Справа № 571/832/17
ВИРОК

Іменем України

11 грудня 2023 рокуБородянський районний суд

Київської області в складі: головуючого -судді ОСОБА_1

за участі секретаря судового засідання - ОСОБА_2 ,

прокурора - ОСОБА_3 ,

обвинуваченої - ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань Бородянського районного суду в смт Бородянка Київської області кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000078 від 14 липня 2015 року, про обвинувачення ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки міста Києва, громадянки України, яка проживає в АДРЕСА_1 , зареєстрована в АДРЕСА_2 , одруженої, має одну неповнолітню дитину, раніше не судимої,

у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 27 і ч. 3 ст. 358, ч. 1 ст. 375 КК України,

встановив:

Органом досудового розслідування ОСОБА_4 обвинувачується в тому, що Указом Президента України від 23 серпня 2012 року № 484/2012 «Про призначення суддів» ОСОБА_4 призначена на посаду судді Коростенського міськрайонного суду Житомирської області строком на 5 років.

ОСОБА_4 19 грудня 2012 року склала присягу судді, а саме урочисто присягнула об`єктивно, безсторонньо, неупереджено, незалежно, справедливо та кваліфіковано здійснювати правосуддя, підкоряючись лише закону та керуючись принципом верховенства права, чесно і сумлінно виконувати обов`язки судді, дотримуватись етичних принципів і правил поведінки судді, не вчиняти дій, що порочать звання судді або підривають авторитет правосуддя.

Відповідно до ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Як визначено в ст. 129 Конституції України (в редакції, чинній на час скоєння вказаних кримінальних правопорушень), судді при здійсненні правосуддя незалежні і підкоряються лише закону. Основними засадами судочинства є: законність, рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом, змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості, гласність судового процесу та його повне фіксування технічними засобами.

Статтею 2 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» (в редакції, що діяла на час вчинення кримінальних правопорушень) передбачено, що суд, здійснюючи правосуддя на засадах верховенства права, забезпечує кожному право на справедливий суд та повагу до інших прав і свобод, гарантованих Конституцією і законами України, а також міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.

Відповідно до ч. 1 ст. 6 указаного Закону України суди здійснюють правосуддя на основі Конституції і законів України та на засадах верховенства права.

Згідно зі ст. 8 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» (в редакції, що діяла на час вчинення кримінальних правопорушень) ніхто не може бути позбавлений права на розгляд його справи в суді, до підсудності якого вона віднесена процесуальним законом.

Положеннями ч. 1 ст. 48 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» (в редакції, що діяла на час вчинення кримінальних правопорушень) визначено, що суддя здійснює правосуддя на основі Конституції і законів України, керуючись при цьому принципом верховенства права.

Статтею 55 згаданого Закону України встановлено, що суддя, серед іншого, повинен додержуватися присяги судді, зобов`язаний своєчасно, справедливо та безсторонньо розглядати і вирішувати судові справи відповідно до закону з дотриманням засад і правил судочинства.

Суддя присягає об`єктивно, безсторонньо, неупереджено, незалежно та справедливо здійснювати правосуддя, підкоряючись лише закону та керуючись принципом верховенства права, чесно і сумлінно виконувати обов`язки судді, дотримуватися морально-етичних принципів поведінки судді, не вчиняти дій, що порочать звання судді та принижують авторитет судової влади.

У Кодексі суддівської етики, затвердженому XI з`їздом суддів України 22 лютого 2013 року, визначено, що суддя повинен бути прикладом неухильного додержання присяги судді, а також дотримання високих стандартів поведінки з метою зміцнення довіри громадян у чесність, незалежність, неупередженість та справедливість суду, старанно й неупереджено виконувати покладені на нього обов`язки та вживати заходів для поглиблення своїх знань та вдосконалення практичних навичок. Також суддя повинен здійснювати судочинство в межах та в порядку, визначених процесуальним законом.

Пунктом 66 Рекомендацій СМ/Rес (2010) 12 Комітету Міністрів Ради Європи державам-членам щодо суддів встановлено, що тлумачення закону,оцінювання фактів та доказів, які здійснюють судді для вирішення справи, не повинні бути приводом для цивільної або дисциплінарної відповідальності, за винятком випадків злочинного наміру або грубої недбалості.

Виходячи з положень ст. 41 Конституції України (в редакції, що діяла на час вчинення кримінальних правопорушень), кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом. Громадяни для задоволення своїх потреб можуть користуватися об`єктами права державної та комунальної власності відповідно до закону. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним. Примусове відчуження об`єктів права приватної власності може бути застосоване лише як виняток з мотивів суспільної необхідності, на підставі і в порядку, встановлених законом, та за умови попереднього і повного відшкодування їх вартості. Примусове відчуження таких об`єктів з подальшим повним відшкодуванням їх вартості допускається лише в умовах воєнного чи надзвичайного стану.

Незважаючи на обов`язок неухильно дотримуватися зазначених норм, суддя Коростенського міськрайонного суду Житомирської області ОСОБА_4 , будучи службовою особою і носієм судової влади, маючи відповідну фахову підготовку, знехтувала вимогами законодавства і постановила завідомо неправосудне рішення за таких обставин.

До Коростенського міськрайонного суду Житомирської області 04 листопада 2014 року надійшла позовна заява ОСОБА_5 до Коростенської міської ради про надання додаткового строку для прийняття спадщини, розгляд якої автоматизованим розподілом визначено за суддею ОСОБА_4 (цивільна справа № 279/8318/14-ц).

Ухвалою судді ОСОБА_4 від 05 листопада 2014 року вказану позовну заяву ОСОБА_5 залишено без руху у зв`язку з її невідповідністю вимогам ст. 119 ЦПК України та заявнику надано строк для усунення недоліків протягом 5 днів з дня отримання копії ухвали.

У судді ОСОБА_4 виник умисел на винесення завідомо неправосудного рішення на користь ТОВ «Демос-90» про визнання за цим підприємством права власності на об`єкт незавершеного будівництва офісно-житлового комплексу, розташованого за адресою: АДРЕСА_3 .

Для постановлення завідомо неправосудного рішення на користь ТОВ «Демос-90», а також для надання своїм діям законного вигляду та одночасного приховування протиправності свого діяння, суддя Коростенського міськрайонного суду Житомирської області ОСОБА_4 вирішила залучити до розгляду цивільної справи № 279/8318/14-ц представників ТОВ «Демос-90» і ОСОБА_6 шляхом подання до суду завідомо підробленої заяви від імені ОСОБА_5 про збільшення позовних вимог.

З цією метою ОСОБА_4 умовлянням схилила знайомого адвоката ОСОБА_7 , щодо якого кримінальне провадження за ч. 3 ст. 358 КК України закрито у зв`язку із закінченням строків давності притягнення до кримінальної відповідальності, виготовити і підписати завідомо підроблену заяву від імені ОСОБА_5 про збільшення позовних вимог та залучення до розгляду цивільної справи другого відповідача ТОВ «Демос-90» і третю особу, яка заявляє самостійні вимоги на предмет спору, ОСОБА_6 .

Виконуючи прохання судді ОСОБА_4 у невстановленому слідством місці, у період з 04 листопада 2014 року по 10 листопада 2014 року, адвокат ОСОБА_7 , щодо якого кримінальне провадження за ч. 3 ст. 358 КК України закрито у зв`язку із закінченням строків давності притягнення до кримінальної відповідальності, не будучи обізнаним про кримінально протиправний умисел судді ОСОБА_4 на постановлення завідомо неправосудного рішення, виготовив від імені ОСОБА_5 без його відома і згоди заяву про збільшення позовних вимог, яку особисто підписав, надавши їй таким чином статусу офіційного документа.

До цієї заяви ОСОБА_7 , щодо якого кримінальне провадження за ч. 3 ст. 358 КК України закрито у зв`язку із закінченням строків давності притягнення до кримінальної відповідальності, вніс завідомо неправдиві відомості про те, що нібито померлий батько ОСОБА_5 - ОСОБА_8 на початку 2009 року дав грошові кошти для інвестування їх у житлову площу в об`єкті будівництва - офісно-житловому комплексі АДРЕСА_3 ОСОБА_6 , який, у свою чергу, передав ці кошти ТОВ »Демос-90», і тому саме з ТОВ «Демос-90» їх потрібно стягнути.

Виготовлена ОСОБА_7 , щодо якого кримінальне провадження за ч. 3 ст. 358 КК України закрито у зв`язку із закінченням строків давності притягнення до кримінальної відповідальності, завідомо підроблена заява про збільшення позовних вимог не містила викладу обставин, якими позивач обґрунтовував свої вимоги, у ній не були зазначені докази, що підтверджують кожну обставину або наявність підстав для звільнення від доказування, у зв`язку з її поданням не було сплачено судовий збір відповідно до кількості заявлених позовних вимог, а також до неї не було долучено жодного додатка, перелік яких містився у первісному позові ОСОБА_5 . Крім цього, у заяві не було усунуто інші недоліки, вказані в ухвалі судді ОСОБА_4 від 05 листопада 2014 року.

Незважаючи на це, суддя ОСОБА_4 , достовірно знаючи, що діє всупереч вимогам закону і справедливості, умисно порушуючи положення ст. 119, 120, 121 ЦПК України з метою постановлення у подальшому завідомо неправосудного судового рішення на користь ТОВ «Демос-90», для надання своїм діям законного вигляду та одночасного приховування протиправності свого діяння 10 листопада 2014 року у приміщенні Коростенського міськрайонного суду Житомирської області, розташованому за адресою: Житомирська область, м. Коростень, вул. Сосновського, 38, постановила ухвалу про відкриття провадження у справі за позовною заявою, виготовленою і підписаною ОСОБА_7 , щодо якого кримінальне провадження за ч. 3 ст. 358 КК України закрито у зв`язку із закінченням строків давності притягнення до кримінальної відповідальності, від імені ОСОБА_5 . Судове засідання вона призначила на 15 годину 30 хвилин 21 листопада 2014 року.

О 14-й годині 28 хвилин 21 листопада 2014 року у приміщенні Коростенського міськрайонного суду Житомирської області за адресою: Житомирська область, м. Коростень, вул. Сосновського, 38, суддя ОСОБА_4 відкрила судове засідання, встановила особи представників відповідача та третьої особи, оголосила склад суду та з`ясувала явку сторін - учасників судового розгляду.

При цьому, достовірно знаючи, що позивач ОСОБА_5 та відповідач - Коростенська міська рада, які не з`явилися в судове засідання, судові повістки, а також копії ухвали від 10 листопада 2014 року про відкриття провадження у справі не отримали, суддя ОСОБА_9 грубо і цілеспрямовано, порушуючи вимоги ст. 169 ЦПК України, розгляд справи в межах строків, встановлених ст. 157 ЦПК України, не відклала.

Продовжуючи свої кримінально протиправні дії, спрямовані на постановлення завідомо неправосудного судового рішення на користь ТОВ «Демос-90» та приховування протиправності свого діяння, суддя ОСОБА_4 о 14-й годині 30 хвилин на місці в судовому засіданні ухвалила рішення про прийняття до розгляду з первісним позовом ОСОБА_5 позовної заяви третьої особи - ОСОБА_6 до ТОВ «Демос-90» про стягнення коштів та зустрічної позовної заяви ТОВ «Демос-90» до ОСОБА_6 про визнання права власності на об`єкт незавершеного будівництва офісно-житлового комплексу, розташованого за адресою: АДРЕСА_3 , загальною площею 1311,9 кв. м, які не відповідають вимогам ст. 119-121 ЦПК України.

З метою надання своїм діям законного вигляду та одночасного приховування протиправності свого діяння, суддя ОСОБА_4 , ігноруючи вимоги ст. 127 ЦПК України, копії позовних заяв ОСОБА_6 та ТОВ «Демос-90» з додатками учасникам судового розгляду, а саме ОСОБА_5 та Коростенській міській раді, не направила, передбачених законом заходів, необхідних для з`ясування всіх обставин у справі, не вжила, зокрема, незважаючи на те, що об`єкт незавершеного будівництва офісно-житлового комплексу розташований в м. Києві, питання щодо передачі справи до іншого суду за правилами виключної підсудності, а саме за місцезнаходженням нерухомого майна, не вирішила і о 14-й годині 35 хвилин видалилася до нарадчої кімнати.

Продовжуючи свої кримінально протиправні дії, спрямовані на постановлення завідомо неправосудного судового рішення, суддя ОСОБА_4 , будучи службовою особою і носієм судової влади, свідомо і цілеспрямовано використовуючи своє службове становище всупереч інтересам правосуддя, маючи відповідну фахову підготовку, діючи умисно, достовірно знаючи, що діє всупереч вимогам закону і справедливості, будучи обізнаною із вимогами чинного законодавства України, прагнучи та бажаючи всупереч матеріальному та процесуальному закону постановити судове рішення, яке за своєю суттю не може бути і не є актом правосуддя, грубо порушуючи передбачені ч. 1 ст. 114 та ст. 115 ЦПК України правила підсудності щодо нерухомого майна, а також вимоги ст. 213-215 ЦПК України щодо законності, обґрунтованості та змісту судового рішення, реалізовуючи свій кримінально протиправний умисел на постановлення завідомо неправосудного судового рішення, за відсутності в матеріалах справи належних та допустимих доказів у приміщенні Коростенського міськрайонного суду Житомирської області по вул. Сосновського, 38, у м. Коростені Житомирської області склала, підписала, постановила та 21 листопада 2014 року, о 15-й годині 42 хвилини, проголосила у судовому засіданні завідомо неправосудне судове рішення.

Незаконним рішенням ОСОБА_4 задовольнила безпідставні та необґрунтовані позовні вимоги ТОВ «Демос-90» про визнання за ним права власності на об`єкт незавершеного будівництва офісно-житлового комплексу, розташованого за адресою: АДРЕСА_3 , загальною площею 1311,9 кв. метрів.

У подальшому, близько 16-ї години, 21 листопада 2014 року суддя Коростенського міськрайонного суду Житомирської області ОСОБА_4 з метою надання своїмдіям законного вигляду та одночасного приховування протиправності свого діяння у приміщенні Коростенського міськрайонного суду Житомирської області по вул. Сосновського, 38, у м. Коростені Житомирської області повторно умовила та схилила адвоката ОСОБА_7 , щодо якого кримінальне провадження за ч. 3 ст. 358 КК України закрито у зв`язку із закінченням строків давності притягнення до кримінальної відповідальності, підписати завідомо неправдиву заяву про залишення позову ОСОБА_5 до Коростенської міської ради про надання додаткового строку для прийняття спадщини без розгляду.

На прохання судді ОСОБА_4 адвокат ОСОБА_7 , щодо якого кримінальне провадження за ч. 3 ст. 358 КК України закрито у зв`язку із закінченням строків давності притягнення до кримінальної відповідальності, близько 16-ї години, 21 листопада 2014 року, у приміщенні Коростенського міськрайонного суду Житомирської області, не будучи обізнаним про кримінально протиправний умисел судді ОСОБА_4 на постановлення завідомо неправосудного рішення, повторно підписав від імені ОСОБА_5 , без його відома і згоди, надану суддею ОСОБА_4 заяву про залишення позову ОСОБА_5 до Коростенської міської ради про надання додаткового строку для прийняття спадщини без розгляду, надавши їй таким чином статусу офіційного документа, та передав цю заяву судді ОСОБА_4 .

Крім цього, суддя ОСОБА_4 , усвідомлюючи той факт, що підписана адвокатом ОСОБА_7 , щодо якого кримінальне провадження за ч. 3 ст. 358 КК України закрито у зв`язку із закінченням строків давності притягнення до кримінальної відповідальності, заява від імені ОСОБА_5 про залишення позову ОСОБА_5 до Коростенської міської ради про надання додаткового строку для прийняття спадщини без розгляду є підробленою, з метою приховання вчиненого нею кримінального правопорушення - ухвалення завідомо неправосудного рішення на користь ТОВ "Демос-90" 21 листопада 2014 року в приміщенні Коростенського міськрайонного суду, розташованому за адресою: Житомирська область, м. Коростень, вул. Сосновського, 38, постановила ухвалу про залишення позовних вимог ОСОБА_5 без розгляду.

Ухвалене суддею ОСОБА_4 завідомо неправосудне рішення про визнання за ТОВ «Демос-90» права власності на об`єкт незавершеного будівництва видане представнику ТОВ «Демос-90».

Копію цього рішення 30 січня 2015 року директором ТОВ «Демос-90» ОСОБА_10 подано до управління державної реєстрації Головного територіального управління юстиції у м. Києві для реєстрації права власності зазначеного нерухомого майна за ТОВ «Демос-90», чим створено передумови до його незаконного привласнення.

Рішенням апеляційного суду Житомирської області від 03 червня 2015 року апеляційну скаргу ТОВ «Лабораторія інформаційних систем та технологій», яким надано письмові докази стосовно того, що товариство є комітентом за договором комісії від 23 травня 2007 року № 1/05/17, орендарем земельної ділянки у АДРЕСА_3 , та власником об`єкта незавершеного будівництва офісно-житлового комплексу, розташованого за вказаною адресою, рішення Коростенського міськрайонного суду від 21 листопада 2014 року № 279/8318/14-ц скасовано в частині задоволення позовних вимог ТОВ «Демос-90» та ухвалено нове рішення про відмову в задоволенні позову.

Апеляційним судом Житомирської області встановлено, що рішення Коростенського міськрайонного суду Житомирської області від 21 листопада 2014 року за змістом не відповідає вимогам ст. 25 ЦПК України, а висновки суду щодо предмета спору зроблено всупереч вимогам ст. 213-214 ЦПК України.

Зокрема, апеляційним судом встановлено, що ТОВ «Демос-90», заявивши вимоги про визнання права власності на об`єкт незавершеного будівництва офісно-житлового комплексу, розташованого за адресою: м. Київ,вул. Жилянська, 26, загальною площею 1311,9 кв. м, не надало до суду належних і допустимих доказів на їх підтвердження, а суд, задовольняючи позов, у своєму рішенні не виклав доводів, які він досліджував, та доказів, на підставі яких зроблено правові висновки.

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 11 листопада 2015 року касаційну скаргу ТОВ "Демос-90" відхилено, рішення апеляційного суду Житомирської області від 03 червня 2015 року залишено без змін.

Таким чином ОСОБА_4 обвинувачується в тому, що вона вчинила підбурювання адвоката до складання і видачі завідомо підроблених офіційних документів, які посвідчують певні факти, що мають юридичне значення, вчинене повторно, та постановлення суддею завідомо неправосудного рішення, тобто кримінальні правопорушення, передбачені ч.4 ст. 27, ч.3 ст. 358 та ч.1 ст. 375 КК України.

Допитана в судовому засіданні обвинувачена ОСОБА_4 винуватою себе не визнала. Суду пояснила, що дійсно являється суддею Коростенського міськрайонного суду, розглядає всі категорії справ. Справу Сітайла розглядала. У зв`язку із відсутністю справи не пам`ятає подробиць справи. Під час розгляду справи нею були допущені процесуальні порушення, за що притягувалась до дисциплінарної відповідальності. Адвоката ОСОБА_11 знає, з ним спілкується, так само як з іншими адвокатами. Щодо справ, то ні з сторонами, ні з представниками не спілкується. Справа за позовом ОСОБА_12 про визначення додаткового строку для прийняття спадщини нею розглядалась. Подробиці справи вона не пам`ятає. Чи направлявся виклик учасникам справи про розгляд справи не знає. З ОСОБА_11 з приводу обставин цієї справи не спілкувалась. Про те яким чином надійшла заява про збільшення позовних вимог їй не відомо. Яким чином реєструються документи вона не знає. Протягом дня їй приносять папку з документами, які секретар розкладає в справи. Як надійшла позовна заява ОСОБА_13 , вона не знає. В судовому засіданні були представники учасників, вона та секретар судового засідання. З приводу цієї справи ні з ким з учасників не спілкувалась. Під час нарадчої кімнати ні з ким з учасників не спілкувалась. В журналі судового засідання невірно зазначено час судового засідання. Насправді засідання відбувалось пізніше, ніж зазначено в журналі. На користь ОСОБА_14 вона ніякі рішення не приймала. ОСОБА_14 знає як правника, він хотів бути суддею і з цього приводу з ним і спілкувалась. Одного часу вони спілкувались між собою як помічники депутатів. 21 листопада 2014 року з ОСОБА_14 з приводу справи не спілкувалась. В цій справі свідомо нічого не порушила. Порушення, які були нею допущені в цій справі, вчинені не умисно. Як розглядалась справа вона не пам`ятає. Про те, що заява від імені ОСОБА_12 підписана адвокатом ОСОБА_11 їй було не відомо. Про те, що ОСОБА_11 мав відношення до цієї справи їй не було відомо. В судовому засіданні ОСОБА_11 не приймав участь, справа ніяких доручень на його ім`я не містила. При розгляді справи було багато клопотань. Яким чином складалась заява про збільшення позовних вимог вона не знає. Наскільки вона пам`ятає, позов про визнання права власності був поданий в судовому засіданні. Коли і яким чином залишила позов ОСОБА_12 без розгляду вона не пам`ятає. Пояснила допущені порушення невеликим досвідом. 21 листопада 2014 року з ОСОБА_11 з приводу цієї справи не спілкувалась. Голова суду на той час не доводила до відому про те, що ОСОБА_13 неодноразово подавав позови. Про те, що позовна заява ОСОБА_13 розглядалась іншими суддями їй не відомо. Також надала додаткові пояснення, відповідно до яких пояснила, що при розгляді справи вважала, що зустрічний позов повинен розглядатися разом із первісним позовом, тому не направила справу за підсудністю. Якщо б позов щодо цього майна надійшов як первісний, вона б його не розглядала, оскільки справа не підсудна суду.

Крім того судом були досліджені наступні докази.

Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_5 засвідчив, що після смерті його батька звертались до суду із заявою про прийняття спадщини. Всім займалась дружина і попросили подати заяву ОСОБА_7 , були помилки, переписували заяву. Подавали заяву до суду в Коростені. Ухвалу про залишення без руху позову не пам`ятає. Кошти якісь дружина платила, які і кому не знає. ТОВ «Демос 90» і ОСОБА_13 раніше не були відомі. Про них дізнався лише згодом. Батько кошти на інвестування ніякі не надавав. Із заявою про збільшення позовних вимог та залучення до участі у справі ТОВ «Демос 90» він не звертався. Всім займалась дружина. Про заяви, подані адвокатом, він нічого не знає, всім займалась дружина. Не пам`ятає, чи викликали його в суд. Не пам`ятає, чи приймав участь в розгляді справи. Про надходження ухвал не пам`ятає. В суді був, підписав заяву про розгляд справи без участі. Чи надходили рішення, не пам`ятає. Згодом рішення про надання додаткового строку отримав.

Допитана в судовому засіданні свідок ОСОБА_15 засвідчила, що чоловік звертався до суду із заявою про надання строку для прийняття спадщини. Заяву готував адвокат ОСОБА_7 . Позов був поданий до Коростенського суду. Чи надходила з суду ухвала про залишення позову без руху, не пам`ятає. Кошти сплачували лише ОСОБА_7 за те, що він займається справою. Ні «ТОВ Демос 90», ні ОСОБА_13 їй не відомі. Батько чоловіка не надавав кошти на інвестування будівництва. Із заявою про збільшення позовних вимог до суду не звертались, доручення з цього приводу адвокату не надавали. Адвокат не повідомляв про подання заяви про збільшення позовних вимог і про залучення до справи ТОВ «Демос 90». Участь у розгляді судом справи не приймали. Про засідання 21 листопада 2014 року адвокат не повідомляв. Заяву про залишення позову без розгляду вони не писали. Адвокат давав документ на підпис, щоб слухати справу без них, який вона підписала, але що за заява була вона не читала. Ухвала про залишення позову без розгляду не надходила, але це не точно, вона не пам`ятає. В суді була один раз, щось підписала і більше в суді не була. Оформленням спадщини займався виключно адвокат ОСОБА_7 . Про те, що подавались якісь заяви вони дізнались лише в прокуратурі. Адвокат заспокоїв. Через деякий час спадщину оформили.

Допитана в судовому засіданні свідок ОСОБА_16 засвідчила, що в жовтні-листопаді 2014 року працювала помічником судді ОСОБА_4 . В її посадові обов`язки входила підготовка проектів процесуальних документів. Вхідна кореспонденція суду реєструється через канцелярію суду. Якщо в судовому засіданні подані документи, то вони подаються секретарем на реєстрацію до канцелярії. При отриманні кореспонденції канцелярією, на ній проставляється печатка суду про одержання. Помічник судді не мав права проставляти штамп суду про отримання документа та прийняти заяву. Помічник судді не приймає заяви. В жовтні-листопаді 2014 року наказу про покладення на неї (помічника судді) обов`язків про отримання документів не пам`ятає. В будь-якому випадку документи реєструвались в канцелярії. Яким чином надійшла заява ОСОБА_5 про збільшення позовних вимог та про залишення його позову без розгляду, не пам`ятає. Цих заяв вона не пам`ятає. Справу за заявою ОСОБА_5 не пам`ятає. Не пам`ятає, чи проставляла штампи, чи якісь відмітки на документах, які надходили до суду. Також не змогла пояснити як виконала написи на заявах ОСОБА_5 про збільшення позовних вимог, про залишення його позову без розгляду та відсутність на штампах вхідної кореспонденції суду, які містились на заявах ОСОБА_5 номерів вхідної кореспонденції. Сітайла, його дружину, ОСОБА_13 чи ОСОБА_17 вона не пам`ятає, вони ій не відомі. Якісь документи під час допиту показували, але які то були документи, не пам`ятає.

Допитана в судовому засіданні свідок ОСОБА_18 засвідчила, що в жовтні-листопаді 2014 року працювала секретарем вхідної кореспонденції Коростенського міськрайонного суду, тому до кола її службових повноважень входило приймання та реєстрація вхідної кореспонденції. В Коростенському міськрайонному суді є один штамп про отримання документації, який зберігається і знаходиться в канцелярії суду. За його збереження відповідальні вона та старший секретар суду. Вказаний штамп отримувала вранці від старшого секретаря, а після закінчення робочого часу повертала старшому секретарю для поміщення в сейф. Коли виходить в справах з робочого місця, штамп залишається на столі. До столу є доступ лише у працівників суду. Вхідну кореспонденцію, яка надійшла поштою чи принесена безпосередньо особою, вона приймає особисто. Документи, принесені секретарями судових засідань, вона теж приймає та реєструє. Реєструються всі заяви, які надходять до суду. При отриманні документів на них проставляється штамп суду із написом «одержано». На відбитку вказується дата надходження документу до суду, номер за яким його зареєстровано в суді та ставиться підпис особи, яка прийняла документ. На документі обов`язково проставляється штамп про отримання. Не знає, чи міг інший працівник проставити на документі штамп. Справу за позовом ОСОБА_12 не пам`ятає, заяви від нього не пам`ятає. Про реєстрацію документів помічником судді ОСОБА_19 не пам`ятає.

Допитана в судовому засіданні свідок ОСОБА_20 засвідчила, що в жовтні-листопаді 2014 року працювала на посаді секретаря суду по цивільним справам. До її повноважень входило оформлення цивільних справ, відправлення сторонам кінцевих рішень по цивільним справам. Оформлення цивільних справ відбувається наступним чином: позов надходить до канцелярії суду, після цього позов передається їй і вона вносить його в систему, яка здійснює авторозподіл. Сформована справа передається судді, визначеному системою. Після розгляду справа повертається до канцелярії. І потім надсилається рішення сторонам. На рішення суду печатку ставив керівник апарату. Старший секретар проставляв штампи на вхідній кореспонденції, або інша особа в разі її відсутності. Справу ОСОБА_12 не пам`ятає добре. По справі заводила справу та відправляла рішення. Заяви ОСОБА_5 про збільшення позовних вимог та про залишення позову без розгляду не приймала. Про випадки прийняття таких заяв помічником або секретарем судді не відомо. Коли справа розглянута, секретар здає справу, вони відмічають картку, і тоді пишуть супровідні листи і направляють на пошту рішення. Вхідна кореспонденція надходила тільки через канцелярію.

Допитана в судовому засіданні свідок ОСОБА_21 засвідчила, що з 2007 року працює на посаді секретаря Коростенського міськрайонного суду. В жовтні-листопаді 2014 року виконувала обов`язки старшого секретаря суду. До кола її службових повноважень входив контроль за роботою канцелярії суду, реєстрація вхідної кореспонденції, формування справ. В суді наявний один штамп про одержання документації, який знаходиться в канцелярії суду, який зберігався в сейфі або шухляді столу, вона відповідальна за його збереження. Вранці вона видавала штамп секретарю суду, відповідальному за отримання вхідної кореспонденції, а в кінці робочого дня забирала. У 2014 році користуватися штампом мали право вона та ОСОБА_22 ( ОСОБА_22 ). Штамп завжди був на столі або у неї, або у ОСОБА_22. Випадків передачі штампу працівникам не відповідальним за одержання кореспонденції суду не було. Інші працівники суду не використовували штамп. Доступ до штампу був у всіх працівників, але використовувати могли лише вони двоє. Використання штампу іншими працівниками їй не відомо. Якщо людина приносить документ, він реєструється з проставленням штампу. Якщо в судовому засіданні подано документ, секретар приносить його до канцелярії, він реєструється і повертається секретарю. Секретар чи помічник судді не має право зареєструвати документ. Заяви про збільшення позовних вимог та про залишення позову без розгляду обов`язково реєструються. Під час реєстрації документу на ньому проставляється штамп про одержання, зазначається вхідний номер, дата та підпис. Справу ОСОБА_12 не пам`ятає. Як надходили документи по справі не пам`ятає. ОСОБА_26 не відомий.

Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_24 засвідчив, що йому відомо про наявність спірних ситуацій між керівниками ТОВ «Демос» та ТОВ «ЛІСТ». В 2014 році йому стало відомо те, що вживались заходи щодо реєстрації майна в м.Києві по вул. Жилянській, 26 на ТОВ «Демос». Також було з`ясовано, що суд розглянув справу без участі ТОВ «ЛІСТ», яке являється власником зазначеного майна. Про цивільну справу йому стало відомо, коли справа вже була розглянута. Співзасновки ТОВ «ЛІСТ» випадково дізнались про рішення суду перевіряючи реєстри.

Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_25 засвідчив, що з 2002 року є засновником Товариства з обмеженою відповідальністю «Лабораторія інформаційних систем та технологій» («ЛІСТ»). У 2003 році товариство придбало майновий комплекс на АДРЕСА_3 , де планували побудувати офісно-житловий комплекс. Поряд з придбаним майновим комлексом будувався житловий будинок, за будівництво якого відповідав ОСОБА_10 , який до цього був директором ТОВ «Демос-90». Після знайомства з ОСОБА_10 вирішили взяти його на роботу та призначити директором ТОВ «ЛІСТ». Також йому знайомий ОСОБА_26 , який працював у ОСОБА_10 в ТОВ «Демос-90». В подальшому між ТОВ «Демос-90» та ТОВ «ЛІСТ» укладено договір комісії на будівництво офісно-житлового комплексу по вул. Жилянська, 26. Про позов ОСОБА_6 до ТОВ «Демос-90» та про зустрічний позов ТОВ «Демос-90» відомо не було. У розгляді цієї справи ТОВ «ЛІСТ» не приймало участь. При зверненні ТОВ «ЛІСТ» до реєстраційної служби в м Києві стало відомо, що ТОВ «Демос-90» подало заявку на реєстрацію об`єкта незавершеного будівництва. Підставою для реєстрації стало рішення Коростенського міськрайонного суду. У зв`язку з цим ТОВ «ЛІСТ» звернулось до апеляційного суду, який скасував рішення Коростенського міськрайонного суду та виніс окрему ухвалу відносно судді. Із суддею ОСОБА_27 він знайомий не був, але до скасування її рішення вона через їх спільного знайомого домовилась про зустріч з ним в м Києві, під час якої вона хотіла щось запропонувати та пояснити. Після скасування рішення зі ОСОБА_26 та ОСОБА_17 не спілкувався. Також було з`ясовано, що ОСОБА_13 неодноразово подавав позови до суду доки справа не потрапила до судді ОСОБА_28 .

Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_7 засвідчив, що знайомий із подружжям ОСОБА_12 , оскільки надавав їм правову допомогу. Проект позовної заяви ОСОБА_5 про надання додаткового строку для прийняття спадщини від 31 жовтня 2014 року можливо готував він. Позовну заяву від імені ОСОБА_5 про збільшення позовних вимог та про залишення позову без розгляду він не готував. З представниками ТОВ «Демос-90» не знайомий. Із суддею ОСОБА_28 знайомий, знає її як суддю суду, в якому часто брав участь в судових процесах. Із суддею спілкувався телефоном з приводу організаційних питань. З приводу справи ОСОБА_12 із суддею не спілкувався. В подальшому ОСОБА_7 відмовився надавати покази відповідно до ЗУ «Про адвокатуру та адвокатську діяльність», оскільки інформація, яка стала йому відома в ході надання правової допомоги ОСОБА_12 , є адвокатською таємницею. Також відмовився від давання показань відповідно до ст. 63 Конституції України. Не зміг пояснити чому у висновку експерта зазначено, що саме ним виконано підпис на заявах ОСОБА_5 про збільшення позовних вимог та про залишення позову без розгляду, з даного приводу йому нічого невідомо.

Допитана в судовому засіданні 01 жовтня 2019 року свідок ОСОБА_29 , покази якої були відтворені в судовому засіданні з носія відеофонограми у зв`язку із перебуванням її за межами території України, засвідчила, що з 2013 року працювала на посаді секретаря судових засідань судді ОСОБА_28 . Коростенського міськрайонного суду. До її посадових обов`язків входить повідомлення учасників про виклик до суду, ведення журналу судового засідання, перевірка явки учасників, оформлення справ та інші. У цивільній справі №279/8318/14-ц опис матеріалів по 53 сторінку складала вона і підпис виконаний нею. Підпис в описі означає, що опис складено нею і вона посвідчує його правильність. Опис складається перед здачею справи до канцелярії. Після складання і підписання опису матеріалів справи, сформовані томи передає до канцелярії суду. Коли здавала справу №279/8318/14-ц, вона містила 53 аркуші. Якби в рамках цивільної справи №279/8318/14-ц до справи були долучені інші документи, то в описі про це мабуть повинен зазначати секретар канцелярії. Рішення сторонам направляє канцелярія за підписом судді. Після огляду матеріалів цивільної справи №279/8318/14-ц повідомила, що їй невідомо хто продовжив опис тому №1 з 54 сторінки, підпис не її, можливо це зробила канцелярія суду. Обов`язок інформування учасників цивільного процесу про дату та час розгляду справи покладається на секретарів судового засідання, тобто на неї. Про дату та час розгляду справи завжди повідомляє лише рекомендованим листом з повідомленням про вручення. Оскільки у справі №279/8318/14-ц відсутні корінці про поштове відправлення повісток, то вона не може сказати яким чином повідомила учасників про розгляд справи 21 листопада 2014 року, чи викликала ОСОБА_6 та ТОВ «Демос-90», не пам`ятає. Помічник судді учасників процесу не викликає, бо це не входить до її службових повноважень. Випадків коли б замість неї учасників процесу викликав помічник судді не було. Яким чином в судове засідання 21 листопада 2014 року були викликані ОСОБА_5 та Коростенська міська рада не знає. Відсутність повісток у справі може свідчити про те, що вона їх не викликала. У її практиці не було випадків коли б вона не повідомляла учасників процесу про дату та час розгляду справи. Журнал судового засідання від 21 листопада 2014 року вела вона, інформація, викладена в ньому, відповідає дійсності. Згідно з журналом судове засідання у цивільній справі №279/8318/14-ц розпочалось 21 листопада 2014 року о 14 год. 27 хв. 58 с., перерва в судовому засіданні не оголошувалась. Згідно з журналом о 14 год. 35 хв. суддя видалилась до нарадчої кімнати. Якби суддя оголосила перерву, то вона б внесла це в журнал. Без оголошення перерви сторони не можуть покинути судове засідання, а у разі залишення стороною судового засідання, про це обов`язково було б відображено в журналі. Згідно з журналом в період з 14 год. 27 хв. по 14 год. 35 хв. 31 с. тривало судове засідання, зал судового засідання сторони не покидали. Оглянувши рахунок про сплату судового збору у цивільній справі №279/8318/14-ц зазначила, що його проплата здійснена ОСОБА_51 о 14 год. 34 хв. 21 листопада 2014 р. Як ОСОБА_51 о 14 год. 34 хв. оплатив судовий збір і одночасно приймав участь у розгляді справи, пояснити не може, оскільки він знаходився в судовому засіданні. Можливо це сталося у зв`язку з тим, що на комп`ютері невірно зазначено час. Під час розгляду справи №279/8318/14-ц, 21 листопада 2014 року явку сторін перевіряла. Відповідно до ухвали про відкриття провадження від 10 листопада 2014 року розгляд справи №279/8318/14-ц призначено на 15 год. 50 хв. 21 листопада 2014 року, чому судове засідання розпочалось раніше невідомо. Яким чином ТОВ «Демос-90» і ОСОБА_6 дізнались про розгляд справи 21 листопада 2014 року о 14 год. 27 хв. їй невідомо. В матеріалах справи є лише розписка про отримання ухвали про залишення позову без руху. Про отримання ухвали про відкриття провадження розписки відсутні. Як правило ухвала про відкриття провадження відправляється сторонам. Чому ухвала про залишення позовної заяви ОСОБА_5 без руху була направлена йому 11 листопада 2014 року, вже після постановлення ухвали про відкриття провадження за його позовом, пояснити не змогла. Заяву ОСОБА_5 про збільшення позовних вимог, датовану 21 листопада 2014 року, вона не приймала, і як вона потрапила до матеріалів цивільної справи №279/8318/14-ц їй невідомо, однак, категорично заявила, що цю заяву не приймала. Штамп на документах про їх одержання ставить канцелярія. Раніше був такий випадок, коли в журналі був зазначений не той час. Що на комп`ютері і який там зазначений час суддя не бачить. При розгляді цієї справи хтось запізнювався на судове засідання, тому розгляд справи розпочався пізніше 15 години 30 хвилин. Під час розгляду цієї справи ОСОБА_11 не був учасником справи. Якщо в засіданні подаються документи, то їх в канцелярію носить вона. Цивільну справу №279/8318/14-ц формувала та зшивала вона. Заява ОСОБА_5 про збільшення позовних вимог вже була в матеріалах справи. Позовна заява третьої особи та зустрічна позовна заява були в справі, як вони там опинились не знає. Справу підшивала вже коли передавала її в канцелярію.

Допитаний в ході досудового розслідування 10 лютого 2016 року як свідок ОСОБА_30 , покази якого (т.9 а.с.224-228) були оголошені в судовому засіданні у зв`язку із його смертю, показав, що з 01 червня 2012 року працював на посаді судді Коростенського міськрайонного суду; суддю ОСОБА_28 знає з грудня 2012 року та перебуває з нею в суто робочих стосунках. Оглянувши ухвалу суду №279/8062/14-ц пояснив, що автоматизованою системою документообігу суду розгляд позовних заяв ОСОБА_6 до ТОВ «Демос-90» було визначено за ним. Ознайомившись із змістом цих позовів він з`ясував, що відповідачем є ТОВ «Демос-90» юридичною адресою якого указано м Київ вул. Жилянська, 30-а. Відповідно до ст. 109 ЦПК України позови до юридичних осіб подаються за місцем їх знаходження. Оскільки ТОВ «Демос-90» знаходиться в м Києві, що не є територією м. Коростеня, то відповідно до ст. 115 ЦПК України позовні заяви були повернуті позивачу для подачі до належного суду по територіальності. Коментувати розгляд суддею ОСОБА_28 цивільної справи відмовився з етичних міркувань. До матеріалів цивільної справи обов`язково долучається поштовий конверт у якому надійшли позови, інші заяви без виключень. Помічникам судді, секретарям заборонено приймати заяви (позови) поза межами судового засідання без реєстрації в канцелярії суду. Належним повідомленням вважається вручення особі судової повістки, яка відправляється рекомендованим листом із зворотнім повідомленням. Чому ОСОБА_6 сім разів звертався до Коростенського міськрайонного суду із одним і тим же позовом йому невідомо. Спілкування з іншими суддями Коростенського міськрайонного суду або іншими працівниками суду з приводу численних позовних заяв ОСОБА_6 він не пам`ятає.

Допитана в ході досудового розслідування 10 лютого 2016 року як свідок ОСОБА_31 , покази якої (т.9 а.с.229-234) були оголошені в судовому засіданні у зв`язку із її смертю, показала, що з кінця квітня 2014 року працювала на посаді голови Коростенського міськрайонного суду; суддю ОСОБА_28 знає з грудня 2012 року та перебуває з нею в суто робочих стосунках. Оглянувши ухвалу суду №279/9806/14-ц пояснила, що 18 листопада 2014 року до Коростенського міськрайонного суду надійшла позовна заява ОСОБА_6 про стягнення з ТОВ «Демос-90». Автоматизованою системою позовна заява була розподілена та передана для розгляду їй. Вивченням позову було встановлено, що справа не підсудна Коростенському міськрайонному суду оскільки відповідач мав юридичну адресу в м.Києві. Внаслідок надходження заяви позивача нею 20 листопада 2014 року постановлено ухвалу про повернення ОСОБА_6 його позовної заяви. Після 20 листопада 2014 року вона з`ясувала, що упродовж кінця жовтня і листопада 2014 року до суду надходили аналогічні позови від ОСОБА_6 жоден з яких до розгляду суддями прийнятий не був. Чому ОСОБА_6 сім раз звертався до суду з одним і тим самим позовом їй невідомо. З приводу численних позовних заяв ОСОБА_6 , вона спілкувалась із суддями ОСОБА_32 , ОСОБА_33 , ОСОБА_34 .. Із суддею ОСОБА_28 ці питання вони не обговорювали. Їй невідомо, чи була обізнана ОСОБА_28 або її помічник та секретар про вказані позови ОСОБА_6 .

З витягу з Єдиного реєстру досудових розслідувань вбачається, що 14 липня 2015 року на підставі заяви ОСОБА_35 , слідчим прокуратури Житомирської області ОСОБА_36 внесені відомості про кримінальне правопорушення №0000078 за ст. 375 КК України за фактом постановлення окремими суддями Житомирської області 21 листопада 2014 року завідомо неправосудного рішення, в інтересах третіх осіб, з корисливих мотивів (т. 2 а.с.1).

Відповідно до письмової заяви, поданої 11 червня 2015 року до прокуратури Житомирської області, представник Товариства з обмеженою відповідальністю «Лабораторія інформаційних систем та технологій» ОСОБА_35 просить притягнути до кримінальної відповідальності суддю Коростенського міськрайонного суду Житомирської області ОСОБА_28 , яка винесла завідомо неправомірне рішення під час розгляду справи №279/8318/14ц (т. 2 а.с.2-7).

З доданої до письмової заяви, поданої 11 червня 2015 року до прокуратури Житомирської області, копії рішення Коростенського міськрайонного суду Житомирської області у справі №279/8318/14-ц вбачається, що 21 листопада 2014 року Коростенський міськрайонний суд Житомирської області у складі: головуючого судді ОСОБА_28 при секретарі ОСОБА_29 розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду міста Коростеня Житомирської області цивільну справу за позовом ОСОБА_5 до Коростенської міської ради, Товариства з обмеженою відповідальністю «Демос-90», з участю третьої особи, яка заявляє самостійні вимоги на предмет спору ОСОБА_6 про надання додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини та стягнення коштів, та зустрічним позовом ТОВ «Демос-90» до ОСОБА_6 про визнання права власності вирішив: в задоволенні первісного позову ОСОБА_6 відмовити; позовні вимоги за зустрічним позовом задоволити; визнати за Товариством з обмеженою відповідальністю «Демос -90» право власності на об`єкт незавершеного будівництва офісно-житлового комплексу, що розташований за адресою: АДРЕСА_3 (т.2 а.с. 44).

З доданої до письмової заяви, поданої 11 червня 2015 року до прокуратури Житомирської області, копії рішення Апеляційного суду Житомирської області від 03 червня 2015 року вбачається, що рішення Коростенського міськрайонного суду Житомирської області від 21 листопада 2014 року у справі № 279/8318/14-ц в частині задоволення позовних вимог скасовано та ухвалено нове рішення, яким в задоволенні зустрічного позову Товариства з обмеженою відповідальністю «Демос-90» до ОСОБА_6 про визнання права власності відмовлено. Підставою для скасування рішення та відмови у задоволенні зустрічного позову було те, що, як зазначив апеляційний суд, суд першої інстанції не звернув уваги на те, що Товариство з обмеженою відповідальністю «Демос-90» не надало належних та допустимих доказів на підтвердження позовних вимог і зосередився лише на переліку статтей ЦК України та прийшов до помилкового і передчасного висновку про наявність підстав для визнання за Товариством обмеженою відповідальністю «Демос-90» права власності. Крім того, на спростування доводів ТОВ «Демос-90», апеляційна скарга та додані до неї матеріали свідчать про те, що ТОВ «Лабораторія інформаційних систем та технологій» є комітентом за договором комісії, є орендарем земельної ділянки в АДРЕСА_3 та власником об`єкту незавершеного будівництва офісно-житлового комплексу, що розташований за цією ж адресою (т.2 а.с.55-57).

З доданої до письмової заяви, поданої 11 червня 2015 року до прокуратури Житомирської області, копії рішення про залишення заяви про державну реєстрацію прав та їх обтяжень без розгляду у зв`язку із її відкликанням від 17 березня 2015 року вбачається, що державний реєстратор Державної реєстраційної служби України залишив без розгляду у зв`язку із відкликанням заяву про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, прийняту 04 березня 2015 року, яку подав ОСОБА_10 , що діяв на підставі наказу виданого ТОВ «Демос-90» для проведення державної реєстрації права власності на незавершене будівництво, що розташоване в АДРЕСА_3 . До зазначеної заяви, крім інших документів, було додано рішення Коростенського міськрайонного суду Житомирської області у справі № 279/8318/14-ц від 21 листопада 2014 року (т.2 а.с.84-85).

21 вересня 2015 року старший слідчий СВ прокуратури Житомирської області ОСОБА_37 надав доручення т.в.о. заступника начальника спецпідрозділу ВБКОЗ УСБУ в Житомирській області на встановлення достатньої інформації про вчинене кримінальне правопорушення (т.2 а.с.58).

З листа заступника начальника відділу по боротьбі з корупцією та організованою злочинністю УСБУ в Житомирській області від 30 листопада 2015 року вбачається, що в ході виконання доручення слідчого отримано наступну інформацію: ОСОБА_28 має у своєму користуванні мобільний телефон із номером НОМЕР_1 ; ОСОБА_5 має у своєму користуванні мобільний телефон із номером НОМЕР_2 ; ОСОБА_6 має у своєму користуванні мобільний телефон із номером НОМЕР_3 ; ОСОБА_10 має у своєму користуванні мобільний телефон із номером НОМЕР_4 (т.2 а.с.59).

Відповідно до листа голови Коростенського міськрайонного суду від 06 січня 2015 року Коростенський міськрайонний суд Житомирської області повідомив старшого слідчого СВ прокуратури області ОСОБА_38 , що цивільна справа №279/8318/14-ц за позовом ОСОБА_5 до Коростенської міської ради, Товариства з обмеженою відповідальністю «Демос-90», з участю третьої особи, яка заявляє самостійні вимоги на предмет спору ОСОБА_6 про надання додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини та стягнення коштів, та зустрічним позовом ТОВ «Демос-90» до ОСОБА_6 про визнання права власності перебувала в провадженні судді ОСОБА_28 та розглянута 21 листопада 2014 року (т. 2 а.с. 87).

З листа т.в.о. начальника відділу по боротьбі з корупцією та організованою злочинністю УСБУ в Житомирській області від 29 лютого 2016 року вбачається, що в ході виконання доручення встановлено, що ОСОБА_7 займається адвокатською діяльністю, користується номером оператора мобільного зв`язку НОМЕР_5 , знайомий із суддею Коростенського міськрайонного суду Житомирської області ОСОБА_28 , обізнаний про судову справу по ТОВ «Демос-90» (т. 2 а.с. 89-90).

Відповідно до характеристики, наданої головою Коростенського міськрайонного суду, ОСОБА_28 Указом Президента України №484/2012 від 23 серпня 2012 року обрана суддею місцевого Коростенського міськрайонного суду Житомирської області строком на п`ять років. Виконувала обов`язки судді по розгляду кримінальних, цивільних та адміністративних матеріалів. Сумлінно та старанно відносилась до виконання своїх професійних обов`язків, працьовита, вимоглива. Постійно працює над підвищенням свого професійного рівня, майстерності та вдосконалення, вивчаючи юридичну літературу, діюче та нове законодавство, судову практику, вільно володіє державною мовою. З людьми працювати вміє, ставиться до них чуйно, уважно та розсудливо. До дисциплінарної відповідальності за час роботи на посаді судді не притягувалась (т.2 а.с.101).

Відповідно до листа Коростенської міської ради Житомирської області від 25 травня 2016 року, виконавчий комітет повідомив, що з Коростенського міськрайонного суду 03 листопада 2014 року вх.№з/С-1445 надійшла копія позовної заяви з додатками у справі № 279/8318/14-ц «Про надання додаткового строку для прийняття спадщини» від імені ОСОБА_5 . В подальшому до виконавчого комітету по даній справі надходили повідомлення з Апеляційного суду Житомирської області та Вищого спеціалізованого суду України (т. 2 а.с.103).

Відповідно до листа Державного підприємства «Інформаційні судові системи» Державної судової адміністрації України від 28 квітня 2016 року, в ході перевірки даних, що містяться в Центральній базі даних автоматизованої системи документообігу суду, по справі № 279/8318/14-ц (провадження 2/279/2016/14) Коростенського міськрайонного суду Житомирської області зафіксоване рішення від 21 листопада 2014 року. Зазначене судове рішення було направлено до Єдиного державного реєстру судових рішень 05 березня 2015 року об 11:34, під логіном користувача SVM, який в системі відповідає співробітнику ОСОБА_28 (т. 2 а.с. 106).

Відповідно до відповіді Коростенського міськрайонного суду Житомирської області від 05 липня 2016 року, згідно з даними реєстрації вхідної кореспенденції в АСДС не проходили реєстрацію наступні документи: 07 листопада 2014 року заява ОСОБА_5 про збільшення позовних вимог; 21 листопада 2014 року заява ОСОБА_5 про залишення його позову без розгляду; 21 листопада 2014 року заява ОСОБА_6 про стягнення коштів; 21 листопада 2014 року зустрічна позовна заява ТОВ «Демос».

Згідно з даними вихідної кореспонденції в АСДС за період з 05 по 30 листопада 2014 року не проходили реєстрацію та не направлялись наступні документи: ухвала про залишення позовної заяви ОСОБА_5 без руху від 05 листопада 2014 року; ухвала про відкриття провадження від 10 листопада 2014 року (позивачу ОСОБА_5 , відповідачам: Коростенській міській раді, ТОВ «Демос-90», третій особі ОСОБА_6 ), ухвала від 21 листопада 2014 року про залишення позовної заяви ОСОБА_5 без розгляду; позовна заява ОСОБА_6 від 21 листопада 2014 року про стягнення коштів; зустрічна позовна заява ТОВ «Демос-90» від 21 листопада 2014 року.

Відповідно до журналу обліку відбитків печаток і штампів суду в Коростенському міськрайонному суді один штамп про одержання вхідної кореспонденції; відповідальною особою за зберігання даного штампу є старший секретар суду. Розпорядженням керівника апарату суду №13 від 23 жовтня 2014 року обов`язки по реєстрації вхідної кореспонденції покладені на секретаря суду ОСОБА_39 , а в разі її відсутності, покладаються на іншого працівника, а тому, відповідно, доступ до штампу мають працівники, які виконують обов`язки по реєстрації вхідної кореспонденції.

Згідно з журналом видачі судових справ з матеріалами цивільної справи №279/8318/14-ц за період з 05 по 21 листопада 2014 року ніхто не ознайомлювався (т. 2 а.с. 109-110).

До відповіді додані копії посадових інструкцій секретаря, старшого секретаря, помічника судді Коростенського міськрайонного суду, типової посадової інструкції секретаря Коростенського міськрайонного суду (т.2 а.с.111-115).

З рішення № 1873/дп-16 ВИЩОЇ КВАЛІФІКАЦІЙНОЇ КОМІСІЇ СУДДІВ УКРАЇНИ вбачається, що Комісія, розглянувши дисциплінарну справу, відкриту стосовно судді Коростенського міськрайонного суду Житомирської області ОСОБА_28 встановила, що встановлені перевіркою обставини, а також зміст окремої ухвали апеляційного суду Житомирської області свідчать про наявність дисциплінарного проступку у діях судді Коростенського міськрайонного суду Житомирської області ОСОБА_28 , наслідком якого є притягнення судді до дисциплінарної відповідальності з підстав передбачених статтею 83 Закону України «Про судоустрій та статус суддів» (у редакції від 07 липня 2010 року №2453-VІ), а саме істотні порушення норм процесуального права при здійсненні правосуддя, пов`язані, зокрема, з відмовою у доступі особи до правосуддя з підстав, не передбачених законом, порушення вимог щодо розподілу та реєстрації справ у суді, правил підсудності чи підвідомчості, необгрунтоване вжиття заходів забезпечення позову, систематичне та грубе одноразове порушення правил суддівської етики, що підриває авторитет правосуддя. Тому комісія вирішила притягнути до дисциплінарної відповідальності суддю Коростенського міськрайонного суду Житомирської області ОСОБА_28 за зверненням адвоката ОСОБА_40 в інтересах ТОВ «Лабораторія інформаційних систем та технологій», апеляційного суду Житомирської області та заступника прокурора прокуратури Житомирської області ОСОБА_41 та застосувати до судді ОСОБА_28 дисциплінарне стягнення у виді подання про тимчасове, строком на чотири місяці, відсторонення від здійснення правосуддя з обов`язковим направленням судді до Національної школи суддів України для проходження курсу підвищення кваліфікації, визначеного органом, що здійснює дисциплінарне провадження щодо суддів, та подальшим кваліфікаційним оцінюванням для підтвердження здатності судді здійснювати правосуддя у відповідному суді (т. 2 а.с.199-206).

Із вказаного рішення також встановлено, що апеляційним судом Житомирської області постановлено окрему ухвалу у зв`язку із встановленням наступних порушень суддею при розгляді цивільної справи:

незважаючи на недоліки позовної заяви суддею 10 листопада 2014 року постановлено ухвалу про відкриття провадження у справі;

матеріали справи не містять інформації про направлення учасникам процесу копії ухвали про відкриття провадження у справі разом з позовною заявою та доданими документами;

судом прийняті до розгляду з первісною заявою подані представниками безпосередньо у судовому засіданні позовні заяви, що не відповідали вимогам статтей 119-212 ЦПК України;

після прийняття позовної заяви третьої особи з самостійними вимогами на предмет спору та зустрічної позовної заяви не було вирішено питання щодо можливості продовження розгляду справи за відсутності осіб, які не з`явились в судове засідання та в матеріалах справи відсутні відомості щодо їх належного повідомлення, копії позовних заяв з додатками не були вручені учасникам судового процесу;

- суддею після прийняття зустрічного позову щодо визнання права власності на об`єкт незавершеного будівництва в м.Києві не вирішено питання про передачу справи на розгляд до іншого суду за місцем розташування нерухомого майна;

- ухвала про залишення позовної заяви без розгляду в судовому засіданні не проголошувалась;

- первісні позовні вимоги до ТОВ «Демос-90» про стягнення коштів судом взагалі не було розглянуто, відомості щодо належного повідомлення позивача про судове засідання в матеріалах справи відсутні.

Суддя ОСОБА_28 у порушення вимог статтей 10, 114, 206 ЦПК України не сприяла повному та всебічному з`ясуванню обставин справи, не визначилася з характером правовідносин щодо заінтересованих осіб, вирішила справу з порушенням правил виключної підсудності, у відсутності осіб, які не були належним чином повідомлені про день та час судового розгляду, хоча прийняте рішення безпосередньо стосується їх прав та обов`язків, чим порушено право останніх на справедливий судовий розгляд, що передбачено частиною першою статті 6 Європейської конвенції з прав людини.

Ухвалою слідчого судді Корольовського районного суду м.Житомира від 08 лютого 2016 року (справа №396/931/16-к) надано старшому слідчому слідчого відділу прокуратури Житомирської області ОСОБА_42 та особам, які будуть діяти за його дорученням, тимчасовий доступ до інформації, яка знаходиться у оператора мобільного зв`язку ПрАТ «Київстар» щодо номерів мобільних телефонів: НОМЕР_6 , НОМЕР_7 , НОМЕР_8 , НОМЕР_9 , НОМЕР_10 . Із зазначеної ухвали вбачається, що на думку органу досудового розслідування до кримінального правопорушення могли бути причетні ОСОБА_6 (м.т. НОМЕР_6 ), ОСОБА_10 (м.т. НОМЕР_7 ), ОСОБА_7 (м.т. НОМЕР_8 ), ОСОБА_43 (м.т. НОМЕР_9 ), ОСОБА_15 (м.т. НОМЕР_10 ) (т.2 а.с.40-41).

Ухвалою слідчого судді Корольовського районного суду м.Житомира від 08 лютого 2016 року (справа №396/930/16-к) надано старшому слідчому слідчого відділу прокуратури Житомирської області ОСОБА_42 та особам, які будуть діяти за його дорученням, тимчасовий доступ до інформації, яка знаходиться у оператора мобільного зв`язку ПрАТ «МТС Україна» щодо номеру мобільного телефона ОСОБА_28 НОМЕР_11 (т.2 а.с.44-46).

Відповідно до протоколу огляду від 14 березня 2016 року компакт-диску, вилученого під час тимчасового доступу до речей і документів в приміщенні ПрАТ «Київстар», встановлено, що між абонентом з мобільним телефоном № НОМЕР_8 та абонентом з мобільним телефоном № НОМЕР_10 відбувалось 7 з`єднань; між абонентом з мобільним телефоном № НОМЕР_8 та абонентом з мобільним телефоном № НОМЕР_11 відбувалось 20 з`єднань; між абонентом з мобільним телефоном № НОМЕР_6 та абонентом з мобільним телефоном № НОМЕР_7 відбувалось 110 з`єднань (вихідні дзвінки з № НОМЕР_6 ); між абонентом з мобільним телефоном № НОМЕР_7 та абонентом з мобільним телефоном № НОМЕР_6 відбувалось 165 з`єднань (вихідні дзвінки з № НОМЕР_7 ). Із додатку до протоколу вбачається, що 21 листопада 2014 року абонент з мобільним телефоном № НОМЕР_8 телефонував на № НОМЕР_11 о 09 годині 34 хвилини (тривалість розмови 54 хвилини) і о 15 годині 51 хвилина (тривалість розмови 8 хвилин (т.3 а.с.54-63).

З протоколу огляду від 14 березня 2016 року вбачається, що при огляді вмісту компакт-диску, вилученого під час тимчасового доступу до речей і документів в приміщенні ПрАТ «МТС Україна», встановлено телефонні з`єднання абонента ОСОБА_28 за номером телефона НОМЕР_11 з номером НОМЕР_12 - 3 з`єднання, з номером НОМЕР_8 - 16 з`єднань, з номером НОМЕР_13 - 370 з`єднань (т.3 а.с.69-95).

На підставі ухвали слідчого судді Корольовського районного суду м.Житомира від 22 червня 2016 року (справа №296/5090/16-к) старшим слідчим слідчого відділу прокуратури Житомирської області ОСОБА_44 30 червня 2016 року здійснено тимчасовий доступ до реєстраційної справи №9996120 та вилучені матеріали цієї справи, з яких вбачається, що ОСОБА_10 , що діяв на підставі наказу виданого ТОВ «Демос-90», звернувся із заявою про проведення державної реєстрації права власності на незавершене будівництво, що розташоване в АДРЕСА_3 . До зазначеної заяви, крім інших документів, було додано рішення Коростенського міськрайонного суду Житомирської області у справі № 279/8318/14-ц від 21 листопада 2014 року.Матеріали зазначеної реєстраційної справи також містять проект рішення про відмову у державній реєстрації прав та їх обтяжень від 11 лютого 2015 року (т.3 а.с.97-118).

На підставі ухвали слідчого судді Корольовського районного суду м.Житомира (справа №396/5761/16-к) від 15 липня 2016 року (т.9 а.с.141-143) 21 липня 2016 року проведено обшук в кабінетах № НОМЕР_14 та № НОМЕР_15 , які займає суддя Коростенського міськрайонного суду ОСОБА_28 в приміщенні за адресою: АДРЕСА_4 . Під час обшуку вилучені, крім іншого, жорсткі диски (т.9 а.с.144-148).

Відповідно до висновку експерта №1/2993 від 15 серпня 2016 року: 1. На носіях цифрової інформації, представлених на дослідження, не виявлено файлів, що містять ключові слова та словосполучення «Жилянська, 26», «Демос-90» 2. На жорсткому диску «Seagate», модель: ST3250312CS, серійний номер: 5VT02P0Z, об`єм: 250 Гб, виявлено 2 (два) наявних файли, які містять ключові слова «ОСОБА_6» та «ОСОБА_51». На жорсткому диску «Seagate», модель: ST340014А, серійний номер: 5JX9JSQJ, об`єм: 40 Гб, виявлено 6 (шість) наявних файлів та 12 (дванадцять) видалених файлів, які містять ключове слово «Сітайло» (т. 4 а.с.87-101).

Відповідно до висновку експерта №1/3798 від 06 січня 2017 року: 1. На жорсткому диску «Тоshiba», модель: DT01ACA050, серійний номер: Y3J2UBSASX13, об`єм: 500 Гб системного блоку комп`ютера, наданого на дослідження, виявлено 23 (двадцять три) наявні файли та 27 (двадцять сім) виявлених файлів, що містять наступні слова та словосполучення «ОСОБА_51», «ОСОБА_7» (див. таблицю «ОСОБА_51», «ОСОБА_7» формату .html» на DVD-R диску з логотипом «Videx») (т.4 а.с.119-114).

Внаслідок укладення шлюбу ОСОБА_28 змінила прізвище на ОСОБА_45 (т.5 а.с.179).

Відповідно до ч.2 ст.92 КПК України, обов`язок доказування належності та допустимості доказів, покладається на сторону, що їх подає.

Відповідно до ч.1 ст. 86 КПК України, доказ визнається допустимим, якщо він отриманий у порядку, встановленому цим Кодексом. Недопустимий доказ не може бути використаний при прийнятті процесуальних рішень, на нього не може посилатися суд при ухваленні судового рішення.

Відповідно до п.1 ч.1 ст. 164 КПК України, в ухвалі слідчого судді, суду про тимчасовий доступ до речей і документів має бути зазначено, зокрема, прізвище, ім`я та по батькові особи, якій надається право тимчасового доступу до речей і документів.

Частиною 1 статті 165 КПК України передбачено, що особа, яка зазначена в ухвалі слідчого судді, суду про тимчасовий доступ до речей і документів як володілець речей або документів, зобов`язана надати тимчасовий доступ до зазначених в ухвалі речей і документів особі, зазначеній у відповідній ухвалі слідчого судді, суду.

Отже, доступ до речей та документів має лише та особа, яка вказана у відповідній ухвалі.

Ухвалою слідчого судді Корольовського районного суду м.Житомира від 16 січня 2016 року старшому слідчому слідчого відділу прокуратури Житомирської області ОСОБА_46 надано тимчасовий доступ до матеріалів цивільної справи №279/8318/14-ц, яка знаходиться в Коростенському міськрайонному суді Житомирської області з можливістю подальшого вилучення (т.2 а.с. 208).

Ухвалою слідчого судді Корольовського районного суду м.Житомира від 24 грудня 2015 року старшому слідчому слідчого відділу прокуратури Житомирської області ОСОБА_47 надано тимчасовий доступ до особової справи судді Коростенського міськрайонного суду Житомирської області, яка знаходиться у володінні Коростенського міськрайонного суду Житомирської області, з метою її огляду та можливістю зробити копії документів указаної особової справи (т.2 а.с. 212-213).

Ухвалою слідчого судді Корольовського районного суду м.Житомира від 25 грудня 2015 року старшому слідчому слідчого відділу прокуратури Житомирської області ОСОБА_47 надано тимчасовий доступ до матеріалів цивільних справ №279/8062/14, №279/8311/14-ц, № 279/8594/14-ц, № 279/9450/14-ц, № 279/10098/14-ц, № 279/8889/14-ц та № 279/9806/14-ц, які перебувають у володінні Коростенського міськрайонного суду Житомирської області, з метою огляду та можливістю зробити копії документів (т.2 а.с. 217).

Враховуючи вимоги ч.1 ст. 165 КПК України, лише старшому слідчому слідчого відділу прокуратури Житомирської області ОСОБА_47 ухвалами слідчого судді було надано доступ до матеріалів цивільної справи №279/8318/14-ц, особової справи судді Коростенського міськрайонного суду Житомирської області, матеріалів цивільних справ №279/8062/14, №279/8311/14-ц, № 279/8594/14-ц, № 279/9450/14-ц, № 279/10098/14-ц, № 279/8889/14-ц та № 279/9806/14-ц.

Однак, в порушення вимог ч.1 ст. 165 КПК України, доступ до зазначених документів на підставі відповідних ухвал слідчого судді здійснив не старший слідчий слідчого відділу прокуратури Житомирської області ОСОБА_48 , а ст. о/у в ОВС ВБ КОЗ УСБУ в Житомирській області ОСОБА_49 .

Відповідно до ч.2 ст. 86 КПК України, недопустимий доказ не може бути використаний при прийнятті процесуальних рішень, на нього не може посилатися суд при ухваленні судового рішення.

Враховуючи викладене, матеріали цивільної справи №279/8318/14-ц, особової справи, матеріалів цивільних справ №279/8062/14, №279/8311/14-ц, № 279/8594/14-ц, № 279/9450/14-ц, № 279/10098/14-ц, № 279/8889/14-ц та № 279/9806/14-ц, а також висновки експертів, предметом дослідження яких були матеріали цивільно справи №279/8318/14-ц, являються недопустимими доказами, а тому вони не можуть бути використані при прийнятті процесуальних рішень, на них не може посилатися суд при ухваленні судового рішення.

Оцінюючи досліджені докази в їх сукупності, суд приходить до такого висновку.

Відповідно до ч.1 ст.91 КПК України, у кримінальному провадженні підлягають доказуванню, зокрема, подія кримінального правопорушення (час, місце, спосіб та інші обставини вчинення кримінального правопорушення); винуватість обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, форма вини, мотив і мета вчинення кримінального правопорушення.

Відповідно до ч.1 ст.92 КПК України, обов`язок доказування обставин, передбачених статтею 91 КПК України, за винятком випадків, передбачених частиною другою цієї статті, покладається на слідчого, прокурора та, в установлених цим Кодексом випадках, - на потерпілого.

Відповідно до ч.1, 3 ст.337 КПК України, судовий розгляд проводиться лише стосовно особи, якій висунуте обвинувачення, і лише в межах висунутого обвинувачення відповідно до обвинувального акта, крім випадків, передбачених цією статтею. З метою ухвалення справедливого судового рішення та захисту прав людини і її основоположних свобод суд має право вийти за межі висунутого обвинувачення, зазначеного в обвинувальному акті, лише в частині зміни правової кваліфікації кримінального правопорушення, якщо це покращує становище особи, стосовно якої здійснюється кримінальне провадження.

Згідно з обвинувальним актом, ОСОБА_4 інкримінується, що вона для постановлення завідомо неправосудного рішення на користь ТОВ «Демос-90» вирішила залучити до розгляду цивільної справи № 279/8318/14-ц представників ТОВ «Демос-90» і ОСОБА_6 шляхом подання до суду завідомо підробленої заяви від імені ОСОБА_5 про збільшення позовних вимог і з цією метою умовлянням схилила знайомого адвоката виготовити і підписати завідомо підроблену заяву від імені ОСОБА_5 про збільшення позовних вимог та залучення до розгляду цивільної справи другого відповідача ТОВ «Демос-90» і третю особу, яка заявляє самостійні вимоги на предмет спору ОСОБА_6 , а згодом, після винесення рішення за зустрічним позовом, повторно умовила та схилила адвоката підписати завідомо неправдиву заяву про залишення позову ОСОБА_5 до Коростенської міської ради про надання додаткового строку для прийняття спадщини без розгляду.

Зазначені обставини щодо умовляння суддею з метою схилення знайомого адвоката виготовити і підписати заяви від імені позивача не знайшли свого підтвердження при розгляді справи, належних та допустимих доказів на підтвердження зазначених обставин стороною обвинувачення не надано.

Ініціатива обвинуваченої на залучення у справі за позовом ОСОБА_5 відповідача ТОВ «Демос-90» та третьої особи ОСОБА_6 шляхом подання заяви про збільшення позовних вимог з метою, в подальшому, винести рішення на користь ТОВ «Демос-90» за його зустрічним позовом являється припущенням сторони обвинувачення, що не підтверджено жодним належним та допустимим доказом.

Суд звертає увагу також на те, що до винесення незаконного рішення призвели порушення суддею процесуального законодавства щодо прийняття в судовому засіданні позовної заяви ТОВ «Демос-90», що не відповідала вимогам ЦПК України та її розгляд без дотримання вимог ЦПК України за що на обвинувачену накладено дисциплінарне стягнення.

Відповідальність за ч. 1 ст. 375 КК України (в редакції, яка діяла на 21 листопада 2014 року) була передбачена за постановлення суддею завідомо неправосудного вироку, рішення, ухвали або постанови.

Отже доведенню в цій частині обвинувачення підлягає не лише винесення незаконного рішення, а і суб`єктивна сторона кримінального правопорушення, а саме, завідомість для обвинуваченого неправосудності рішення. Тобто повинно бути доведено, що суддя завідомо виніс неправосудне рішення, а не внаслідок помилки, недостатньої кваліфікації, тощо.

Відповідно до ст.62 Конституції України, ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні злочину. Обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Згідно з ч.4 ст.17 КПК України, усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на користь такої особи.

Оцінюючи досліджені докази в межах висунутого обвинувачення, суд вважає, що в ході судового розгляду стороною обвинувачення не було надано достатніх та допустимих доказів на доведення наявності в діянні ОСОБА_4 складу кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 27, ч. 3 ст. 358 та ч. 1 ст. 375 КК України і висунуте проти ОСОБА_4 обвинувачення ґрунтується лише на припущеннях, а тому за цим обвинуваченням ОСОБА_4 необхідно виправдати,відповідно до п.3 ч.1 ст.373 КПК України.

Процесуальні витрати, пов`язані із залученням експертів, в розмірі 32658 грн. 32 коп. необхідно віднести на рахунок держави.

Речовий доказ: матеріали цивільної справи № 279/8318/14-ц в двох томах, після набрання вироком законної сили, повернути Коростенському міськрайонному суду Житомирської області.

Керуючись ст.370, 371, п.3 ч.1 ст.373, 374 Кримінального процесуального кодексу України, суд

ухвалив:

ОСОБА_4 визнати невинуватою у пред`явленому обвинуваченні у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 27 і ч. 3 ст. 358, ч. 1 ст. 375 КК України, і виправдати її за ч. 4 ст. 27, ч. 3 ст. 358 та ч. 1 ст. 375 КК України у зв`язку з недоведеністю складу злочину в її діянні.

Процесуальні витрати, пов`язані із залученням експертів, в розмірі 32658 грн. 32 коп. віднести на рахунок держави.

Речовий доказ: матеріали цивільної справи № 279/8318/14-ц в двох томах, після набрання вироком законної сили, повернути Коростенському міськрайонному суду Житомирської області.

На вирок може бути подана апеляційна скарга до Київського апеляційного суду через Бородянський районний суд Київської області протягом тридцяти днів з дня проголошення вироку.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копії вироку суду.

Копії вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченій та прокурору.

Головуючий-суддяОСОБА_50