Номер провадження:1-кп/521/2009/23
У Х В А Л А

ВСТУПНА ЧАСТИНА

м. Одеса, Україна

15 листопада 2023 року

Малиновський районний суд м. Одеси засідаючи у складі:

Головуючого судді ОСОБА_1

із секретарем судового засідання ОСОБА_2 на стадії підготовчого провадження розглянувши кримінальне провадження № 0000420 від 26.03.2021 року, у відношенні:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який народився в м. Одесі, громадянина України, не одружений, офіційно постійної роботи не має, який зареєстрований в АДРЕСА_1 та проживає в АДРЕСА_2 , раніше судимий: 1)24.07.2020 року Біляївським р/с Одеської області за ч. 2 ст. 186 КК до позбавлення волі на строк 4 роки, на підставі ст. 75 КК з іспитовим строком на 2 роки, обвинуваченого у скоєнні кримінальних правопорушень, передбачених ч. ч. 2, 3 ст. 27, ч. 5 ст. 185 КК;

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , яка народилась в м. Одесі, громадянки України, яка має середню освіту, офіційно не працює, зареєстрована в АДРЕСА_2 , проживає в АДРЕСА_3 , раніше не судимої, обвинуваченої у скоєнні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 185 КК;

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , який народився в м. Одесі, громадянина України, не одружений, офіційно постійної роботи не має, який зареєстрований та проживає в АДРЕСА_3 , раніше не судимого, направлені до суду обвинувальні акти: 1)26.12.2019 року до Суворовського р/с м. Одеси за ч. 3 ст. 185 КК, 2)20.08.2021 року до Суворовського р/с м. Одеси за ч. 3 ст. 185 КК, 3)23.02.2022 року до Біляївського р/с Одеської області за ч. 5 ст. 185 КК, обвинуваченого у скоєнні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 185 КК;

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , який народився в с. Римарівка Красноокнянського району Одеської області, громадянина України, не одружений, офіційно постійної роботи не має, проживає в АДРЕСА_2 , раніше судимого: 1)27.04.2022 року Суворовським р/с м. Одеси за п. 6 ч. 2 ст. 115, ч. 4 ст. 187 КК до позбавлення волі на строк 11 років 9 місяців, обвинуваченого у скоєнні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 185 КК;

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , який народився в м. Одесі, громадянина України, не одружений, офіційно постійної роботи не має, який зареєстрований та проживає в АДРЕСА_4 , раніше не судимого, направлені до суду обвинувальні акти: 1)2019 рік до Суворовського р/с м. Одеси за ч. 2 ст. 289, ч. 3 ст. 185 КК, обвинуваченого у скоєнні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 185 КК;

Сторони кримінального провадження, які приймали участь на стадії підготовчого провадження, -

з боку обвинувачення: прокурор ОСОБА_8

з боку захисту: обвинувачені ОСОБА_9 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 ; захисники адвокати ОСОБА_10 , ОСОБА_11

інші учасники судового провадження: представник потерпілого ОСОБА_12

МОТИВУВАЛЬНА ЧАСТИНА

1.Суть питання, що вирішується ухвалою, і за чиєю ініціативою воно розглядається.

1.1.Судом проводився розгляд клопотань про продовження строку тримання під вартою обвинуваченим ОСОБА_3 та ОСОБА_5 .

1.2.Окрім того, проводився розгляд клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту у відношенні обвинуваченої ОСОБА_4 .

1.3.Також проводився розгляд клопотань про зміну запобіжного заходу у відношенні обвинувачених ОСОБА_3 та ОСОБА_5 з тримання під вартою на більш м`який запобіжний захід.

1.4.Клопотання про продовження строку тримання під вартою та домашнього арешту розглядались за ініціативою прокурора.

1.5.Клопотання про зміну запобіжного заходу на більш м`який розглядались за ініціативою захисника ОСОБА_10 .

2.Встановлені судом обставини. Судовий виклик учасників кримінального провадження.

2.1.До Малиновського районного суду м. Одеси, надійшов для розгляду обвинувальний акт у кримінальному провадженні № 0000420 від 26.03.2021 року, у відношенні ОСОБА_3 обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. ч. 2, 3 ст. 27, ч. 5 ст. 185 КК, у відношенні ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 та ОСОБА_7 обвинувачених у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 185 КК.

2.2.В теперішній час всі учасники кримінального провадження знаходяться у стадії підготовчого провадження.

3.Позиції сторін кримінального провадження.

3.1.Прокурор в судовому засіданні оголосив клопотання та просив суд продовжити строк тримання під вартою обвинуваченим ОСОБА_3 та ОСОБА_5 оскільки ризики які були підставою для обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою не зменшились. У відношенні обвинуваченої ОСОБА_4 просив обрати запобіжний захід у вигляді домашнього арешту.

3.2.Захисник адвокат ОСОБА_10 просив суд відмовити в задоволенні клопотання прокурора, оскільки ризики, передбачені ст. 177 КПК не доведені і є підстави для зміни запобіжного заходу на більш м`який. Адвокат оголосив клопотання про зміну запобіжного заходу обом обвинуваченим ОСОБА_3 та ОСОБА_5 оскільки, тримання їх під вартою не відповідало законній меті.

3.3.Захисник адвокат ОСОБА_11 підтримала думку адвоката ОСОБА_10 і також просила змінити обвинуваченим запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на більш м`який запобіжний захід.

3.4.Обвинувачені ОСОБА_3 та ОСОБА_5 підтримали думку свого захисника. Показали, що не мають наміру переховуватись, свідків і потерпілих не знають і не бажають на них впливати.

3.5.Обвинувачені ОСОБА_4 , ОСОБА_6 та ОСОБА_7 підтримали клопотання адвоката про зміну запобіжного заходу обвинуваченим ОСОБА_3 та ОСОБА_5 на більш м`який.

3.6.Представник потерпілого ТОВ «Модерн-Рітейл» ОСОБА_12 висловила думку на розсуд суду.

4.Мотиви, з яких суд виходив при постановлені ухвали, положення закону яким керувався суд.

4.1.Суд вважає, що клопотання прокурора не підлягають задоволенню, а клопотання захисника необхідно задовольнити, з наступних підстав.

4.2.У даному судовому засіданні необхідно було вирішити, питання наявності правових підстав для подальшого тримання під вартою обвинувачених ОСОБА_3 та ОСОБА_5 .

4.3.Окрім того, необхідно також вирішити питання наявності правових підстав для обрання запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту обвинуваченій ОСОБА_4 .

4.4.Обставини встановлені судом, свідчать про наступне.

4.5.Обвинувальний акт надісланий до Малиновського районного суду м. Одеси 02.09.2022 року. 07.09.2022 року в результаті повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями, вказаний обвинувальний акт був розподілений на іншого головуючого суддю. Вказане провадження перебувало на його розгляді до 31.05.2023 року, до постановлення ухвали про повернення обвинувального акту. Вказане рішення скасовано Миколаївським апеляційним судом 05.09.2023 року та обвинувальний акт повернутий до суду першої інстанції.

4.6.Обвинувальний акт декілька разів проходив повторний перерозподіл судової справи, з різних підстав допоки 25.09.2023 року не був розподілений на головуючого суддю ОСОБА_1 .

4.7.Встановлено, що обвинувачені ОСОБА_3 та ОСОБА_5 знаходяться під вартою з 09.09.2022 року. За цей час жодних процесуальних дій судом проведено не було. Фактично проводилось лише постійне продовження строків тримання під вартою. Тобто особи тримаються під вартою 1 рік 2 місяці, без належного відправлення правосуддя.

4.8.Цікавим є також той факт, що на час направлення обвинувального акту до суду, тобто станом на 02.09.2022 року обвинувачені знаходились на домашньому арешті. Вони прийшли до суду самостійно, без будь-якого запобіжного заходу. Відповідно існують обґрунтовані відомості добропорядної поведінки обвинувачених, що мали свій вираз у не порушені покладених на них законом обов`язків явки до суду та не змінювати місця проживання.

4.9.Даючи оцінку виступу прокурора, який як відомо повинен доводи перед судом наявність ризиків, які дають достатні підстави вважати, що обвинувачені здатні на дії направлені на перешкоджання кримінальному провадженню.

4.10.Натомість, кожний, хто прослухає запис судового засідання, зрозуміє, що прокурор, як і у багатьох подібних випадках, обмежився лише формальним, мінімальним виступом, за яким просив продовжити запобіжний захід обвинуваченим. Такий виступ, не мав ґрунтовного аналізу особистостей обвинувачених, їх способу життя, звичок, відносин у громаді, існування житла і роботи, соціальних зав`язків та головне існування розумного припущення на переховування.

4.11.Суд вже неодноразово проводив думку, що правовий характер заходів забезпечення визначається їхньою метою. Якщо для запобіжного заходу, такою метою є не ухилення обвинуваченого від правосуддя, то для збереження його правового характеру необхідно стежити, щоб до цієї мети не домішувалися інші, що не мають спільних із зазначеною вище метою підстав, як наприклад: злість на обвинуваченого, особисті рахунки, бажання збільшити кару примусовими заходами та ін. Не можна для умов виконання такої мети і таврувати обвинуваченого злочинцем, на «якому тавро не має де ставити». При такому порядку речей, кожний громадянин може потрапити в орбіту правосуддя, вже як винна особа. Тоді не потрібні і суди, коли можливо використовувати Суд Лінча.

4.12.Для умов демократичного суспільства дуже важливим є законна процедура та можливість створення умов особі, яка притягається до кримінальної відповідальності -можливості захисту. Справедливість тільки тоді буде існувати, якщо особа, яка піддається примусу, ясно усвідомлюватиме, що підставою для примусу вона дала сама своїми вчинками, і тоді не буде бачити в примусі сліпу руку, що тяжко на нього падає без жодного з його боку приводу.

4.13.Слід пам`ятати, що серед всіх існуючих ризиків, головним завжди є і буде переховування. Тому закон і створює умови для забезпечення цілей правосуддя - особою обвинуваченого.

4.14.У даному провадженні прокурор не був ініціативний, та не тільки не був переконливий, але й взагалі не доводив, що існують розумні припущення на переховування обвинувачених ОСОБА_3 та ОСОБА_5 . Головними тезами, які не були висловлені в судовому засіданні, однак мають право на існування, як завжди поза межами зали судового засідання, у кулуарах, це багатоепізодність їх незаконної діяльності, яку орган розслідування визначив як злочини та які мають свій розгляд в інших судових інстанціях. Однак не можна погодитись з такою думкою, оскільки суду необхідно врахувати факти і обставини, які стосуються лише існування ризиків для відправлення правосуддя за даним кримінальним провадженням. Для цілей інших кримінальних правопорушень, які розглядаються іншими судами, повинні враховуватись інші ризики, які притаманні в інших кримінальних провадженнях.

4.15.Якщо враховувати таку думку, то сторона обвинувачення буде намагатись реалізовувати свої амбітні цілі тільки в тих провадженнях, де буде вважати це за потрібне, а не там де вони в силу засади законності зобов`язані це робити, тобто в кожному кримінальному провадженні окремо.

4.16.Оцінюючи особистість обвинувачених, судом встановлено наступне. Обвинувачений ОСОБА_3 знаходиться у віці 44 років. Народився в м. Одесі. Має лише загальну середню освіту. До затримання працював зварювальником та займався домашнім господарством. Одружений, має трьох дітей ІНФОРМАЦІЯ_6 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 . Старший син ОСОБА_5 є також обвинуваченим у вказаному провадженні. Він має місце проживання та місце реєстрації в м. Одесі. Фактично проживає і веде господарство в АДРЕСА_3 . Раніше судимий: 24.07.2020 року Біляївським р/с Одеської області за ч. 2 ст. 186 КК до позбавлення волі на строк 4 роки, на підставі ст. 75, 76 КК з іспитовим строком 2 роки.

4.17.Обвинувачений ОСОБА_5 знаходиться у віці 20 років. Станом на день інкримінованих йому подій знаходився у віці 17 років, тобто був неповнолітнім. Народився в м. Одесі. Має лише загальну середню освіту. До затримання допомагав батькам і займався домашнім господарством. Його батьки ОСОБА_3 та ОСОБА_4 є обвинуваченими у цьому провадженні. Не одружений. Проживав до затримання з батьками в АДРЕСА_3 . Має місце реєстрації там же. Раніше не судимий. Разом з тим, притягується ще до кримінальної відповідальності за вчинення кримінальних правопорушень проти власності різних ступенів тяжкості.

4.18.Обставини встановлені судом показують, що обвинувачені народились і виросли в м. Одесі. В Одеській області займались до затримання тваринництвом (вирощували досить багато сільськогосподарських тварин). Паспортів для виїзду за кордон не мають. Жодного разу не були за кордоном. Все життя проживали в Одеській області, де і займались роботою.

4.19.Ніколи не переховувались від органу досудового розслідування та суду. На першу вимогу з`являлись за викликом. Жодних доказів неправомірної поведінки під час дії інших більш м`яких запобіжних заходів прокурором не надані.

4.20.Не надані суду докази, а також не приведені розумні ґрунтовні доводи існування ризиків: знищення, ховання або спотворення будь-яких речових доказів чи документів, які мають значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконного впливу на потерпілих чи свідків у кримінальному провадженні; вчинити інше кримінальне провадження.

4.21.Відомо, що становище особи у кримінальному процесі значною мірою характеризує і становище її у всьому державному ладі. При низькій її оцінці держава безцеремонно затримує всіх за першої підозри та робить навіть призначення заходів забезпечення для всіх підозрюваних (обвинувачених). Оцінка особистості, таким чином, дуже впливає на організацію та обмеження застосування цих заходів.

4.22.У даному випадку, розумних підстав для затримання та тримання під вартою ОСОБА_3 та ОСОБА_5 до ухвалення остаточного судового рішення не було. Обвинувачені знаходячись під домашнім арештом, на першу вимогу з`явились до суду. Сумлінно виконували покладені на них обов`язки. При цьому таку ж саму адекватну поведінку від них можливо було спостерігати і в інших кримінальних провадженнях. Єдиною підставою для тримання під вартою, як завжди, слугувала тяжкість кримінального правопорушення, що як відомо не може бути єдиним доводом для тримання особи під вартою. Якщо ми бажаємо жити в демократичному суспільстві, треба робити кроки в напрямку впровадження демократичних заходів в кримінальному процесі. Такими заходами повинні бути гарантії дотримання презумпції невинуватості, повага до людської гідності та розумна довіра до осіб, які стали підозрюваними та обвинуваченими.

4.23.Необхідно також пам`ятати, що кримінально процесуальні норми створені перш за все для безпеки чесних людей, оскільки якщо б існувало переконання, що кожний обвинувачений винний, то були б марні і нерозумні такі норми, які мають мету захистити невинність та позбавити від даремного остраху кожного порядного громадянина.

4.24.Суд звертає також увагу не презумпцію невинуватості. Всі обвинувачені мають право на користування такою презумпцією, яка служить їм, достатнім захистом до тих пір допоки не буде усунута доказами, що підтверджують вину таких осіб. Щоб зрозуміти цінність такого правового положення, можливо в тому числі звернутись до компаративістики.

4.25.У іншому рішенні1, суд вже зазначав наступне. На прикладі КПК Ліхтенштейн, можливо побачити, що в ньому презумпція невинуватості зустрічається лише один раз в ч. 3 § 133 в якій зазначено: «..при виконанні взяття під варту необхідно, перш за все, взяти до уваги те, що у відношенні обвинувачених діє презумпція невинуватості»2. Такий юридичний підхід показує важливість думки про невинуватість особи під час розслідування провадження, оскільки це впливає і на запобіжний захід. Саме на цій стадії процесу, під час вирішення питання про запобіжний захід, суд повинен зважати на те, що людина вважається невинною, допоки її вину не буде доведено у встановленому порядку. Це майже підготовка всього процесу до ухвалення певного остаточного судового рішення у провадженні. І не є таємницею, що багато в чому на майбутні остаточні судові рішення впливає запобіжний захід, який обраний особі на стадії досудового розслідування.

4.26.Презумпція невинуватості у КПК Швейцарії закріплена в ст. 10, яка знаходиться у Розділі 2 «Основні положення кримінально-процесуального права». Відповідно до вказаної норми: «Кожна особа до набрання законної сили вироком вважається невинуватою». Частина 1 статті 212 КПК Швейцарії5, як загальне правило зазначає, що обвинувачений залишається на волі, під час досудового провадження та судового розгляду. Заходи процесуального примусу можуть бути застосовані до особи, однак вони скасовуються: а)як тільки відпали передумови для їх призначення; b)сплив строк, визначений законом або судом; с)альтернативні заходи процесуального примусу ведуть до тієї ж мети. В такій конструкції можливо побачити, що за звичай особа до ухвалення вироку знаходиться на волі. А якщо і можливо до неї застосувати запобіжний захід він обов`язково скасовується (серед іншого), якщо альтернативні заходи процесуального примусу ведуть до тієї ж мети.

4.27.Презумпція невинуватості таким чином, яка має вираз і в КПК України (ст. 17 КПК) відіграє значну роль не тільки як гарантія захисту прав особи, що підозрюється у вчиненні правопорушення, але й як процесуальне положення, що впливає на оцінку доказів ризиків можливого перешкоджання кримінальному провадженню. Якщо ставлення держави до підозрюваної особи, повинно бути ставленням як до особи, яка невинувата у вчиненні кримінального правопорушення, це вимагає від нас більш критичного відношення до доводів сторони обвинувачення, оскільки вони завжди зацікавлені в певному перебільшені значення фактів і обставин, які стають предметом судового розгляду.

4.28.Саме при такій конструкції, кримінально процесуальний закон визначає мету захисту невинних від незаслуженого покарання, а не мету застосування покарання до винних, що насправді не вимагає складної процедури.

4.29.Знаходження обвинувачених під вартою, як зазначено вище 1 рік 2 місці, при умові, що судовий розгляд навіть не розпочався, показує що система правосуддя (частиною якої за загальним правилом є і поліція та прокуратура) не виконують свою функцію належним чином. Всі існуючи умови для тяганини та проволоки лише доводять необхідність змін у процедурних формах, задля більш ефективного судового процесу. Однак у будь-якому разі такі затримки не можуть покладені у вину обвинуваченим, які є лише спостерігачами такого формалізму.

4.30.Таким чином, при застосуванні запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, необхідною думкою повинно бути виваженість у судженнях та довіра до слів обвинуваченого при умові, переконливих доводів щодо обставин власного життя і наслідків від застосованих заходів забезпечення кримінального провадження. Більш м`яка конструкція мислення, є необхідною частиною кримінального правосуддя, оскільки більш жорстока та каральна парадигма не має перешкод у дії. Кожний суб`єкт кримінального процесу, володіючи найменшою владою, із сліпи завзяттям здатний її застосувати, наче стверджуючись у власних очах і очах суспільства, словами ОСОБА_13 як «Прометей, рішучий Прометей! Виглядає орлом, виступає плавно, мірно. Той самий орел, як тільки вийшов з кімнати і наближається до кабінету свого начальника, куріпкою такою поспішає з паперами під пахвою, що й не сказати».

4.31.Відповідно відповідаючи на перше питання, суд зазначає, що не існує законних підстав для продовження тримання обвинувачених ОСОБА_3 та ОСОБА_5 під вартою. Розумних доводів та доказів існування ризиків переховування особи сторона обвинувачення не надала. Щодо вчинення іншого кримінального правопорушення, то таке припущення, як і інші не підтверджується достатніми доказами. ОСОБА_5 хоча притягується до кримінальної відповідальності за іншими провадженнями, однак в силу презумпції невинуватості є й досі невинною особою, вину якого у встановлений законом спосіб не довели. ОСОБА_3 хоча засуджений іншим судом, однак такий факт не може беззаперечно підтверджувати його нахили у вчиненні злочинів у даному провадженні.

4.32.Після дослідження доказів у вказаному провадженні, прокурору можливо буде ставити питання про зміну запобіжного заходу на більш суворий, у випадку існування небезпеки втечі особи. Станом на сьогодення такої думки не існує.

Питання домашнього арешту.

4.33.Відповідаючи на друге питання, щодо існування підстав знаходження під домашнім арештом обвинуваченої ОСОБА_4 , суд зазначає, що станом на день ухвалення даного рішення, обвинувачена не знаходилась під будь-яким запобіжним заходом. На першу вимогу з`являлась до суду. Покладені на неї обов`язки законом виконувала беззаперечно (не змінювала місця проживання, дотримувалась порядку явки та інш.).

4.34.Під час судового розгляду встановлено, що ОСОБА_4 виховує двох малолітніх дітей 23.04.2009 року та 13.09.2014 року. Оскільки чоловік та старший син під вартою, вона самостійно повинна забезпечувати дітей. Окрім того, її мати хворіє і їй зробили операцію. Проживає вона в місті Одесі. Відповідно приїхати і їй допомогти на ніч, вона не може, оскільки до цього часу в неї вже був домашній арешт.

4.35.За своїм змістом такий арешт не виконує покладені на нього вимоги, оскільки він більше має формальну складову аніж змістовне навантаження.

4.36.Прокурор не довів у суді, яким чином, домашній арешт у певний період доби здатний забезпечити правосуддя явкою обвинуваченої, коли вона без вказаного запобіжного заходу виконує покладені на неї обов`язки законом. Не довів прокурор чи виправдовують потреби кримінального провадження такий ступінь втручання у права і свободи обвинуваченої. Суд вважає, що за допомогою такого заходу забезпечення не може бути виконане завдання, для якого прокурор звернувся з клопотанням.

4.37.Відповідно суд відповідаючи на поставлене друге питання вважає, що не існує підстав для застосування до обвинуваченої ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту. Можливо існують підстави для застосування більш м`якого запобіжного заходу, однак таке питання на розсуд суду не ставилось.

4.38.Постановляючи ухвалу, суд керується ст. ст. 314, 331, 350, 372 КПК.

РЕЗОЛЮТИВНА ЧАСТИНА

1.Висновки суду.

1.1.В задоволені клопотання прокурора про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою у відношенні обвинуваченого ОСОБА_3 відмовити.

1.2.Клопотання захисника адвоката ОСОБА_10 про зміну запобіжного заходу з тримання під вартою на більш м`який запобіжний захід у відношенні обвинуваченого ОСОБА_3 задовольнити.

1.3.Змінити ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід з тримання під вартою на домашній арешт.

1.4.Застосувати до обвинуваченого ОСОБА_3 , запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, з забороною обвинуваченому залишати житло за адресою: АДРЕСА_3 у певний період доби, а саме з 23 години 00 хвилин до 06 години 00 хвилин.

1.5.Роз`яснити обвинуваченому ОСОБА_3 його обов`язок, щодо заборони залишати вказане житло у період доби, а саме з 23 години 00 хвилин до 06 години 00 хвилин.

1.6.Звільнити обвинуваченого ОСОБА_3 з-під варти негайно в залі суду.

1.7.Покласти на обвинуваченого ОСОБА_3 обов`язки строком на 60 (шістдесят) днів, в межах строку досудового розслідування, передбачені ч. 5 ст. 194 КПК:

1) прибувати до суду за викликом.

2)не відлучатися із населеного пункту, в якому він проживає / Одеська область, Березівський район, с. Донська балка /, без дозволу суду.

3) повідомляти суд про зміну свого місця проживання та місця роботи.

1.8.Роз`яснити обвинуваченому ОСОБА_3 , що в разі невиконання покладених на нього обов`язків до нього може бути застосований більш жорсткий запобіжний захід і на нього може бути накладено грошове стягнення в розмірі від 0,25 розміру мінімальної заробітної плати до 2 розмірів мінімальної заробітної плати.

1.9.Контроль за поведінкою обвинуваченого, який перебуває під домашнім арештом покласти на співробітників відділу поліції ГУНП в Одеській області за місцем проживання обвинуваченого та на прокурора.

1.10.Копію ухвали вручити обвинуваченому ОСОБА_3 та прокурору, а також співробітникам ОСІ та поліції, які будуть здійснювати контроль за поведінкою обвинуваченого.

1.11.В задоволенні клопотання прокурора про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою у відношенні обвинуваченого ОСОБА_5 - відмовити.

1.12.Клопотання захисника адвоката ОСОБА_10 про зміну запобіжного заходу з тримання під вартою на більш м`який запобіжний захід у відношенні обвинуваченого ОСОБА_5 задовольнити.

1.13.Змінити ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , запобіжний захід з тримання під вартою на домашній арешт.

1.14.Застосувати до обвинуваченого ОСОБА_5 , запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, з забороною обвинуваченому залишати житло за адресою: АДРЕСА_3 у певний період доби, а саме з 23 години 00 хвилин до 06 години 00 хвилин.

1.15.Роз`яснити обвинуваченому ОСОБА_5 його обов`язок, щодо заборони залишати вказане житло у період доби, а саме з 23 години 00 хвилин до 06 години 00 хвилин.

1.16.Звільнити обвинуваченого ОСОБА_5 з-під варти негайно в залі суду.

1.17.Покласти на обвинуваченого ОСОБА_5 обов`язки строком на 60 (шістдесят) днів, в межах строку досудового розслідування, передбачені ч. 5 ст. 194 КПК:

1) прибувати до суду за викликом.

2)не відлучатися із населеного пункту, в якому він проживає /Одеська область, Березівський район, с. Донська балка /, без дозволу суду.

3) повідомляти суд про зміну свого місця проживання та місця роботи.

1.18.Роз`яснити обвинуваченому ОСОБА_5 , що в разі невиконання покладених на нього обов`язків до нього може бути застосований більш жорсткий запобіжний захід і на нього може бути накладено грошове стягнення в розмірі від 0,25 розміру мінімальної заробітної плати до 2 розмірів мінімальної заробітної плати.

1.19.Контроль за поведінкою обвинуваченого, який перебуває під домашнім арештом покласти на співробітників відділу поліції ГУНП в Одеській області за місцем проживання обвинуваченого та на прокурора.

1.20.Копію ухвали вручити обвинуваченому ОСОБА_5 та прокурору, а також співробітникам ОСІ та поліції, які будуть здійснювати контроль за поведінкою обвинуваченого.

1.21.В задоволенні клопотання прокурора про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту у відношенні обвинуваченої ОСОБА_4 відмовити.

2.Строк і порядок набрання ухвалою законної сили та її оскарження.

2.1.Строк дії ухвали суду в частині дії обов`язків за домашнім арештом становить 60 (шістдесят) днів і обчислюється з моменту оголошення ухвали, тобто з 15.11.2023 року. Ухвала суду про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту припиняє свою дію 14.01.2024 року.

2.2. Ухвала суду першої інстанції, набирає законної сили після оголошення.

2.3.Ухвала суду оскарженню не підлягає.

С У Д Д Я: ОСОБА_1

1 Ухвала слідчого судді Малиновського районного суду м. Одеси від 31.08.2023 року, Справа № 521/9023/23, Провадження по справі № 1-кс/521/3196/23

2 Кримінальний процес зарубіжних країн, Т. 3, Кримінальне судочинство Ліхтенштейн, переклад ОСОБА_14 , М. Видавництво «НИПКЦ Восход-А», 2020 р., А. 100.

5 КПК Швейцарії, переклад ОСОБА_14 , видавництво «НИПКЦ Восход-А» 2011 р., ст. ст. 10, 212, А. 17, 106.