Єдиний унікальний номер 722/2275/23
Номер провадження 1-кп/722/136/23
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 грудня 2023 року Сокирянський районний суд Чернівецької області

в складі:

головуючого судді ОСОБА_1

секретаря судових засідань ОСОБА_2

з участю:

прокурора ОСОБА_3

та обвинуваченої ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Сокиряни кримінальне провадження відносно

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м.Житомир, зареєстрованої та фактично проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 , громадянки України, з повною загальною середньою освітою, не одруженої, не працюючої, не судимої

обвинуваченої у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.185 КК України,-

ВСТАНОВИВ:

11.08.2023 року о 16 год. 08 хв. ОСОБА_4 , в період введеного на території України відповідно до Указу Президента України №64 від 24.02.2022 року та продовженого відповідно до Указу Президента України №573 від 12.08.2022 року воєнного стану, перебуваючи на площі поряд з приміщенням магазину « ІНФОРМАЦІЯ_2 », що за адресою: АДРЕСА_2 , побачила на дерев`яній лавці поліетиленовий пакет. В подальшому при огляді даного пакета виявила, що в середині знаходиться гаманець з грошовими коштами, який вирішила викрасти.

Реалізовуючи свій злочинний умисел, ОСОБА_4 , усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, переконавшись, що за нею ніхто не спостерігає та її дії не будуть помічені сторонніми особами, умисно, таємно, з корисливих мотивів, шляхом вільного доступу викрала з поліетиленового пакета належного ОСОБА_6 гаманець, який для потерпілої не становить матеріальної цінності, із грошовими коштами в сумі 4400 грн.

З викраденими грошовими коштами ОСОБА_4 місце вчинення кримінального правопорушення залишила та розпорядилася ними на власний розсуд, спричинивши потерпілій ОСОБА_6 , матеріальної шкоду на зазначену суму.

Обвинувачена ОСОБА_4 під час судового розгляду кримінального провадження свою винуватість у таємному викраденні майна, яке належить ОСОБА_6 визнала в повному об`ємі та щиро розкаялась, підтвердивши викладені в обвинувальному акті обставини щодо часу, місця та способу вчинення нею кримінального правопорушення.

У відповідності до вимог ст.325 КПК України, судовий розгляд кримінального провадження проведено за відсутності потерпілої ОСОБА_6 , яка будучи належним чином повідомлена про дату, час і місце розгляду кримінального провадження, за викликом в судове засідання не прибула, однак подала до суду письмову заяву, у якій просила провести судовий розгляд кримінального провадження за її відсутності.

Крім повного визнання обвинуваченою ОСОБА_4 своєї винуватості у вчиненні крадіжки чужого майна, її вина у вчиненні даного кримінального правопорушення в повному об`ємі доведена наступними дослідженими судом письмовими доказами, а саме:

-протоколом про прийняття заяви про кримінальне правопорушення від 14.08.2023 року, згідно якого ОСОБА_6 повідомила, що 11.08.2023 року близько 15 год. 40 хв. перебуваючи поряд з магазином «Копійочка», що знаходиться в м.Сокиряни, по вул. Перемоги, невідома особа шляхом вільного доступу викрала гаманець із грошовими коштами та банківською картою, який перебував поряд з нею;

-протоколом добровільної видачі від 15.08.2023 року, згідно якого ОСОБА_4 добровільно в присутності понятих видала гаманець із надписом «SHAHS», в якому знаходилась картка «Ощадбанк» НОМЕР_1 , який вона викрала 11.08.2023 року поряд з магазином «Копійочка» в м.Сокиряни;

-відеозаписом за 11.08.2023 року з камери відеоспостереження, розташованої на приміщенні магазину « ІНФОРМАЦІЯ_2 » в м.Сокиряни та протоколом його огляду від 27.10.2023 року, на яких зафіксовано час, місце та спосіб вчинення ОСОБА_4 крадіжки чужого майна.

На підставі ч.3 ст.349 КПК України за згодою учасників процесу судом визнано недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин кримінального провадження, які ніким з учасників процесу не оспорюються.

При цьому, судом з`ясовано, що учасники процесу правильно розуміють зміст цих обставин, сумніву у добровільності та істинності їх позицій немає. Також судом роз`яснено, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

Таким чином, враховуючи в сукупності наведені вище досліджені в судовому засіданні докази, суд приходить до висновку, що винуватість обвинуваченої ОСОБА_4 у вчиненні злочину в ході судового розгляду кримінального провадження доведена в повному об`ємі.

Суд вважає, що кваліфікація дій обвинуваченої ОСОБА_4 за ч.4 ст.185 КК України є вірною, оскільки в судовому засіданні з достовірністю встановлено, що вона вчинила таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене в умовах воєнного стану.

Згідно ч.1 ст.65 КК України суд призначає покарання: 1) у межах, установлених у санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини цього Кодексу, що передбачає відповідальність за вчинене кримінальне правопорушення, за винятком випадків, передбачених частиною другою статті 53 цього Кодексу; 2) відповідно до положень Загальної частини цього Кодексу; 3) враховуючи ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень. Більш суворий вид покарання з числа передбачених за вчинене кримінальне правопорушення призначається лише у разі, якщо менш суворий вид покарання буде недостатній для виправлення особи та попередження вчинення нею нових кримінальних правопорушень (ч.2 ст.65 КК України).

Призначаючи покарання обвинуваченій ОСОБА_4 суд враховує суспільну небезпеку вчиненого нею діяння, наслідки його вчинення, особу винної, а також обставини, що пом`якшують або обтяжують покарання.

При призначенні обвинуваченій ОСОБА_4 виду та міри покарання, суд враховує характер та ступінь суспільної небезпеки вчиненого ним злочину, який у відповідності до ч.5 ст.12 КК України, є тяжким злочином.

Суд враховує особу обвинуваченої ОСОБА_4 зокрема те, що вона раніше не судима, свою винуватість у вчиненні злочину визнала в повному об`ємі та щиро розкаялась, має постійне зареєстроване місце проживання, за яким характеризується посередньо, на «Д» обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває.

Обставини щодо визнання винуватості та щирого каяття суд, у відповідності до ст.66 КК України, визнає такими, що пом`якшують покарання обвинуваченої ОСОБА_4 .

Обставин, які б відповідно до ст.67 КК України обтяжували покарання обвинуваченої ОСОБА_4 , судом не встановлено.

Суд враховує також висновки досудової доповіді, складеної органом пробації щодо обвинуваченої ОСОБА_4 , згідно якої, як ризик вчинення повторного кримінального правопорушення, так і ризик небезпеки для суспільства (у тому числі для окремих осіб) оцінені як середні.

Крім цього, як вбачається із висновків, викладених у досудовій доповіді, орган пробації, враховуючи інформацію, що характеризує особистість обвинуваченої, її спосіб життя, історію правопорушень, а також середню ймовірність вчинення повторного правопорушення, вважає, що виправлення ОСОБА_4 без позбавлення волі або обмеження волі на певний строк є можливим.

Враховуючи в сукупності всі обставини кримінального провадження, тяжкість кримінального правопорушення, наслідки його вчинення для потерпілої, а також вартість викраденого майна, із урахуванням особи винної, наявності обставин, які пом`якшують покарання та відсутності обставин, які його обтяжують, суд вважає, що з метою виправлення та перевиховання обвинуваченої ОСОБА_4 їй слід призначити за вчинення кримінального правопорушення покарання у виді позбавлення волі.

З огляду на викладені вище встановлені судом обставини, а також із урахуванням особи винної, зокрема її віку, стану здоров`я та майнового стану, а також висновків досудової доповіді, складеної органом пробації, суд вважає, що виправлення та перевиховання обвинуваченої ОСОБА_4 можливе без ізоляції її від суспільства, а тому приходить до висновку про можливість застосування відносно неї ст.ст.75, 76 КК України та звільнення її від відбування призначеного покарання з випробуванням з іспитовим строком на 1 (один) рік.

Суд вважає, що саме такий вид та міра покарання є необхідними та достатніми для виправлення обвинуваченої ОСОБА_4 та попередження вчинення нею нових кримінальних правопорушень.

Питання про речові докази підлягає вирішенню у відповідності до вимог ст.100 КПК України.

Керуючись ст.ст.373, 374, 376 КПК України, суд,-

УХВАЛИВ:

ОСОБА_4 визнати винуватою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.185 КК України, і за його вчинення призначити їй покарання у виді позбавлення волі на строк 5 (п?ять) років.

На підставі ст.75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування призначеного покарання з випробуванням, якщо вона протягом однорічного іспитового строку не вчинить нового кримінального правопорушення і виконає покладені на неї обов`язки.

Відповідно до п.п.1,2 ч.1 ст.76 КК України зобов`язати ОСОБА_4 періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу та повідомляти уповноважений орган про зміну місця проживання.

Речові докази: гаманець із надписом «SHAHS» та картку «Ощадбанк» НОМЕР_1 , які зберігаються в камері зберігання речових доказів ВП №1 (м.Сокиряни) Дністровського РВП ГУНП в Чернівецькій області (порядковий номер квитанції 3269) - повернути потерпілій ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , зареєстрованій за адресою: АДРЕСА_3 та фактично проживаючій за адресою: АДРЕСА_2 .

На вирок може бути подана апеляція до Чернівецького апеляційного суду протягом 30-ти днів з дня його проголошення шляхом подачі апеляції через Сокирянський районний суд Чернівецької області.

Суддя ОСОБА_1