КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
У Х В А Л А

Іменем України

13 грудня 2023 року м. Київ

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду у складі:

головуючого: судді ОСОБА_1 ,

суддів: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

секретаря судового засідання - ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали судового провадження за апеляційною скаргою прокурора у кримінальному провадженні - прокурора Голосіївської окружної прокуратури міста Києва ОСОБА_5 на ухвалу Голосіївського районного суду м. Києва від 04 жовтня 2023 року,

за участю сторін кримінального провадження:

прокурора - ОСОБА_6 ,

в с т а н о в и л а:

Ухвалою Голосіївського районного суду м. Києва від 04 жовтня 2023 року обвинувальний акт у кримінальному провадженні № 0000099 за обвинуваченням ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні злочину, передбаченого ч. 4 ст. 296 КК України та ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у вчинені злочинів, передбачених ч. 2 та ч. 4 ст. 296 КК України, повернуто прокурору Голосіївської окружної прокуратури м. Києва, у зв`язку з його невідповідністю вимогам КПК України.

Приймаючи вказане рішення, суд першої інстанції послався на те, що обвинувальний акт, який надійшов до суду, не в повній мірі відповідає вимогам ст. 291 КПК України, так як висунуте ОСОБА_7 обвинувачення сформульовано не конкретно та не зрозуміло, оскільки містить обставини, які без розкриття їх логічного взаємозв`язку з іншими обставинами вчинення злочину, є суперечливими.

Зокрема, судом встановлені протиріччя обвинувального акту, в зазначені формулювання обвинувачення відносно ОСОБА_8 та ОСОБА_7 , яке є тотожним, оскільки останні вступили в злочинну змову, діяли умисно, грубо порушували громадський порядок, встановлені у суспільстві моральні засади, принципи та норми, з мотивів явної неповаги до суспільства, однак їх дії кваліфіковані по різному.

Не погоджуючись із зазначеним судовим рішенням, прокурор Голосіївської окружної прокуратури міста Києва ОСОБА_5 подала апеляційну скаргу, в якій просить ухвалу Голосіївського районного суду м. Києва від 04 жовтня 2023 року про повернення обвинувального акту прокурору скасувати, а матеріали кримінального провадження повернути до суду першої інстанції на новий судовий розгляд зі стадії підготовчого судового засідання.

В обґрунтування поданої апеляційної скарги, прокурор посилається на те, що оскаржувана ухвала є незаконною та підлягає скасуванню у зв`язку з невідповідністю висновків суду, викладених у судовому рішенні фактичним обставинам кримінального провадження та істотними порушеннями вимог кримінального процесуального закону України.

Зокрема, як зазначає апелянт, обвинувальний акт відносно ОСОБА_8 та ОСОБА_7 повністю відповідає вимогам КПК України, оскільки, на виконання вимог, зазначених у п. 5 ч. 2 ст. 291 КПК України, в ньому викладені: фактичні обставини кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими; правова кваліфікація кримінального правопорушення з посиланням на положення закону і статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність та викладено формулювання обвинувачення.

При цьому, як зазначає апелянт, питання про відповідність викладення в обвинувальному акті фактичних обставин справи, а також про їх узгодженість з формулюванням обвинувачення та з правовою кваліфікацією кримінального правопорушення, не може бути предметом розгляду у підготовчому судовому засіданні, оскільки на цій стадії судового провадження суд не вправі вдаватися до оцінки вказаних обставин чи досліджувати обставини кримінального провадження або докази на їх підтвердження чи спростування.

На думку прокурора, суд вдався до аналізу та формулювання певних висновків, фактично оцінивши обставини, які підлягають доказуванню в ході судового розгляду кримінального провадження по суті, чим вийшов за межі предмету підготовчого судового засідання.

Крім цього, посилаючись на вимоги ч. 2 ст. 314, ч. 1 ст. 335 та п. 3 ч. 2 ст. 412 КПК України, прокурор у кримінальному провадженні звертає увагу на те, що обвинувачені ОСОБА_7 та ОСОБА_8 призвані для проходження військової служби за призовом під час мобілізації, на особливий період, у зв`язку з чим суд мав зупинити судове провадження стосовно останніх до їх звільнення з військової служби, про що у підготовчому судовому засіданні клопотав прокурор.

Разом з тим, відмовивши у задоволенні клопотання прокурора, суд першої інстанції провів підготовче судове засідання за відсутності обвинувачених, що є безумовною підставою для скасування судового рішення.

З огляду на вищенаведене, прокурор вважає, що ухвала суду про повернення обвинувального акта прокурору не може вважатися законною та обґрунтованою, а тому підлягає скасуванню через порушення судом вимог ст.ст. 291, 314, 335 КПК України.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення прокурора, який підтримав апеляційну скаргу прокурора у кримінальному провадженні та просив її задовольнити; перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга прокурора підлягає задоволенню, виходячи з наступних підстав.

Так, відповідно до вимог, передбачених п. 3 ч. 3 ст. 314 КПК України, у підготовчому судовому засіданні суд має право прийняти рішення про повернення обвинувального акта прокурору лише у разі, якщо він не відповідає вимогам цього Кодексу.

Обвинувальний акт, як це передбачено ст. 291 КПК України, складається і підписується слідчим та прокурором, який його затвердив, або лише прокурором, якщо він склав його самостійно.

Частиною другою цієї ж норми КПК передбачено, які відомості повинен містити в собі обвинувальний акт. Зокрема, поряд з іншими даними, в ньому повинні міститись виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, правова кваліфікація кримінального правопорушення з посиланням на положення закону і статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність та формулювання обвинувачення.

Як вбачається з обвинувального акту у кримінальному провадженні № 0000099 за обвинуваченням ОСОБА_7 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 4 ст. 296 КК України та ОСОБА_8 у вчинені злочинів, передбачених ч. 2 та ч. 4 ст. 296 КК України, вказаний процесуальний документ, за своїм змістом у цілому відповідає вимогам, передбаченим ч. 2 ст. 291 КПК України, оскільки поряд з іншими відомостями, наведеними у вказаній нормі, містить виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, правову кваліфікацію кримінального правопорушення з посиланням на положення закону і статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність та формулювання обвинувачення щодо кожного обвинуваченого.

З огляду на це, а також на відсутність в оскаржуваній ухвалі будь-яких посилань на обставини, які б дійсно свідчили про невідповідність вказаного обвинувального акта вимогам КПК України, суд першої інстанції не мав достатніх правових підстав для висновку про те, що обвинувальний акт у кримінальному провадженні щодо ОСОБА_7 та ОСОБА_8 не відповідає вимогам цього Кодексу, зокрема ст. 291, а відтак підстави для його повернення прокурору були відсутні.

Посилання в ухвалі суду на те, що за змістом обвинувального акту, формулювання обвинувачення відносно ОСОБА_7 та ОСОБА_8 є тотожнім, оскільки останні вступили в злочинну змову, діяли умисно, грубо порушували громадський порядок, встановлені у суспільстві моральні засади, принципи та норми, з мотивів явної неповаги до суспільства, однак їх дії кваліфіковані по різному, само собі не може свідчити про невідповідність цього обвинувального акта вимогам закону.

Що ж стосується твердження суду про те, зі змісту обвинувального акту вбачається відсутність правильної кваліфікації дій обвинуваченого ОСОБА_7 , а кваліфікація дій останнього є суперечливою стосовно обвинувачення, яке йому пред`явлене, а відтак позбавляє обвинуваченого права на справедливий судовий розгляд в аспекті забезпечення його права на захист, то воно взагалі не може бути визнане обґрунтованим, оскільки, як обґрунтовано зазначається в апеляційній скарзі прокурора, констатуючи такі висновки, суд першої інстанції вийшов за межі своїх повноважень та стадії підготовчого провадження, які, відповідно до вимог ст. 314 КПК України, обмежуються лише перевіркою відповідності обвинувального акту вимогам цього Кодексу.

Більш того, наведені в оскаржуваній ухвалі недоліки обвинувального акту, не давали суду першої інстанції жодних підстав для висновку про порушення права обвинуваченого на захист, яке позбавляє або може позбавити суд можливості ухвали законне та обґрунтоване судове рішення за наслідками розгляду цього обвинувального акту.

Крім того, вдаючись в оцінку правильності правової кваліфікації дій обвинувачених, суд першої інстанції, як обґрунтовано зазначається в апеляційній скарзі прокурора, вийшов за межі своїх повноважень на стадії підготовчого провадження, передбачених ст.ст. 314, 315 КПК України, які обмежуються лише перевіркою відповідності обвинувального акту вимогам цього Кодексу, і не включають в себе перевірку повноти чи обґрунтованості правової кваліфікації та формулювання обвинувачення.

У зв`язку з вищенаведеним, колегія суддів погоджується з доводами апеляційної скарги прокурора у кримінальному провадженні про те, що рішення суду про повернення обвинувального акта прокурору, прийняте за результатами підготовчого судового засідання, не може бути визнане законним та обґрунтованим, оскільки при його постановленні не були дотримані вимоги кримінального процесуального закону.

За таких обставин, за наслідками апеляційного розгляду, колегія суддів вважає необхідним прийняти рішення, яким скасувати ухвалу Голосіївського районного суду м. Києва від 04 жовтня 2023 року про повернення прокурору Голосіївської окружної прокуратури м. Києва обвинувального акту у кримінальному провадженні № 0000099 від 14.01.2022 року за обвинуваченням ОСОБА_7 , у вчиненні злочину, передбаченого ч. 4 ст. 296 КК України та ОСОБА_8 , у вчинені злочинів, передбачених ч. 2 та ч. 4 ст. 296 КК України та призначити, за матеріалами зазначеного кримінального провадження, новий розгляд у суді першої інстанції зі стадії підготовчого провадження.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 376, 405, 407, 418 і 419 КПК України, колегія суддів, -

п о с т а н о в и л а :

Апеляційну скаргу прокурора у кримінальному провадженні - прокурора Голосіївської окружної прокуратури міста Києва ОСОБА_5 задовольнити.

Ухвалу Голосіївського районного суду м. Києва від 04 жовтня 2023 року, відповідно до якої обвинувальний акт у кримінальному провадженні № 0000099 від 14.01.2022 року за обвинуваченням ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні злочину, передбаченого ч. 4 ст. 296 КК України та ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у вчинені злочинів, передбачених ч. 2 та ч. 4 ст. 296 КК України, повернуто прокурору Голосіївської окружної прокуратури м. Києва, у зв`язку з його невідповідністю вимогам КПК України, - скасувати та призначити за матеріалами зазначеного кримінального провадження новий розгляд у суді першої інстанції.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді: _____________ _____________ _____________

( ОСОБА_1 ) ( ОСОБА_2 ) ( ОСОБА_3 )

Номер справи : 752/15455/23

Номер провадження : 11-кп/824/5480/2023

Категорія: ч. 2 ст. 296, ч. 4 ст. 296 КК України

Головуючий у 1-й інстанції - суддя ОСОБА_9

Доповідач - суддя ОСОБА_1