Справа № 296/204/24
УХВАЛА

Іменем України

про арешт майна

10 січня 2024 року м.Житомир

Слідчий суддя Корольовського районного суду м. Житомира ОСОБА_1 , за участі секретаря судових засідань ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Корольовського районного суду м. Житомира клопотання старшого слідчого слідчого управління Головного управління Національної поліції в Житомирській області капітана поліції ОСОБА_3 , погоджене прокурором відділу Житомирської обласної прокуратури ОСОБА_4 , про арешт майна в кримінальному провадженні №0000094 від 11 березня 2021 року за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 та ч. 4 ст. 186, ч. 3 та ч. 4 ст. 189, ч. 3 ст.190 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

До слідчого судді Корольовського районного суду м. Житомира надійшло клопотання старшого слідчого СУ ГУНП в Житомирській області капітана поліції ОСОБА_3 , погоджене прокурором відділу Житомирської обласної прокуратури ОСОБА_5 , про арешт майна ОСОБА_6 ІНФОРМАЦІЯ_1 , а саме автомобіля Toyota Land Cruiser з номером НОМЕР_1 , що в межах кримінального провадження №0000094 від 11 березня 2021 року за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 та ч. 4 ст. 186, ч. 3 та ч. 4 ст. 189, ч. 3 ст.190 КК України.

Клопотання обґрунтоване тим, що СУ ГУНП в Житомирській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000094 від 11 березня 2021 року за підозрою: ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених: ч. 2 та ч. 4 ст. 186, ч. 3 та ч. 4 ст. 189, ч. 3 ст.190 КК України; ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених: ч.4 ст. 186, ч. 4 ст. 189, ч. 3 ст.190 КК України; ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених: ч. 4 ст. 186, ч. 4 ст.189 КК України; ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених: ч. 4 ст. 189 КК України; ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених: ч. 4 ст. 189 КК України; ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених: ч.4 ст.189, ч.3 ст.190 КК України; ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених: ч. 3 ст.190 КК України; ОСОБА_13 , ІНФОРМАЦІЯ_8 , у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених: ч. 4 ст. 186, ч. 4 ст. 189 КК України; ОСОБА_14 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених: ч. 3 ст. 189 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що у період з 10.02.2021 до 09.07.2021 ОСОБА_7 , діючи за попередньою змовою з ОСОБА_14 , вимагали у ОСОБА_15 передати їм належні останньому грошові кошти в сумі 500 доларів США, застосовуючи при цьому погрози насильства над потерпілим та насильство, небезпечне для життя чи здоров`я особи.

Близько 12 год. 00 хв. 22.06.2021 ОСОБА_7 , з метою спонукання ОСОБА_15 до виконання вимог передачі грошових коштів в сумі 500 доларів США, перебуваючи поряд з буд. АДРЕСА_1 , шляхом ривка з рук ОСОБА_15 відкрито викрав належний останньому мобільний телефон «Apple Iphone7» вартістю 5500 гривень.

Також, упродовж жовтня 2023 року січня 2024 року ОСОБА_6 , ОСОБА_8 , ОСОБА_7 та ОСОБА_12 , діючи повторно, за попередньою змовою групою осіб, в умовах воєнного стану, шляхом зловживання довірою, заволоділи майном ОСОБА_16 , а саме обладнанням, встановленим у приміщенні СТО за адресою: АДРЕСА_2 , загальною вартістю не менше 331524,38 гривень, що є значною шкодою.

Окрім цього, на початку березня 2022 року ОСОБА_7 , ОСОБА_8 та інші достовірно невстановлені слідством особи, діючи за попередньою змовою групою осіб, в умовах воєнного стану, перебуваючи неподалік від будинку за адресою: АДРЕСА_3 , погрожуючи насильством над потерпілим і знищенням майна його близьких родичів, вимагали у ОСОБА_17 та заволоділи належною йому мисливською гладкоствольною рушницею марки «Hatsan Escort Himguard Ts», вартістю 10610 гривень.

Упродовж липня 2023 року січня 2024 року ОСОБА_7 , ОСОБА_10 , ОСОБА_13 , ОСОБА_9 , ОСОБА_6 , ОСОБА_8 та ОСОБА_11 , діючи за попередньою змовою, в умовах воєнного стану, упродовж липня 2023 року січня 2024 року вимагали у ОСОБА_17 грошові кошти у сумі 5000 доларів США (182843 гривень) під приводом вигаданого боргу, застосовуючи при цьому погрози насильства над потерпілим та насильство, небезпечне для життя чи здоров`я особи.

Крім того, з метою спонукання ОСОБА_17 до виконання вимог ОСОБА_7 , ОСОБА_10 , ОСОБА_13 , ОСОБА_9 , ОСОБА_6 , ОСОБА_8 та ОСОБА_11 щодо передачі їм грошових коштів, 14.10.2023 близько 13 години ОСОБА_7 , ОСОБА_13 , ОСОБА_9 та інші достовірно невстановлені слідством особи, діючи повторно за попередньою змовою групою осіб, прибули до одного із будинків по АДРЕСА_4 , та в одній із кімнат будинку за вказаною вище адресою, відкрито викрали бензопилу ОСОБА_17 «Stihl-361» вартістю 24000 гривень.

Попередня правова кваліфікація дій осіб група осіб за попередньою змовою, в умовах воєнного час, повторно, здійснює вимагання грошових коштів у мешканців Житомирської області, із погрозами застосування насильства, що є небезпечним для їхнього життя та здоров`я, а також вчинили відкрите викрадення чужого майна, шахрайство, тобто ч.3 та ч.4 ст.189, ч.2 та ч.4 ст.186, ч.3 ст.190 КК України.

02.10.2023 було проведено обшук автомобіля , що перебував у користуванні ОСОБА_6 ІНФОРМАЦІЯ_1 - Toyota Land Cruiser з номером НОМЕР_1 в ході обшуку було вилучено автомобіль та в подальшому його визнано речовим доказом у кримінальному провадженні №0000094 від 11 березня 2021 року

Враховуючи викладене, у вказаному кримінальному провадженні повідомлено ряду осіб про підозру в тому числі і ОСОБА_6 за ч.4 ст.189 та ч.3 ст.190 КК України.

Слідчий звертається з цим клопотанням з метою збереження речових доказів, що передбачено п.1 ч.1 ст.170 КПК України та з метою забезпечення спеціальної конфіскації, що передбачено п.1 ч.1 ст.170 КПК України.

Слідчий під час судового розгляду клопотання підтримав та просив його задовільнити наклавши арешт на автомобіль та заборонивши відчуження, користування чи розпорядження майном.

Захисник підозрюваного ОСОБА_18 заперечував проти задоволення клопотання в частині заборони користування ним вказуючи, що автомобіль зберігається на відкритій місцевості взимку піддається псуванню, а в частині заборони щодо відчуження та розпорядження не заперечував.

Слідчий суддя вислухавши сторони кримінального провадження прийшов наступного.

Згідно з п.7 ч.2 ст.131 КПК України, арешт майна є заходом забезпечення кримінального провадження.

Відповідно до ч.5 ст.132 КПК України, під час розгляду питання про застосування заходів забезпечення кримінального провадження сторони кримінального провадження повинні подати слідчому судді або суду докази обставин, на які вони посилаються.

Відповідно до ст.170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

Арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, віртуальні активи, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна (ч.10 ст.170 КПК України).

Водночас, відповідно до положень ч.2 ст.170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Відповідно до ч.2 ст.173 КПК України при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому п.1 ч.2 ст.170 цього Кодексу); 3) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених п. п.3, 4 ч.2 ст.170 цього Кодексу); 3-1) можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому п.2 ч.2 ст. 170 цього Кодексу); 4) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому п.4 ч.2 ст.170 цього Кодексу); 5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; 6) наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

З аналізу процесуальних норм закону вбачається, що слідчий, прокурор подаючи клопотання про арешт майна повинні довести завдання арешту майна, а саме те, що незастосування арешту на майно може призвести до його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.

Розглядаючи клопотання про накладення арешту на майно, в порядку статей 170-173 КПК України, для прийняття законного та обґрунтованого рішення, слідчий суддя повинен з`ясувати усі обставини, які передбачають підстави для арешту майна або відмови у задоволенні клопотання про арешт майна.

Статтею 41 Конституції України передбачено, що кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, право приватної власності є непорушним.

Зміст та форма кримінального провадження повинні відповідати загальним засадам кримінального провадження, до яких, зокрема, віднесено і засади недоторканості права власності. Згідно з вимогами ст. 16 КПК України позбавлення або обмеження права власності під час кримінального провадження здійснюється лише на підставі вмотивованого судового рішення ухваленого в порядку, передбаченому КПК.

При застосуванні заходів забезпечення кримінального провадження слідчий суддя повинен діяти у відповідності до вимог КПК України та судовою процедурою гарантувати дотримання прав, свобод та законних інтересів осіб, а також умов, за яких жодна особа не була б піддана необґрунтованому процесуальному обмеженню. Зокрема, при вирішенні питання про арешт майна для прийняття законного та обґрунтованого рішення слідчий суддя згідно із положеннями ст.ст. 94, 132, 173 КПК України повинен врахувати: існування обґрунтованої підозри щодо вчинення злочину та достатність доказів, що вказують на вчинення злочину; правову підставу для арешту майна; можливий розмір шкоди, завданої злочином; наслідки арешту майна для третіх осіб; розумність і співмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження.

Відповідні дані мають міститися і у клопотанні слідчого чи прокурора, який звертається з проханням арештувати майно, оскільки, відповідно до ст. 1 Першого протоколу Конвенції про захист прав та основоположних свобод, будь-яке обмеження права власності повинно здійснюватися відповідно до закону, а отже суб`єкт, який ініціює таке обмеження, повинен обґрунтувати свою ініціативу з посиланням на норми закону.

Під час судового розгляду клопотання слідчий суддя встановив, шо СУ ГУНП в Житомирській області перебувають матеріали досудового розслідування №0000094 від 11 березня 2021, за ч. 2 та ч. 4 ст. 186, ч. 3 та ч. 4 ст. 189, ч. 3 ст.190 КК України.

02.01.2024 було проведено невідкладний обшук у автомобілі Toyota Land Cruiser з номером НОМЕР_1 , власником якого є ОСОБА_6 , під час якого цей автомобіль було вилучено та в подальшому помішено на штрафмайданчик.

03.01.2024 автомобіль Toyota Land Cruiser з номером НОМЕР_1 постановою слідчого визнано речовим доказом у кримінальному проваджені №0000094 від 11 березня 2021

05.01.2024 Слідчий суддя Корольовського районного суду м.Житомира надав дозвіл на проведений 02.01.2024 року невідкладний обшук вказаного автомобіля Тoyota Land Cruiser з номером НОМЕР_1 та його вилучення (справа 296/148/24)

Для арешту з метою забезпеченняконфіскації майна як виду покарання п.3 ч.2 ст.170 КПК України необхідно, крім іншого, встановити зокрема і обґрунтованість підозри особи, що підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення.

При цьому закон не вимагає, щоб докази на підтвердження вчинення кримінального правопорушення були повними та достатніми на даній стадії кримінального провадження, однак вони мають бути такими, щоб слідчий суддя був впевнений у тому, що дані докази можуть дати підстави для пред`явлення обґрунтованої підозри у вчиненні того чи іншого кримінального правопорушення. Крім того, наявність доказів у кримінальному провадженні має давати слідчому судді впевненість у тому, що в даному кримінальному провадженні необхідно застосувати зазначений вид заходу забезпечення кримінального провадження з метою досягнення дієвості цього провадження та уникнення негативних наслідків.

Враховуючи стадію досудового розслідування, слідчий суддя, не вирішуючи питання про доведеність вини під час розгляду даного клопотання, з урахуванням усталеної практики ЄСПЛ (наприклад, пункт 32 рішення у справі Fox, Campbell and Hartley v. the United Kingdom від 30.08.1990 (заяви № 12244/86, 12245/86; 12383/86), згідно якої термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення (пункт 175 рішення ЄСПЛ від 21.04.2011 у справі «Нечипорук і Йонкало проти України» (заява № 42310/04) вважає, що підозра ОСОБА_6 за ч.4 ст.189, ч.3 с.190 КПК України є обзрунтованою про це свідчать матеріали кримінального провадження долучені до клопотаня.

У разі визнання ОСОБА_6 винним у вчиненні злочину передбаченого ч.4 ст.189 КК України йому загрожує покарання у вигляді позбавлення волі з конфіскацією майна.

Згідно реєстраційної картки транспортний засіб - автомобіль Toyota Land Cruiser з номером НОМЕР_1 , VIN: НОМЕР_2 на праві власності належить ОСОБА_6 .

Отже, автомобіль Toyota Land Cruiser з номером НОМЕР_1 може бути конфіскований відтак, з метою забезпечення конфіскації майна як виду покарання слідчий суддя вважає за необхідне накласти на нього арешт .

Разом з тим, відповідно до вимог п. 5 п. 6 ч. 2 ст. 173 КПК України при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження та наслідки арешту для майна третіх осіб.

Частиною четвертою ст. 173 КПК також передбачено, що у разі задоволення клопотання слідчий суддя, суд застосовує найменш обтяжливий спосіб арешту майна. Слідчий суддя, суд зобов`язаний застосувати такий спосіб арешту майна, який не призведе до зупинення або надмірного обмеження правомірної підприємницької діяльності особи, або інших наслідків, які суттєво позначаються на інтересах інших осіб.

За таких обставин слідчий суддя вважає, що необхідно накласти арешт з забороною віжчуження та користування автомобілем Toyota Land Cruiser з номером НОМЕР_1 .

При цьому, слідчий суддя враховує і те, що у відповідності до вимог ст. 174 КПК України арешт майна може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням власника або володільця майна, якщо вони доведуть, що в подальшому у застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Керуючись ст. ст. 170-173, 175, 309, 369-372 КПК України, слідчий суддя,-

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання слідчого задовільнити частково.

Накласти арешт на майно, вилучене 02.01.2021 в ході обшуку автомобіля Toyota Land Cruiser з номером НОМЕР_1 , що належить ОСОБА_6 , а саме на автомобіль Toyota Land Cruiser з номером НОМЕР_1 , VIN: НОМЕР_2 заборонивши відчуження та розпорядження вказаним майном .

Ухвала про арешт майна підлягає негайному виконанню, проте може бути оскаржена безпосередньо до Житомирського апеляційного суду протягом п`яти днів з моменту оголошення та набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

Повний текст оголошено 15.01.2024

Слідчий суддя ОСОБА_1