УХВАЛА

23 січня 2024 року

м. Київ

провадження № 51-2607 ск 23

Верховний Суд колегією суддів Третьої судової палати Касаційного кримінального суду у складі:

головуючого ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

розглянувши касаційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_4 на судові рішення стосовно нього,

встановив:

Обвинувачений ОСОБА_4 звернувся із касаційною скаргою, в якій порушує питання про перегляд в касаційному порядку судових рішень стосовно нього.

Перевіривши касаційну скаргу на відповідність вимогам ст. 427 Кримінального процесуального кодексу України (далі - КПКУкраїни), колегія суддів дійшла висновку, що касаційну скаргу необхідно залишити без руху та встановити строк для усунення недоліків, оскільки її подано без додержання приписів ст. 427 КПК України.

Так, відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 427 КПК України, у касаційній скарзі зазначається найменування суду касаційної інстанції. Згідно п. 21 ч.1 ст. 3, ч.3 ст. 33 КПК України судом касаційної інстанції є Верховний Суд. Проте обвинувачений неправильно зазначив найменування суду касаційної інстанції, до якого він подає касаційну скаргу.

Також, згідно із п. 3 ч.2 ст. 427 КПК України у касаційній скарзі зазначається судове рішення, що оскаржується. В той же час касаційна скарга не містить відомостей про судові рішення, які оскаржуються, дату їх винесення, назву суду який виніс рішення, номер справи.

Крім того, касаційна скарга повинна містити вимоги особи, яка подає касаційну скаргу, до суду касаційної інстанції із зазначенням того, яке рішення має прийняти суд касаційної інстанції, що повинні узгоджуватися з положеннями ч. 1 ст. 436 КПК України, а також їх обґрунтування, із зазначенням того, у чому полягає незаконність чи необґрунтованість судового рішення.

Проте вказані вимоги закону особою, яка подала касаційну скаргу, належним чином не виконані, оскільки сформульовані в касаційній скарзі вимоги, не узгоджуються з повноваженнями суду касаційної інстанції, передбаченими ч. 1 ст. 436 КПК України.

При цьому, суд касаційної інстанції відповідно до ч. 1 ст. 433 КПК України перевіряє правильність застосування судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального та процесуального права, правової оцінки обставин і не наділений повноваженнями досліджувати докази, встановлювати та визнавати доведеними обставини, що не були встановлені в оскарженому рішенні, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу.

Також положеннями ч. 1 ст. 29 КПК України визначено, що кримінальне провадження здійснюється державною мовою. Відповідно до ст. 10 Конституції України державною мовою в Україні є українська мова. Проте обвинувачений ОСОБА_4 подав касаційну скаргу, складену російською мовою. При цьому обвинувачений не зазначив про існування перешкод для дотримання вимог Закону.

Так, учасники провадження, які потребують послуг перекладача, якщо він не був залучений, можуть порушити питання про таке залучення відповідно до Закону України «Про безоплатну правову допомогу» від 2 червня 2011 року № 3460- VI та постанови Кабінету Міністрів України «Деякі питання залучення перекладачів (сурдоперекладачів) для забезпечення надання безоплатної вторинної правової допомоги» від 24 червня 2016 року № 401.

Разом з тим, якщо учаснику судового провадження, який не володіє мовою судочинства, у встановленому законом порядку вже було призначено захисника та перекладача, то він користується їхніми послугами до закінчення такого провадження чи до вирішення питання про їх заміну.

Тобто якщо особи не володіють мовою судочинства, вони можуть скористатися послугами перекладача для перекладу своїх скарг, клопотань, інших процесуальних документів, зокрема й з метою забезпечення можливості проведення з`ясування судом наявності в особи, яка звертається з апеляційною чи касаційною скаргою, прав і підстав для цього.

Залучений у провадженні перекладач має виконувати всі свої обов`язки, визначені ч. 2 ст. 68 КПК України, зокрема і здійснювати повний і правильний переклад пояснень, показань або документів, які надаються підозрюваним, обвинуваченим, засудженим чи іншими учасниками провадження.

Крім того, всупереч ч. 5 ст. 427 КПК України, касатор також не додав до касаційної скарги належним чином завірені копії рішень, що ним оскаржуються.

Відповідно до ч. 1 ст. 429 КПКУкраїни, суд касаційної інстанції, встановивши, що касаційну скаргу подано без додержання вимог, передбачених статтею 427 цього Кодексу, постановляє ухвалу про залишення касаційної скарги без руху, в якій зазначаються недоліки касаційної скарги і встановлюється строк, необхідний для їх усунення, що не може перевищувати п`ятнадцяти днів з дня отримання ухвали особою, яка подала касаційну скаргу.

Водночас Суд роз`яснює обвинуваченому, що для складання та подання касаційної скарги він може скористатись правовою допомогою. У разі недостатності коштів обвинувачений може звернутися до відповідного регіонального центру з надання безоплатної вторинної правової допомоги, в порядку п. 7 ч. 1 ст. 14 Закону України «Про безоплатну правову допомогу» № 3460-VI від 02 червня 2011 року.

На підставі викладеного, керуючись ч. 1 ст. 429 КПКУкраїни, Суд

постановив:

Касаційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_4 на судові рішення стосовно нього залишити без руху та надати строк для усунення недоліків протягом п`ятнадцяти днів із дня отримання копії цієї ухвали.

Касаційна скарга повертається, якщо особа не усунула недоліки касаційної скарги, яку залишено без руху, в установлений строк.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3