У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 жовтня 2023 року м. Миколаїв

Миколаївський апеляційний суд у складі:

головуючого ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3

за участю секретарів ОСОБА_4 , ОСОБА_5

розглянувши матеріали кримінального провадження за апеляційною скаргою обвинуваченого ОСОБА_6 на вирок Ленінського районного суду м. Миколаєва від 23 вересня 2022 року, стосовно

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Миколаєва, громадянина України, із середньою освітою, неодруженого, не працюючого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимого

- обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 185 КК України,

Учасники судового провадження:

прокурор ОСОБА_7

обвинувачений ОСОБА_6

захисник ОСОБА_8

встановив:

Короткий зміст вимог апеляційної скарги.

В апеляційній скарзі обвинувачений просить вирок суду в частині призначення покарання змінити. Ухвалити новий вирок яким, призначити йому покарання у виді позбавлення волі на строк 2 роки 6 місяців, на підставі ч.5 ст.72 КК України зарахувати у строк відбуття покарання строк попереднього ув`язнення у розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

Короткий зміст вироку.

Вироком суду ОСОБА_6 визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 185 КК України та призначено йому покарання у виді 3 років 6 місяців позбавлення волі.

На підставі ч.4 ст. 70 КК України, за сукупністю злочинів, шляхом поглинення менш суворого покарання, призначеного вироком Заводського районного суду м. Миколаєва від 19.07.2022, більш суворим, призначеним цим вироком, остаточно призначено покарання у виді 3 років 6 місяців позбавлення волі. Строк відбуття покарання ухвалено рахувати з моменту затримання - 20.12.2021.

На підставі ч.5 ст.72 КК України зараховано у строк відбуття покарання ОСОБА_6 строк попереднього ув`язнення з 20.12.2021 по час набрання вироком законної сили, з розрахунку один день попереднього ув`язнення за день позбавлення волі. Вирішено питання щодо речових доказів.

Узагальнені доводи апеляційної скарги.

В апеляційній скарзі обвинувачений не оспорюючи висновків суду щодо доведеності його вини, правильності кваліфікацій його дій, вважає, що вирок суду підлягає зміні в частині призначеного покарання в зв`язку з його суворістю. Зауважує, що у розшуку він не перебував, матеріального позову потерпілими не заявлено, характеризується посередньо, повністю визнав свою вину та щиро кається. Вважає, що можливо призначити йому покарання у виді позбавлення волі строком на 2 роки 6 місяців. На підставі ч.5 ст.72 КК України зарахувати у строк відбуття покарання строк попереднього ув`язнення по час набрання вироком законної сили, з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

Обставини встановлені судом першої інстанції.

Судом першої інстанції встановлено та визнано доведеним, що 01.11.2021 о 11:27, ОСОБА_6 , знаходячись у приміщені торгового залу магазину « ІНФОРМАЦІЯ_2 », розташованого за адресою: АДРЕСА_3 , діючи повторно, за раптово виниклим умислом, направленим на таємне викрадення чужого майна, шляхом вільного доступу, умисно таємно викрав продовольчі товари магазину, на загальну суму 339,60 грн., спричинивши ФОП ОСОБА_9 матеріальну шкоду на вказану суму.

Після чого ОСОБА_6 з місця скоєння кримінального правопорушення зник, розпорядившись викраденим майном на власний розсуд, спричинивши тим самим потерпілому матеріальні збитки на вказану суму.

Крім того, 11.11.2021 о 10:46, ОСОБА_6 , знаходячись у приміщені торгового залу магазину « ІНФОРМАЦІЯ_2 », розташованого за адресою: АДРЕСА_3 , діючи повторно, за раптово виниклим умислом, направленим на таємне викрадення чужого майна, шляхом вільного доступу, умисно таємно викрав майно ФОП ОСОБА_9 , на загальну суму 461,93 грн., чим заподіяв ФОП ОСОБА_9 матеріальну шкоду на вказану суму. Після чого ОСОБА_6 з місця скоєння кримінального правопорушення зник, розпорядившись викраденим майном на власний розсуд, спричинивши тим самим потерпілому матеріальні збитки на вказану суму.

Також, 13.11.2021 о 14:32, ОСОБА_6 , знаходячись у приміщені торгового залу магазину «Міда», розташованого за адресою: м. Миколаїв, пр. Миру, 18-В, діючи повторно, за раптово виниклим умислом, направленим на таємне викрадення чужого майна, шляхом вільного доступу, умисно таємно викрав товари на загальну суму 327 грн., спричинивши ТОВ «СВАНТОВІТ» матеріальну шкоду на вказану суму. Після чого ОСОБА_6 з місця скоєння кримінального правопорушення зник, розпорядившись викраденим майном на власний розсуд, спричинивши тим самим потерпілому матерiальнi збитки на вказану суму.

Крім того, 15.12.2021 о 18:47, ОСОБА_6 , знаходячись у приміщені торгового залу магазину «Міда», розташованого за адресою: м. Миколаїв, пр. Миру, 18-В, діючи повторно, за раптово виниклим умислом, направленим на таємне викрадення чужого майна, шляхом вільного доступу, умисно таємно викрав товари на загальну суму 307,80 грн., спричинивши ТОВ «СВАНТОВІТ» матеріальну шкоду на вказану суму. Після чого ОСОБА_6 з місця скоєння кримінального правопорушення зник, розпорядившись викраденим майном на власний розсуд, спричинивши тим самим потерпілому матеріальні збитки на вказану суму.

Також, 16.12.2021 о 16:42, ОСОБА_6 , знаходячись у приміщені торгового залу магазину «Міда», розташованого адресою: за м. Миколаїв, пр. Миру, 18-В, діючи повторно, за раптово виниклим умислом, направленим на таємне викрадення чужого майна, шляхом вільного доступу, таємно викрав пляшку віскі «Джек Денілс» 1 л, вартістю 752,78 грн., спричинивши ТОВ «СВАНТОВІТ» матеріальну шкоду на вказану суму. Після чого ОСОБА_6 з місця скоєння кримінального правопорушення зник, розпорядившись викраденим майном на власний розсуд, спричинивши тим самим потерпілому матеріальні збитки на вказану суму.

Дії обвинуваченого ОСОБА_6 судом кваліфіковані за ч. 2 ст. 185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно.

Обставини встановлені судом апеляційної інстанції.

Заслухавши доповідь судді, пояснення захисника та обвинуваченого на підтримку вимог апеляційної скарги, думку прокурора, який заперечував проти задоволення апеляційної скарги та вважав вирок суду законним і обґрунтованим, вивчивши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи апеляційної скарги в її межах, апеляційний суд дійшов наступного.

Висновок суду, щодо доведеності вини ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, за яке його засуджено за обставин наведених у вироку, підтверджений зібраними у справі доказами, яким суд першої інстанції дав правильну юридичну оцінку і обґрунтовано дійшов до висновку про його винуватість у таємному викраденні чужого майна, вчиненому повторно.

Всі обставини справи були детально розглянуті та досліджені судом першої інстанції, що підтверджується наведеними та належно оціненими у вироку доказами про вчинення кримінальних правопорушень обвинуваченим.

Кваліфікація судом першої інстанції дій обвинуваченого ОСОБА_6 за ч.2 ст. 185 КК України є правильною і апелянтом не оспорюється. А тому відповідно до вимог ст. 404 КПК України, вирок в цій частині апеляційним судом не переглядається.

Що стосується доводів апеляційної скарги обвинуваченого про призначення йому занадто суворого покарання, то суд апеляційної інстанції вважає їх неприйнятними.

Призначаючи ОСОБА_6 покарання, суд першої інстанції у відповідності до вимог ст. 65, 66, 67 КК України урахував тяжкість вчиненого кримінального правопорушення, яке відповідно до положень ст.12 КК України є нетяжким злочином, відомості, що характеризують особу обвинуваченого, який раніше судимий, на обліку у лікаря-психіатра та лікаря-нарколога не перебуває, характеризується негативно, Обставиною, що пом`якшує покарання, суд визнав щире каяття, обставин, що обтяжують покарання не встановлено. Врахувавши зазначені вище обставини, а також те, що ОСОБА_6 раніше неодноразово притягувався до кримінальної відповідальності за вчинення аналогічних злочинів, вчинив злочин через невеликий проміжок часу після звільнення з місць позбавлення волі, в той час коли стосовно нього розглядалось кримінальне провадження іншим судом, що свідчить про його підвищену суспільну небезпеку та стійке небажання стати на шлях виправлення, суд першої інстанції обґрунтовано прийшов до висновку про те, що мета покарання, визначена ч.2, 3 ст. 50 КК України, може бути досягнута при призначенні обвинуваченому ОСОБА_6 міри покарання у виді позбавлення волі в межах санкції ч.2 ст. 185 КК України, із застосуванням положень ч.4 ст.70 КК України, належним чином вмотивувавши таке рішення у вироку.

Будь яких інших обставин, що пом`якшують покарання або позитивно характеризують особу обвинуваченого, які б не були предметом розгляду та аналізу суду першої інстанції, апеляційна скарга не містить.

У зв`язку з викладеним, апеляційний суд вважає, що призначене обвинуваченому покарання ґрунтується на положеннях ст. 50 і 65 КК України, відповідає принципам справедливості, співмірності та індивідуалізації покарання і є необхідним для його виправлення та попередження вчинення ним нових злочинів, а тому підстав вважати призначене ОСОБА_6 покарання явно несправедливим через його суворість, апеляційний суд не вбачає.

За такого, врахувавши всі обставини кримінального провадження, колегія суддів приходить до переконання, що суд, реалізувавши принципи законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання, призначив ОСОБА_6 покарання, яке відповідає ступеню тяжкості вчиненого кримінального правопорушення та особі винного. Обставини наведені в апеляційній скарзі, судом першої інстанції, були в повному обсязі враховані при призначенні обвинуваченому покарання, про що свідчить зміст відомостей та висновків суду, наведених ним у мотивувальній частині вироку.

Посилання обвинуваченого ОСОБА_6 на застосування вимог ч.5 ст.72 КК України, щодо зарахування у строк відбуття покарання строк попереднього ув`язнення у розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі, апеляційний суд вважає недоречними.

Ухвалюючи 23 вересня 2022 року вирок, суд рахував у строк відбуття покарання строк попереднього ув`язнення з 20.12.2021р. по час набрання вироком законної сили, з розрахунку один день попереднього ув`язнення за день позбавлення волі.

Апеляційний суд вважає, що суд першої інстанції обґрунтовано застосував положення ч.5 ст.72 КК України у редакції відповідно до змін, внесених Законом України № 2046-VIII від 18.05.2017 року.

Така правова позиція викладена у рішенні Великої палати Верховного Суду від 29.08.2018 року у справі № 663/537/17 провадження № 13-31кс 18 щодо застосування норм ч.5 ст.72 КК України.

Тобто, якщо особа вчинила злочин, починаючи з 21 червня 2017 року (включно), то зарахування строку попереднього ув`язнення у строк відбування покарання у виді позбавлення волі здійснюється із розрахунку день за день.

Як вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_6 вчинив кримінальна правопорушення після 20 червня 2017 року, а тому строк його попереднього ув`язнення не підлягає зарахуванню у строк відбування покарання у виді позбавлення волі із розрахунку день за два і вже зарахований вироком із розрахунку один день за день.

Отже, зарахування судом першої інстанції строку попереднього ув`язнення ОСОБА_6 у строк покарання з розрахунку один день попереднього ув`язнення за один день позбавлення волі відповідає вимогам Закону та правовій позиції Верховного Суду.

З огляду на наведене та відсутністю підстав для зміни вироку, передбачених ст.409 КПК України, з наведених апелянтами мотивів, апеляційний суд не вбачає підстав для пом`якшення призначеного судом покарання ОСОБА_6 , та зарахування у строк покарання строк попереднього ув`язнення з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі, зв`язку з чим апеляційну скаргу обвинуваченого слід залишити без задоволення.

Керуючись статтями 376, 405, 407, 418, 419, 424, 426, 532 КПК України,

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_6 - залишити без задоволення.

Вирок Ленінського районного суду м. Миколаєва від 23 вересня 2022 року, стосовно ОСОБА_6 залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення і може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом трьох місяців з дня її проголошення, а засудженим, який тримається під вартою, - в той самий строк з дня вручення йому копії судового рішення.

Головуючий

Судді