Справа № 530/337/23
Провадження № 1-кс/526/60/2024
У Х В А Л А

01 лютого 2024 року Гадяцький районний суд Полтавської області у складі:

головуючої судді ОСОБА_1

секретаря судового засідання ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3

обвинуваченого ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Гадяч заяву ОСОБА_4 про відвід судді Зінківського районного суду ОСОБА_5 у кримінальному провадженні №0000064 за обвинуваченням ОСОБА_4 за ст. 336 КК України,

в с т а н о в и в:

ОСОБА_4 звернувся із заявою про відвід головуючого судді ОСОБА_5 у кримінальному провадженні № 0000064 по обвинуваченню його за ст. 336 КК України, вказуючи, що суддя ОСОБА_5 здійснює повноваження в суді, діяльність якого на даний час є незаконною та антиконституційною, що не є припущеннями обвинуваченого, які не базуються на його особистому тлумаченні законодавств, тому є підстави для недовіри судді при розгляді справи, свідчить про упередженість та наявності прямої чи побічної заінтересованості в розгляд і справи.

Суддя ОСОБА_5 направила заяву про розгляд заяви про відвід без її участі.

В судовому засіданні ОСОБА_4 заяву про відвід підтримав, пояснив, що так як Зінківський районний суд був створений ще при Радянському Союзі, тому він вважає, що такий орган є неправомочним розглядати справи. Особисто до судді ОСОБА_5 він ніяких претензій не має, тому при розгляді заяви поклався на розсуд суду.

Прокурор ОСОБА_3 просив заяву про відвід судді ОСОБА_5 у даному кримінальному провадженні залишити без задоволення.

Вивчивши заяву про відвід, суд вважає, що заява про відвід судді Зінківського районного суду ОСОБА_5 є такою, що не підлягає задоволенню з наступних підстав.

У відповідності до ст. 9 Конституції України, Конвенція про захист прав людини і основоположних свобод є частиною національного законодавства і підлягає застосуванню.

Відповідно до ч.1 ст.75 КПК України слідчий - суддя, суддя або присяжний не може брати участь у кримінальному провадженні : якщо він є заявником, потерпілим, цивільним позивачем, цивільним відповідачем, близьким родичем чи членом сім`ї слідчого, прокурора, підозрюваного, обвинуваченого, заявника, потерпілого, цивільного позивача, цивільного відповідача; якщо він брав участь у цьому провадженні як свідок, експерт, спеціаліст, перекладач, слідчий, прокурор, захисник або представник; якщо він особисто, його близькі родичі чи члени його сім`ї заінтересовані в результатах провадження; за наявності інших обставин, які викликають сумнів у його неупередженості; у випадку порушення встановленого частиною третьою статті 35 цього Кодексу порядку визначення слідчого судді, судді для розгляду справи.

Частина 1 статті 6 Конвенції визначила, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

У рішенні Європейського суду з прав людини у справі «Хаушильд проти Данії» зазначається, що ЄСПЛ потрібні докази фактичної наявності упередженості судді для відсторонення його від справи. Причому суддя вважається безстороннім, якщо тільки не з`являються докази протилежного. Таким чином, існує презумпція неупередженості судді, а якщо з`являються сумніви щодо цього, то для його відводу в ході об`єктивної перевірки має бути встановлена наявність певної особистої заінтересованості судді, певних його прихильностей, уподобань стосовно однієї зі сторін у справі. При цьому враховується думка сторін, однак вирішальними є результати об`єктивної перевірки.

У справі «Фей проти Австрії» ЄСПЛ вказав, що неупередженість судді полягає у відсутності будь-яких законних сумнівів в тому, що її забезпечено та гарантовано судом, а для перевірки на об`єктивну неупередженість слід визначити, чи є факти, які не залежать від поведінки судді, що можуть бути встановлені та можуть змусити сумніватися у його неупередженості. Особиста безсторонність суду презумується, поки не надано доказів протилежного. Згідно з практикою Європейського суду з прав людини, при оцінці безсторонності суду слід розмежовувати суб`єктивний та об`єктивний аспект. Так у справі «Гаусшильдт проти Данії», «Мироненко і Мартиненко проти України» зазначається, що наявність безсторонності, для цілей пункту 1 статті 6 Конвенції, має визначатися за допомогою суб`єктивного та об`єктивного критеріїв. Щодо суб`єктивної складової даного поняття, то у справі «Гаусшильдт проти Данії» вказано, що потрібні докази фактичної наявності упередженості судді для відсторонення його від справи. Причому суддя вважається безстороннім, якщо тільки не з`являються докази протилежного. Таким чином, існує презумпція неупередженості судді, а якщо з`являються сумніви щодо цього, то для його відводу в ході об`єктивної перевірки має бути встановлена наявність певної особистої заінтересованості судді, певних його прихильностей, уподобань стосовно однієї зі сторін у справі. У кожній окремій справі слід визначити, чи мають стосунки, що розглядаються, таку природу та ступінь, що свідчать про те, що суд не є безстороннім (рішення у справі «Мироненко і Мартиненко проти України»).

Заявляючи відвід судді, ОСОБА_4 посилається на те, що головуюча ОСОБА_5 здійснює розгляд справи в суді, який утворений незаконно, що на його думку викликає сумнів у неупередженості судді ОСОБА_5 ..

Суд вважає необхідним вказати заявнику на наступні обставини.

Відповідно до п.3 розділу ХІІ Прикінцевих та перехідних положень ЗУ «Про судоустрій і статус суддів» районні, міжрайонні, районні у містах, міські, міськрайонні суди продовжують здійснювати свої повноваження до утворення та початку діяльності місцевого окружного суду, юрисдикція якого розповсюджується на відповідну територію.

Відповідно до ЗУ від 3 листопада 2020 р. № 950-ІХ «Про внесення зміни до Закону України "Про судоустрій і статус суддів" щодо територіальної юрисдикції місцевих судів на території України до прийняття закону щодо зміни системи місцевих судів на території України у зв`язку з утворенням (ліквідацією) районів Верховна рада постановила: I. Розділ XII "Прикінцеві та перехідні положення" Закону України "Про судоустрій і статус суддів" (Відомості Верховної Ради України, 2016 р., № 31, ст. 545 із наступними змінами) доповнити пунктом 3-1 такого змісту:

"3-1. До набрання чинності законом України щодо зміни системи місцевих судів на території України у зв`язку з утворенням (ліквідацією) районів відповідні місцеві суди продовжують здійснювати свої повноваження у межах територіальної юрисдикції, визначеної до набрання чинності Постановою Верховної Ради України "Про утворення та ліквідацію районів" від 17 липня 2020 року № 807-IX, але не пізніше 1 січня 2022 року".

Законом України від 1 грудня 2022 року «Про внесення зміни до пункту 3-1 розділу XII "Прикінцеві та перехідні положення" Закону України "Про судоустрій і статус суддів" щодо територіальної юрисдикції місцевих судів на території України до прийняття закону щодо зміни системи місцевих судів на території України у зв`язку з утворенням (ліквідацією) районів Верховна рада постановила:

1)Пункт 3-1 розділу XII "Прикінцеві та перехідні положення" Закону України "Про судоустрій і статус суддів" (Відомості Верховної Ради України, 2016 р., № 31, ст. 545 із наступними змінами) викласти в такій редакції: відповідні місцеві суди продовжують здійснювати свої повноваження у межах територіальної юрисдикції, визначеної до набрання чинності Постановою Верховної Ради України "Про утворення та ліквідацію районів" від 17 липня 2020 року № 807-IX, але не довше ніж один рік з дня припинення чи скасування воєнного стану на території України, введеного Указом Президента України від 24 лютого 2022 року № 64/2022 "Про введення воєнного стану в Україні", затвердженим Законом України "Про затвердження Указу Президента України "Про введення воєнного стану в Україні" від 24 лютого 2022 року № 2102-IX;

Такими чином Зінківський районний суд здійснює свої повноваження в межах та у спосіб, визначений Законом України "Про судоустрій і статус суддів" та Конституцією України.

Щодо відводу судді ОСОБА_5 суд звертає увагу, що ст.75 ЦПК України передбачено обставини, що виключають участь слідчого судді, судді або присяжного в кримінальному провадженні.

Згідно ч. 4, 5 ст. 80 КПК України заяви про відвід під час судового провадження подаються до початку судового розгляду. Подання заяви про відвід після початку судового розгляду допускається лише у випадках, якщо підстава для відводу стала відома після початку судового розгляду.

Заява про відвід повинна бути мотивована, а відтак має містити вказівку на підстави, що зумовлюють його наявність. Вимога мотивувати відвід означає, що особа, яка його заявила, повинна викласти відомі їй обставини, з якими вона пов`язує необхідність усунення слідчого судді, судді від участі у судовому провадженні.

В судовому засіданні ОСОБА_4 не навів жодних обставин, передбачених ст. 75 ЦПК України або інших конкретних обставин, які б вказували на можливість відводу судді у кримінальному провадженні.

Враховуючи, що суду не надано доказів наявності підстав, які б викликали сумнів у неупередженості судді Зінківського районного суду ОСОБА_5 при розгляді кримінального провадження, оскільки не вбачається будь-яких обставин, які б свідчили про упередженість та необ`єктивність судді при розгляді кримінального провадження, а отже підстави для задоволення відводу відсутні.

За таких обставин, суд приходить до висновку, що заява ОСОБА_4 про відвід суддів Зінківського районного суду ОСОБА_5 задоволенню не підлягає.

Керуючись ст. 75, 76, 80, 81 КПК України, суд

п о с т а н о в и в:

- заяву ОСОБА_4 про відвід судді Зінківського районного суду ОСОБА_5 у кримінальному провадженні за обвинуваченням ОСОБА_4 за ст. 336 КК України - залишити без задоволення.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуюча: ОСОБА_1