 КК України,за апеляційною скаргою захисника-адвоката ОСОБА_7 , в інтересах обвинуваченого ОСОБА_6 , на ухвалу Кіровського районного суду м. Кіровограда від 19.10.2023, якою задоволено клопотання прокурора та обвинуваченому

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженцю м. Олександрії Кіровоградської області, громадянину України, з неповною вищою освітою, не одруженому, проживаючому за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимому,

продовжено запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на 2 місяці, а саме до 19.12.2023 включно.

В С Т А Н О В И Л А:

У провадженні Кіровського районного суду м. Кіровограда перебуває кримінальне провадження № 0000113 за обвинуваченням ОСОБА_8 , ОСОБА_6 , ОСОБА_9 та ОСОБА_10 за ч. 2 ст. 307, ч. 3 ст. 307, ч. 1 ст. 309 КК України.

У межах даного кримінального провадження, під час судового засідання, в порядку ст. 331 КПК України, судом першої інстанції, за клопотанням прокурора, розглянуто питання доцільності продовження строку тримання під вартою, зокрема, обвинуваченого ОСОБА_6 .

Ухвалою Кіровського районного суду м. Кіровограда від 19.10.2023, зокрема, стосовно обвинуваченого ОСОБА_6 продовжено строк дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, оскільки судом встановлено наявність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, які не перестали існувати, можливість незаконно впливати на свідків, вчинити інше кримінальне правопорушення. Враховано судом і тяжкість інкримінованих ОСОБА_6 кримінальних правопорушень та особу обвинуваченого.

В апеляційній скарзі захисник-адвокат ОСОБА_7 , в інтересах обвинуваченого ОСОБА_6 , просить скасувати ухвалу суду та постановити нову, якою обрати його підзахисному запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту.

В обґрунтування апеляційних вимог зазначає про відсутність законних підстав та об`єктивних даних, які б з достовірністю свідчили про те, що перебуваючи на волі він буде переховуватись від суду, продовжувати злочинну діяльність, а також недоведеність прокурором ризиків, передбачених положеннями ст. 177 КПК України.

Крім того, зазначає що ОСОБА_6 перебуває під вартою з 2021 року. Тривалий час судове слідство, фактично, не проводиться, відбулось декілька судових засідань, під час яких встановлено порядок дослідження доказів і розпочато оголошення матеріалів, також у подальшому продовжувались строки дії запобіжних заходів.

Судом не мотивовано наявних ризиків, їх перелічено формально, не зазначено, яким чином обвинувачений, у разі застосування щодо нього запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту, зможе вчинити нове кримінальне правопорушення або чинити тиск на свідків.

Як особа ОСОБА_6 позитивно характеризується, має постійне місце реєстрації та проживання, адже має у власності квартиру в м. Кропивницькому, а також постійне місце роботи за яким характеризується позитивно і має на утриманні неповнолітню доньку.

Заслухавши доповідача, перевіривши матеріали клопотання, зваживши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку, що вона задоволенню не підлягає, з таких підстав.

Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою має оцінюватись в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Тримання особи під вартою завжди може бути виправдано, за наявності ознак того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які, незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважають інтереси забезпечення поваги до особистої свободи.

Згідно з положеннями ч. 3 ст. 331 КПК України суд першої інстанції зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу двомісячного строку з дня надходження до суду обвинувального акта чи з дня застосування судом до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. Абзацом другим цієї ж частини ст. 331 цього Кодексу, на суд покладено такий самий обов`язок, а саме повторно розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою, у разі якщо судове провадження не було завершене до його спливу.

Так, колегія суддів встановила, що судом першої інстанції дотримані зазначені вище вимоги кримінального процесуального закону при вирішенні питання про продовження строку тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_6 .

Судом першої інстанції належним чином враховано конкретні обставини даного кримінального провадження, а саме, що ОСОБА_6 обвинувачується у вчиненні тяжкого та особливо тяжкого злочинів, вчинених у співучасті. Покарання за вчинення тяжкого кримінального правопорушення передбачає позбавлення волі на строк до десяти років з конфіскацією майна, а особливо тяжкого - позбавлення волі на строк до дванадцяти років з конфіскацією майна.

Також, судом враховано і те, що на даний час ризики, передбачені ст. 177 КПК України, які були враховані під час обрання обвинуваченому запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, не змінились, та не зменшилися, інші запобіжні заходи не забезпечать належної поведінки обвинуваченого під час розгляду справи, також, відсутність у матеріалах справи даних про появу нових обставин, що свідчать про необхідність зміни запобіжного заходу або про існування інших перешкод для тримання обвинуваченого під вартою.

З урахуванням наведеного та беручи до уваги ту обставину, що дане кримінальне провадження в суді першої інстанції не завершено до спливу продовженого строку, підстави для скасування оскаржуваної ухвали за тих обставин, на які посилається в своїй апеляційній скарзі захисник, колегія суддів не вбачає.

Отже, приймаючи рішення про продовження обвинуваченому ОСОБА_6 строку тримання під вартою, суд першої інстанції повно та об`єктивно дослідив усі обставини, з якими закон пов`язує можливість продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, врахував ступінь тяжкості інкримінованих обвинуваченому злочинів, наявність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, які не зникли та не зменшилися, дані про особу обвинуваченого, при цьому дослідив належним чином матеріали провадження та навів в ухвалі мотиви, з яких прийняв відповідне рішення. Підстав для застосування судом до обвинуваченого ОСОБА_6 більш м`якого запобіжного заходу, колегія суддів не вбачає, з огляду на вищевикладені мотиви.

Крім того, суд першої інстанції дійшов до правильного висновку, що оскільки, ОСОБА_6 підозрюються у скоєні умисного, особливо тяжкого злочину у сфері обігу наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів або прекурсорів, то відповідно до п. 5 ч. 4 ст. 183 КПК України підстав для визначення розміпу застави у даному кримінальному провадженні не встановлено.

Доводи апеляційної скарги захисника з приводу того, що недоведені прокурором наявність ризиків та не надано жодних доказів на підтвердження їх існування, колегія суддів визнає необґрунтованими та безпідставними, оскільки судом першої інстанції при постановленні ухвали правильно встановлено наявність ризиків, які продовжують існувати на даний час та не зменшились, що також підтверджується матеріалами справи.

Також, жодних переконливих доказів з приводу того, що зменшились ризики передбачені ст. 177 КПК України, до суду апеляційної інстанції захисником надано не було.

За таких підстав, на переконання колегії суддів, рішення суду першої винесене на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені достатніми даними, належним чином дослідженими та оціненими судом першої інстанції. Крім того, враховуючи вище викладене, колегія суддів, із урахуванням наявності вищевказаних ризиків, які не зменшилися та продовжують існувати, не вбачає підстав для скасування ухвали суду першої інстанції та обрання обвинуваченому ОСОБА_6 більш м`якого запобіжного заходу не пов`язаного із триманням під вартою.

Порушень вимог кримінального процесуального закону, які б стали підставою для скасування по суті правильного рішення, прийнятого судом першої інстанції, колегією суддів не встановлено.

З огляду на викладене, колегія суддів приходить до висновку про те, що апеляційну скаргу захисника обвинуваченого необхідно залишити без задоволення, а ухвалу районного суду без зміни.

Керуючись ст.ст. 183, 199, 331, 405, 407, 419, 422-1 КПК України, колегія суддів,

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу захисника-адвоката ОСОБА_7 , в інтересах обвинуваченого ОСОБА_6 - залишити без задоволення, а ухвалу Кіровського районного суду м. Кіровограда від 19.10.2023, якою обвинуваченому ОСОБА_6 продовжено запобіжний захід у виді тримання під вартою на 2 місяці, а саме до 19.12.2023 включно - залишити без зміни.

Ухвала апеляційного суду є остаточною і в касаційному порядку оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4

З оригіналом згідно:

Суддя Кропивницького

апеляційного суду ОСОБА_2