ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-сс/803/2706/23 Справа № 184/2160/23 Суддя у 1-й інстанції - ОСОБА_1 Суддя у 2-й інстанції - ОСОБА_2
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 грудня 2023 року м. Дніпро

Дніпровський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду кримінальних справ:

головуючого, судді-доповідача ОСОБА_2

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційні скарги представника третьої особи, щодо майна якої вирішується питання про арешт адвоката ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Орджонікідзевського міського суду Дніпропетровської області від 20 листопада 2023 року про арешт майна у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000214 від 12.11.2023 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 249 Кримінального кодексу України (далі - КК),

за участю в режимі відеоконференції:

прокурора ОСОБА_7

третьої особи, щодо майна

якої вирішується питання про арешт ОСОБА_8

представника третьої особи, щодо майна

якої вирішується питання про арешт ОСОБА_6

ВСТАНОВИВ :

Обставини, встановлені рішенням слідчого судді, короткий зміст оскарженого рішення.

Ухвалою слідчого судді Орджонікідзевського міського суду Дніпропетровської області від 20 листопада 2023 року задоволено клопотання дізнавача СД ВП № 2 Нікопольського РУП ГУНП в Дніпропетровській області ст. лейтенант поліції ОСОБА_9 , погоджене з прокурором ОСОБА_10 та накладено арешт на речі виявлені під час огляду на береговій лінії водосховища № 14 в селі Шолохово Нікопольського району Дніпропетровської області, а саме: раки у кількості 89 штук; 1 карась; 1 окунь та 1 окунь річковий; акваланг "Автономний дихальний пристрій виготовлений з двох балонів"; водолазний резиновий костюм із сорочки та штанів; поясна система із навантаженням; резинові чоботи; резинові рукавиці.

В обґрунтування прийнятого рішення слідчий суддя зазначив, що існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 249 КК, що може бути підставою для застосування заходів забезпечення кримінального провадження щодо вилученого майна, оскільки воно відповідає критеріям речового доказу, передбаченим ст. 98 Кримінального процесуального кодексу (далі - КПК), тому для збереження речових доказів вказане майно підлягає арешту.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги і узагальненні доводи особи, яка її подала.

В апеляційній скарзі представник просить скасувати ухвалу слідчого судді про накладення арешту на акваланг, водолазний гумовий костюм, гумові чоботи та гумові рукавиці і постановити нову ухвалу, якою відмовити у задоволенні клопотання про накладення арешту на вказане майно.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги посилається на те, що слідчим суддею не були дотримані строки розгляду клопотання, передбачених ст. 172 КПК. Клопотання про арешт майна надійшло до суду 13.11.2023, судовий розгляд було розпочато 16.11.2023 о 9:00 год. В ході судового розгляду за клопотанням сторони обвинувачення було оголошено перерву до 11:00 год 20.11.2023 року без винесення відповідної ухвали. 20.11.2023 року після виступу сторін обвинувачення та захисту слідчим суддею проголошено вступну та резолютивну частину оскарженої ухвали.

Також вказує, що вищезазначене майно не може бути знаряддям вчинення кримінального правопорушення, оскільки не містить ніяких слідів вчинення кримінального правопорушення та ніяких слідчих дій провести з даним майном не можливо. Стосовно посилання сторони обвинувачення на можливе відшкодування «завданої» шкоди, звертає увагу, що на день подання клопотання стороною обвинувачення розмір завданої шкоди не встановлений, тому посилання на можливе відшкодування такої шкоди є передчасним та недоведеним.

Станом на день розгляду клопотання підозра нікому не оголошена. Арешт на вищезазначене майно може суттєво вплинути на стан здоров`я ОСОБА_8 , оскільки останній має проблеми зі здоров`ям (проблеми зі спиною) та за порадами лікарів здійснює пірнання під воду. Хворобливий стан спини ОСОБА_8 підтверджений відповідною довідкою, яка додавалася до заперечення.

Зазначає, що в клопотанні не було зазначено місце зберігання вилученого майна. Посилається на не дотримання слідчим суддею положень ч. 4 ст. 173 КПК, відповідно до яких, у разі задоволення клопотання слідчий суддя, суд застосовує найменш обтяжливий спосіб арешту майна, який не призведе до інших наслідків, які суттєво позначаються на інтересах інших осіб.

Позиції учасників судового провадження.

Власник майна та його представник підтримали апеляційну скаргу і з підстав, викладених у ній просили її задовольнити, а ухвалу слідчого судді скасувати та постановити нову, якою відмовити застосуванні арешту майна в зазначеній вище частині.

Прокурор в судовому засіданні заперечував проти задоволення апеляційної скарги та просив залишити її без задоволення, а ухвалу слідчого судді без змін.

Мотиви апеляційного суду.

Відповідно до п. 3 ч. 3, ч. 5 ст. 132 КПК застосування заходів забезпечення кримінального провадження не допускається, якщо слідчий, прокурор не доведе, що може бути виконане завдання, для виконання якого слідчий, прокурор звертається із клопотанням.

Під час розгляду питання про застосування заходів забезпечення кримінального провадження сторони кримінального провадження повинні подати слідчому судді або суду докази обставин, на які вони посилаються.

Відповідно до вимог ст. 173 КПК при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати правову підставу для арешту майна; можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 КПК).

Слідчий суддя, суд відмовляють у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, що його подала, не доведе необхідність такого арешту, а також наявність ризиків, передбачених абзацом другим частини першої статті 170 цього Кодексу.

Вказані вимоги кримінального процесуального закону при вирішенні питання про арешт майна, слідчим суддею виконані належним чином.

Як слідує з матеріалів провадження, до чергової частини ВП № 2 Нікопольського РУП ГУНП в Дніпропетровській області від працівника екологічної служби надійшло повідомлення про те, що на березі 14 водосховища у с. Шолохове Дніпропетровської області був виявлений ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 котрий незаконно виловив живі водні біоресурси, 12.11.2023 року о 13:31 проведено огляд місця події на береговій лінії водосховища № 14 в селі Шолохово Нікопольський район Дніпропетровської області координати: 47.7140886,33.9942259 де в ході огляду виявлено та вилучено раки у кількості 89 штук, 1 карась, 1 окунь та 1 окунь річковий, крім цього виявлено та вилучено акваланг "Автономний дихальний пристрій виготовлений з двох балонів" водолазний резиновий костюм із сорочки та штанів, поясна система із навантаженням, резинові чоботи, резинові рукавиці. Сума заподіяної діянням шкоди встановлюється.

За даним фактом 12.11.2023 року було відкрите кримінальне провадження № 0000214 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 249 КК України.

За результатами огляду майно, виявлене під час огляду ділянки місцевості тимчасово вилучене до ВП № 2 Нікопольського РУП ГУНП в Дніпропетровській області.

12.11.2023 року раки у кількості 89 штук, 1 карась, 1 окунь та 1 окунь річковий, крім цього виявлено та вилучено акваланг "Автономний дихальний пристрій виготовлений з двох балонів" водолазний резиновий костюм із сорочки та штанів, поясна система із навантаженням, резинові чоботи, резинові рукавиці визнано речовими доказами.

12.11.2023 року раки у кількості 89 штук, 1 карась, 1 окунь та 1 окунь річковий передано працівникам державного відділу охорони водних біоресурсів «Рибоохоронний патруль» під письмову розписку.

Частиною першою статті 249 КК передбачена відповідальність за незаконне зайняття рибним, звіриним або іншим водним добувним промислом, якщо воно заподіяло істотну шкоду.

Відповідно до ч. 1 ст. 98 КПК речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення... або, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження...

Задовольняючи клопотання дізнавача про арешт майна, слідчий суддя зазначив, що відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК, вилучене під час огляду майно, підлягає арешту, оскільки відповідають критеріям, зазначеним в ст. 98 КПК, а саме є речовими доказами за ознаками знаряддя та засобів вчинення злочину, тому твердження представника, що вказане майно не зберегло на собі сліди злочину, через що не може бути визнане речовими доказами, є неприйнятними.

З такими висновками погоджується і суд апеляційної інстанції, вважає їх законними, обґрунтованими і такими, що відповідають матеріалам справи.

У випадку, передбаченому п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Отже, слідчим суддею належним чином дотримані вимоги ст. 173 КПК, а саме враховані правова підстава для арешту майна, можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні, розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження та наслідків арешту майна для третіх осіб і обраний належний спосіб такого арешту. З таким рішенням погоджується і суд апеляційної інстанції та вважає, що застосування цього заходу забезпечення кримінального провадження не становить надмірний тягар для ОСОБА_8 і не порушує баланс між завданнями кримінального провадження та обмеженням права власності останнього.

Відповідно до ч. 3 ст. 170 КПК у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті (арешт майна з метою забезпечення збереження речових доказів), арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу, що спростовує доводи представника про неповідомлення жодній особі про підозру у даному кримінальному провадженні.

Стосовно доводів апеляційної скарги про недотримання слідчим суддею строків розгляду клопотання, передбачених ст. 172 КПК, а саме, що клопотання надійшло до суду 13.11.2023, судовий розгляд було розпочато 16.11.2023 і потім оголошено перерву до 11:00 год 20.11.2023 року, без винесення відповідної ухвали.

Як видно з журналу судового засідання перерва в судовому засіданні 16.11.2023 оголошено за клопотанням представника для ознайомлення з матеріалами клопотання, у зв`язку з чим та для забезпечення прав власника майна та його представника і була оголошена перерва в судовому засіданні. Постановлення окремої письмової ухвали про оголошення перерви в судовому засіданні КПК не вимагає, тому такі доводи представника є явно необґрунтованими.

Посилання в апеляційній скарзі представника на стан здоров`я ОСОБА_8 та на рекомендації лікарів, а саме що ОСОБА_8 необхідний акваланг та інше майно для лікування, то суд апеляційної інстанції вважає такі доводи непереконливими, оскільки як видно з медичних документів, долучених представником вони датовані 2018 роком і в них зазначено обмеження по осьовим навантаженням на хребет.

Доводи апеляційної скарги представника на не дотримання слідчим суддею положень ч. 4 ст. 173 КПК, відповідно до яких, у разі задоволення клопотання слідчий суддя, суд застосовує найменш обтяжливий спосіб арешту майна, який не призведе до інших наслідків, які суттєво позначаються на інтересах інших осіб, суд апеляційної інстанції також відхиляє, оскільки вони містить аргументів як обмеження права ОСОБА_8 володіння та користування аквалангом, водолазним костюмом, чоботами та рукавицями суттєво позначиться на його життєдіяльність чи вплине на інтереси інших осіб.

Відповідно до абз. 2 ч. 1 ст. 170 КПК завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

Стандарт доказування під час розгляду слідчим суддею питання про арешт майна з метою збереження речових доказів є меншими ніж для повідомлення особі про підозру, висунення обвинувачення і, тим більше доведеності обвинувачення в суді. Мета арешту майна є забезпечення дієвості кримінального провадження та полягає в сприянні розслідуванню злочину через підтвердження або спростування підозр, які стали підставою для вилучення майна та його арешту.

На даному етапі досудового розслідування дізнавач, слідчий або прокурор не зобов`язані мати докази, достатні для повідомлення про підозру або пред`явлення обвинувачення, оскільки це завдання наступних етапів досудового розслідування.

Водночас, у випадку, якщо наявність зв`язку між арештованим майном та розслідуваним кримінальним правопорушенням у межах досудового розслідування буде спростована або будуть проведені всі необхідні слідчі дії з таким майном, чи встановлено відсутність складу чи події злочину, а так само стороною обвинувачення у розумні строки, в значенні ст. 28 КПК, не будуть вжиті належні заходи для встановлення та перевірки відповідних обставин і прийняття рішення відповідно до ст. 283 КПК, власники або законні володільці цього майна наділені правом ініціювати, в порядку ст. 174 КПК, питання про скасування накладеного арешту.

Враховуючи вищевикладене, а також те, що вказане в клопотанні дізнавача та ухвалі слідчого судді майно може бути доказом розслідуваного злочину, існує необхідність проведення ряду слідчих та інших процесуальних дій для встановлення обставин, які підлягають доказуванню відповідно до ст. 91 КПК, апеляційний суд доходить висновку, що рішення слідчого судді є законним та обґрунтованим і відсутні підстави для його скасування, при цьому інші доводи апеляційної скарги не спростовують правильність таких висновків, у зв`язку з чим не можуть бути задоволені.

Керуючись статтями 170, 172, 173, 405, 407, 419, 422 КПК, апеляційний суд,

ПОСТАНОВИВ :

Апеляційну скаргу представника третьої особи, щодо майна якої вирішується питання про арешт адвоката ОСОБА_6 залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді Орджонікідзевського міського суду Дніпропетровської області від 20 листопада 2023 року про арешт майна у кримінальному провадженні № 0000214 за ознаками ч. 1 ст. 249 КК залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та касаційному оскарженню не підлягає.

Судді:

____________________ ____________________ ____________________

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4