Справа № 500/5541/16-к
Провадження № 1-кп/946/63/23
УХВАЛА

про закриття кримінального провадження

14 листопада 2023 року місто Ізмаїл

Ізмаїльський міськрайонний суд Одеської області у складі:

головуючий суддя ОСОБА_1 ,

за участю: секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

учасники провадження: прокурор ОСОБА_3 ,

обвинувачений: ОСОБА_4 ,

захисник: ОСОБА_5 ,

потерпілий: ОСОБА_6

розглянувши в залі суду в місті Ізмаїл Одеської області у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження, відомості про яке внесені до ЄРДР за № 0000758, за обвинуваченням, -

ОСОБА_4 , що народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в місті Ізмаїлі, Одеської області, громадянина України, освіта вища юридична, одруженого, маючий на вихованні малолітню дитину, раніше не судимий, який раніше працював слідчим СВ Ізмаїльського МВ ГУМВС України в Одеській області, який мав спеціальне звання старший лейтенант міліції, проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 366 КК України, -

встановив:

Судом встановлено, що наказом начальника ГУ МВС України в Одеській області від 05.08.2013 № 415 о/с ОСОБА_4 призначений на посаду слідчого СВ Ізмаїльського MB з обслуговування м. Ізмаїла та Ізмаїльського району ГУМВС України в Одеській області.

У своїй діяльності ОСОБА_7 керувався вимогами Кримінального процесуального кодексу України, Кримінального кодексу України, Законом України «Про міліцію», відомчими інструкціями та наказами.

ОСОБА_7 працюючи на посаді слідчого СВ Ізмаїльського MB з обслуговування м. Ізмаїла та Ізмаїльського району ГУМВС України в Одеській області 26.12.2013 прийняв до свого провадження кримінальне провадження № 0003893 від 22.10.2013 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України.

Кримінальне провадження № 0003893 розпочато 22.10.2013 на підставі матеріалів кримінальної справи № 7, порушеній 29.12.2004 Ізмаїльським MB УМВС України в Одеській області за ч. 2 ст. 286 КК України, за фактом дорожньо-транспортної пригоди, унаслідок якої загинула ОСОБА_8 .

З матеріалів кримінального провадження № 0003893 вбачається, що 24.12.2004 о 15:00 годин, в м. Ізмаїл Одеської області, по вул. Нахимова, біля будинку № 371, водій автомобіля марки «Volvo-244» державний номерний знак НОМЕР_1 ОСОБА_9 , знаходячись в стані алкогольного сп`яніння, скоїв наїзд на пішохода ОСОБА_8 , яка загинула на місці пригоди. Після чого, ОСОБА_9 зник з місця ДТП та став переховуватися від органів досудового слідства.

У ході досудового розслідування проведено авто-технічну експертизу від 08.06.2006 № 615, згідно висновку якої водію автомобілю марки «Volvo-244» для забезпечення безпеки дорожнього руху належало діяти згідно з вимогами: по-перше - пункту 12.4 Правил дорожнього руху, вимогами якого в населених пунктах рух транспортних засобів дозволяється зі швидкістю не більш 60 км/год; по друге - пункту 12.3 Правил дорожнього руху, згідно якого при виникненні небезпеки для руху водій повинен негайно прийняти заходи до зменшення швидкості безпосередньо до зупинки транспортного засобу. При русі зі швидкістю, яку дозволяють Правила дорожнього руху в населених пунктах, водій мав би технічну можливість попередити наїзд на пішохода ОСОБА_8 .

На підставі зібраних доказів 04.02.2005 старшим слідчим СВ Ізмаїльського MB УМВС України в Одеській області капітаном міліції ОСОБА_10 , у провадженні якого на той час знаходилася кримінальна справа № 7, винесено постанову про притягнення ОСОБА_9 в якості обвинуваченого за ч. 2 ст. 286 КК України, та з 14.02.2005 до 04.05.2015 обвинувачений ОСОБА_9 перебував у розшуку.

При цьому, у ході проведення досудового розслідування, в квітні 2015 року, більш точну дату у ході розслідування встановленими не надалось можливим у слідчого СВ Ізмаїльського MB ГУ МВС України в Одеській області ОСОБА_11 виник умисел на сприяння ОСОБА_9 в уникненні кримінальної відповідальності за скоєне ним кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 286 КК України. З цією метою, ОСОБА_11 діючи умисно, з метою внесення в офіційний документ неправдивих відомостей, та сприяння ОСОБА_9 в уникненні кримінальної відповідальності, 18.04.2015, у своєму службовому кабінеті, розташованому в м. Ізмаїл Одеської області, по вул. Радянської міліції, 27, склав та підписав офіційний документ, а саме постанову про закриття кримінального провадження №0003893 на підставі п. 2 ч. 1 ст. 284 КПК України.

У вказаній постанові слідчий ОСОБА_7 вказав завідомо неправдиві відомості про те, що згідно висновку судової авто-технічної експертизи від 08.06.2006 № 615, згідно якого ОСОБА_9 начебто не мав технічної можливості запобігти наїзду при русі зі швидкістю 60 км/год та причиною дорожньо-транспортної пригоди визнано неналежне виконання правил дорожнього руху пішоходом ОСОБА_8 , що не фактично відповідало дійсності.

Як вказав в незаконній та безпідставній постанові від 18.04.2015 слідчий ОСОБА_7 , при вказаних обставинах в діях ОСОБА_9 відсутній склад кримінального правопорушення, передбачений ст. 286 УК України.

У той же день, 18.04.2015 ОСОБА_7 під власним логіном та паролем вніс до Єдиного реєстру досудових розслідувань відомості про закриття кримінального провадження №0003893 з підстав, передбачених п. 2 ч. 1 ст. 284 КПК України.

Продовжуючи свій злочинний намір 29.04.2015 ОСОБА_7 склав та підписав супровідний лист на ім`я начальника Ізмаїльського MB ГУМВС України в Одеській області підполковника міліції ОСОБА_12 про направлення ним постанови про закриття вказаного вище кримінального провадження для незаконного та безпідставного зняття з розшуку обвинуваченого ОСОБА_9 , який передав до канцелярії Ізмаїльського MB ГУМВС України в Одеській області разом з екземпляром постанови про закриття кримінального провадження.

На підставі вказаного листа та постанови слідчого ОСОБА_11 про закриття кримінального провадження №0003893, співробітниками сектору карного розшуку Ізмаїльського MB ГУМВС України в Одеській області 04.05.2015 ОСОБА_9 знято з розшуку.

Під час розгляду 14.07.2015 Ізмаїльською міжрайонною прокуратурою Одеської області скарги потерпілого у кримінальному провадженні №0003893 ОСОБА_6 , постанову слідчого ОСОБА_7 від 18.04.2015 про закриття вказаного кримінального провадження скасовано.

Продовжуючи свої злочинні дії, 14.07.2015 ОСОБА_7 приховуючи вчинене ним службове підроблення, у своєму службовому кабінеті, розташованому в АДРЕСА_2 , діючи умисно, склав та підписав іншу постанову про закриття кримінального провадження №0003893, з підстав передбачених п. 2 ч. 1 ст. 284 КПК України, яку також датував 18.04.2015. У зміненій 14.07.2015, але датованій 18.04.2015 постанові, слідчий ОСОБА_7 вказав як підставу для закриття кримінального провадження те, що ОСОБА_8 переходила проїжджу частину дороги в невстановленому місці, і тому в діях ОСОБА_9 не вбачається складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України.

Після чого ОСОБА_7 витягнув з матеріалів кримінального провадження №0003893 постанову, яку він дійсно склав та підписав 18.04.2015 та замінив її вище вказаною постановою про закриття кримінального провадження, яку він склав та підписав 14.07.2015 року.

У порушення вимог ч. 5 ст. 284 КПК України, повідомлення про закриття кримінального провадження та копію постанови про закриття кримінального провадження № 0003893 від 22.10.2013 зацікавленим особам слідчий ОСОБА_7 не спрямував, чим порушив права потерпілого ОСОБА_6 на оскарження прийнятого ним процесуального рішення.

При цьому, слідчим ОСОБА_13 допущено незаконне та необґрунтоване закриття кримінального провадження № 0003893 від 22.10.2013 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України, а саме: порушення вимог ст. ст. 2, 9, 28, 40 та 284 КПК України, в частині невиконання завдань кримінального провадження в захисті осіб, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорони прав та свобод законних інтересів учасників кримінального процесу, забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, недотримання розумних строків досудового розслідування, невиконання передбачених чинним КПК України процесуальних дій, які є його процесуальним обов`язком.

Потерпілий ОСОБА_6 у судове засідання не з`явився, про дату, час та місце проведення судового розгляду був повідомлений належним чином. Цивільний позов до обвинуваченого від потерпілої особи не надходив. Суд, заслухавши думки учасників судового провадження про можливість за відсутності потерпілої особи з`ясувати всі обставини судового розгляду, відповідно до ст. 325 КПК України прийшов до висновку про проведення судового розгляду без участі потерпілої особи.

Дії ОСОБА_4 правильно кваліфіковано за ознаками злочину, передбаченого ч. 1 ст. 366 КК України - складання та видача службовою особою завідомо неправдивих офіційних документів.

Під час судового розгляду обвинувачений ОСОБА_4 визнав себе винним у висунутому йому обвинуваченні та просив суд звільнити його від кримінальної відповідальності та закрити кримінальне провадження відносно нього, у зв`язку із закінченням строку давності.

Прокурор ОСОБА_3 у судовому засіданні не заперечував проти задоволення клопотання обвинуваченого.

ОСОБА_4 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 366 КК України, яке в силу ч. 2 ст. 12 КК є кримінальним проступком.

З довідки про судимість вбачається, що ОСОБА_4 вперше притягується до кримінальної відповідальності, інших кримінальних правопорушень не вчиняв.

Суд, заслухавши думки учасників судового провадження, дослідивши матеріали кримінального провадження, дійшов висновку про звільнення ОСОБА_4 від кримінальної відповідальності та про закриття кримінального провадження з таких підстав.

Пунктом 1 ч. 2 ст. 284 КПК встановлено, що кримінальне провадження закривається судом у зв`язку зі звільненням особи від кримінальної відповідальності.

Крім того, відповідно до ч. 3 ст. 288 КПК, суд своєю ухвалою закриває кримінальне провадження та звільняє обвинуваченого від кримінальної відповідальності у випадку встановлення підстав, передбачених законом України про кримінальну відповідальність.

Частиною 8 ст. 284 КПК встановлено, що закриття кримінального провадження у зв`язку зі звільненням особи від кримінальної відповідальності не допускається, якщо обвинувачений проти цього заперечує, в цьому разі кримінальне провадження продовжується в загальному порядку, передбаченому цим Кодексом.

Відповідно ж до п. 2 ч. 1 ст. 49 КК, особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з дня вчинення нею кримінального правопорушення і до дня набрання вироком законної сили минули три роки у разі вчинення кримінального проступку, за який передбачено покарання у виді обмеження волі, чи у разі вчинення нетяжкого злочину, за який передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк не більше двох років.

Отже, саме формулювання вказаних положень ст. 49 КК, п. 1 ч. 2 ст. 284, ч. 8 ст.284, ч. 3 ст. 288 КПК, свідчить про те, що вони є імперативними та не залежить як від думок учасників судового провадження, так і від розсуду суду. Тому у випадку встановлення усіх обставин, які є підставою для звільнення обвинуваченого від кримінальної відповідальності з цих підстав, та при наявності його згоди на це, незалежно від визнання ним своєї вини, то суд зобов`язаний прийняти рішення про звільнення його від кримінальної відповідальності та про закриття кримінального провадження, незалежно від думок учасників судового провадження.

З наведеної ч. 8 ст. 284 КПК випливає, що єдиною умовою для закриття кримінального провадження у зв`язку зі звільненням особи від кримінальної відповідальності є лише згода обвинуваченого на це. У даному ж випадку обвинувачений ОСОБА_4 надав суду свою згоду на звільнення його від кримінальної відповідальності з нереабілітуючих підстав, згідно ст. 49 КК, у зв`язку із закінченням строку давності, та на закриття кримінального провадження відносно нього у зв`язку з цим.

Таким чином, враховуючи, те, що кримінальне правопорушення було вчинене ОСОБА_4 в період 2015 року, у зв`язку з чим на день вирішення питання про його звільнення від кримінальної відповідальності минув строк більш ніж три роки, у зв`язку з чим, а також з урахуванням згоди обвинуваченого ОСОБА_4 на підставі імперативних положень ст. 49 КК він має бути звільнений від кримінальної відповідальності.

Оскільки суд дійшов висновку про звільнення ОСОБА_4 від кримінальної відповідальності, то кримінальне провадження відносно нього має бути закрите на підставі п. 1 ч. 2 ст. 284 КПК.

Керуючись ст. 49 КК, ст. ст. 284, 370 372 КПК, суд

постановив:

Звільнити ОСОБА_4 , обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 366 КК, від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строку давності на підставі п. 2 ч. 1 ст. 49 КК.

Закрити кримінальне провадження, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 05 листопада 2015 року за № 0000758, на підставі п. 1 ч. 2 ст. 284 КПК, у зв`язку зі звільненням ОСОБА_4 від кримінальної відповідальності.

Відповідно до ч. 2 ст. 124 КПК України - у разі ухвалення обвинувального вироку суд стягує з обвинуваченого на користь держави документально підтверджені витрати на залучення експерта, а якщо особа звільняється від кримінальної відповідальності процесуальні витрати, понесені органом досудового розслідування та пов`язані зі здійсненням кримінального провадження, в тому числі й витрати на проведення експертизи, не стягуються з особи, кримінальне провадження щодо якої закрито.

Арешт на речові докази, який накладений згідно ухвали слідчого судді Приморського районного суду міста Одеси від 20.11.2015 року скасувати.

Речові докази: системний блок комп`ютеру з інвентарним номером 10408697, флеш накопичувач для роботи з комп`ютером, два зошити з записами, два ноутбуки № 5СД14035Z1 та ВВNOA, один флеш накопичувач №Д33В29 повернути власнику або уповноваженій особі.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Одеського апеляційного суду через Ізмаїльський міськрайонний суд Одеської області протягом семи днів з дня її оголошення.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано, у разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не буде скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення Одеським апеляційним судом.

СУДДЯ

Ізмаїльського міськрайонного суду ОСОБА_1