н/п 1-кс/490/6724/2023
Центральний районний суд м. Миколаєва
Справа № 490/8820/23
У Х В А Л А

про обрання запобіжного заходу

19 вересня 2023 року слідчий суддя Центрального районного суду м. Миколаєва ОСОБА_1 , при секретарі судового засідання ОСОБА_2 , за участю прокурора ОСОБА_3 , захисника ОСОБА_4 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Миколаєві клопотання слідчого в ОВС слідчого відділу УСБУ в Херсонській області ОСОБА_5 , погоджене прокурором про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою до підозрюваного,

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина російської федерації, уродженця с. Даркушказмаляр Республіки Дагестан, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , військовослужбовця 94-ого полку оперативного призначення росгвардії (в/ч № НОМЕР_1 ), НОМЕР_2 окремої ордена Жукова бригади оперативного призначення Північно-Кавказького округу військ національної гвардії рф, молодшого сержанта, який перебуває на тимчасово окупованій території,

- у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 438 КК України,

ВСТАНОВИВ:

Слідчим відділом проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000415 від 05.09.2023 за підозрою ОСОБА_6 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 438 КК України.

Клопотання мотивує тим, що ОСОБА_6 на початку липня 2022 року (більш точний час не встановлено в ході досудового розслідування) військовослужбовець ЗС РФ ОСОБА_6 , без добровільної згоди на це потерпілої зайшов на територію домоволодіння в будинок за адресою: АДРЕСА_2 в якому проживала цивільна особа ОСОБА_7 . Перебуваючи в будинку зазначеного домоволодіння, у військовослужбовеця ЗС РФ ОСОБА_6 виник умисел на вчинення насильницьких дій сексуального характеру відносно ОСОБА_7 . Маючи на меті залякати ОСОБА_7 та таким чином подолати її опір, ліг на потерпілу ОСОБА_7 та почав погрожувати, що у випадку відмови вступити з ним в статевий зв`язок, всі військовослужбовці ЗС РФ, що знаходяться на території селища, будуть її ґвалтувати, після чого залишив територію вищезазначеного домоволодіння. Протягом наступних чотирьох днів військовослужбовець ЗС РФ ОСОБА_6 приходив в будинок де перебувала ОСОБА_7 , погрожував вчиненням сексуального насилля з метою подолання будь-якого супротиву та морального виснаження. На початку липня 2022 року (більш точний час не встановлено в ході досудового розслідування) військовослужбовець ЗС РФ ОСОБА_6 , усвідомлюючи, що ОСОБА_7 не бере активної участі в бойових діях, на неї поширюються положення Конвенції і що відповідно до положень ч. 2 ст. 27 Конвенції, згідно якої жінки потребують особливого захисту від будь-якого зазіхання на їхню честь, і, зокрема, захисту від зґвалтування чи будь-якої іншої форми посягання на їхню моральність, без дозволу ОСОБА_7 зайшов на територію домоволодіння в будинок в якому проживає остання. Перебуваючи в будинку військовослужбовець ЗС РФ ОСОБА_6 , реалізуючи свій умисел на вчинення дій сексуального характеру щодо ОСОБА_7 без добровільної згоди останньої, розуміючи, що своїми попередніми діями та погрозами повністю подолав будь-який супротив з боку ОСОБА_7 , яка не виконувала та не сприяла виконанню будь-яких бойових задач, була одягнена у цивільний одяг, займалася цивільними справами, не мала можливості чинити опір та буде підкорюватись будь-яким його вимогам внаслідок загрози її життю, погрожуючи потерпілій ОСОБА_7 фізичною розправою вчинив дії сексуального характеру, пов`язані із вагінальним проникненням в тіло ОСОБА_7 з використанням геніталій, без її добровільної на це згоди, внаслідок чого принизив її честь, гідність та спричинив фізичний біль і моральні страждання. У подальшому військовослужбовець ЗС РФ ОСОБА_6 , усвідомлюючи беззахисний та безпорадний стан ОСОБА_7 через неможливість виїхати з окупованої військовослужбовцями ЗС РФ території селища, розумів, що своїми попередніми діями та погрозами повністю подолав будь-який супротив з боку ОСОБА_7 у зв`язку з чим з початку липня 2022 року (більш точний час не встановлено в ході досудового розслідування) почав майже кожного дня проживати в будинку ОСОБА_7 та вчиняти відносно неї дії сексуального характеру. Указані протиправні дії військовослужбовець ЗС РФ ОСОБА_6 здійснював до початку серпня 2022 року (більш точний час не встановлено в ході досудового розслідування) у будинку адресою: АДРЕСА_2 де проживала ОСОБА_7 та в будинку за адресою: АДРЕСА_2 до дня коли останній виїхав з території населеного пункту Великоолександрівської територіальної громади Бериславського району Херсонської області.

Прокурор в судовому засіданні клопотання підтримав. Додатково прокурор пояснив, що на сьогоднішній день існує обґрунтована підозра у вчиненні підозрюваним інкримінованого йому кримінального правопорушення, яке належить до категорії особливо тяжких злочинів та за яке передбачено покарання від 8 до 12 років. Обґрунтованість підозри, на думку прокурора, стверджується зібраними по справі доказами та повністю відповідає вимогам Європейського суду з прав людини щодо поняття «обґрунтованості» та «розумності». Вважає, що в діях підозрюваного наявні ризики, передбачені п.1,2,3,5 ч.1 ст.177 КПК України для обрання вказаного виду запобіжного заходу. Наразі підозрюваний тривалий час переховується від органів досудового розслідування, прокуратури та суду, вільно пересувається окупованими рф територіями України, звідки має можливість безперешкодно потрапити до території країни-агресора російської федерації.

Жоден інший більш м`який запобіжний захід не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст.177 КПК України.

Захисник в судовому засіданні не заперечував проти задоволення клопотання.

Заслухавши учасників процесу, дослідивши та перевіривши надані матеріали клопотання, вважаю, що клопотання підлягає задоволенню виходячи з наступного.

Відповідно до ч.1ст.183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частинами шостою та сьомою статті 176 цього Кодексу.

Згідно з ч.1 ст.177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

У відповідності до ч.2 ст.177 КПК України, підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.

Частиною 6 ст. 193 КПК України встановлено, що слідчий суддя, суд розглядає клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та може обрати такий запобіжний захід за відсутності підозрюваного, обвинуваченого лише у разі доведення прокурором наявності підстав, передбачених статтею 177 цього Кодексу, а також наявності достатніх підстав вважати, що підозрюваний, обвинувачений виїхав та/або перебуває на тимчасово окупованій території України, території держави, визнаної Верховною Радою України державою-агресором, та/або оголошений у міжнародний розшук. У такому разі після затримання особи і не пізніш як через сорок вісім годин з часу її доставки до місця кримінального провадження слідчий суддя, суд за участю підозрюваного, обвинуваченого розглядає питання про застосування обраного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою або його зміну на більш м`який запобіжний захід, про що постановляє ухвалу.

Відповідно до матеріалів клопотання, 10.08.2023 ОСОБА_6 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 438 КК України.

У загальнодержавному засобі масової інформації газеті «Урядовий кур`єр» розміщено повідомлення про підозру та виклики ОСОБА_6 , а також на офіційному сайті Офісу Генерального прокурора у рубриці «Повістки про виклик та відомості про здійснення спеціального досудового розслідування», у відповідності до вимог статей 278, ч. 8 ст. 135 КПК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що місце перебування ОСОБА_6 на теперішній час не встановлено (станом на 08.06.2023 перебував у с. Даркушказмаляр Республіки Дагестан, рф).

22.08.2023 постановою слідчого ОСОБА_6 оголошено в розшук.

05.09.2023 Херсонською обласною прокуратурою матеріали досудового розслідування відносно ОСОБА_6 виділено з кримінального провадження № 0000216 від 25.04.2023 в окреме провадження за № 0000415 від 05.09.2023.

На виконання вимог положень ч.1 ст.194 КПК України судом встановлено, що надані сторонами кримінального провадження докази свідчать про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_6 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 438 КК України.

Зокрема, наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ним вказаного кримінального правопорушення підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами, а саме: повідомленням про вчинення кримінального правопорушення з УСБУ в Херсонській області; протоколом допиту потерпілої ОСОБА_7 від 26.04.2023; протоколом додаткового допиту потерпілої ОСОБА_7 від 03.05.2023; протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 03.05.2023 ; протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 03.05.2023; протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 03.05.2023; протоколом допиту свідка ОСОБА_8 від 03.05.2023; протоколом допиту свідка ОСОБА_9 від 03.05.2023; протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 03.05.2023; протоколом тимчасово доступу до речей і документів від 03.05.2023; листом № 740 від 26.05.2023; висновком експерта № 145-МС КУ «Бюро судово-медичної експертизи» ХОР; медичною документацією з КП «Криворізька міська лікарня № 1» КМР; протоколом допиту свідка ОСОБА_10 від 30.05.2023; протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 13.06.2023; протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 13.06.2023; висновком амбулаторної судово-психологічної експертизи № 064/07.2023та іншими матеріалами кримінального провадження.

Оцінюючи наведені прокурором в судовому засіданні ризики, передбачені ст.177 КПК України, суд вважає, що обґрунтовано доведеним є наявність в діях підозрюваного ризиків передбачених п.п.1,2,3,5 ч.1 ст.177 КПК України: а саме: підозрюваний може переховуватися від органів досудового розслідування та суду, оскільки він вчинив злочин, який належить до особливо тяжкого, та відповідальність за який передбачена у виді позбавлені волі від 8 до 12 років та у випадку доведення вини у вчиненні кримінального правопорушення, підозрюваному загрожує реальне позбавлення волі. Також підозрюваний може знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, оскільки підозрюваний перебуває на території країни-агресора та розуміє, що відносно нього здійснюється кримінальне провадження, тому безперешкодно може знищити документи та інші носії інформації, які мають значення для досудового розслідування. Крім того, незаконно впливати на свідків у цьому кримінальному провадженні, у тому числі і у способи, небезпечні для життя і здоров`я, з метою зміни, спотворення їх показань чи відмови від дачі показань. Продовжувати вчиняти кримінальне правопорушення або вчинити інше аналогічне кримінальне правопорушення, спілкуючись з колишніми та діючими співробітниками, які евакуювались з окупаційною владою на лівобережну частину Херсонської області може передавати інформацію,оскільки військова агресія з боку Російської Федерації на даний час не припинена.

Застосовуючи до підозрюваного ОСОБА_6 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою суд виходить з того, що останній підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, яке належить до категорії особливо тяжких та за яке передбачено покарання у вигляді позбавлення волі від 8 до 12 років. В його діях наявні ризики, передбачені ст.177 КПК України, він є працездатною особою, даних про тяжкі захворювання відсутні, а відтак відсутні підстави, які б перешкоджали застосуванню до підозрюваного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. Жоден інший більш м`який запобіжний захід, на думку суду, не зможе запобігти вищезазначеним ризикам.

Тому з урахуванням обставин справи та долучених до матеріалів клопотання письмових документів, а також враховуючи тяжкість вчиненого злочину та його спрямування на посягання проти миру, безпеки людства, суд вважає виправданим та обґрунтованим клопотання про застосування до підозрюваного найжорсткішого за своєю суттю запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою без визначення розміру застави, у зв`язку з наявністю обґрунтованої підозри та з метою уникнення ризиків.

Застосовуючи до підозрюваного ОСОБА_6 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, слідчий суддя вважає за необхідне визначити, що відповідно до ч.4 ст.197 КПК України у разі постановлення слідчим суддею, судом ухвали про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно підозрюваного, обвинуваченого на підставі частини шостої статті 193 цього Кодексу строк дії такої ухвали не зазначається.

Відповідно до ч.6 ст.176 КПК України під час дії воєнного стану до осіб, які підозрюються або обвинувачуються у вчиненні злочинів, передбачених статтями 109-114-2, 258-258-6, 260, 261, 437-442 Кримінального кодексу України, за наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, застосовується запобіжний захід, визначений пунктом 5 частини першої цієї статті, тобто запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Також, при обранні запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно підозрюваного, обвинуваченого, який оголошений у міжнародний розшук, та/або який виїхав, та/або перебуває на тимчасово окупованій території України, території держави, визнаної Верховною Радою України державою-агресором, розмір застави не визначається, що передбачено ч.4 ст.183 КПК України.

Керуючись вимогами статей 176-178, 182,183,186,194,196,197,395 КПК України, -

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання - задовольнити.

Обрати стосовно ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою без визначення розміру застави.

Роз`яснити, що згідно положень ч.6 ст.193 КПК України, після затримання особи і не пізніш як через сорок вісім годин з часу її доставки до місця кримінального провадження слідчий суддя, суд за участю підозрюваного, обвинуваченого розглядає питання про застосування обраного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою або його зміну на більш м`який запобіжний захід, про що постановляє ухвалу.

Ухвала підлягає негайному виконанню після її проголошення.

Контроль за виконанням ухвали покласти на прокурора.

Ухвала може бути оскаржена до Миколаївського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Слідчий суддя: ОСОБА_1