Справа № 492/935/23
Провадження № 1-кп/513/118/23
Саратський районний суд Одеської області
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

02 жовтня 2023 року Саратський районний суд Одеської області у складі: головуючої судді ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у спрощеному провадженні, за відсутності учасників судового провадження та відповідно до ч. 4 ст.107 КПК України без фіксування судового провадження технічними засобами, матеріали кримінального провадження №492/935/23 внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000042 від 21 липня 2023 року за обвинуваченням,

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця с. Прямобалка Арцизького району Одеської області, із середньою спеціальною освітою, військовослужбовця військової частини НОМЕР_1 , на посаді старшого стрільця 3 механізованого відділення 1 механізованого взводу 6 механізованої роти 2 механізованого батальйону військової частини НОМЕР_1 , неодруженого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 27, ч. 1 ст. 358, ч. 4 ст. 358 КК України,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_3 26 червня 2022 року, точний час в ході досудового розслідування не встановлено, діючи з прямим умислом, спрямованим на пособництво у підробленні офіційного документа, який видається установою, що має право видавати такі документи, з метою безпідставного отримання права керування транспортними засобами, всупереч порядку отримання посвідчення водія встановленого Постановою КМУ, з мотивів уникнення проходження медичного огляду у порядку встановленому МОЗ, а також підготовки відповідно до встановлених планів і програм та складання теоретичного і практичного іспитів у територіальному сервісному центрі МВС, достеменно знаючи, що п. 2.1 Правил дорожнього руху затверджених Постановою Кабінету Міністрів від 10 вересня 2001 року № 1306 передбачено обов`язок водіїв механічних транспортних засобів мати при собі посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії, через соціальну мережу «INSTAGRAM», відшукав невстановлену особу стосовно якої відомості виділені в окреме кримінальне провадження, та 26 червня 2022 року засобом електронного зв`язку через повідомлення, зв`язався з нею, після чого вказана особа за грошову винагороду обіцяла йому виготовити завідомо підроблене посвідчення водія. З метою досягнення обумовленої домовленості ОСОБА_3 через соціальну мережу «INSTAGRAM» надав вищевказаній невстановленій досудовим розслідуванням особі свої анкетні дані, в електронній формі фотокартку із власним зображенням, які було використано під час виготовлення завідомо підробленого посвідчення водія, тим самим сприяв невстановленій досудовим розслідуванням особі, у виготовлені завідомо підробленого документа, а саме посвідчення водія з серійним номером НОМЕР_2 від 28 червня 2022 року, виданого ТСЦ 8044 на ім`я ОСОБА_3 .

Надалі, при невстановлених обставинах (у невстановлений слідством час та місці), невстановленою особою, невстановленим способом, на підставі отриманих анкетних даних ОСОБА_3 виготовлено підроблений офіційний документ, а саме посвідчення водія серії НОМЕР_2 від 28 червня 2022 року, нібито видане територіальним сервісним центром МВС № 8044 на ім`я ОСОБА_3 , яке в дійсності йому не видавалось та яке надавало йомуправо керування транспортними засобами категорій «А», «В».

Після цього, у липні 2022 року, діючи з тим же умислом, з тією ж метою, ОСОБА_3 перебуваючи у м. Арциз Болградського району Одеської області отримав поштою від невстановленої досудовим розслідуванням особи зазначене підроблене посвідчення водія.

Крім того, 21 липня 2023 року близько о 17:50 годині ОСОБА_3 , керуючи транспортним засобом мопедом марки «Fada» без реєстраційного номеру, рухався проїзною частиною вулиці Свободи міста Арциз Одеської області, де був зупинений працівниками поліції для перевірки документів. Після чого, діючи з прямим умислом та мотивом, спрямованим на підтвердження нібито права керування транспортним засобом категорії «А», «В», усвідомлюючи протиправний характер своїх дій та наслідки, які можуть настати після їх вчинення, з метою реалізації свого протиправного умислу на використання завідомо підробленого документа - посвідчення водія серії НОМЕР_2 від 28 червня 2022 року, виданого на його ім`я, надав на законну вимогу поліцейського сектору реагування патрульної поліції ВП №1 Болградського РВП ГУНП в Одеській області дане посвідчення на підтвердження законності права керування транспортним засобом.

Зазначені дії ОСОБА_3 органом досудового розслідування кваліфіковані за ч.5 ст.27, ч.1 ст.358, ч.4 ст. 358 КК України, як пособництво, тобто надання засобів вчинення кримінального правопорушення іншими співучасниками, підроблення офіційного документа, який видається та посвідчується установою, яка має право видавати та посвідчувати такі документи, і який надає права та звільняє від обов`язків, з метою використання його підроблювачем та іншою особою; використання завідомо підробленого документа.

Положеннями ч.2 та 3 ст.381 КПК України передбачено, що суд розглядає обвинувальний акт щодо вчинення кримінального проступку без проведення судового розгляду в судовому засіданні за відсутності учасників судового провадження, якщо обвинувачений не оспорює встановлені під час дізнання обставини і згоден з розглядом обвинувального акту.

Спрощене провадження щодо кримінальних проступків здійснюється згідно із загальними правилами судового провадження, передбаченими цим Кодексом, з урахуванням положень цього параграфа.

До обвинувального акта прокурором додано клопотання, в якому зазначено, що враховуючи те, що підозрюваний беззаперечно визнав свою винуватість, не оспорює встановлені в досудовим розслідуванням обставини і згодний з розглядом обвинувального акту за його відсутності, у відповідності до положень ч.1 ст.302 КПК України просить суд розглянути кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_3 у вчиненні кримінальних проступків, передбачених ч. 5 ст. 27, ч. 1 ст. 358, ч. 4 ст. 358 КК України, у спрощеному порядку без проведення судового розгляду в судовому засіданні.

Також відповідно до вимог ч. 3 ст.302 КПК України до обвинувального акта було додано письмову заяву обвинуваченого ОСОБА_3 , згідно якої останній у присутності захисника адвоката ОСОБА_4 , беззаперечно визнав свою винуватість у вчиненні кримінального проступку передбаченого ч. 5 ст. 27, ч. 1 ст. 358, ч. 4 ст. 358 КК України, повністю згоден із встановленими досудовим розслідуванням обставинами, ознайомлений з обмеженням права апеляційного оскарження передбаченими ч.1 ст. 394 КПК України та згоден з розглядом обвинувального акту у спрощеному провадженні.

У даній заяві захисником адвокатом ОСОБА_4 підтверджено добровільність беззаперечного визнання винуватості підозрюваним, його згоду із встановленими в результаті досудового розслідування обставинами і згоду на розгляд обвинувального акта відносно нього у спрощеному порядку, без судового розгляду у судовому засіданні, за його відсутності. Враховуючи викладене, а також те, що вимоги КПК України виконано, суд дійшов висновку, що обвинувальний акт має бути розглянутий в порядку, передбаченому ст. 381-382 КПК України.

Ухвалою суду від 28 вересня 2023 року за клопотанням прокурора, у відповідності до вимог ст. 381 та 382 КПК України, матеріали кримінального провадження відносно ОСОБА_3 , за обвинуваченням у вчиненні кримінальних проступків передбачених ч. 5 ст. 27, ч. 1 ст. 358, ч. 4 ст. 358 КК України призначено до судового розгляду без проведення судового розгляду у судовому засіданні за відсутності учасників кримінального провадження.

Обставини вчинення ОСОБА_3 кримінальних проступків передбачених ч. 5 ст. 27, ч. 1 ст. 358, ч. 4 ст. 358 КК України не оспорюються учасниками судового провадження, про що свідчать додані до обвинувального акта їх письмові заяви.

Вивчивши обвинувальний акт, долучені до нього додатки та матеріали кримінального провадження, суд вважає доведеним те, що ОСОБА_3 , вчинив кримінальні проступки, передбачені ч. 5 ст. 27, ч. 1 ст. 358, ч. 4 ст. 358 КК України, а саме: пособництво, тобто надання засобів вчинення кримінального правопорушення іншими співучасниками, підроблення офіційного документа, який видається та посвідчується установою, яка має право видавати та посвідчувати такі документи, і який надає права та звільняє від обов`язків, з метою використання його підроблювачем та іншою особою та використання завідомо підробленого документа.

Враховуючи викладене, та те, що ОСОБА_3 обвинувачується у вчиненні кримінальних проступків, його заяву, в якій він зазначає, що не оспорює встановлені під час досудового розслідування обставини і згоден з розглядом обвинувального акта у спрощеному порядку без його участі, відсутність сумнівів в добровільності такої позиції обвинуваченого, суд дійшов висновку, що обвинувальний акт має бути розглянутий в порядку, визначеному статтями 381-382 КПК України.

При цьому, відповідно до частини 4 ст.107 КПК України в разі, якщо відповідно до положень цього Кодексу судове провадження здійснюється судом за відсутності осіб, фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді не здійснюється.

Відповідно до ч.2, 3 ст.382 КПК України вирок суду за результатами спрощеного провадження ухвалюється в порядку, визначеному КПК України, та повинен відповідати загальним вимогам до вироку суду. У вироку суду за результатами спрощеного провадження замість доказів на підтвердження встановлених судом обставин зазначаються встановлені органом досудового розслідування обставини, які не оспорюються учасниками судового провадження.

Суд, вивчивши обвинувальний акт та матеріали кримінального провадження надані органом досудового розслідування, керуючись законом та оцінюючи кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, та сукупність зібраних доказів з точки зору достатності та взаємозв`язку, дійшов висновку, що події кримінальних правопорушень (проступків) мали місце, вина обвинуваченого ОСОБА_3 щодо пособництва, тобто надання засобів вчинення кримінального правопорушення іншими співучасниками, підроблення офіційного документа, який видається та посвідчується установою, яка має право видавати та посвідчувати такі документи, і який надає права та звільняє від обов`язків, з метою використання його підроблювачем та іншою особою, та використання завідомо підробленого документа, при обставинах встановлених органом досудового розслідування поза розумним сумнівом, доведена повністю, а дії ОСОБА_3 обґрунтовано кваліфіковані за ч. 5 ст. 27, ч. 1 ст. 358, ч. 4 ст. 358 КК України, як пособництво, тобто надання засобів вчинення кримінального правопорушення іншими співучасниками, підроблення офіційного документа, який видається та посвідчується установою, яка має право видавати та посвідчувати такі документи, і який надає права та звільняє від обов`язків, з метою використання його підроблювачем та іншою особою, та використання завідомо підробленого документа.

Вирішуючи питання про призначення обвинуваченому покарання, суд виходить із встановленої ст. 50 КК України його мети кари, виправлення і запобігання вчиненню винним нових кримінальних правопорушень, заснованої на вимогах виваженості та справедливості, з урахуванням позиції Європейського суду з прав людини, відповідно до якої покарання як втручання держави в приватне життя особи повинно спрямовуватись на досягнення справедливого балансу між загальними інтересами суспільства та потребою захисту основоположних прав особи, - воно має бути законним (несвавільним), пропорційним (не становити надмірного тягаря для особи) (справи «Бакланов проти Росії» від 09 червня 2005 року; «Фрізен проти Росії» від 24 березня 2005 року; «Ісмайлова проти Росії» від 29 листопада 2007 року).

При цьому суд бере до уваги визначені ст. 65 КК України загальні засади призначення покарання стосовно обставин цієї справи, ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення і законну за нього санкцію, особу винного та визначені ст. 66 КК України пом`якшуючі його обставини; вид і розмір призначеного покарання має бути необхідним і достатнім для виправлення винної у скоєнні кримінальних правопорушень особи та попередження нових кримінальних правопорушень.

Відповідно до ч.2 ст.65 КК України, більш суворий вид покарання з числа передбачених за вчинений злочин призначається лише у разі, якщо менш суворий вид покарання буде недостатній для виправлення особи та попередження вчинення нею нових злочинів.

При цьому, суд враховує правовий висновок Верховного Суду, висловлений у постанові від 08 лютого 2018 року у справі №522/20964/16-к, відповідно до якого визначені у ст.65 КК України загальні засади призначення покарання є гарантією обрання винній особі необхідного і доцільного заходу примусу, який би ґрунтувався на засадах законності, гуманізму, індивідуалізації та сприяв досягненню справедливого балансу між правами і свободами особи та захистом інтересів прав держави і суспільства.

Відповідно до вказаних засад особі, яка вчинила злочин, має бути призначено покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів. Виходячи з принципу співмірності, цей захід примусу за своїм видом і розміром має бути адекватним (відповідним) характеру вчинених дій, їхній небезпечності та даним про особу винного. При виборі покарання мають значення і повинні братися до уваги обставини, які його пом`якшують і обтяжують.

При призначенні виду і розміру покарання обвинуваченому ОСОБА_3 суд у відповідності до ст. 65-67 КК України, приймає до уваги характер та ступінь суспільної небезпеки вчинених ним кримінальних правопорушень, які відповідно до ст. 12 КК України, є кримінальними проступками, мотиви і причини, які призвели до скоєння ним кримінальних проступків, його ставлення та поведінку після вчинення злочину, наслідки що настали, дані про особу, а саме те, що ОСОБА_3 повністю визнав свою вину у вчиненні інкримінованих діянь, активно сприяв розкриттю злочину, щиро кається у вчиненому, раніше не судимий, не перебуває на обліку у лікаря психіатра та нарколога, є військовослужбовцем військової частини НОМЕР_1 , на посаді старшого стрільця 3 механізованого відділення 1 механізованого взводу 6 механізованої роти 2 механізованого батальйону військової частини НОМЕР_1 , за місцем проживання та служби характеризується позитивно.

Обставинами, що пом`якшують покарання ОСОБА_3 згідно ст.66 КК України суд визнає щире каяття.

Обставин, що обтяжують покарання ОСОБА_3 відповідно до ст.67 КК України, судом не встановлено.

З урахуванням вище наведеного, суд, реалізуючи принцип законності, справедливості та індивідуалізації покарання, враховуючи усі обставини, які пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_3 , що істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого злочину, відсутність обтяжуючих покарання обставин, особи обвинуваченого та його відношення до вчиненого, вважає за можливе призначити покарання, у виді штрафу в розмірі п`ятисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян за вчинення кримінального проступку, передбаченого ч. 5 ст. 27, ч. 1 ст. 358 КК України, та у виді штрафу в розмірі п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян за вчинення кримінального проступку, передбаченого ч. 4 ст. 358 КК України, та на підставі ч. 1 ст. 70 КК України остаточне покарання визначити шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим.

Таке покарання, на переконання суду, є справедливим і достатнім для виправлення ОСОБА_3 , попередження вчинення ним кримінальних правопорушень та відповідатиме його меті, гуманності, справедливості і не потягне за собою порушення засад виваженості, що включає наявність розумного балансу між охоронюваними інтересами суспільства та правами особи, яка притягається до кримінальної відповідальності.

Долю речових доказів належить вирішити в порядку ст.100 КПК України.

Зі змісту ч.4 ст. 174 КПК України вбачається, що суд одночасно з ухваленням судового рішення, яким закінчується судовий розгляд, вирішує питання про скасування арешту майна.

Відповідно до ч.2 ст.124 КПК України, у разі ухвалення обвинувального вироку суд стягує з обвинуваченого на користь держави документально підтверджені витрати на залучення експерта.

Цивільний позов по справі не заявлено.

Установлено, що підстав для вирішення питань пов`язаних із запобіжним заходом відносно обвинуваченого немає з огляду на відсутність таких клопотань у учасників кримінального провадження та враховуючи, що відповідно до статей 22, 26 КПК України, суд у кримінальному провадженні вирішує лише ті питання, що винесені на його розгляд сторонами, які є вільними у використанні своїх процесуальних прав.

Керуючись ст.ст.381-382, ст.ст.368-371,373-374,376 КПК України, суд,

У Х В А Л И В:

ОСОБА_3 визнати винуватим у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 5 ст. 27, ч. 1 ст. 358, ч. 4 ст. 358 КК України та призначити покарання:

- за ч. 5 ст. 27, ч. 1 ст. 358 КК України покарання у виді штрафу в розмірі п`ятисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 8500 (вісім тисяч п`ятсот) гривень;

- за ч. 4 ст. 358 КК України покарання у виді штрафу в розмірі 50 (п`ятдесяти) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 (вісімсот п`ятдесят) гривень.

На підставі ч. 1 ст. 70 КК України за сукупністю кримінальних правопорушень шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, остаточно ОСОБА_3 призначити покарання у виді штрафу в розмірі п`ятисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 8500 (вісім тисяч п`ятсот) гривень.

Запобіжний захід ОСОБА_3 не обирався.

Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлено.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь держави судові витрати за проведення експертизи у сумі 1912,00 (одна тисяча дев`ятсот дванадцять) гривень.

Речові докази у кримінальному провадженні посвідчення водія серії НОМЕР_2 на ім`я ОСОБА_3 , знищити.

Скасувати арешт майна накладений ухвалою слідчого судді Саратського районного суду Одеської області від 02 серпня 2023 року.

Відповідно до ч.4 ст.382 КПК України копію вироку не пізніше дня, наступного за днем його ухвалення, надіслати учасникам судового провадження.

Відповідно до частини 1 статті 394 КПК України вирок суду першої інстанції, ухвалений за результатами спрощеного провадження в порядку, передбаченому статями 381 та 382 цього Кодексу, не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав розгляду провадження за відсутності учасників судового провадження, не дослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені досудовим розслідуванням обставини.

Вирок за результатами розгляду обвинувального акта щодо вчинення кримінального проступку може бути оскаржений протягом тридцяти днів з дня отримання його копії, шляхом подання апеляції до Одеського апеляційного суду, з урахуванням особливостей, передбачених статтею 394 КПК України.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

Суддя ОСОБА_1