Справа 522/8378/23
Провадження 1-кп/522/2043/23
УХВАЛА

18.12.2023 м. Одеса

Приморський районний суд м. Одеси у складі: головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю: секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 ,

розглянувши кримінальне провадження, відомості про яке внесені до ЄРДР за № 0000278 від 11.04.2023, відносно:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця смт. Цебрикове Великомихайлівського району Одеської області, громадянина України, українця, із середньою освітою, не одруженого, офіційно не працевлаштованого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , місце проживання: АДРЕСА_2 , не судимого, згідно зі ст. 89 КК України,

обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 187 КК України,-

ВСТАНОВИВ:

На розгляді перебуває кримінальне провадження відносно ОСОБА_4 обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 187 КК України.

Так, ОСОБА_4 обвинувачується у тому, що 10 квітня 2023 року приблизно о 20 годині 45 хвилин, достовірно знаючи, що на території України діє воєнний стан, маючи намір на вчинення нападу з метою заволодіння чужим майном, зкорисливих мотивів, з метою особистого збагачення, перебував у залікінотеатру «Мультиплекс» за адресою: місто Одеса вул. Генуезська, 5, обрав предметом свого злочинного посягання майно, a саме: мобільний телефон, який знаходився в кишені сумки потерпілого ОСОБА_6 . Реалізуючи свій злочинний намір направлений на вчинення нападу з метою заволодіння чужим майном, ОСОБА_4 підійшов до ОСОБА_7 дістав з кишені раніше заготовлений для реалізації свого злочинного умислу предмет зовні схожий на пістолет, здійснив погрозу застосування фізичного насильства, небезпечного для життя та здоров`я особи, шляхом демонстрації пістолета, який потерпілий сприйняв як реальну загрозу для свого життя та здоров`я, висловив потерпілому ОСОБА_8 вимогу передати йому мобільний телефон марки «І PHONЕ 14+» IMЕІ: НОМЕР_1 в корпусі чорного кольору. Потерпілий ОСОБА_8 реально сприймаючи погрозу для свого життя та здоров`я, виконуючивимогу ОСОБА_4 , передав останньому свій мобільний телефон марки«I PHONЕ 14+» IMЕІ: НОМЕР_1 в корпусі чорного кольору. Надалі, ОСОБА_4 взявши з руки ОСОБА_8 зазначений мобільний телефонмарки «IPHONЕ 14+» вартістю 40000 гривень, покинув місце вчинення ним злочину, а викраденим майном розпорядився на власний розсуд.

У судовому засіданні прокурор заявив клопотання про продовження запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно обвинуваченого ОСОБА_4 терміном на шістдесят днів, без альтернативи визначення застави, посилаючись на те, що розгляд кримінального провадження ще не завершено, а ризики, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України, які стали підставою для застосування зазначеного запобіжного заходу не змінились та не відпали.

Захисник ОСОБА_5 заперечував проти клопотання прокурора, заявив клопотання про зміну обвинуваченому запобіжного заходу з тримання під вартою на домашній арешт, зокрема посилаючись на його формальність та необґрунтованість, невірну кваліфікації дій підзахисного наведену стороною обвинувачення; недоведеність заявлених прокурором ризиків; наявність стійких соціальних зв`язків; відсутність наміру та підстав у обвинуваченого переховуватись від суду та вчиняти нові кримінальні правопорушення.

Обвинувачений заперечував проти клопотання прокурора, підтримав позицію захисника.

Заслухавши думки учасників судового провадження, дослідивши матеріали кримінального провадження, суд встановив наступне.

Згідно з ухвалою суду від 23.10.2023 обвинуваченому ОСОБА_4 продовжено строк тримання під вартою до 21.12.2023, без альтернативи визначення застави.

Відповідно до ч.ч. 1,3 ст. 331 КПК України під час судового розгляду суд за клопотанням сторони обвинувачення або захисту має право своєю ухвалою змінити, скасувати, обрати або продовжити запобіжний захід щодо обвинуваченого.

За наявності клопотань суд під час судового розгляду зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження запобіжного заходу до закінчення двомісячного строку з дня його застосування. За результатами розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців.

За змістом ст. 199 КПК України підставою для продовження строку тримання під вартою є обставини, які свідчать про те, що заявлений ризик не зменшився або з`явилися нові ризики, які виправдовують тримання особи під вартою.

Вирішуючи клопотання сторони захисту та обвинувачення щодо запобіжного заходу, суд враховує, що ОСОБА_4 , обвинувачується у вчиненні зухвалого, особливо тяжкого злочину, пов`язаного із погрозою застосування насилля небезпечного для життя та здоров`я особи, та у разі визнання винуватим, йому загрожує покарання у виді позбавлення волі на строк від восьми до п`ятнадцяти років із конфіскацією майна.

Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою має оцінюватися в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. При цьому, у справі «Ілійков проти Болгарії» №33977/96 від 26.07.2001 ЄСПЛ зазначив, що «суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування або повторного вчинення злочинів».

На даний час розгляд кримінального провадження триває, з незалежних від суду причин, потерпілого та свідків ще не допитано.

Суд також враховує, що ОСОБА_4 не одружений, дітей не має, офіційно не працевлаштований. Зазначене свідчить про відсутність міцних соціальних зв`язків за місцем проживання.

Доводи захисника щодо проживання обвинуваченого ОСОБА_4 , який є повнолітньою особою, з батьками та сестрою у їх житлі, з перебуванням останнього на їх утриманні, отримання спадщини за заповітом на частки нерухомого майна, на думку суду, не є свідченням існування міцних соціальних зв`язків обвинуваченого, здатних гарантувати його належну процесуальну поведінку.

Таким чином, заявлені прокурором ризики, передбачені п.п. 1, 3, 5ч. 1 ст. 177 КПК України, які були враховані під час застосування до обвинуваченого запобіжного заходу у виді тримання під вартою, а саме: спроби переховуватися від суду, незаконно впливати на потерпілого та свідків, вчинити інше кримінальне правопорушення продовжують існувати, а доводи захисника щодо позитивних характеристик обвинуваченого ОСОБА_4 не спростовують наявності вказаних ризиків.

При цьому, суд звертає увагу, що КПК не вимагає доказів того, що обвинувачений обов`язково (поза всяким сумнівом) здійснюватиме відповідні дії, однак вимагає доказів того, що він має реальну можливість їх здійснити у конкретному кримінальному провадженні в майбутньому, оскільки під поняттям «ризик» - слід розуміти обґрунтовану ймовірність протидії обвинуваченого кримінальному провадженню у формах, передбачених ч.1 ст.177 КПК.

Запобіжний захід застосовується з метою попередження ризиків здійснення такої поведінки обвинуваченого та, як наслідок, унеможливлення здійснення негативного впливу на хід та результати кримінального провадження.

Наявні відомості про особу обвинуваченого у сукупності з іншими обставинами, що підлягають врахуванню відповідно до положень ст. 178 КПК України доводять, що на даній стадії кримінального провадження більш м`який запобіжний захід не пов`язаний з позбавленням волі, як про те просить сторона захисту, не зможе запобігти наявним ризикам.

Доказів наявності підстав, що унеможливлюють тримання обвинуваченого в умовах слідчого ізолятору за станом здоров`я,стороною захисту не надано, та в ході розгляду судом - не встановлено.

З урахуванням викладеного, суд приходить до висновку, що більш м`який запобіжний захід наразі не зможе запобігти зазначеним ризикам та забезпечити належну процесуальну поведінку обвинуваченого, а тому клопотання захисника ОСОБА_5 про зміну запобіжного заходу не підлягає задоволенню, а клопотання прокурора про продовження запобіжного заходу у виді тримання під вартою - слід задовольнити.

Крім того, беручи до уваги, що ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні особливо тяжкого злочину поєднаного із погрозою застосування насильства до потерпілого, суд з урахуванням положень ч.4 ст.183 КПК України вважає за необхідне не визначати обвинуваченому розмір застави у кримінальному провадженні.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 31,32, 110, 177-183, 314, 315, 331, 370,372, 376, 392, 395, 532 КПК України,-

УХВАЛИВ:

У задоволенні клопотання захисника ОСОБА_5 про зміну запобіжного заходу обвинуваченому ОСОБА_4 з тримання під вартою на домашній арешт - відмовити.

Клопотання прокурора задовольнити, продовжити обвинуваченому ОСОБА_4 запобіжний захід у виді тримання під вартою до 60 (шістдесяти днів), тобто до 16 лютого 2024 року.

Ухвала підлягає негайному виконанню та може бути оскаржена безпосередньо до Одеського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення, а обвинуваченим, який тримається під вартою в той же строк з моменту вручення йому копії ухвали.

Копію ухвали негайно вручити обвинуваченому, прокурору та направити уповноваженій службовій особі місця ув`язнення.

Суддя ОСОБА_1