Справа № 736/69/23 Головуючий у І інстанції ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/4823/747/23
Категорія - ч.1 ст. 369 КК України. Доповідач ОСОБА_2
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

14 листопада 2023 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Чернігівського апеляційного суду в складі:

Головуючого-суддіОСОБА_2

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4

секретаря судового засідання ОСОБА_5

за участю сторін кримінального провадження

обвинуваченого ОСОБА_6

його захисника - адвоката ОСОБА_7

прокурора ОСОБА_8

Розглянула у відкритому судовому засіданні в м. Чернігові кримінальне провадження, внесене до ЄРДР за №0000641 від 02 грудня 2022 року, за апеляційною скаргою обвинуваченого ОСОБА_6 на вирок Корюківського районного суду Чернігівської області від 25 липня 2023 року,

щодо ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 , громадянина України, із загальною базовою освітою, не працюючого, одруженого, раніше не судимого,

обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 369 КК України,

В С Т А Н О В И Л А :

Цим вироком ОСОБА_6 засуджений за ч. 1 ст. 369 КК України до покарання у виді штрафу в розмірі двох тисяч п`ятсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 42 500 гривень.

Як установив суд, 01 грудня 2022 року о 20 год. 29 хв. ОСОБА_6 , будучи в стані алкогольного сп`яніння та перебуваючи біля службового автомобіля марки «RENAULT», реєстраційний номер НОМЕР_1 , що знаходився біля будинку № 16 по вулиці Українська у місті Корюківка, Чернігівської області, в ході складання відносно нього працівниками поліції адміністративного протоколу, будучи достовірно обізнаним про те, що ОСОБА_9 та ОСОБА_10 є представниками влади та службовими особами правоохоронного органу, діючи умисно, шляхом неодноразового усного висловлювання намірів надати неправомірну вигоду, здійснив пропозицію неправомірної вигоди у сумі 200 доларів США, що згідно офіційного курсу НБУ станом на 01.12.2022 еквівалентно 7313,72 грн., останнім, за не складання у відношенні нього протоколу про адміністративне правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

В апеляційній скарзі обвинувачений ОСОБА_6 просить вирок суду скасувати, виправдати його за пред`явленим обвинуваченням у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 369 КК України, за відсутністю події злочину, а у разі якщо суд прийме припущення свідків, як належний доказ його вини, то пом`якшити призначене судом покарання, зменшивши штраф до мінімально визначеного санкцією статті.

Висновки суду, викладені у вироку вважає такими, що ґрунтуються на припущеннях, адже при перегляді відеозапису жодних слів про не складання протоколу чи невиконання поліцейськими своїх посадових обов`язків, або ж прохання не складати протокол, не звучить. Отже, як орган досудового розслідування, так і суд зробили припущення, що грошові кошти пропонувались саме за невиконання службовими особами посадових обов`язків.

Апелянт не заперечує, що пропонував поліцейським домовитись, але домовитись в плані вирішення питання сплати штраф на місці, без його затримання. Йому говорили про те, що пропозиція хабара це злочин, але він відповів, що знає про це та пропонує гроші не особисто поліцейським в якості хабара, а хоче вирішити питання сплати штрафу. Це ж саме під присягою підтвердив і його брат. При цьому, мова про 200 доларів виникла лише тоді, коли брат повідомив, що гривень у нього немає, а є тільки долари, що в його розумінні було достатньою сумою для сплати штрафу на місці після їх обміну.

Оцінюючи у сукупності наявні у справі докази, апелянт вважає, що пред`явлене йому обвинувачення за ч. 1 ст. 369 КК України, не знайшло свого підтвердження під час судового розгляду. Досліджені докази не містять а ні окремих, а ні в сукупності доказів того, що в його діях, в об`ємі пред`явленого обвинувачення, є склад кримінального правопорушення.

Показання свідка поліцейського про те, що він ( ОСОБА_11 ) розумів за що пропонує гроші, є лише припущенням, адже свідок не міг знати, що саме він розуміє чи знає. Свідок має надавати показання про те, що він чув та бачив, а не висловлювати припущення, не може надавати оцінку думкам чи відношенню до подій іншої особи.

У вироку суд вказав, що під час складання протоколу ОСОБА_11 почав пропонувати вирішити дане питання на місці. Дані дії ОСОБА_11 він сприймав, як намагання останнього пропозиції неправомірної вигоди за не складання відносно нього протоколу про адміністративну відповідальність.

Разом з тим, сприйняття людини про певні обставини та події є не більш ніж припущенням цієї особи про майбутній розвиток подій. Однак, дані припущення лягли в основу обвинувального вироку, що є неприпустимим та вказує на необхідність скасування даного судового рішення.

Згідно п. 2 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен, кого обвинувачено у вчиненні кримінального правопорушення, вважається невинуватим доти, доки його вину не буде доведено згідно закону. Обвинувальний вирок може бути постановлений судом лише в тому випадку, коли вина обвинуваченої особи доведена поза розумним сумнівом.

Таким чином, виходячи із загальних засад кримінального судочинства, верховенства права, законності, презумпції невинуватості та забезпечення доведеності вини, створивши необхідні умови для реалізації сторонами їхніх процесуальних прав та виконання процесуальних обов`язків, проаналізувавши в сукупності всі докази досліджені в судовому засіданні по даному кримінальному провадженню, враховуючи положення презумпції невинуватості та забезпечення доведеності вини за ст. 17 КПК України, якщо сторона обвинувачення не доведе винуватість особи поза розумним сумнівом, то усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на користь такої особи, враховуючи положення ст. 62 Конституції України, положення ст. 5 Право на свободу та особисту недоторканість Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, вважає, що за ч. 1 ст. 369 КК України він має бути виправданий, через недоведеність того, що в його діях наявний склад інкримінованого кримінального правопорушення.

Заслухавши доповідача, обвинуваченого та його захисника, які підтримали апеляційну скаргу, просили вирок суду скасувати та виправдати ОСОБА_6 за пред`явленим обвинуваченням за недоведеністю події кримінального правопорушення та недоведеністю того, що в діях обвинуваченого наявний склад даного правопорушення, прокурора, яка заперечувала проти аргументів сторони захисту, перевіривши матеріали кримінального провадження та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає апеляційну скаргу обвинуваченого залишити без задоволення.

Частиною першою статті 369 КК України передбачена відповідальність за пропозицію чи обіцянку службовій особі надати їй або третій особі неправомірну вигоду, а так само надання такої вигоди за вчинення чи невчинення службовою особою в інтересах того, хто пропонує, обіцяє чи надає таку вигоду, чи в інтересах третьої особи будь-якої дії з використанням наданої їй влади чи службового становища.

Під час досудового слідства та судового розгляду беззаперечно було встановлено і цей факт не заперечується ні обвинуваченим, ні його захисником, що працівниками патрульної поліції ОСОБА_9 та ОСОБА_10 01 грудня 2022 року, близько 20 години, за порушення Правил дорожнього руху був зупинений автомобіль марки «Daewoo Lanos», реєстраційний номер НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_6 .

У ході спілкування з водієм у поліцейських виникли підозри в тому, що водій перебуває у стані алкогольного сп`яніння, про що було повідомлено водієві та запропоновано йому пройти огляд на встановлення або спростування цього факту.

Однак, будучи допитаним під час судового розгляду, ОСОБА_6 не погодився з викладеними в обвинувальному акті обставинами в тій частині, що він пропонував працівникам поліції неправомірну вигоду. Навпаки, він розумів, що відносно нього будуть складатись адміністративні матеріали, тому запропонував сплатити штраф на місці, оскільки знав, що при сплаті штрафу на місці він є удвічі меншим. У зв`язку з тим, що він на той час не працював та грошей не мав, то він зателефонував брату, але той сказав, що у нього гроші в доларах. Порахувавши, що сума штрафу дорівнюватиме сумі 200 доларів, він запропонував цю суму працівникам поліції на місці в рахунок сплати штрафу, після чого приїхала слідчо-оперативна група.

Такі показання обвинуваченого вірно критично оцінені судом першої інстанції, з чим погоджується і колегія суддів, адже вони суперечать встановленим обставинам та зібраним у кримінальному провадженні доказам. До того ж, версія ОСОБА_6 про те, що штраф за вчинення адміністративного правопорушення може бути сплачений безпосередньо працівнику поліціі, у разі сплати на місці його сума становитиме меншу суму, а також що штраф може бути сплачений в доларах США або в будь-якій іншій, не національній валюті, суперечить вимогам діючого законодавства.

Допитані під час судового розгляду свідки ОСОБА_9 та ОСОБА_10 , будучи приведеними до присяги та попередженими про кримінальну відповідальність за дачу неправдивих показань, вказали, що 01 грудня 2022 року при здійсненні патрулювання, ними був помічений автомобіль «Daewoo Lanos» д.н.з. НОМЕР_2 , який рухався з порушенням правил дорожнього руху. Увімкнувши проблискові маячки, шляхом блокування вони зупинили даний автомобіль. Після зупинки було встановлено, за кермом даного автомобіля перебував ОСОБА_6 . При подальшому спілкуванні у водія ОСОБА_6 були виявлені ознаки алкогольного сп`яніння, після чого останньому було запропоновано пройти відповідний тест на місці на що останній погодився. Результат тесту був позитивний і ОСОБА_10 почав складати протокол про адміністративне правопорушення за керування транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння. Під час складання протоколу, ОСОБА_6 почав пропонувати вирішити дане питання на місці. Дані дії ОСОБА_6 розцінені як намагання останнього пропозиції неправомірної вигоди за не складання відносно нього протоколу про адміністративну відповідальність, у зв`язку з чим він був попереджений . Після чого він попередив ОСОБА_6 про кримінальну відповідальність за такі дії, на що останній не звернув уваги та продовжив пропонувати йому 200 доларів США або ще більше і які він готовий привезти. Після чого була викликана слідчо-оперативна група.

Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_12 який є братом обвинуваченого, безпосереднім свідком подій не був, надав свідчення виключно зі слів ОСОБА_6 , а тому суд вірно критично розцінив його показання, як близької обвинуваченому людини, який особисто не чув ні висловлювань ОСОБА_6 , ні попереджень працівників поліції щодо можливого притягнення до кримінальної відповідальності за пропонування неправомірної вигоди.

Відеозаписами з боді-камер поліцейських спростовується версія сторони захисту про невинуватість ОСОБА_6 та його бажання сплатити штраф на місці.

Так, з переглянутого запису вбачається, що автомобіль під керування ОСОБА_6 був зупинений шляхом переслідування та подальшого блокування, на звукові сигнали патрульного автомобіля обвинувачений не реагував. Після зупинки водію були роз`яснені причини його зупинки, а саме за перевищення дозволеної швидкості руху в межах міста.

Після розмови з водієм, який майже не міг висловити свою думку, його мова була порушена та незв`язна, поліцейські висловили свою підозру у тому, що водій перебуває в стані алкогольного сп`яніння.

ОСОБА_6 майже не заперечував того факту, що перебуває у стані алкогольного сп`яніння, вибачався та став просити поліцейських вирішити це, щоб нічого не було.

Тобто, обвинувачений ще до проходження огляду на стан сп`яніння та оформлення матеріалів став пропонувати поліцейським домовитись, щоб вони не складали відносно нього адміністративні матеріали, тобто ОСОБА_6 свідомо пропонував поліцейським неправомірну вигоду за те, щоб вони не складали протокол за порушення ним Правил дорожнього руху (за керування автомобілем у стані алкогольного сп`яніння).

На пропозицію обвинуваченого поліцейський пояснив ОСОБА_6 , що в разі оформлення матеріалів розгляд справи відбуватиметься в суді, де буде вирішено питання щодо накладення на нього штрафу в розмірі 17 000 грн. та позбавлення права керування транспортними засобами строком на 1 рік.

Отже, твердження обвинуваченого про те, що він лише хотів сплатити штраф на місці, не може бути прийнята до уваги,як невірогідна, адже поліцейськими чітко був роз`яснений порядок розгляду справ даної категорії.

Шляхом довгих вмовлянь та прохань з боку обвинуваченого не складати матеріали, а також безкінечних попереджень з боку поліцейських про кримінальну відповідальність, ОСОБА_6 пройшов огляд на стан сп`яніння.

Після того, як поліцейський став оформлювати протокол про адміністративне правопорушення, ОСОБА_6 став пропонувати грошові кошти в еквіваленті 200 доларів США за те, щоб поліцейський більше нічого не писав, отже пропонував неправомірну вигоду за нескладання протоколу.

Події, які відображені на відеозаписі, обвинуваченим не заперечуються, він не заперечує, що там зображений його автомобіль, він, як водій цього транспортного засобу, що саме від нього працівники поліції вимагали пройти огляд на визначення стану алкогольного сп`яніння.

Зміст відеозапису підтверджує показання обох свідків ОСОБА_9 та ОСОБА_10 щодо подій 01 грудня 2022 року.

Відображена на відеозаписі поведінка та висловлювання ОСОБА_6 спростовують його версію про те, що він лише хотів сплатити штраф на місці, адже він чітко розумів наслідки оформлення протоколу про адміністративне правопорушення для себе, а також йому не міг бути невідомий той факт, що в Україні державною грошовою одиницею є гривні, а тому штраф ним не міг бути сплачений в доларах США, більш того, поліцейські не уповноважені здійснювати обмін грошових коштів, за такі правопорушення штраф на місці не сплачується, сума штрафу та додаткового стягнення визначається виключно судом.

До того ж, водію неодноразово роз`яснювалось, що за пропозицію неправомірної вигоди він нестиме кримінальну відповідальність, він відповідав, що все розуміє та продовжував просити поліцейських про можливість домовитись, а потім став називати суму, яку готовий сплатити за те, що йому дозволять в стані алкогольного сп`яніння доїхати додому, адже живе він недалеко від місця зупинки.

У рішенні по справі «О`Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29 червня 2007 року, Європейський суд з прав людини у складі його Великої палати постановив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.

ОСОБА_6 знав, що перебуває в стані алкогольного сп`яніння, однак, не зважаючи на це, сів за кермо автомобіля та рухався містом без видимих на те нагальних потреб. При цьому, відчуваючи свою безкарність, навіть не заперечуючи цей факт, був упевнений у тому, що за допомогою певної суми грошових коштів зможе вирішити питання щодо не оформлення адміністративного протоколу за вчинене правопорушення.

Відповідно до вимог діючого законодавства, працівники поліції, встановивши, що особа перебуває у стані алкогольного сп`яніння (1,84‰), вірно склали протокол про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП щодо ОСОБА_6 .

Колегія суддів, ретельно проаналізувавши усі надані сторонами кримінального провадження докази з точки зору доведеності ознак складу кримінального правопорушення, інкримінованого ОСОБА_6 , вважає, що сукупність встановлених під час судового та апеляційного розгляду обставин виключає будь-яке інше розуміння подій, викладених в обвинувальному акті та у вироку суду першої інстанції, і вказана версія обвинувачення не містить сумнівів в її обґрунтованості та не спростовується доводами сторони захисту.

Призначаючи покарання, суд має враховувати, що відповідно до правових позицій, викладених у ст. ст. 50, 65 КК України, метою покарання є як кара, так і виправлення засуджених та запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень. Досягнення вказаної мети є однією з форм реалізації визначених у ч. 1 ст. 1 КК України завдань закону про кримінальну відповідальність правового забезпечення охорони від злочинних посягань прав і свобод людини і громадянина, власності та інших охоронюваних законом цінностей, а також запобігання кримінальним правопорушенням.

У будь-якому разі призначене покарання має відповідати характеру протиправного діяння, його небезпечності, даним, що всебічно характеризують особу винного й відображають його посткримінальну поведінку як прояв ставлення до скоєного. Адже така співмірність є критерієм справедливості кримінальної відповідальності.

Призначаючи ОСОБА_6 покарання, суд у повному обсязі врахував ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, конкретні обставини його вчинення, особу обвинуваченого, прийняв до уваги відсутність пом`якшуючих його вину обставини та наявність обставини, яка обтяжує - вчинення кримінального правопорушення в стані алкогольного сп`яніння, та призначив покарання в межах санкції статті, яка йому інкримінується у вигляді штрафу, яке є необхідним та достатнім для виправлення винного та попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень.

Підстав для пом`якшення призначеного судом покарання апелянтом не наведено та під час апеляційного перегляду не встановлено.

За таких обставин, коли рішення суду першої інстанції є обґрунтованим та відповідає вимогам кримінального та кримінального процесуального законів, підстав для його зміни чи скасування, колегія суддів не вбачає.

Враховуючи наведене та керуючись ст. ст. 404-405, 407, 532 КПК України колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_6 залишити без задоволення, а вирок Корюківського районного суду Чернігівської області від 25 липня 2023 щодо ОСОБА_6 , без змін.

Ухвала набуває законної сили після її проголошення і може бути оскаржена до Верховного Суду протягом трьох місяців з дня проголошення.

СУДДІ:

ОСОБА_3 ОСОБА_2 ОСОБА_4