Справа №522/4760/23
Провадження №1-кс/522/4769/23
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 жовтня 2023 року місто Одеса

Слідчий суддя Приморського районного суду міста Одеси ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання слідчого СВ ВП №2 ОРУП №1 ГУНП в Одеській області ОСОБА_3 , погоджене з прокурором Приморської окружної прокуратури м. Одеси ОСОБА_4 про арешт майна, -

УСТАНОВИВ:

Слідчий СВ ВП №2 ОРУП №1 ГУНП в Одеській області ОСОБА_3 , за погодженням з прокурором Приморської окружної прокуратури м. Одеси ОСОБА_4 звернулася до суду з клопотанням про накладення арешту на автомобіль марки «BMW» моделі «X5», 2000 року випуску, сірого кольору, WIN НОМЕР_1 .

В обґрунтування доводів клопотання слідчий посилається на наступне.

СВ ВП №2 ОРУП №1 ГУНП в Одеській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні №0001010 від 25.07.2023 за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ч.4 ст.296 КК України, за наступних обставин.

Досудовим розслідуванням встановлено, що 25.07.2023 року до ЧЧ ВП №2 ОРУП №1 ГУНП в Одеській області, надійшло повідомлення від оператора 102, про те, що 25.07.2023 приблизно о 10:52, за адресою: м. Одеса, вул. Базарна, 70, невідомі особи порушуючи громадський порядок з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжується особливою зухвалістю чи винятковим цинізмом, здійснили постріли з предмета ззовні схожого на пістолет та після чого три автомобілі БМВ-Х5 та Хонда, переслідували інший автомобіль BMW X5, в кузові чорного кольору, з д.н.з. НОМЕР_2 , внаслідок чого сталось ДТП і було пошкоджено авто Нісан Екстрео, днз НОМЕР_3 та інші автівки Лексус та Чері.

Так, у ході досудового розслідування вказаного кримінального провадження, слідчим в порядку ст. 40 КПК України надано доручення оперативним співробітникам СКП ВП № 2 ОРУП № 1 ГУНП в Одеській області про проведення слідчих (розшукових) дій, направлених на встановлення осіб, які причетні до вчинення даного кримінального правопорушення.

У подальшому, під час виконання вищевказаного доручення, надійшов рапорт оперуповноваженого СКП ВП № 2 ОРУП № 1 ГУНП в Одеській області, відповідно до якого встановлено, що безпосереднє відношення до обставин вчинення кримінального правопорушення має автомобіль марки «BMW X5», 2000 року випуску, сірого кольору, WIN НОМЕР_1 власником якого являється ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Тому слідчий просить накласти арешт на вказаний автомобіль.

Прокурор та слідчий в судове засідання не з`явилися, згідно письмової заяви останньої клопотання підтримує в повному обсязі та просить розглянути без її участі.

Власник майна та його представник в судове засідання не з`явилися, згідно письмової заяви останньої проти задоволення клопотання слідчого заперечує та просить розглянути без її участі.

Розглянувши клопотання, дослідивши матеріали, які обґрунтовують доводи клопотання, приходжу до висновку, що в задоволенні клопотання необхідно відмовити з наступних підстав.

Правові підстави для арешту майна в контексті положень закону, якими керувався слідчий суддя при вирішенні питання про арешт майна.

Відповідно до ст.170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.

Арешт майна допускається з метою забезпечення:

1) збереження речових доказів;

2) спеціальної конфіскації;

3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи;

4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Згідно з ч.1 ст.173 КПК України, слідчий суддя, суд відмовляє у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, що його подала, не доведе необхідність такого арешту, а також наявність ризиків, передбачених абзацом другим частини першої статті 170 цього Кодексу.

При застосуванні заходів забезпечення кримінального провадження слідчий суддя повинен діяти відповідно до вимог КПК України та судовою процедурою гарантувати дотримання прав, свобод та законних інтересів осіб, а також умов, за яких жодна особа не була б піддана необґрунтованому процесуальному обмеженню.

Зокрема, при вирішенні питання про арешт майна для прийняття законного та обґрунтованого рішення слідчий суддя згідно зі ст.94, 132, 173 КПК України повинен врахувати: існування обґрунтованої підозри щодо вчинення злочину та достатність доказів, що вказують на вчинення злочину; правову підставу для арешту майна; можливий розмір шкоди, завданої злочином; наслідки арешту майна для третіх осіб; розумність і співмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження.

Відповідні дані мають міститися і у клопотанні слідчого чи прокурора, який звертається з проханням арештувати майно, оскільки, згідно ст.1 Першого протоколу Конвенції про захист прав та основоположних свобод, будь-яке обмеження права власності повинно здійснюватися відповідно до закону, а отже суб`єкт, який ініціює таке обмеження, повинен обґрунтувати свою ініціативу з посиланням на норми закону.

У кожному конкретному кримінальному провадженні слідчий суддя, застосовуючи вид обтяження, в даному випадку арешт майна, має неухильно дотримуватись вимог закону. При накладенні арешту на майно слідчий суддя має обов`язково переконатися в наявності доказів на підтвердження вчинення кримінального правопорушення. При цьому закон не вимагає аби вони були повними та достатніми на даній стадії кримінального провадження, однак вони мають бути такими, щоб слідчий суддя був впевнений у тому, що дані докази можуть дати підстави для пред`явлення обґрунтованої підозри у вчиненні того чи іншого злочину. Крім того, наявність доказів у кримінальному провадженні має давати слідчому судді впевненість в тому, що в даному кримінальному провадженні необхідно накласти вид обмеження з метою уникнення негативних наслідків.

Згідно ч.4 ст.173 КПК України, у разі задоволення клопотання слідчий суддя, суд застосовує найменш обтяжливий спосіб арешту майна. Слідчий суддя, суд зобов`язаний застосувати такий спосіб арешту майна, який не призведе до зупинення або надмірного обмеження правомірної підприємницької діяльності особи, або інших наслідків, які суттєво позначаються на інтересах інших осіб.

Згідно ч.1 ст.318 ЦК України, право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Відповідно до ст.1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав і основоположних свобод, який ратифікований Верховною Радою України 17 липня 1997 року, кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.

Згідно клопотання слідчого та витягу з ЄРДР, 25.07.2023 до ЧЧ ВП №2 ОРУП №1 ГУНП в Одеській області, надійшло повідомлення від оператора 102, про те, що 25.07.2023 приблизно о 10:52, за адресою: м. Одеса, вул. Базарна, 70, невідомі особи порушуючи громадський порядок з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжується особливою зухвалістю чи винятковим цинізмом, здійснили постріли з предмета ззовні схожого на пістолет та після чого три автомобілі БМВ-Х5 та Хонда, переслідували інший автомобіль BMW X5, внаслідок чого сталося ДТП і було пошкоджено авто заявника Нісан Екстрео, д.н.з. НОМЕР_3 та інші автівки Лексус та Чері. Виїздом на місце було виявлено 5 стріляних гільз калібру 9мм., також виявлено державний номер НОМЕР_4 , встановлюються учасники події та обставини.

Слідчий суддя звертає увагу на те, що слідчим в клопотанні та витязі з ЄРДР зазначено «автомобіль марки «BMW» моделі «X5», 2000 року випуску, сірого кольору, WIN НОМЕР_1 », при цьому не вказують його державний номерний знак, отже немає доказів того, що автомобіль марки «автомобіль марки «BMW» моделі «X5», 2000 року випуску, сірого кольору, WIN НОМЕР_1 » має відношення до обставин події кримінальної справи. Крім того, слідчий навіть не зазначає державний номерний знак автомобіля, на який просить накласти арешт.

Крім того, слідчий суддя звертає увагу, що слідчий в клопотанні формально зазначив мету накладення арешту на вилучене майно, а саме з метою збереження як доказу, не зазначивши при цьому як саме він буде використовувати його в доказуванні по кримінальному провадженню. Окрім того, слідчий навіть не долучила до матеріалів клопотання постанову про визнання транспортного засобу в якості речового доказу на підтвердження мети накладення арешту.

Також слідчий суддя критично ставиться до неявки прокурора та слідчого в судове засідання та зазначає, що статтею 22 КПК України передбачено, що кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом. Під час кримінального провадження функції державного обвинувачення, захисту та судового розгляду не можуть покладатися на один і той самий орган чи службову особу. Суд, зберігаючи об`єктивність та неупередженість, створює необхідні умови для реалізації сторонами їхніх процесуальних прав та виконання процесуальних обов`язків.

Отже, однією із загальних засад кримінального провадження визначено змагальність сторін, яка передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, а суд лише створює необхідні умови для реалізації сторонами їхніх процесуальних прав та виконання процесуальних обов`язків. Таким чином, саме сторона обвинувачення зобов`язана забезпечити особисту явку та подання доказів.

Неявка слідчого і прокурора є фактично невиконанням цими суб`єктами обов`язку довести обставини, передбачені ст.170 КПК України, що позбавляє слідчого суддю можливості повно та всебічно з`ясувати сукупність обставин, із якими закон пов`язує вирішення питання про накладення арешту на майно, у зв`язку з чим при вирішенні питання про накладення арешту слідчий суддя керується тією інформацією, яка викладена в клопотанні та додатках до нього.

Тому у задоволенні клопотання слідчого необхідно відмовити.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.131-132, 170-173, 376 КПК України, -

УХВАЛИВ:

В задоволенні клопотання слідчого СВ ВП №2 ОРУП №1 ГУНП в Одеській області ОСОБА_3 про арешт майна - відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до Одеського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя:

30.10.2023