1 УХВАЛА ІМЕНЕМ УКРАЇНИСправа № 335/9290/23 1-кс/335/2578/2023
28 вересня 2023 року м. Запоріжжя
Постановою слідчого від 21.07.2023 вказані об`єкти нерухомості за адресою пр. Черкаський, 21а, зареєстровані за ГО «ДЮК «Альбатрос», визнані речовими доказами у кримінальному провадженні.
Наразі в ході досудового розслідування виникла необхідність у накладенні арешту на об`єкти нерухомості за адресою пр. Черкаський, 21а, зареєстровані за ГО «ДЮК «Альбатрос», з метою їх збереження та недопущення здійснення будь-яких реєстраційних дій щодо правочинів із вказаними об`єктами нерухомості (купівлі-продажу тощо).
В судовому засіданні прокурор та слідчий клопотання підтримали, пославшись на викладені у ньому факти і норми права. Прокурор ОСОБА_3 додатково пояснив, що землі, на яких розташовані вказані у клопотанні об`єкти нерухомості, перебувають у комунальній власності територіальної громади міста Запоріжжя, і належать до прибережної захисної смуги. Відтак, перебування на цих землях незаконно зареєстрованих об`єктів нерухомості порушує права та законні інтереси суб`єкта комунальної власності.
Водночас, на думку прокурора та слідчого, накладення арешту істотно не порушить права володільця майна, оскільки питання про обмеження у праві володіння і користування органом досудового розслідування не порушується.
Клопотання було розглянуте без виклику представник ГО «ДЮК Альбатрос», в порядку ч. 2 ст. 172 КПК України, оскільки це є необхідним для забезпечення арешту майна, а саме майно не є тимчасово вилученим.
Розглянувши матеріали клопотання, слідчий суддя вважає за необхідне клопотання задовольнити з таких підстав.
У ході досудового розслідування Спеціалізованою екологічною прокуратурою опрацьовано інформацію та відомості з відкритих джерел даних щодо використання земельних ділянок, розташованих у прибрежно-захисній смузі р. Дніпро, розташованих на території м. Запоріжжя.
Відповідно до ст. 60 Земельного кодексу України, ст. 88 Водного кодексу України вздовж річок, морів та навколо озер, водосховищ та інших водойм з метою охорони поверхневих водних об`єктів від забруднення і засмічення та збереження їх водності встановлюються прибережні захисні смуги. Прибережна захисна смуга вздовж великих річок, водосховищ на них та озер встановлюються шириною 100 метрів. Прибережні захисні смуги в межах населених пунктів встановлюються згідно з комплексними планами просторового розвитку територій територіальних громад, генеральними планами населених пунктів, а в разі їх відсутності або якщо містобудівною документацією межі таких смуг не встановлені, вони визначаються шириною 100 метрів від урізу води морів, морських заток і лиманів, а для інших водних об`єктів - згідно з ч. 2 ст. 88 Водного кодексу України. Згідно зі ст. 61 Земельного кодексу України та ст. 89 Водного кодексу України прибережні захисні смуги є природоохоронною територією з режимом обмеженої господарської діяльності. Зокрема. у прибережних захисних смугах уздовж річок, навколо водойм та на островах забороняється: розорювання земель (крім підготовки ґрунту для залуження і залісення), а також садівництво та городництво; зберігання та застосування пестицидів і добрив; влаштування літніх таборів для худоби; будівництво будь-яких споруд (крім гідротехнічних, навігаційного призначення, гідрометричних та лінійних, а також інженерно-технічних і фортифікаційних споруд, огорож, прикордонних знаків, прикордонних просік, комунікацій), у тому числі баз відпочинку, дач, гаражів та стоянок автомобілів; влаштування звалищ сміття, гноєсховищ, накопичувачів рідких і твердих відходів виробництва, кладовищ, скотомогильників, полів фільтрації тощо; миття та обслуговування транспортних засобів і техніки; випалювання сухої рослинності або її залишків з порушенням порядку, встановленого центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері охорони навколишнього природного середовища.
Слідчим, 20.07.2023 проведено огляд земельної ділянки за адресою: АДРЕСА_1 , у ході якого на земельній ділянці виявлено човнові бокси, підпірну стінку, човновий майданчик та замощення.
Серед документів, поданих державному реєстратору для реєстрації права власності за ГО «ДЮК «Альбатрос» надано: довідку ПП «Геоінвент+» від 31.03.2023, технічний паспорт ТІ01: НОМЕР_1 , виданий 03.04.2023.
Державним реєстратором Сквирської міської ради Київської області ОСОБА_6 у порушення вимог ч. 3 ст. 10, ч. 1 ст. 31 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» не перевірено наявність у ГО «ДЮК «Альбатрос» документів, необхідних для здійснення державної реєстрації та, як наслідок, прийнято незаконне рішення про державну реєстрацію права власності на об`єкти нерухомості.
За вказаним фактом процесуальним керівником у кримінальному провадженні 29.08.2023 направлено запит в порядку ст. ст. 36, 93 КПК України Міністерству юстиції України про проведення перевірки законності реєстраційних дій, проведених державним реєстратором Сквирської міської ради Київської області ОСОБА_6 при реєстрації права власності на об`єкти нерухомості за ГО «ДЮК «Альбатрос».
Крім того, допитаний в якості свідка голова ГО «ДЮК «Альбатрос» ОСОБА_7 показав, що за адресою пр. Черкаський, 21 розташовані ряд об`єктів нерухомості, право власності на які зареєстровано за Товариством сприяння оборони України. Крім того, поряд із вказаними об`єктами розташовані об`єкти нерухомості (гаражі), право власності на які не було оформлено. Вказані об`єкти нерухомості були побудовані у 1970-х роках, жодних документів на них не було. Вказані об`єкти були побудовані працівниками механічного заводу, однак право власності на них не оформлено.
У 2019-2020 роках він почав цікавитись у спеціалістів питанням оформлення права власності на вказані об`єкти нерухомості (право власності на які не було оформлено) за ГО ДЮК «Альбатрос». У БТІ перевірили наявність технічної документації на вказані будівлі та повідомили йому, що будь-які документи відсутні. Коли він цікавився питанням можливості оформлення права власності на вказане нерухоме майно, йому надали контактний телефон чоловіка на ім`я ОСОБА_8 . За домовленістю із ОСОБА_8 , останній приїжджав на вказану територію та дивився об`єкти нерухомості. Костянтин запевнив його про те, що можливо у законний спосіб оформити право власності на об`єкти нерухомості. У 2021-2022 роках від ОСОБА_8 неодноразово приїжджали техніки, які здійснювали виміри капітальних будівель та споруд. Жодних документів від ОСОБА_8 щодо реєстрації права власності на вказані об`єкти нерухомості він не отримував. Про факт реєстрації права власності нерухомого майна за ГО «ДЮК «Альбатрос» йому не було відомо.
Особисто він до державного реєстратора не звертався, жодних документів не надавав. Фірма ПП «Геоінвент+» йому не відома, жодних договорів щодо проведення інвентаризації нерухомого майна із нею не укладав, документів щодо погодження не підписував.
Про факт реєстрації права власності на нерухоме майно за ГО ДЮК «Альбатрос» дізнався від працівників правоохоронних органів під час проведення огляду. Наразі будь-які документи, що підтверджують право власності ГО ДЮК «Альбатрос» на нерухоме майно у нього відсутні.
На якій саме підставі вказані об`єкти нерухомості зареєстровані за адресою АДРЕСА_1 , йому не відомо. Чи присвоювалась поштова адреса вказаним об`єктам нерухомості йому також не відомо.
Об`єкти нерухомості, право власності на які оформлено за ГО ДЮК «Альбатрос» розташовані на земельній ділянці, яка не передана у власність або користування будь-кому.
Постановою слідчого від 21.07.2023 вказані об`єкти нерухомості за адресою пр. Черкаський, 21а, зареєстровані за ГО «ДЮК «Альбатрос», визнані речовими доказами у кримінальному провадженні.
Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.
Частина третя статті 173 КПК України передбачає, що застосування заходів забезпечення кримінального провадження не допускається, якщо слідчий, дізнавач, прокурор не доведе, що:
1) існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для застосування заходів забезпечення кримінального провадження;
2) потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, про який ідеться в клопотанні слідчого, дізнавача, прокурора;
3) може бути виконане завдання, для виконання якого слідчий, дізнавач, прокурор звертається із клопотанням.
Кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики ЄСПЛ (частина 5 статті 9 КПК).
У своїх рішеннях, зокрема, «Фокс, Кемпбел і Гартлі проти Сполученого Королівства», «Нечипорук та Йонкало проти України», Європейський суд з прав людини наголошує, що «обґрунтована підозра» передбачає наявність фактів або інформації, які б могли переконати об`єктивного спостерігача у тому, що відповідна особа могла вчинити злочин.
«Обґрунтована підозра» існує тоді, коли встановлені факти вважати такими, що підпадають під опис одного з правопорушень, визначених у законі про кримінальну відповідальність. Тобто явно не може йтися про наявність «обґрунтованої підозри», якщо дії, у вчиненні яких підозрюється особа, не становлять кримінального правопорушення на момент вчинення (рішення Європейського суду з прав людини у справі «Волох проти України»).
При цьому факти, що підтверджують обґрунтовану підозру, не повинні бути такого ж рівня, що й факти, на яких має ґрунтуватися обвинувальний вирок. Стандарт доказування «обґрунтована підозра» не передбачає, що уповноважені органи мають оперувати доказами, достатніми для пред`явлення обвинувачення чи ухвалення обвинувального вироку, що пов`язано з меншою мірою ймовірності, необхідною на ранніх етапах кримінального провадження для обмеження прав особи.
Відповідно до п.1 ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів.
Відповідно до ч.3 ст. 170 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.
Відповідно до ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення. Документи є речовими доказами, якщо вони містять ознаки, зазначені в частині першій цієї статті.
Оскільки самий факт розташування об`єкту нерухомості на земельній ділянці без наявності належних правовстановлюючих документів на таку земельну ділянку може свідчити про самовільне зайняття земельної ділянки, слідчий суддя погоджується з доводами слідчого та прокурора в тому, що вказані у клопотанні об`єкти нерухомості відповідають критеріям речового доказу
Таким чином, станом на час розгляду клопотання необхідність накладення арешту на вказане у клопотанні майно є очевидною.
Відповідно до ч. 11 ст. 170 КПК України заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна.
У зв`язку з цим накладення арешту шляхом заборони відчуження вказаного у клопотанні майна буде співмірним тим інтересам, на захист яких здійснюється досудове розслідування.
Водночас слідчий суддя зауважує, що володілець майна, підозрюваний, його захисник та (або) інші заінтересовані особи не позбавлені можливості звернутись до слідчого судді з клопотанням про зміну або скасування арешту в порядку ст. 174 КПК України, з наданням відповідних доказів.
Враховуючи вищенаведене, керуючись ст. ст. 170-173, 372, 376 КПК України, слідчий суддя
Копію ухвали невідкладно надіслати володільцю майна.
Ухвала підлягає негайному виконанню.

Ухвала може бути оскаржена до Запорізького апеляційного суду протягом п`яти днів з дня отримання копії повного тексту ухвали.

Слідчий суддя ОСОБА_1