Заводський районний суд м. Запоріжжя
Справа № 332/6503/23
Провадження № 1-кп/332/485/23
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 грудня 2023 р.м. Запоріжжя

Заводський районний суд м. Запоріжжя у складі:

головуючого-судді: ОСОБА_1 ,

секретаря: ОСОБА_2 ,

прокурора: ОСОБА_3 ,

розглянувши у судовому засіданні в залі суду в м. Запоріжжя кримінальне провадження відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Ленінакана, громадянина України, який має середню освіту, одружений, проходить військову службу за мобілізацією на посаді стрільця ІНФОРМАЦІЯ_2 військової частини НОМЕР_1 , фактично проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимий,

по обвинуваченню у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 407 КК України,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_4 , проходячи військову службу за мобілізацією на посаді стрільця ІНФОРМАЦІЯ_2 військової частини НОМЕР_1 , в порушення вимог ст. 65 Конституції України, ст. 17 Закону України «Про оборону України», ст. 1 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», ст.ст. 9, 11, 16, 49, 127, 128 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, ст.ст. 1-4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, 06.01.2023, в умовах воєнного стану, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, діючи з метою тимчасового ухилення від проходження військової служби, не з`явився вчасно на службу, а саме до місця тимчасової дислокації підрозділів військової частини НОМЕР_1 , розташованого (інформація обмежена для запобігання несанкціонованому поширенню інформації про переміщення або розміщення Збройних Сил України чи інших утворених відповідно до законів України військових формувань, вчиненому в умовах воєнного або надзвичайного стану) з відпустки, свої службові обов`язки не виконував, час проводив на власний розсуд, заходів для повернення до військової частини не приймав та незаконно перебував за межами місця служби до 25.10.2023.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою вину у вчиненні інкримінованого йому правопорушення визнав повністю, підтвердив обставини, викладені у обвинувальному висновку. Зазначив, що він проходив військову службу за мобілізацією на посаді стрільця ІНФОРМАЦІЯ_2 військової частини НОМЕР_1 . 28 грудня 2022 року у нього померла мати, з цього приводу йому було надано відпустку до 6 січня 2023 року. Під час відпустки погіршився його стан здоров`я, боліла спина та він почав лікуватись, проходити медичні дослідження у вигляді МРТ, лікувати зуби та очі. Внаслідок цього він своєчасно не повернувся до місця несення служби. Щиро кається у скоєному.

З урахуванням повного визнання вини обвинуваченим у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення, а також враховуючи думку учасників судового провадження, за відсутності заперечень та сумнівів у добровільності їх позиції, суд на підставі ч. 3 ст. 349 КПК України, визнає недоцільним дослідження доказів, щодо тих обставин, які ніким не оспорюються.

За таких обставин, суд вважає доведеним пред`явлене ОСОБА_4 обвинувачення та кваліфікує дії останнього за ч. 5 ст. 407 КК України - нез`явлення вчасно на службу без поважних причин з відпустки, вчинене військовослужбовцем (крім строкової служби) в умовах воєнного стану.

При призначенні обвинуваченому ОСОБА_4 покарання, суд враховує:

- ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, яке у відповідності до ст. 12 КК України є тяжким злочином;

- дані про особу обвинуваченого, який раніше не судимий, під наглядом лікаря-психіатра та лікаря-нарколога не перебуває, має задовільну службову характеристику, згідно довідки військово-лікарської комісії від 01.11.2023 є особою обмежено придатною до військової служби, має діагноз: вертеброгенна люмбоішалгія з незначним порушенням функції, початкова катаракта обох очей;

- обставинами, що пом`якшують покарання, суд визнає: щире каяття, активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення, приймання участі у відсічі збройної агресії рф;

- обставин, що обтяжують покарання не встановлено.

Відповідно до положень ч. 1 ст. 69 КК України, на підставі та умовах, визначених у цій статті суд, умотивувавши своє рішення, може призначити основне покарання, нижче від найнижчої межі, встановленої в санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини цього Кодексу.

З матеріалів кримінального провадження вбачається, що обвинувачений ОСОБА_4 є особою раніше не судимою, повністю визнав свою вину, щиро розкаявся у скоєному злочині, на спеціальних обліках у лікарів нарколога та психіатра не перебуває, має міцні соціальні зв`язки, приймав активну участь у відсічі збройної агресії рф.

Зазначені обставини, на переконання суду, пом`якшують покарання обвинуваченого та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого ним злочину, а тому у відповідності до положень ст. 69 КК України вони дають суду законні підстави для можливості призначення покарання нижче від найнижчої межі, встановленої в санкції ч. 5 ст. 407 КК України у вигляді 2 років позбавлення волі.

Суд відзначає, що редакція ст. 69 КК України, станом на день постановлення даного рішення суду, виключає можливість її застосування, при призначенні покарання за ст. 407 КК України. Проте даний злочин ОСОБА_4 вчинено в 06.01.2023, до внесення відповідних змін до ст. 69 КК в січні 2023 року. Тому з огляду на положення ст. 5 КК України, призначення обвинуваченому покарання у цій справі із застосуванням ст. 69 КК узгоджується з нормами кримінального закону.

Відповідно до ст. 62 КК України, покарання у виді тримання в дисциплінарному батальйоні призначається військовослужбовцям, призваним на військову службу під час мобілізації, на особливий період, військовослужбовцям, призваним на військову службу за призовом осіб із числа резервістів в особливий період на строк від шести місяців до двох років у випадках, передбачених цим Кодексом, а також якщо суд, враховуючи обставини справи та особу засудженого, вважатиме за можливе замінити позбавлення волі на строк не більше двох років триманням у дисциплінарному батальйоні на той самий строк.

З урахуванням обставин справи, особи обвинуваченого, його бажання чесно та сумлінно продовжувати захищати державу від збройної агресії рф, суд вважає за доцільне застосувати положення ст. 62 КК України та замінити ОСОБА_4 позбавлення волі на триманням у дисциплінарному батальйоні.

Таке покарання, на переконання суду, за своїм розміром буде необхідним та достатнім для виправлення обвинуваченого і попередження нових кримінальних правопорушень, справедливим та таким, що не суперечить ст. 65 КК України.

Запобіжний захід відносно обвинуваченого в даному кримінальному провадженні не обирався.

Витрати на залучення експертів під час здійснення досудового розслідування та речові докази відсутні.

Цивільний позов не заявлений.

Керуючись ст. ст. 370, 374, 377 КПК України, суд,

УХВАЛИВ:

Визнати ОСОБА_4 винним у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 407 КК України та призначити покарання, із застосуванням ст. 69 КК України, у вигляді 2 років позбавлення волі.

На підставі ст. 62 КК України замінити призначене ОСОБА_4 позбавлення волі на тримання у дисциплінарному батальйоні строком на 2 роки.

Строк відбуття покарання ОСОБА_4 обчислювати з дня його поміщення до дисциплінарного батальйону.

Вирок може бути оскаржений до Запорізького апеляційного суду через Заводський районний суд м. Запоріжжя, шляхом подачі апеляції протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Копію вироку негайно вручити учасникам судового провадження.

Суддя ОСОБА_1