Провадження №: 1-кс/755/3536/23
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"03" листопада 2023 р. Дніпровський районний суд м. Києва у складі:

судді ОСОБА_1 ,

секретаря ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві заяву адвоката ОСОБА_3 , який діє в інтересах обвинувачених ОСОБА_4 , ОСОБА_5 та ОСОБА_6 , про відвід судді Дніпровського районного суду м. Києва ОСОБА_7 , у межах кримінального провадження по обвинуваченню ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 28, ч. 1 ст. 204, ч. 3 ст. 28, ч. 2 ст. 204 КК України,

за участю:

прокурора ОСОБА_8 ,

захисника ОСОБА_3 ,

обвинуваченої ОСОБА_5 ,

в с т а н о в и в:

Адвокат ОСОБА_3 , який діє в інтересах обвинувачених ОСОБА_4 , ОСОБА_5 та ОСОБА_6 , звернувся до Дніпровського районного суду м. Києва із заявою про відвід судді Дніпровського районного суду м. Києва ОСОБА_7 , у межах кримінального провадження по обвинуваченню ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 28, ч. 1 ст. 204, ч. 3 ст. 28, ч. 2 ст. 204 КК України.

У судовому засіданні адвокат ОСОБА_3 підтримав заяву про відвід судді Дніпровського районного суду м. Києва ОСОБА_7 , оскільки, на його думку, суддя упереджено ставиться до сторони захисту, чинить тиск на обвинувачених, наполягаючи на проведені судового розгляду вказаного кримінального провадження у режимі відеоконференції за участі обвинуваченого ОСОБА_4 , який на даний час знаходиться у Королівстві Данії, де знаходиться на законних підставах та не може прибувати за викликами до суду, що порушує права обвинуваченого. Крім того, враховуючи те, що обвинувачений ОСОБА_4 , перебуваючи у Королівстві Данії, знаходиться під захистом її національного законодавства та законодавства ЄС, що, на думку сторони захисту, має пріоритет над національним законодавством України, а тому проводити судові засідання у режимі відеоконференції можливо лише за умови отримання дозволу від Королівства Данії.

Обвинувачена ОСОБА_5 підтримала думку свого захисника - адвоката ОСОБА_3 .

Прокурор заперечив проти задоволення вказаної заяви про відвід судді, оскільки, на його думку, сторона захисту своїми діями намагається затягнути судовий розгляд указаного кримінального провадження, яке, не зважаючи на тривали час з моменту надходження до суду, знаходиться на стадії підготовчого судового засідання саме з вини сторони захисту, зокрема, обвинувачений ОСОБА_4 , який дійсно на даний час знаходиться у Королівстві Данії, в судове засідання неодноразово не з`явився, його неявка позбавляє можливості суд провести підготовче судове засідання та розпочати судовий розгляд, водночас сторона захисту, знаходячи різні підстави, відмовляється від проведення судового розгляду в режимі відеоконференції. Крім того, прокурор наголосив на тому, що суддя ОСОБА_7 вживає всі можливі заходи з метою розгляду вказаного кримінального провадження з дотриманням розумних строків, у той же час у її діях відсутні будь-які ознаки упередженості чи тиску на сторони кримінального провадження.

Суддя Дніпровського районного суду м. Києва ОСОБА_7 , будучи належним чином повідомлена про судове засідання згідно вимог ст. 135 КПК України, не з`явилася, правом подачі пояснень, у тому числі письмових, не скористалася.

Заслухавши думку учасників кримінального провадження, враховуючи вимоги ст. ст. 22, 26 та 81 КПК України, вважаю за можливе розглянути заяву про відвід судді у відсутність осіб, що не з`явилися, і приходжу до наступних висновків.

У провадженні судді Дніпровського районного суду м. Києва ОСОБА_7 знаходиться кримінальне провадження по обвинуваченню ОСОБА_4 , ОСОБА_5 та ОСОБА_6 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 28, ч. 1 ст. 204, ч. 3 ст. 28, ч. 2 ст. 204 КК України.

02.11.2023 року у вказаному кримінальному провадженні, через канцелярію суду, адвокатом ОСОБА_3 , який діє в інтересах обвинувачених ОСОБА_4 , ОСОБА_5 та ОСОБА_6 , подано заяву про відвід судді ОСОБА_7 на підставі п. 4 ч. 1 ст. 75 КПК України.

Відповідно до ч. 1 ст. 81 КПК України, у разі заявлення відводу судді його розглядає інший суддя цього ж суду, визначений у порядку, встановленому частиною третьою статті 35 цього Кодексу.

Згідно положень ст. 80 КПК України, за наявності підстав, передбачених статтями 75-79 цього Кодексу, суддя зобов`язаний заявити самовідвід. За цими ж підставами йому може бути заявлено відвід особами, які беруть участь у кримінальному провадженні. Заяви про відвід можуть бути заявлені як під час досудового розслідування, так і під час судового провадження. Відвід повинен бути вмотивованим.

Положеннями ст. 75, ст. 76 КПК України визначено чіткий перелік підстав, за яких суддя не може брати участь у кримінальному провадженні.

У заяві про відвід заявник посилається на те, що суддя ОСОБА_7 підлягає відводу на підставі п. 4 ч. 1 ст. 75 КПК України, зі змісту яких слідує, що суддя не може брати участь у кримінальному провадженні за наявності інших обставин, які викликають сумнів у її неупередженості.

Так, у своїй заяві про відвід заявник посилається на те, що, на його думку, суддя ОСОБА_7 чинить тиск на обвинувачених, наполягаючи на проведені судового розгляду вказаного кримінального провадження у режимі відеоконференції за участі обвинуваченого ОСОБА_4 , який на даний час знаходиться у Королівстві Данії, де знаходиться на законних підставах та не може прибувати за викликами до суду, чим порушує його права. Крім того, враховуючи те, що обвинувачений ОСОБА_4 , перебуваючи у Королівстві Данії, знаходиться під захистом її національного законодавства та законодавства ЄС, що, на думку сторони захисту, має пріоритет над національним законодавством України, а тому проводити судові засідання у режимі відеоконференції можливо лише за умови отримання дозволу від Королівства Данії в порядку міжнародного співробітництва. Перераховані обставини, на думку заявника, викликають сумнів у неупередженості судді ОСОБА_7 та є підставою для її відводу.

Разом з цим, під час судового розгляду даної заяви, за наданими суду матеріалами, не встановлено наявності певної особистої заінтересованості судді, певних її прихильностей, уподобань стосовно однієї зі сторін.

Крім того, у судовому засіданні заявником не доведені обставини, які б ставили під сумнів неупередженість судді ОСОБА_7 , зокрема, посилання на те, що суддя ОСОБА_7 здійснює тиск на обвинувачених та безпідставно вимагає від них приймати участь в судовому засіданні у режимі відеоконференції, не обґрунтовано, яким чином проведення судового засідання в режимі відеоконференції в умовах воєнного стану, порушує права обвинуваченого ОСОБА_4 , який, як було встановлено в судовому засіданні, знаходиться в іншій країні та не прибуває за викликом до суду, оскільки боїться за свою безпеку.

Також суд вважає необґрунтованими посилання захисника на необхідність дотримання судом Конвенції про взаємодопомогу в кримінальних справах між державами членами Європейського Союзу, оскільки загальновідомим є факт того, що Україна не є членом ЄС, а тому на неї не поширюються дія цієї Конвенції.

Отже, будь-яких доказів упередженості судді ОСОБА_7 заявником не надано.

Так, згідно з практикою Європейського суду з прав людини, при оцінці безсторонності суду слід розмежовувати суб`єктивний та об`єктивний аспект. Так у справі «Гаусшильдт проти Данії», «Мироненко і Мартиненко проти України» зазначається, що наявність безсторонності, для цілей пункту 1 статті 6 Конвенції, має визначатися за допомогою суб`єктивного та об`єктивного критеріїв. Щодо суб`єктивної складової даного поняття, то у справі «Гаусшильдт проти Данії» вказано, що потрібні докази фактичної наявності упередженості судді для відсторонення його від справи. Причому суддя вважається безстороннім, якщо тільки не з`являються докази протилежного. Таким чином, існує презумпція неупередженості судді, а якщо з`являються сумніви щодо цього, то для його відводу в ході об`єктивної перевірки має бути встановлена наявність певної особистої заінтересованості судді, певних його прихильностей, уподобань стосовно однієї зі сторін у справі. У кожній окремій справі слід визначити, чи мають стосунки, що розглядаються, таку природу та ступінь, що свідчать про те, що суд не є безстороннім (рішення у справі «Мироненко і Мартиненко проти України»). Зазначену позицію Європейського суду підтримав і Верховний Суд України у справі №5-15п12 (ухвала Верховного Суду України від 01.03.2012 року, у справі №5-15п12).

Відповідно до ст. 22 КПК України сторони кримінального провадження мають рівні права на збирання та подання до суду речей, документів, інших доказів, клопотань, скарг, а також на реалізацію інших процесуальних прав, передбачених цим Кодексом, суд, зберігаючи об`єктивність та неупередженість, створює необхідні умови для реалізації сторонами їхніх процесуальних прав та виконання процесуальних обов`язків.

Згідно ж ст. 26 КПК України сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та у спосіб, передбачених цим Кодексом, суд у кримінальному провадженні вирішує лише ті питання, що винесені на їх розгляд сторонами та віднесені до його повноважень цим Кодексом.

Таким чином, вважаю, що заявником в силу принципу змагальності сторін не доведено обґрунтованості заявленого відводу та не доведено упередженості судді ОСОБА_7 , що унеможливлювало б постановлення нею об`єктивного судового рішення, та як наслідок встановлено, що підстави згідно вимог кримінального процесуального закону України для відводу судді відсутні.

Керуючись ст. ст.1-2, 7-29, 75-76, 80-81, 369-372 КПК України, суддя,-

у х в а л и в:

Заяву адвоката ОСОБА_3 , який діє в інтересах обвинувачених ОСОБА_4 , ОСОБА_5 та ОСОБА_6 , про відвід судді Дніпровського районного суду м. Києва ОСОБА_7 , у межах кримінального провадження по обвинуваченню ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 28, ч. 1 ст. 204, ч. 3 ст. 28, ч. 2 ст. 204 КК України, залишити без задоволення.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя: