Справа №705/5556/23
1-в/705/340/23
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27 жовтня 2023 року Уманський міськрайонний суд Черкаської області в складі: головуючого судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

з участю прокурора ОСОБА_3

представника установи ОСОБА_4

засудженого ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Умань в режимі відеоконференції клопотання про умовно-дострокове звільнення, подане засудженим ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженцем м. Кіровоград, громадянином України, неодруженим, з середньою освітою, зареєстрованим за адресою: АДРЕСА_1 , раніше неодноразово судимим, який відбуває покарання за вироком Черкаського районного суду Черкаської області від 13.01.2021, яким засуджений за ч. 3 ст. 185, ч. 1 та ч. 4 ст. 71 КК України до покарання у виді 3 років 8 місяців позбавлення волі,

В С Т А Н О В И В:

Засуджений ОСОБА_5 звернувся до суду з клопотанням про його умовно-дострокове звільнення, у якому зазначив про те, що він був взятий під варту 18.06.2020 за підозрою у вчиненні злочину передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України. 13.01.2021 був засуджений Черкаським районним судом за ч. 3 ст. 185 КК України до 3 років 8 місяців позбавлення волі.

Відбував покарання у СІЗО № 30 м. Черкаси заохочень не мав. Має стягнення, які погашені. 28.05.2021 був етапований до СВК № 92 і з першого дня працює на виробництві установи, за що неодноразово був заохочений начальником установи. Має одне стягнення і два заохочення, приймає участь у диференційній програмі «Духовне відродження», режиму утримання не порушує. У квітні 2023 відносно нього адмінкомісією розглядалося питання щодо його умовно-дострокового звільнення, але комісією було прийнято негативне рішення. Таке рішення вважає неправомірним, а тому має намір оскаржити його в суді.

У зв`язку із зазначеним, вирішив звернутися до суду з цим клопотанням.

Засуджений ОСОБА_5 в судовому засіданні підтримав заявлене клопотання та просив суд його задовольнити, оскільки він відбув 2/3 строку покарання, має кілька заохочень за належне виконання обов`язків, працевлаштований, дотримується встановлених правил відбування покарання, стягнення, які мав, погашені, а тому вважає, що є підстави для його умовно-дострокового звільнення.

Прокурор в судовому засіданні заперечував проти задоволення клопотання засудженого ОСОБА_5 про його умовно-дострокове звільнення, оскільки засуджений має 4 судимості за злочини проти власності та у сфері незаконного обігу наркотичних засобів. Відбуває покарання за кримінальне правопорушення, вчинене у період відбування іспитового строку. За період відбування покарання характеризувався посередньо. До своїх обов`язків за місцем працевлаштування в установі відноситься посередньо. Має 2 заохочення, які застосовані за формальними рапортами. Процесуальні витрати відшкодовані лише частково, а саме із необхідних солідарних 5230,00 грн. сплатив лише 1000,00 грн. 10 разів порушував режим утримання в СІЗО та колонії, за що притягувався до дисциплінарної відповідальності. Враховуючи особу засудженого та вищевикладені обставини, вважає, що відсутні підстави вважати, що він, а тому просить суд відмовити у задоволенні клопотання засудженого.

Представник установи в судовому засіданні у вирішення клопотання покладався на розсуд суду.

Представник спостережної комісії в судове засідання не з`явився, на адресу суду надійшла письмова заява, у якій просять суд справу слухати у відсутність їх представника, не заперечує проти задоволення клопотання.

Суд, вислухавши засудженого, врахувавши позицію прокурора, представника установи, вивчивши письмові матеріали клопотання та особової справи засудженого, вважає, що клопотання не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Згідно п. 2 ч. 1 ст. 537 КПК України під час виконання вироків суд, визначений частиною 2 статті 539 цього Кодексу, має право вирішувати питання про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання.

Відповідно до статті 539 КПК України питання, які виникають під час та після виконання вироку вирішуються судом за клопотанням (поданням) прокурора, засудженого, його захисника, законного представника, органу або установи виконання покарань, а також інших осіб, установ або органів у випадках, встановлених законом.

Клопотання (подання) про вирішення питання, пов`язаного із виконанням вироку, подається до місцевого суду, в межах територіальної юрисдикції якого засуджений відбуває покарання, - у разі необхідності вирішення питань, передбачених пунктами 2-4, 6, 7 (крім клопотання про припинення примусового лікування, яке подається до місцевого суду, в межах територіальної юрисдикції якого знаходиться установа або заклад, в якому засуджений перебуває на лікуванні), 13-1, 14 частини 1 статті 537 цього Кодексу.

Судом встановлено, що ОСОБА_5 відбуває покарання в ДУ «Старобабанівська виправна колонія (№ 92)» за вироком Черкаського районного суду Черкаської області від 13.01.2021, яким засуджений до 3 років 6 місяців позбавлення волі. На підставі ч. 1 ст. 71 КК України приєднано покарання за вироком Гайворонського районного суду Кіровоградської області від 17.06.2014, яким засуджений за ч. 3 ст. 185, ч. 3 ст. 187, ч. 2 ст. 289, ч. 1 ст. 299, ст. 70, ст. 71 КК України до 7 років 6 місяців позбавлення волі, по якому звільнився умовно-достроково на невідбутий термін покарання 10 місяців 12 днів, і остаточно призначено покарання у виді 3 років 8 місяців позбавлення волі. Вирок суду набрав законної сили 13.02.2021.

Згідно довідки відділу по контролю за виконанням судових рішень Старобабанівської ВК №92 початок строку відбування покарання засудженим ОСОБА_5 : 18.06.2020 року, кінець строку: 18.02.2024 року, не відбута частина покарання складає 03 місяці 21 день.

Станом на день розгляду клопотання про умовно-дострокове звільнення засуджений відбув 2/3 строку покарання.

Відповідно до характеристики ДУ «Старобабанівська виправна колонія (№ 92)» Черкаської області ОСОБА_5 з 29.05.2021 року відбуває покарання в ДУ «Старобабанівська ВК №92». Під час перебування в СІЗО м. Черкаси характеризувався негативно, до праці не залучався, заохочень не мав, 9 разів порушував режим утримання, за що притягувався до дисциплінарної відповідальності правами начальника СІЗО, стягнення погашені у встановленому законом порядку. За час відбування покарання в СВК № 92 характеризується посередньо, режим утримання порушив 1 раз, за що притягувався до дисциплінарної відповідальності, стягнення погашено. Працевлаштований на виробництві установи на виїзному об`єкті «Граніт», за що 1 раз заохочувався правами начальника установи. У взаємовідносинах із засудженими не конфліктний. Дотримується правомірних взаємовідносин та ввічливо ставиться до персоналу установи. Підтримує рівні взаємовідносини з іншими засудженими, адекватно реагує на критику в свою адресу, намагається виконувати роботи із самообслуговування. Приймає участь у суспільно-корисному житті відділення. Провину у скоєному визнає. Має позов за вироком суду у розмірі 5230,40 грн., який не відшкодований.

Разом з тим, йому було відмовлено у переведенні до дільниці соціальної реабілітації, у заміні невідбутої частини покарання більш м`яким покаранням та про його умовно-дострокове звільнення.

Згідно витягу з протоколу №07 від 06.04.2023 комісія ДУ «Старобабанівська виправна колонія (№ 92)» Черкаської області вважає, що засуджений ОСОБА_5 , на день засідання комісії відбув 3/4 строку покарання, на шлях виправлення не став, має 10 стягнень, заохочень не мав, поведінка посередня, тому прийнято рішення про відмову про його умовно-дострокове звільнення.

Згідно довідки начальника відділення соціально-психологічної служби ДУ СВК № 92, затвердженої 26.10.2023 року, засуджений ОСОБА_5 за виконання покладених обов`язків та додержання правил поведінки має 2 заохочення. Разом з тим, має 10 стягнень, 1 із яких за час відбування покарання у СВК № 92, які погашені.

Відповідно до ст. 81 КК України до осіб, що відбувають покарання у виді виправних робіт, службових обмежень для військовослужбовців, обмеження волі, тримання в дисциплінарному батальйоні військовослужбовців або позбавлення волі, може бути застосоване умовно-дострокове звільнення від відбування покарання. Особу може бути умовно-достроково звільнено повністю або частково і від відбування додаткового покарання.

Умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване, якщо засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення.

Умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване після фактичного відбуття засудженим не менше двох третин строку покарання, призначеного судом за умисний тяжкий злочин чи необережний особливо тяжкий злочин, а також у разі, якщо особа раніше відбувала покарання у виді позбавлення волі за умисний злочин і до погашення або зняття судимості знову вчинила умисний злочин, за який вона засуджена до позбавлення волі.

Умовно-дострокове звільнення від відбування покарання за змістом ст. 81 КК України є правом, а не обов`язком суду.

Згідно роз`яснень, які містяться в п. 1 постанови Пленуму Верховного Суду України № 2 від 26.04.2002 року «Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну невідбутої частини покарання більш м`яким», умовно-дострокове звільнення осіб від відбування покарання має надзвичайно важливе значення для виправлення засуджених та запобігання вчиненню нових злочинів, тобто для досягнення мети, передбаченої ст. 50 КК України.

При цьому, однією із найважливіших підстав для застосування умовно-дострокового звільнення від відбування покарання на підставі ст. 81 КК України, є виправлення засудженого, яке він довів своєю сумлінною поведінкою і ставленням до праці.

Вирішальне значення має саме активна діяльність засудженого, який своєю поведінкою, системою вчинків доводить, що виправився і заслуговує на умовно-дострокове звільнення. Висновок суду про виправлення особи повинен базуватися на всебічному врахуванні даних про її поведінку за весь період відбування покарання, а не за час, що безпосередньо передував вирішенню питання про звільнення, ставленні засудженого до вчиненого злочину.

Доцільність і необхідність умовно-дострокового звільнення викликана тим, що до моменту звільнення мета покарання в основному досягнута, а саме: особа виправилася і немає необхідності в подальшому відбуванні покарання.

Згідно п. 2 постанови Пленуму Верховного Суду України № 2 від 26.04.2002 року «Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну невідбутої частини покарання більш м`яким» визначено, що умовно-дострокове звільнення від покарання можливе лише після повного і всебічного вивчення даних про особу засудженого і переконання в тому, що він сумлінною поведінкою, ставленням до праці та навчання довів своє виправлення. Матеріали про умовно-дострокове звільнення, які подають органи, що відають виконанням покарання мають відображати процес виправлення засудженого на протязі всього періоду відбування ним покарання, у зв`язку з чим орган має надати дані про попередні судимості, відшкодування матеріальних збитків та витяг із рішення спостережної ради.

Тобто, умовно-достроковому звільненню підлягають ті засуджені, які протягом всього, а не певного періоду часу, сумлінною поведінкою і ставленням до праці довели своє виправлення і для цього дані беруться в їх сукупності.

У відповідності до положень п. 17 зазначеної вище Постанови Пленуму Верховного Суду України суду слід ретельно з`ясувати: ставлення засудженого до вчиненого злочину, праці та навчання, додержання ним вимог режиму, участь у самодіяльних організаціях, а також його наміри щодо прилучення до праці. Висновок суду про виправлення засудженого повинен бути зроблений за весь час відбування покарання і з урахуванням ступеню тяжкості вчиненого злочину, а також даних, що характеризують його особу. При цьому, прийняття рішення про умовно-дострокове звільнення, не є обов`язковим, а залежить від переконаності суду в тому, що цілі покарання досягнуті в більш короткий термін, ніж це було визначено вироком.

Крім цього суд звертає увагу, що не можна вважати сумлінною поведінку засудженого лише через відсутність у засудженого не знятих або не погашених у порядку, встановленому статтею 134 КВК України, стягнень, оскільки дотримання вимог режиму відбування покарання є обов`язком засудженого.

Судом встановлено, що засуджений ОСОБА_5 має 4 судимості за злочини проти власності та у сфері незаконного обігу наркотичних засобів. Неодноразово звільнявся від відбування покарання з випробуванням на підставі ст. 75 КК України та умовно-достроково, на підставі ст. 81 КК України. Відбуває покарання за вироком Черкаського районного суду м. Черкаси від 13.01.2021 у виді 3 років 8 місяців позбавлення волі за злочин, передбачений ч. 3 ст. 185 КК України, скоєний в період умовно-дострокового звільнення від покарання, призначеного за вчинення тотожного злочину. За час відбування покарання з 18.06.2020 позитивно не характеризувався. Згідно характеристики від 26.10.2023 характеризувався посередньо, працевлаштований на виробництві установи «Граніт». На заходи виховного та профілактичного характеру реагує посередньо, не стає на шлях виправлення. Має 2 заохочення (03.04.2023 та 05.10.2023), які застосовані без зазначення конкретних підстав за формальними ознаками за дотримання обов`язків, виконання яких є загальним обов`язком засудженого. Процесуальні витрати за вироком суду 5230 грн. солідарно з іншим засудженим відшкодував частково на суму 1000 грн. та 10 разів порушував режим утримання в СІЗО та колонії, за що притягувався до дисциплінарної відповідальності (10.08.2020, 06.11.2020, 16.02.2021, 26.02.2021, 02.03.2021, 04.03.2021, 29.03.2021, 29.04.2021, 25.05.2021, 03.10.2022).

Враховуючи особу засудженого та його поведінку за весь період відбування покарання, ставлення до праці, яке за наявних обставин не можна вважати сумлінним, тяжкість, характер та кількість скоєних злочинів та його поведінку за весь період відбування покарання, суд вважає обґрунтованими сумніви, що ОСОБА_5 довів своє виправлення та не буде вчиняти нових кримінальних правопорушень після умовно-дострокового звільнення з установи виконання покарання і в майбутньому готовий стати законослухняним членом суспільства, а отже не заслуговує застосування умовно-дострокового звільнення від покарання.

Таким чином, з огляду на встановлені обставини, на даний час суд не вбачає підстав для задоволення клопотання про умовно-дострокове звільнення.

На підставі викладеного та керуючись ст.81 КК України, ст.ст.369-372, 537, 539 КПК України, суд -

У Х В А Л И В:

У задоволенні клопотання ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , про умовно-дострокове звільнення відмовити.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо вона не скасована, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

На ухвалу може бути подана апеляційна скарга до Черкаського апеляційного суду протягом семи днів з дня її оголошення, а засудженим, який тримається під вартою, з моменту вручення копії судового рішення.

Суддя ОСОБА_1