Рівненський апеляційний суд
_______________________________________________________
У Х В А Л А

Іменем України

24 жовтня 2023 року м. Рівне

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Рівненського апеляційного суду в складі:

Суддів ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_4

прокурора ОСОБА_5

обвинуваченого ОСОБА_6

захисника-адвоката ОСОБА_7

потерпілої - ОСОБА_8

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції з ДУ «Рівненський слідчий ізолятор» кримінальне провадження щодо №0000286 щодо ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с.Півче Рівненської області, громадянина України, зареєстрованого по АДРЕСА_1 , раніше не судимого, обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 121 КК України, за апеляційною скаргою обвинуваченого ОСОБА_6 на вирок Здолбунівського районного суду Рівненської області від 24 липня 2023 року,-

ВСТАНОВИЛА:

Вироком Здолбунівського районного суду Рівненської області від 24 липня 2023 року ОСОБА_6 визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України, і призначено покарання вісім років позбавлення волі, строк відбування якого рахується з 25 липня 2021 року.

Стягнуто з ОСОБА_6 на користь ОСОБА_8 в рахунок відшкодування заподіяної шкоди 111770 грн. У задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

Вирішено питання щодо речових доказів у провадженні.

Як визнав доведеним суд, 25 липня 2021 року в нічну пору доби (точного часу досудовим розслідуванням не встановлено), ОСОБА_6 , перебуваючи за місцем проживання ОСОБА_9 АДРЕСА_1 , на ґрунті особистих неприязних відносин умисно наніс останньому тупим предметом множинні удари по тілу та голові, заподіявши тяжкі тілесні ушкодження у виді черепно-мозкової травми забою м`яких тканин голови, крововиливів над, під оболонки та в речовину головного мозку з частковим розмізженням, що ускладнилося набряком-набуханням та компресією головного мозку, внаслідок чого ОСОБА_9 помер.

У поданій апеляційній скарзі обвинувачений ОСОБА_6 , покликаючись на незаконність вироку, вказує, що тілесні ушкодження ОСОБА_9 не наносив, 25.07.2021 року з ним не зустрічався, а тілесні ушкодження, виявлені на тілі потерпілого, могли бути нанесені іншими особами. Зазначає, що висновки суду, викладені у вироку, не відповідають фактичним обставинам справи, а докази, покладені в основу обвинувачення, на його думку, отримані з порушенням вимог закону і повинні критично оцінюватися.

Просить вирок Здолбунівського районного суду Рівненської області від 24 липня 2023 року скасувати та ухвалити новий вирок, яким виправдати його у пред`явленому обвинуваченні.

Іншими учасниками судового розгляду вирок в апеляційному порядку не оскаржено.

Заслухавши суддю-доповідача, доводи захисника-адвоката ОСОБА_7 та обвинуваченого ОСОБА_6 на підтримання апеляційної скарги, доводи прокурора та потерпілої ОСОБА_8 , які вважають вирок законним, обґрунтованим і просять залишити його без змін, перевіривши матеріали кримінального провадження й обговоривши викладене в апеляційній скарзі, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню.

Висновок суду першої інстанції про доведеність вини ОСОБА_6 у вчиненні злочину, за який його засуджено, є обґрунтованим та належно вмотивованим, а покликання в апеляційній скарзі щодо відсутності достатніх доказів його вини у пред`явленому обвинуваченні спростовуються зібраними в справі доказами, перевіреними судом.

Як вбачається з технічного носія інформації перебігу судового розгляду, ОСОБА_6 стверджував про те, що ОСОБА_9 знав, востаннє вдома у нього був 23 липня 2021 року разом з ОСОБА_10 24 липня 2021 року був на ставку, де зустрів ОСОБА_11 , який під час розмови вдарив його палицею по голові, спричинивши тілесні ушкодження, наслідком яких було звернення за медичною допомогою, в ніч з 24 на 25 липня 2021 року з ланцюгом за ОСОБА_10 не бігав і тілесних ушкоджень ОСОБА_9 не наносив.

Твердження ОСОБА_6 про те, що 25 липня 2021 року він не перебував за місцем проживання потерпілого ОСОБА_9 та не наносив йому тілесних ушкоджень, не є переконливими.

З показань потерпілої ОСОБА_8 в суді першої інстанції слідує, що 25 липня 2021 року їй подзвонила сестра та повідомила, що їх брат ОСОБА_9 знаходиться в лікарні, оскільки його сильно побив ОСОБА_6 . Приїхавши до будинку брата, побачила, що двері в будинок були вибиті, а в помешканні багато крові. При цьому зазначила, що до неї телефонувала мати обвинуваченого ОСОБА_6 та пропонувала допомогу на лікування ОСОБА_9 .

Показання потерпілої ОСОБА_8 підтверджуються протоколом огляду місця події від 25 липня 2021 року, під час якого в будинку АДРЕСА_1 за місцем проживання ОСОБА_9 виявлено вибиті вхідні двері, а в приміщенні - сліди крові потерпілого (том №1 а.с. 11-16).

За показаннями свідка ОСОБА_10 24 липня 2021 року він разом із ОСОБА_12 та ОСОБА_6 були у ОСОБА_9 вдома. Між ОСОБА_6 та ОСОБА_12 виник конфлікт, після якого ОСОБА_12 пішов, а ОСОБА_6 з будинку вигнав ОСОБА_9 . Ствердив, що вночі ОСОБА_13 повернувся, а, оскільки ОСОБА_9 його не пускав, то він, вибивши вхідні двері і нічого не пояснюючи, вдарив його ( ОСОБА_10 ) намотаним на руку ланцюгом, після чого забіг в кімнату і почав бити цим ланцюгом по голові ОСОБА_9 , від чого в останнього виникла кровотеча. Він намагався зупинити ОСОБА_6 , який почав бігти за ним, однак зупинився, так як він додзвонився у поліцію. Викликавши працівників поліції, викликав і швидку допомогу ОСОБА_9 , оскільки той перебував на підлозі без свідомості.

Свої показання свідок ОСОБА_10 повністю підтвердив при проведенні слідчого експерименту від 08.09.2021 року (том №1 а.с. 37-39), в ході якого розповів і підтвердив обставини нанесення ОСОБА_6 тілесних ушкоджень потерпілому ОСОБА_9 .

При апеляційному розгляді обвинувачений зазначив, що неприязних стосунків між ним та ОСОБА_10 не було, а, відтак, колегія суддів не вбачає підстав вважати, що ОСОБА_10 оговорює обвинуваченого та дає неправдиві показання.

Показання свідка ОСОБА_10 повністю узгоджуються і з показаннями свідка ОСОБА_12 , який ствердив, що в обідню пору 24.07.2021 року заходив до сусіда ОСОБА_9 , якого вдома не було, але там перебували ОСОБА_10 та ОСОБА_6 . Між ним та ОСОБА_6 відбувся словесний конфлікт, під час якого обвинувачений наніс йому два удари кулаком руки по обличчю, через що він пішов з будинку.

Показання свідка ОСОБА_12 узгоджуються з витягом з Єдиного реєстру досудових розслідувань від 25 липня 2021 року про реєстрацію кримінального провадження №0000262 за повідомленням ОСОБА_12 про нанесення йому 24 липня 2021 року близько 14:30 години по АДРЕСА_2 (місце проживання ОСОБА_9 ) тілесних ушкоджень ОСОБА_6 (том №3 а.с.73).

Згідно показань свідка ОСОБА_14 , допитаної в суді першої інстанції, в липні 2021 року, точної дати пригадати не може, близько 21 год. неподалік ферми вона бачила ОСОБА_10 та ОСОБА_6 , які йшли їй назустріч, і обвинувачений виражався до неї нецензурною лайкою. Вночі до них у двір прийшов ОСОБА_6 , на руці у якого був накручений ланцюг, яким він розмахував та вдарив її чоловіка - ОСОБА_11 по голові.

Показання свідка ОСОБА_14 підтверджуються і показаннями свідка ОСОБА_11 та узгоджуються з витягом з Єдиного реєстру досудових розслідувань від 25 липня 2021 року про реєстрацію кримінального провадження №0000260 за повідомленням ОСОБА_11 про нанесення йому близько 01:00 години 25.07.2021 року за місцем проживання ОСОБА_6 тілесних ушкоджень (том №1 а.с.72).

Органами поліції о 00:44 годині зареєстровано повідомлення ОСОБА_10 про те, що за ним біжить знайомий на ім`я ОСОБА_15 , тримаючи в руці ланцюг, та погрожує фізичною розправою, що узгоджується з показаннями свідка ОСОБА_10 та з дослідженими телефонними з`єднаннями в цей час на лінію «102» та «103».

Згідно показань свідка ОСОБА_16 25 липня 2021 року він, дізнавшись про цю подію, виявив ОСОБА_6 в полі, який ховався в кукурудзі, у якого була перев`язана голова і який намагався втекти. Після затримання привіз ОСОБА_6 в село, де вже були працівники поліції, який на його запитання підтвердив, що побив його батька ОСОБА_12 руками, а сусіда ОСОБА_9 ланцюгом.

Наведені показання свідків повністю спростовують доводи обвинуваченого ОСОБА_6 , про те, що в ніч з 24 на 25 липня 2021 року він перебував поза межами с. Півче і злочину щодо ОСОБА_9 не вчиняв.

Відповідно до лікарського свідоцтва про смерть №466 від 06 серпня 2021 року, ОСОБА_9 помер ІНФОРМАЦІЯ_2 від черепно-мозкової травми з просторим підоболоковим крововиливом (том №1 а.с. 113).

За висновком судово медичної експертизи №466 від 21.08.2021 року (том №1 а.с. 104-107) у ОСОБА_9 виявлена: важка черепно-мозкова травма, забій-стиснення головного мозку важкого ступеня, гостра субдуруальна гематома лівої гемісфери, рецедивуюча епідуральна гематома зліва, забій голови, забійна рана лоба, алкогольне сп`яніння».

При судово-медичній експертизі трупа ОСОБА_9 були виявлені ознаки вищезазначеної черепно-мозкової травми, прямі переломи 8-11 ребер зліва з крововиливами в м`які тканини та осаднення на лобі, які є прижиттєвими, і можуть відповідати терміну 25 липня 2021 року.

Встановлена за вказаним вище висновком експерта у ОСОБА_9 травма голови була небезпечною для життя в момент заподіяння і за цією ознакою відноситься до категорії тяжких тілесних ушкоджень згідно п.2.1.3 «а, б, в» «Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень», затверджених наказом МОЗ України №6 від 17 січня 1995 року.

Смерть ОСОБА_9 настала внаслідок черепно-мозкової травми забою м`яких тканин голови, крововиливів над, під оболонки та в речовину головного мозку з частковим розмізженням, що ускладнились набряком-набуханням та компресією головного мозку.

Особливості травмування м`яких тканин голови (дугоподібні садна на лобі) вказують на неодноразову дію тупого предмета з обмеженою поверхнею, що загалом властиво для побиття нанесення ударів у зазначену ділянку голови тупим предметом, а переломи ребер могли бути наслідками ударів ногами чи іншими тупими предметами.

Висновки експерта відповідають вимогам ст. ст. 101, 102 КПК України, є чіткими та категоричними, і сумнівів у колегії суддів щодо належності таких доказів не викликають.

З висновку судово психіатричної експертизи №199/21 слідує, що ОСОБА_6 на час вчинення інкримінованого йому кримінального правопорушення будь яким психічним захворюванням страждав, міг давати звіт своїм діям та керувати ними, у тимчасово хворобливому стані, в стані патологічного сп`яніння не знаходився, застосування примусових заходів медичного характеру не потребує (том №1 а.с. 168-171).

За таких обставин, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції повно та об`єктивно з`ясував фактичні обставини кримінального правопорушення і вірно кваліфікував дії ОСОБА_6 за ч. 2 ст. 121 КК України, як умисне заподіяння тяжких тілесних ушкоджень, небезпечних для життя в момент заподіяння, що спричинило смерть потерпілого, а тому підстав для закриття кримінального провадження за відсутністю в діях ОСОБА_6 складу даного злочину не вбачається.

При обранні покарання обвинуваченому суд, як видно з вироку, дотримався положень ст. 65 КК України щодо загальних засад призначення покарання та роз`яснень, що містяться в п.п. 2, 3 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 24.10.2003 року (з послідуючими змінами) „Про практику призначення судами кримінального покарання, та врахував ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, віднесеного законом до тяжких злочинів, фактичні обставини злочину, наслідком якого було позбавлено життя людини, особу ОСОБА_6 , який за місцем проживання характеризується посередньо, раніше не судимий, на обліку в лікарів психіатра та нарколога не перебуває, відсутність обставин, що пом`якшують та обтяжують покарання, і обрав ОСОБА_6 за скоєне покарання в межах санкції ч. 2 ст. 121 КК України, максимально наближене до мінімальної межі, належним чином вмотивувавши прийняте рішення, підстав для скасування якого колегія суддів не вбачає.

Правомірно, виходячи з вимог ст. 1166 та ч. 1 ст. 1167 ЦК України, згідно яких матеріальна і моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними діями, відшкодовується особою, яка її завдала, вирішив суд і позовні вимоги потерпілої ОСОБА_8 , виходячи із засад розумності, виваженості і справедливості.

Керуючись ст.ст. 404-405, 407, 419 КПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Вирок Здолбунівського районного суду Рівненської області від 24 липня 2023 року щодо ОСОБА_6 залишити без зміни, а апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_6 без задоволення.

Ухвала може бути оскаржена в касаційному порядку до Касаційного кримінального суду Верховного Суду протягом трьох місяців з моменту оголошення ухвали, а ОСОБА_6 - в той же строк з моменту отримання копії ухвали.

С У Д Д І :

ОСОБА_1 ОСОБА_3 ОСОБА_2