Справа № 702/788/23
Провадження № 1-кп/702/129/23
В И Р О К

І МЕНЕМ У К Р А Ї Н И

12.10.2023 м. Монастирище

Монастирищенський районний суд Черкаської області в складі:

головуючої судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянув у підготовчому відкритому судовому засіданні в залі судових засідань м. Монастирище кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001396 від 18.08.2023 про обвинувачення ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Миколаїв, громадянина України, зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 , місце фактичного проживання: АДРЕСА_2 , раніше не судимого, не працюючого, не одруженого, освіта професійно-технічна,

у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України,

за участю сторін кримінального провадження:

прокурора ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 ,

обвинуваченого ОСОБА_3 ,

в с т а н о в и в :

ОСОБА_3 18.08.2023 близько 09 год проходив біля міського стрільбища, яке знаходиться у адміністративних межах м. Монастирище, Уманського району Черкаської області, де сів відпочивати за столиком, який призначений для чищення та розбирання зброї.

В цей же момент, в траві, на землі, він помітив дві паперові упаковки, відкривши які, всередині виявив предмети, зовні схожі на патрони, по 30 штук в кожній упаковці в загальній кількості 60 патронів калібру 5.45 мм та, достовірно знаючи, що знайдені ним предмети відносяться до категорії бойових припасів, всупереч вимогам, визначеним «Інструкцією про порядок виготовлення, придбання, зберігання, обліку, перевезення та використання вогнепальної, пневматичної, холодної і охолощеної зброї, пристроїв вітчизняного виробництва для відстрілу патронів, споряджених гумовими чи аналогічними за своїми властивостями метальними снарядами несмертельної дії, та патронів до них, а також боєприпасів до зброї, основних частин зброї та вибухових матеріалів», затвердженою наказом Міністерства внутрішніх справ України від 21.08.1998 № 622, «Положенням про дозвільну систему», затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 12.10.2012 № 576 та Постановою Верховної Ради України «Про право власності на окремі види майна» № 2471-12 від 17.06.1992, умисно, усвідомлюючи протиправність своїх дій, незаконно взяв їх та поклав до сумки, що мав із собою, таким чином без передбаченого законом дозволу придбав та почав переносити бойові припаси.

Після цього, ОСОБА_3 з вищевказаними предметами попрямував по дорозі по вул. Незалежності в м. Монастирище Черкаської області, де 18.08.2023, в ході реагування на повідомлення про виявлення особи, яка повідомила, що при собі має бойові припаси, в період часу з 13 години 06 хвилин по 13 годину 20 хвилин під час огляду місця події по вул. Незалежності в м. Монастирище, Уманського району, Черкаської області співробітниками поліції Уманського РУП ГУНП в Черкаській області було виявлено та вилучено у ОСОБА_6 дві паперових упаковки, наповнені предметами, зовні схожими на патрони, по 30 патронів в кожній в загальній кількості 60 патронів калібру 5,45 мм, які згідно висновку експерта №СЕ-19/124-23/9907- БЛ є проміжними патронами, які спорядженні кулею із сталевим осердям (7Н6, 7Н6М) промислового виробництва м. Луганськ, Україна, які придатні для стрільби.

Своїми умисними діями ОСОБА_3 вчинив злочин, передбачений ч. 1 ст. 263 КК України - незаконне придбання, носіння бойових припасів, без передбаченого законом дозволу.

Під час досудового розслідування 21.09.2023 між обвинуваченим ОСОБА_3 за участі захисника ОСОБА_5 та прокурором - начальником Монастирищенського відділу Уманської окружної прокуратури Черкаської області на підставі статей 468 - 470, 472 КПК України укладено угоду про визнання винуватості, яка ними підписана і згідно з якою вони дійшли згоди щодо правової кваліфікації дій обвинуваченого за ч. 1 ст. 263 КК України; беззастережне визнання підозрюваним (обвинуваченим) ОСОБА_3 своєї винуватості у вчинені злочину, як під час досудового розслідування так і під час судового розгляду; відшкодування процесуальних витрат, пов`язаних з проведенням судової експертизи зброї № СЕ - 19/124 - 23/9907 - БЛ в сумі 1 195,00 грн.

За вказаною угодою сторони погодили покарання за вчинений злочин за ч. 1 ст. 263 КК України у вигляді позбавлення волі на строк 3 роки. На підставі ст. 75 КК України ОСОБА_3 звільнити від відбування призначеного покарання з випробуванням із покладенням на нього обов`язків передбачених ст. 76 КК України.

Сторони усвідомлюють, що з урахуванням п. 20 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 13 від 11.12.2015 «Про практику здійснення судами кримінального провадження на підставі угод» тривалість іспитового строку та обов`язки, які покладаються на особу, яку звільнено від відбування покарання з випробуванням згідно з ч. 3 ст. 75 КК України визначаються виключно судом, за яким суд зобов`язаний покласти на ОСОБА_3 обов`язки як на особу, звільнену від відбування покарання з випробуванням.

Сторонами погоджено на підставі ст. 96 - 1, п. 3 ч. 1 ст. 96 - 2 КК України застосувати спеціальну конфіскацію майна, яке було предметом злочину, а саме речових доказів у кримінальному провадженні - 30 гільз та 30 патронів 5,45 мм, які упаковані до спец - пакету з паперовою биркою Черкаського НДЕКЦ, які знаходяться у кімнаті зберігання речових доказів Уманського РУП ГУНП в Черкаській області.

За змістом угоди обвинувачений ОСОБА_3 усвідомлює та розуміє положення ст. 473 КПК України, відповідно до якого наслідком укладання та затвердження угоди про визнання винуватості для сторін є: - для прокурора і підозрюваного - обмеження права оскарження вироку згідно з положеннями ст. 394, 424 КПК України; - для підозрюваного - відмова від здійснення прав, передбачених п.1 ч. 4 ст. 474 КПК України. Обвинувачений ОСОБА_3 розуміє, що виконання зобов`язання іншою стороною в рамках цієї угоди цілком залежить від дотримання ним Закону і будь-якого положення складеної угоди. У разі невиконання угоди про визнання винуватості відповідно до ст. 476 КПК України прокурор має право упродовж строків давності притягнення до кримінальної відповідальності звернутися до суду з клопотанням про скасування вироку та судового розгляду кримінального провадження в загальному порядку. Обвинувачений ОСОБА_3 розуміє, що умисне невиконання умов угоди є підставою для притягнення його до кримінальної відповідальності за ст. 389-1 КК України.

Судом з`ясовано в обвинуваченого, чи розуміє він наслідки укладення та затвердження угоди про визнання винуватості, у відповідності до ч. 2 ст. 473 КПК України.

Обвинувачений ОСОБА_3 пояснив, що йому зрозумілі права, визначені ч. 4 ст. 474 КПК України, наслідки укладання та затвердження угоди про визнання винуватості, а саме: в обмеженні його права на оскарження вироку згідно з положеннями ст. 394 і 424 цього Кодексу та відмова від здійснення прав, передбачених абзацами 1 та 4 п. 1 ч. 4 ст. 474 КПК України, характер обвинувачення, вид і міру покарання, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди судом, а саме те, що йому буде призначена остаточна міра покарання у виді 3 років позбавлення волі, наслідки умисного невиконання угоди, передбачені ст. 389-1 КК України. Його рішення укласти угоду про визнання винуватості є добровільним, не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді. Просить затвердити угоду про визнання винуватості укладену між ним та прокурором Монастирищенського відділу Уманської окружної прокуратури від 21.09.2023.

Захисник ОСОБА_5 в підготовчому судовому засіданні просив затвердити добровільно укладену угоду про визнання винуватості між ОСОБА_3 та прокурором Монастирищенського відділу Уманської окружної прокуратури від 21.09.2023.

Прокурор ОСОБА_4 у підготовчому судовому засіданні просив затвердити укладену угоду про визнання винуватості між ним та ОСОБА_3 від 21.09.2023.

Розглядаючи питання про затвердження угоди про визнання винуватості, суд приходить до наступних висновків.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 468 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим про визнання винуватості.

За умовами ч. 4 ст. 469 КПК України угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості, тяжких злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам.

Укладення угоди про визнання винуватості у кримінальному провадженні, в якому бере участь потерпілий, не допускається.

Судом встановлено, що ОСОБА_3 обґрунтовано обвинувачується у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України, який згідно із ст. 12 КК України є тяжким злочином.

Обвинувачений беззастережно визнав свою винуватість у вчиненні злочину за вказаних у обвинувальному акті обставин; внаслідок вчинення злочину шкода завдана лише державним інтересам; сторони добровільно уклали угоду про визнання винуватості, зміст якої відповідає вимогам ст. 472 КПК України та розуміють наслідки затвердження такої угоди, передбачені ч. 2 ст. 473 КПК України. Судом не встановлено підстав для відмови в затвердженні угоди, визначених в ч. 7 ст. 474 КПК України.

Згідно з п. 1 ч. 3 ст. 314 КПК України, при прийнятті рішення у підготовчому судовому засіданні суд має право, зокрема, затвердити угоду. За умовами ч. 1 ст. 475 КПК України якщо суд переконається, що угода може бути затверджена, він ухвалює вирок, яким затверджує угоду, і призначає узгоджену сторонами міру покарання.

Виходячи з викладеного, суд дійшов висновку про можливість затвердження угоди про визнання винуватості і призначення узгодженого сторонами виду і міри покарання відповідно до вимог ч. 4 ст. 469 КПК України, оскільки умови угоди про визнання винуватості відповідають інтересам суспільства, а відтак затвердження угоди у даному провадженні забезпечить справедливе та в розумні строки вирішення кримінальної справи при мінімальних витратах державних ресурсів, а також зменшить навантаження на органи прокуратури і суду.

У даному кримінальному провадженні відсутні потерпілі, а кримінальним правопорушенням не завдано шкоди правам та інтересам громадян або інтересам юридичних осіб, а внаслідок вчинення обвинуваченим кримінального правопорушення не завдано матеріальних збитків державі.

В укладенні даної угоди згідно з п. 9 ч.2 ст. 52 КПК України брав участь захисник.

Суд вважає, що узгоджене сторонами покарання відповідає тяжкості злочину, обране з урахуванням особи обвинуваченого та обставин, що пом`якшують та обтяжують покарання останнього.

Так, обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_3 , суд вважає щире каяття.

Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_3 судом не встановлено.

Також судом встановлено, що дії ОСОБА_3 за ч. 1 ст. 263 КК України кваліфіковано правильно, узгоджена міра покарання відповідає загальним засадам призначення покарання, визначених статтями 50, 65 КК України.

Відповідно до ч. 2 ст. 75 КК України суд приймає рішення про звільнення від відбування покарання з випробуванням у випадку затвердження угоди про примирення або про визнання вини, якщо сторонами угоди узгоджено покарання у виді виправних робіт, службового обмеження для військовослужбовців, обмеження волі, позбавлення волі на строк не більше п`яти років, а також узгоджено звільнення від відбування покарання з випробуванням.

Отже, на підставі ч. 2, 3 ст. 75 КК суд вважає можливим при затвердженні угоди про визнання винуватості, звільнити ОСОБА_3 від відбування покарання з встановленням іспитового строку. Тривалість іспитового строку та обов`язки, які покладаються на особу, звільнену від відбування покарання з випробуванням, визначаються судом.

Враховуючи викладене, суд дійшов висновку про наявність правових підстав для затвердження цієї угоди, шляхом визнання ОСОБА_3 винним у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України та призначення йому узгодженої міри покарання з визначенням іспитового строку та покладенням обов`язків, які передбачені ст. 76 КК України.

Згідно з п. 1 ч. 2 ст. 96-1 КК України спеціальна конфіскація застосовується, зокрема, на підставі обвинувального вироку суду.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 96-2 КК України спеціальна конфіскація застосовується у разі, якщо гроші, цінності та інше майно, зокрема, були предметом кримінального правопорушення, крім тих, що повертаються власнику (законному володільцю), а у разі, коли його не встановлено, - переходять у власність держави.

Оскільки, 30 гільз та 30 патронів 5,45, є предметом злочину, вчиненого обвинуваченим, вилучені та передані на зберігання до Уманського РУП ГУНП в Черкаській області та за наявності підстав, визначених ч. 1 ст. 96-1 КК України, суд вважає за необхідне до речових доказів у вигляді 30 гільз та 30 патронів 5,45, застосувати спеціальну конфіскацію на підставі ст. 96-1, 96-2 КК України.

Цивільний позов не заявлений.

Процесуальні витрати за проведення експертиз підлягають стягненню з обвинуваченого на користь держави на підставі ст. 124 КПК України.

Заходи забезпечення кримінального провадження до обвинуваченого не застосовувалися. Клопотання про їх застосування не надходило.

Керуючись ст. 314, 370, 373, 374, 394, 468-476 КПК України, суд

у х в а л и в :

Затвердити угоду про визнання винуватості від 21.09.2023, укладену між прокурором та обвинуваченим ОСОБА_3 .

Визнати винуватим ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України.

Призначити ОСОБА_3 покарання за ч. 1 ст. 263 КК України у виді 3 (трьох) років позбавлення волі.

Керуючись ст. 75 - 76 КК України ОСОБА_3 від відбування покарання у виді 3 (трьох) років позбавлення волі звільнити з випробуванням, якщо він протягом визначеного судом іспитового строку тривалістю 1 (один) рік не вчинить нового кримінального правопорушення і виконає покладені на нього обов`язки:

1. Періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації.

2. Повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

3. Не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Цивільний позов по справі не заявлено.

На підставі ст. 96-1, 96-2 КК України застосувати у кримінальному проваджені спеціальну конфіскацію та конфіскувати на потреби Збройних сил України речові докази: 30 гільз та 30 патронів калібру 5,45 м, які є предметами злочину та передані на зберігання доУманського РУП ГУНП в Черкаській області.

Стягнути з обвинуваченого ОСОБА_3 на користь держави витрати за проведення судової експертизи зброї № СЕ - 19/124 - 23/9907 - БЛ в сумі 1 195 (одна тисяча сто дев`яносто п`ять) грн 00 коп.

Заходи забезпечення кримінального провадження не застосовувались.

Вирок може бути оскаржений до Черкаського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги через Монастирищенський районний суд Черкаської області протягом 30 днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо скаргу не було подано, або у разі подання апеляційної скарги після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції, якщо вирок не скасовано.

Роз`яснити учасникам провадження, що згідно статті 476 КПК України, у разі невиконання угоди про визнання винуватості прокурор має право звернутися до суду, який затвердив таку угоду, з клопотанням про скасування вироку. Клопотання про скасування вироку, яким затверджена угода, може бути подано протягом встановлених законом строків давності притягнення до кримінальної відповідальності за вчинення цих кримінальних правопорушень.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому, захиснику та прокурору.

Суддя ОСОБА_1