ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 548/2490/23 Номер провадження 11-сс/814/90/24Головуючий у 1-й інстанції ОСОБА_1 Доповідач ап. інст. ОСОБА_2
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 лютого 2024 року м. Полтава

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Полтавського апеляційного суду у складі:

головуючого - судді ОСОБА_2

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4

секретаря судового засідання ОСОБА_5

за участю: прокурора ОСОБА_6

та адвоката ОСОБА_7

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Полтава матеріали клопотання по кримінальному провадженню №0000253 за апеляційною скаргою адвоката ОСОБА_7 в інтересах ОСОБА_8 , на ухвалу слідчого судді Хорольського районного суду Полтавської області від 28 грудня 2023 року про арешт майна,-

В С Т А Н О В И Л А:

Ухвалою слідчого судді Хорольського районного суду Полтавської області від 28 грудня 2023 року частково задоволено клопотання слідчого та накладено арешт на тимчасово вилучене майно 14.12.2023 року в ході обшуку, а саме на зерно кукурудзи загальним об`ємом близько 1400 тонн, 8 ТТН від 11 травня 2022 року та 2 зразки кукурудзи, які є речовими доказами у кримінальному провадженні № 0000253 від 01 грудня 2022 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст. 190 КК України , з метою запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження, з метою забезпечення їх збереження.

Слідчий суддя задовольнив клопотання слідчого та наклав арешт на майно з метою забезпечення збереження речових доказів.

Вимоги, наведені в апеляційній скарзі та узагальнення доводів особи, яка її подала.

На вказану ухвалу суду адвокат ОСОБА_7 в інтересах власника майна ОСОБА_8 подала апеляційну скаргу в якій просить ухвалу слідчого судді скасувати.

Постановити нову ухвалу, якою відмовити в задоволенні клопотання слідчого СВ ВП №2 Лубенського РВП в Полтавській області ОСОБА_9 про арешт майна в рамках досудового розслідування, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000253 від 01 грудня 2022 за ч.4 ст. 190 КК України.

В обґрунтування апеляційних вимог зазначає, що як вбачається із наданого слідчим клопотання відсутні відомості вважати, що арештоване майно не є безпосереднім предметом кримінального правопорушення що розслідується, тобто у даному випадку слідчим порушено права осіб на мирне володіння та користування своїм майном та не дотримано вимоги закону в частині підстав для звернення з клопотанням про накладення арешту на майно.

Позиція учасників

Представник власника майна адвокат ОСОБА_7 просила задовольнити апеляційну скаргу з підстав наведених у апеляційній скарзі.

Прокурор заперечував проти задоволення апеляційної скарги.

Мотиви суду апеляційної інстанції

Згідно п. 7 ч. 2 ст. 131 КПК України, заходом забезпечення кримінального провадження є арешт майна.

У відповідності до ч. 5 ст. 132 КПК України, під час розгляду питання про застосування заходів забезпечення кримінального провадження сторони кримінального провадження повинні подати слідчому судді докази обставин, на які вони посилаються.

Відповідно до ч.1 ст.170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом кримінального правопорушення, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

Згідно з ч. 2 ст. 170 КУпАП арешт майна допускається з метою забезпечення:

1) збереження речових доказів;

2) спеціальної конфіскації;

3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи;

4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

3. У випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, фізичної чи юридичної особи, яка в силу закону несе цивільну відповідальність за шкоду, завдану діями (бездіяльністю) підозрюваного, обвинуваченого, засудженого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, а також юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, за наявності обґрунтованого розміру цивільного позову у кримінальному провадженні, а так само обґрунтованого розміру неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою, щодо якої здійснюється провадження.

Відповідно до ч.2 ст.173 КПК України, при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу).

Згідно ч. 11 ст. 170 КПК України, заборона на використання майна, а також заборона розпоряджатися таким майном можуть бути застосовані лише у випадках, коли їх незастосування може призвести до зникнення, втрати або пошкодження відповідного майна або настання інших наслідків, які можуть перешкодити кримінальному провадженню.

Слідчий суддя, суд відмовляють у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, що його подала, не доведе необхідність такого арешту, а також наявність ризиків, передбачених абзацом другим частини першої статті 170 цього Кодексу (ч. 1 ст. 173 КПК України).

Як вбачається з матеріалів справи у провадженні слідчого відділу ВП № 2 Лубенського РВП ГУНП в Полтавській області перебуває кримінальне провадження № 0000253 від 01 грудня 2022 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст. 190 КК України.

Слідчий ОСОБА_9 звернулася до суду з клопотанням про арешт майна, на обгрунтування якого зазначила, що 01.12.2022 до ВП №2 Лубенського РВП (м. Хорол) надійшла ухвала Хорольського районного суду (справа №548/1999/22, провадження №1- кс/548/548/22) від 17.11.2022 щодо внесення відомостей до ЄРДР за заявою ОСОБА_10 .

У ході досудового розслідування було допитано як потерпілого ОСОБА_10 , який пояснив, що в березні 2019 між ним та ОСОБА_8 було укладено договір позики, згідно якого останній надав позику в сумі 300 тис. доларів США. Згідно вказаного договору узгоджено, що за згодою сторін зобов`язання забезпечується товаром, кукурудзою або іншими зерновими культурами відповідно до суми позики.

Зі слів ОСОБА_10 за згодою сторін останній, повернув ОСОБА_8 борг зерном кукурудзи в кількості 1400 тон (із запасом через можливу забрудненість домішками), яку було перевезено автомобілями ТОВ «Анталія ЛТД» (згідно разового договору б/н від 10.05.2022 про перевезення вантажів автомобільним транспортом) у період із 11 по 16 травня 2022 року на склади, які знаходяться за адресою: 37860, Полтавська область, Лубенський район, с. Вишняки, вул. Заводська та належать ТОВ «Віденський млин» (засновник ОСОБА_8 ).

Після перевезення та відвантаження зерна кукурудзи ОСОБА_10 звернувся до ОСОБА_8 для нотаріального підтвердження про відсутність заборгованостей, однак останній повідомив, що в нього помер батько та зможе посвідчити вказаний факт пізніше.

Проте, через чотири місяці після прийняття та користування зерном кукурудзи ОСОБА_8 звернувся до Крюківського районного суду м. Кременчука з позовом про стягнення суми позики в розмірі 300 000 доларів США (справа № 537/2060/22),

14.12.2023 проведено обшук складу №2 за адресою АДРЕСА_1 в ході якого вилучено: зерно кукурудзи загальним об`ємом близько 2 005. 08 тон;8 товарно-транспортних накладних від 11 травня 2022 року;2 зразки зерна кукурудзи, які визнано речовими доказами.

Відповідно до протоколу обшуку від 14.12.2023 вказані речі добровільно видав директор ТОВ «Віденськиий Млин» ОСОБА_8 , який і являється фактичним користувачем вилученого майна.

Задовольняючи клопотання слідчого про накладення арешту на зазначені вище речі та документи слідчий суддя в обґрунтування прийнятого рішення зазначив, що в ході розслідування кримінального провадження виникла необхідність у накладенні арешту на майно, зазначене у клопотанні слідчого, з метою збереження речових доказів.

Разом з цим, накладаючи арешт на зазначене майно поза увагою слідчого судді залишилися те, що у даному кримінальному провадженні предметом діяння, по факту якого внесені відомості до ЄРДР за ухвалою слідчого судді, є не зерно кукурудзи , а грошові кошти в сумі 300 000 доларів США. А тому зерно кукурудзи, яке завезено заявником ОСОБА_10 на склади ОСОБА_8 в рахунок повернення боргу, що не заперечується і самим ОСОБА_10 , не відповідає критеріям , зазначеним у ст. 98 КПК України.

Оскільки надані стороною обвинувачення матеріали не містять доказів того, що майно, на яке слідчий просить накласти арешт, є речовим доказом в розумінні ст. 98 КПК України, а тому висновок слідчого судді в мотивувальній частині ухвали про необхідність накладення арешту на майно з метою збереження речових доказів, є безпідставним та таким, що суперечить матеріалам справи.

За таких обставин колегія суддів дійшла висновку, що слідчий суддя дійшов помилкового висновку про наявність підстав для накладення арешту на зазначене в ухвалі слідчого судді майно.

З огляду на вказане, апеляційна скарга представника власника майна підлягає задоволенню, а ухвала слідчого судді скасуванню з постановленням нової, якою необхідно відмовити у задоволенні клопотання слідчого.

Керуючись ст. ст. 376, 404, 405, 422, колегія суддів,-

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу адвоката ОСОБА_7 в інтересах ОСОБА_8 задовольнити.

Ухвалу слідчого судді Хорольського районного суду Полтавської області від 28 грудня 2023 року про арешт майна скасувати.

Постановити нову ухвалу.

У задоволенні клопотання слідчого СВ ВП № 2 Лубенського РВП ГУНП в Полтавській області ОСОБА_9 , погоджене прокурором Хорольського відділу Лубенської окружної прокуратури про арешт майна, а саме зерна кукурудзи загальним об`ємом близько 1 400 тонн, 8 товарно-транспортних накладних від 11 травня 2022 року та 2-х зразків зерна кукурудзи - відмовити.

Ухвала апеляційного суду є остаточною й оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

С У Д Д І :

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4