Справа № 940/968/23
Провадження № 1-кп/364/20/24
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25.01.2024, Володарський районний суд Київської області у складі:

головуючої судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

захисника ОСОБА_4 ,

потерпілого ОСОБА_5 ,

представника Білоцерківського районного сектора № 1 філії Державної установи «Центр пробації» у м. Києві та Київській області ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань, в смт Володарка, кримінальне провадження, внесене в Єдиний реєстр досудових розслідувань 04.06.2023 за № 0000074 відносноОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Новоживотів Оратівського району Вінницької області, громадянина України, з повною середньою освітою, непрацюючого, неодруженого, на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває, військовозобов`язаного, учасника бойових дій, не є депутатом, проживаючого без реєстрації за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого: вироком Тетіївського районного суду Київської області від 29.07.2019 за ч. 1 ст. 122, ч. 1 ст. 190 КК України до 1 року 6 місяців позбавлення волі з іспитовим строком 2 роки, ухвалою Тетіївського районного суду від 08.07.2021 іспитовий строк скасовано, ОСОБА_7 направлено для відбування покарання, 22.05.2023 звільнений з місць позбавлення волі по відбуттю покарання,

у вчиненні кримінальних правопорушень, що передбачають відповідальність за ч. 1 ст. 296, ч. 4 ст. 185 КК України,

В С Т А Н О В И В:

Судом встановлено, що ОСОБА_7 , маючи не зняту та не погашену судимість за вироком Тетіївського районного суду Київської області від 29.07.2019, яким його засуджено за ч. 1 ст. 122, ч. 1 ст. 190 КК України, до 1 року 6 місяців позбавлення волі з іспитовим строком на 2 роки, ухвалою Тетіївського районного суду від 08.07.2021 іспитовий строк скасовано, ОСОБА_7 направлено для відбування покарання, 22.05.2023 звільнено з місць позбавлення волі по відбуттю покарання, вчинив кримінальні правопорушення за наступних обставин.

Так, 03.06.2023, близько 22-ї год, в м. Тетіїв, Білоцерківського району, Київської області ОСОБА_7 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, йдучи по вул. Івана Франка, поряд із Тетіївським ліцеєм (ЗОШ № 3), використовуючи незначний привід, а саме зіткнулися пліч о пліч, та в подальшому діючи умисно, нахабно та зухвало, з метою вчинення хуліганських дій, реалізуючи свій злочинний намір, грубо порушуючи громадський порядок, зневажаючи загальноприйнятими нормами моралі та відкрито демонструючи свою грубу силу, з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжувалось особливою зухвалістю, безпричинно наніс не менше двох ударів кулаком в обличчя потерпілому ОСОБА_5 , який проходив повз нього у власних справах.

В результаті нанесених ОСОБА_5 ударів, останній отримав тілесні ушкодження у вигляді струсу головного мозку, поверхневої травми голови (гематоми навколо обох очей), які відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень.

Окрім цього, у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до п. 20 ч. 1 ст. 106 Конституції України, Закону України «Про режим воєнного стану», Указом Президента України ОСОБА_8 за № 64/2022 від 24.02.2022 о 05 годині 30 хвилин введено воєнний стан на території України строком на 30 діб. У відповідності до Указу Президента України ОСОБА_8 за № 133/2022 від 14.03.2022 «На часткову зміну статті 1 Указу Президента України від 24.02.2022 № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні», затвердженого Законом України від 24.02.2022 № 2102-ІХ» - продовжено строк дії воєнного стану в Україні з 05 години 30 хвилин 26.03.2022 строком на 30 діб.

У відповідності до Указу Президента України ОСОБА_8 за № 255/2022 від 18.04.2022 «На часткову зміну статті 1 Указу Президента України від 24.02.2022 № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні», затвердженого Законом України від 24.02.2022 № 2102-ІХ» - продовжено строк дії воєнного стану в Україні з 05 години 30 хвилин 25.04.2022 строком на 30 діб.

У відповідності до Указу Президента України ОСОБА_8 за № 341/2022 від 17.05.2022 «На часткову зміну статті 1 Указу Президента України від 24.02.2022 № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні», затвердженого Законом України від 24.02.2022 № 2102-ІХ» - продовжено строк дії воєнного стану в Україні з 05 години 30 хвилин 25.05.2022 строком на 90 діб.

У відповідності до Указу Президента України ОСОБА_8 за № 573/2022 від 12.08.2022 «На часткову зміну статті 1 Указу Президента України від 24.02.2022 № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні», затвердженого Законом України від 24.02.2022 № 2102-ІХ» - продовжено строк дії воєнного стану в Україні продовжити строк дії воєнного стану в Україні з 05 години 30 хвилин 23.08.2022 строком на 90 діб.

У відповідності до Указу Президента України ОСОБА_8 за № 757/2022 від 07.11.2022 «На часткову зміну статті 1 Указу Президента України від 24.02.2022 № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні», затвердженого Законом України від 24.02.2022 № 2102-ІХ» - продовжено строк дії воєнного стану в Україні продовжити строк дії воєнного стану в Україні з 05 години 30 хвилин 21.11.2022 строком на 90 діб.

У відповідності до Указу Президента України ОСОБА_8 за № 58/2023 від 06.02.2023 «На часткову зміну статті 1 Указу Президента України від 24.02.2022 № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні», затвердженого Законом України від 24.02.2022 № 2102-ІХ» - продовжено строк дії воєнного стану в Україні продовжити строк дії воєнного стану в Україні з 05 години 30 хвилин 19.02.2023 строком на 90 діб.

У відповідності до Указу Президента України ОСОБА_8 за № 58/2023 від 06.02.2023 «На часткову зміну статті 1 Указу Президента України від 24.02.2022 № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні», затвердженого Законом України від 24.02.2022 № 3057-ІХ» - продовжено строк дії воєнного стану в Україні продовжити строк дії воєнного стану в Україні з 05 години 30 хвилин 20.05.2023 строком на 90 діб.

03.06.2023, близько 22-ї год, в м. Тетіїв, Білоцерківського району, Київської області, ОСОБА_7 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, в умовах воєнного часу, побачив на тротуарі по вул. Івана Франка поряд із Тетіївським ліцеєм (ЗОШ № 3) мобільний телефон, який перед бійкою викинув ОСОБА_5 , та, маючи намір на повторне вчинення крадіжки, переслідуючи корисливий мотив, з метою незаконного збагачення за рахунок чужого майна, скориставшись темною порою доби та тим, що за його діями ніхто не спостерігає, незаконно здійснив крадіжку вказаного мобільного телефону «Samsung Galaxy A02s», вартістю 3 473,00 грн потерпілого ОСОБА_5 .

У подальшому ОСОБА_7 з місця вчинення злочину зник та розпорядився викраденим майном на власний розсуд, чим спричинив потерпілому ОСОБА_5 майнову шкоду на суму 3 473,00 грн.

У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_7 вину у вчиненні кримінальних правопорушень визнав повністю та ствердив обставини їх вчинення, зазначені в обвинувальному акті, вказуючи при цьому, що дійсно 03.06.2023, близько 22-ї год, в м. Тетіїв, Білоцерківського району, Київської області, перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, на вул. Івана Франка, поряд із Тетіївським ліцеєм, наніс удари кулаком в обличчя потерпілому ОСОБА_5 , який проходив повз нього у власних справах. З кількістю та локалізацією нанесених тілесних ушкоджень потерпілому, що зазначені в обвинувальному акті погоджується. Вказав, що після бійки з потерпілим, пізніше,побачив на тротуарі на місці вчинення правопорушення мобільний телефон, який забрав з собою та поніс до місця свого проживання. Таким чином вчинив крадіжку мобільного телефону потерпілого. Одночасно суду вказав, що хоч раніше притягувався до адміністративної та кримінальної відповідальності, однак наголошує, що повністю відбув призначене покарання за попереднім вироком. З метою виправлення після звільнення з місць позбавлення волі, будучи військовозобов`язаним та учасником бойових дій відразу звернувся по місцю свого проживання до ТЦК з проханням зарахувати його до ЗСУ. Наголошував, що розкаюється у вчиненому, погоджується з правовою кваліфікацією, зробив відповідні висновки, подібного вчиняти більше не буде та неодноразово просив вибачення у потерпілого.

Потерпілий ОСОБА_5 у судовому засіданні ствердив обставини вчинення кримінальних правопорушень, вказавши суду, що завдана йому шкода була повністю відшкодована шляхом повернення працівниками поліції викраденого майна. Пробачив обвинуваченого, претензій матеріального чи морального характеру до нього не має, цивільний позов не заявляв. На суворій мірі покарання для ОСОБА_7 не наполягав, вказуючи при цьому, що обвинуваченому слід надати можливість виправитися в умовах суспільства.

Суд, беручи до уваги, що обвинувачений свою вину у вчиненні кримінальних правопорушень визнав повністю, з`ясувавши, що він правильно розуміє зміст фактичних обставин кримінальних правопорушень, що немає сумнівів у добровільності його позиції, роз`яснивши, що в такому випадку він буде позбавлений права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку, відповідно до ч. 3 ст. 349 КПК України, заслухавши думку учасників судового розгляду, визнав доцільним заслухати показання обвинуваченого щодо обставин вчинення кримінальних правопорушень, дослідити дані, що характеризують особу обвинуваченого. Дослідження інших доказів стосовно обставин кримінального провадження, які ніким не оспорюються, суд визнав недоцільним.

Дії обвинуваченого ОСОБА_7 суд кваліфікує, як грубе порушення громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжувалось особливою зухвалістю (хуліганство), тобто за ознаками кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 296 КК України та як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно, в умовах воєнного стану, тобто за ознаками злочину, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України.

Одночасно суд бере до уваги положення ч. 1 ст. 33 КК України, за якими сукупністю кримінальних правопорушень визнається вчинення особою двох або більше кримінальних правопорушень, передбачених різними статтями або різними частинами однієї статті Особливої частини цього Кодексу, за жодне з яких її не було засуджено. При цьому не враховуються кримінальні правопорушення, за які особу було звільнено від кримінальної відповідальності за підставами, встановленими законом.

Таким чином, суд при оцінці доказів застосовує критерій доведення винуватості обвинуваченого «поза розумним сумнівом», така доведеність випливає із співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків.

Відповідно до ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують Європейську конвенцію з прав людини та основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Зміст принципу «поза розумним сумнівом» сформульований у пункті 43 рішення Європейського суду з прав людини від 14.02.2008 у справі «Кобець проти України», відповідно до якого доведення має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою, а за відсутності таких ознак не можна констатувати, що винуватість обвинуваченого доведено поза розумним сумнівом. Розумним є сумнів, який ґрунтується на певних обставинах та здоровому глузді, випливає із зваженого розгляду всіх належних та допустимих відомостей, визнаних доказами, або з відсутності таких відомостей і є таким, який змусив би особу втриматися від прийняття рішення у питаннях, що мають для неї найбільш важливе значення. Отже, докази повинні бути настільки переконливими, що сумнівів при розгляді справи не повинно бути, а якщо вони є, то повинні тлумачитись тільки на користь особи, відносно якої вирішується питання щодо притягнення до відповідальності.

При призначенні покарання обвинуваченому, суд враховує характер і ступінь суспільної небезпечності вчинених правопорушень, особу винного і обставини справи, що пом`якшують і обтяжують покарання.

Характеризуючи особу обвинуваченого, слід зазначити, що ОСОБА_7 раніше судимий (а.к.п. 99), 22.05.2023 звільнився з місць позбавлення волі по відбуттю строку покарання (а.к.п. 100), військовозобов`язаний, проходив службу в ЗСУ за контрактом з 2016 по 2019 рік (а.к.п. 102), учасник бойових дій (а.к.п. 103). На обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває (а.к.п. 84).Із характеристики з місця проживання вбачається, що на ОСОБА_7 за останній рік скарг, заяв та інших компрометуючих матеріалів, протоколів про вчинення адміністративних правопорушень не надходило (а.к.п. 101). Обвинувачений вказував на наявність на його утриманні неповнолітньої дитини та зазначив, що протягом двох останніх місяців працює у м. Києві двірником за трудовою угодою із іспитовим строком. При цьому не ствердив ці обставини письмово, однак, інші учасники процесу їх не спростовували та проти них не заперечували.

Суд враховує позицію захисника, який вказав, що хоч слідством не встановлено та обвинувальний акт не містить обставин, які пом`якшують покарання ОСОБА_7 , відповідно до ст. 66 КК України, проте поведінка обвинуваченого вказує на його щире каяття та активне сприяння розкриттю правопорушень, оскільки ОСОБА_7 на стадії досудового розслідування та у судовому засіданні щиро розкаювався у вчиненому, зазначив у деталях обставини вчинення ним кримінальних правопорушень та неодноразово просив вибачення у потерпілого. При цьому, також необхідно врахувати, що ОСОБА_7 , будучи учасником бойових дій, отримав поранення, та всупереч цьому виявив знову бажання служити в лавах ЗСУ, з цією метою після свого звільнення з місць позбавлення волі звертався до місцевого ТЦК.

За таких підстав, суд погоджується, що до обставин, що пом`якшують покарання ОСОБА_7 слід віднести його щире каяття та активне сприяння розкриттю кримінальних правопорушень.

Щире розкаяння характеризує суб`єктивне ставлення винної особи до вчинених правопорушень, яке виявляється в тому, що він визнає свою провину, висловлює жаль з приводу вчиненого та бажання виправити ситуацію, що склалася.

Активним сприянням розкриттю правопорушень слід вважати надання особою органам дізнання або досудового слідства будь-якої допомоги в установленні невідомих їм обставин справи.

До обставин, що обтяжують покарання ОСОБА_7 суд відносить вчинення кримінального правопорушення особою, що перебуває у стані алкогольного сп`яніння.

Беручи до уваги те, що особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначене покарання необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень, позицію потерпілого ОСОБА_5 , який на суворій мірі покарання для ОСОБА_7 не наполягав та вказав, що обвинуваченому слід надати можливість виправитися в умовах суспільства. Відсутність матеріальних чи моральних претензій до нього. Одночасно враховуючи вищевикладене та досудову доповідь Білоцерківського районного сектора № 1 філії Державної установи «Центр пробації» у м. Києві та Київській області, що надійшла до суду у письмовій формі 21.12.2023 № 32/09/1462-2023 (а.к.п. 60-68) щодо обвинуваченого ОСОБА_7 та яка була повністю підтримана у судовому засіданні представником вказаної установи, що з урахуванням всіх соціально-психологічних характеристик обвинуваченого, високого показника рівня ризику вчинення повторного кримінального правопорушення та високого рівня показника ризику небезпеки для суспільства, у тому числі для окремих осіб, вважає що виправлення обвинуваченого ОСОБА_7 без позбавлення або обмеження волі може становити небезпеку для суспільства, у тому числі для окремих осіб. У разі якщо суд дійде висновку про звільнення ОСОБА_7 від відбування покарання з випробуванням, пропонують покласти на нього обов`язки, визначені ст. 76 КК України.

Прокурор у судовому засіданні, наполягаючи на мірі покарання, пов`язаної з реальним позбавленням волі посилалася на дані, що негативно характеризують обвинуваченого, зокрема, що обвинувачений ОСОБА_7 засуджений Тетіївським районним судом Київської області 29.07.2019 за ч. 1 ст. 122, ч. 1 ст. 190 КК України, до 1 року 6 місяців позбавлення волі з іспитовим строком на 2 роки; ухвалою Тетіївського районного суду від 08.07.2021, іспитовий строк скасовано, а ОСОБА_7 направлено для відбування покарання, додатково вказуючи, що обвинувачений неодноразово притягався до адміністративної відповідальності. З такою позицією суд не може погодитись у повній мірі та даючи оцінку таким посиланням прокурора вважає необхідним зазначити, що всі ці обставини вказують лише про наявність в обвинуваченого попередньої судимості. Згідно довідки про звільнення серії ПОЛ № 00221 від 22.05.2023 він повністю відбув призначене судом покарання і звільнений з місць позбавлення волі по його відбуттю. Щодо притягнення до адміністративної відповідальності то ці обставини слугували підставою для скасування іспитового строку за попереднім вироком. Доказів того, що ОСОБА_7 вчиняв інші кримінальні правопорушення та мав адміністративні стягнення після звільнення з місць позбавлення волі стороною обвинувачення суду не надано.

А відтак, суд враховує положення ч. 2 ст. 50 КК України, якою визначено, що покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами.

Так, окрім наведеного вище, призначаючи покарання обвинуваченому ОСОБА_7 суд бере до уваги, що він вчинив кримінальні правопорушення, маючи не зняту та не погашену судимість, положення ст. 12 КК України, відповідно до якого кримінальні правопорушення, передбачені ч. 1 ст. 296 та ч. 4 ст. 185 КК України відносяться, до кримінальних проступків та тяжких злочинів, відповідно. Наявність однієї пом`якшуючої та однієї обтяжуючої покарання обставини. З урахуванням положення ч. 1 ст. 70 КК України, яка вказує, що при сукупності злочинів суд, призначивши покарання (основне і додаткове) за кожний злочин окремо, визначає остаточне покарання шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим або шляхом повного чи часткового складання призначених покарань.

Отже, за таких обставин, суд дійшов висновку, що виправлення та перевиховання обвинуваченого можливе в умовах суспільства, тому йому слід остаточно призначити покарання у виді позбавлення волі із застосуванням ч. 1 ст. 70, ст. 75, п. п. 1, 2, ч. 1 ст. 76 КК України та п. 2 ч. 3 ст. 76 КК України, допустивши поглинення менш суворого покарання більш суворим, звільнити від відбування призначеного покарання з випробуванням, встановивши максимальний іспитовий строк та покласти на обвинуваченого ОСОБА_7 обов`язки, а саме: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання; не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Саме таке покарання, на переконання суду, буде відповідати принципу індивідуалізації покарання, буде співмірним тяжкості вчинених кримінальних правопорушень, відповідатиме його меті, гуманності, справедливості і не потягне за собою порушення засад виваженості, що включає наявність розумного балансу між охоронюваними інтересами суспільства та правами особи, яка притягається до кримінальної відповідальності через призму того, що втручання держави в приватне життя особи повинно спрямовуватись на досягнення справедливого балансу між загальними інтересами суспільства та потребою захисту основоположних прав особи, - воно має бути законним (несвавільним), пропорційним (не становити надмірного тягаря для особи) (справи «Бакланов проти Росії» від 09.06.2005, «Фрізен проти Росії» від 24.03.2005, «Ісмайлова проти Росії» від 29.11.2007).

Підстав для застосування обвинуваченому ст. 69 КК України судом не встановлено.

Цивільний позов потерпілим не заявлено.

Питання щодо речових доказів слід вирішити в порядку ст.100 КПК України.

Відповідно до ст. 124 КПК України у разі ухвалення обвинувального вироку суд стягує з обвинуваченого на користь держави документально підтверджені витрати на залучення експерта.

Так, процесуальні витрати у даному кримінальному провадженні на стадії досудового слідства на залучення експерта, понесені на проведення судової товарознавчої експертизи за спеціальністю «Визначення вартості машин, обладнання, сировини та споживчих товарів», експертиза № СЕ-19/111-23/29316-ТВ від 14.06.2023, в розмірі 956,00 грн (а.к.п. 95) слід стягнути із обвинуваченого ОСОБА_7 на користь держави.

Обраний на стадії досудового розслідування ухвалою слідчого судді від 03.08.2023 запобіжний захід ОСОБА_7 у виді особистого зобов`язання закінчився 28.09.2023.

Оскільки питання щодо обрання нового запобіжного заходу обвинуваченому ОСОБА_7 до набрання вироком законної сили прокурором перед судом не ставилось та з учасниками процесу не обговорювалось, одночасно враховуючи, що він не становить собою суспільної небезпеки, тому за таких обставин, суд вважає, що до набрання вироком законної сили запобіжний захід йому не доцільно обирати.

Керуючись ст. ст. 373, 374 КПК України, суд,

У Х В А Л И В:

ОСОБА_7 визнати винуватим у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 296 КК України і призначити йому покарання у виді 6 (шість) місяців арешту.

Його ж визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України і призначити йому покарання у виді позбавлення волі, строком 5 (п`ять) років.

На підставі ч. 1 ст. 70 КК України шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, остаточно призначити покарання ОСОБА_7 у виді 5 (п`ять) років позбавлення волі.

Застосувати до ОСОБА_7 ст. 75 КК України і звільнити його від відбування призначеного покарання з випробуванням, встановивши іспитовий строк тривалістю 3 (три) роки.

Відповідно до п. п. 1, 2 ч. 1 ст. 76 КК України та п. 2 ч. 3 ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_7 обов`язки, а саме: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання; не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Цивільний позов не заявлено.

Речові докази у кримінальному провадженні: мобільний телефон «Samsung Galaxy A02s», переданий на зберігання потерпілому ОСОБА_5 залишити власнику.

Стягнути з ОСОБА_7 на користь Держави Україна процесуальні витрати в сумі 956,00 (дев`ятсот п`ятдесят шість) гривень.

Запобіжний захід ОСОБА_7 до набрання вироком законної сили - не обирати.

На вирок може бути подана апеляція до Київського апеляційного суду через Володарський районний суд Київської області протягом 30 днів з дня його проголошення.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги, вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Копію вироку негайно вручити після його проголошення обвинуваченому та прокурору. Інші учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Копію вироку не пізніше наступного дня після його ухвалення надіслати учасникам судового провадження, які не були присутні в судовому засіданні.

Суддя ОСОБА_1