Справа № 461/8484/23
Провадження № 1-кс/461/6363/23
УХВАЛА

про застосування запобіжного заходу

10.11.2023 року слідчий суддя Галицького районного суду м. Львова ОСОБА_1 , секретар ОСОБА_2 , з участю прокурора ОСОБА_3 , слідчого ОСОБА_4 , підозрюваного ОСОБА_5 , захисника ОСОБА_6 , розглянувши клопотання старшого слідчого відділу розслідування злочинів загальнокримінальної спрямованості слідчого управління ГУ НП у Львівській області ОСОБА_4 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , -

в с т а н о в и в :

Старший слідчий відділу розслідування злочинів загальнокримінальної спрямованості слідчого управління ГУ НП у Львівській області ОСОБА_4 звернувся до слідчого судді з клопотанням у кримінальному провадженні № 0000030 від 23.06.2023, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 332 КК України, погодженим прокурором Яворівського відділу Львівської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Західного регіону ОСОБА_7 , про застосування щодо підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою на строк 60 днів з визначенням застави.

В обґрунтування поданого клопотання покликається на те, що ОСОБА_5 підозрюється в організації незаконного переправлення особи через державний кордон України та керівництві такими діями, вчиненому за попередньою змовою групою осіб, з корисливих мотивів, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 332 КК України. З урахуванням викладених ризиків та особи підозрюваного, обставин вчинення та суспільної небезпеки кримінального правопорушення, у скоєнні якого підозрюється ОСОБА_5 , сторона обвинувачення приходить до висновку про необхідність застосування відносно підозрюваного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, оскільки більш м`які запобіжні заходи запобігти вищевказаним ризикам та забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваного не в силі. Прокурор та слідчий у судовому засіданні подане клопотання підтримали, просили таке задовольнити.

Підозрюваний та його захисник у судовому засіданні заперечили щодо клопотання, вважають, що органом досудового розслідування не доведено існування ризиків, передбачених ст.177 КПК України.

Заслухавши пояснення сторін кримінального провадження, дослідивши матеріали клопотання, слідчий суддя дійшов наступного висновку.

Слідчим суддею встановлено, що відділом розслідування злочинів загальнокримінальної спрямованості слідчого управління Головного управління Національної поліції у Львівській області, за процесуального керівництва Львівської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Західного регіону, здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000030 від 23.06.2023, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 332 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що ОСОБА_8 , маючи умисел на організацію незаконного переправлення осіб через державний кордон України, переслідуючи мету незаконного збагачення, усвідомлюючи, що в умовах дії на території України правового режиму «Воєнний стан», введеного Законом України № 2102-IX від 24.02.2022 року «Про затвердження Указу Президента України» від 24.02.2022 №64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні» у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України, який введено із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 строком на 30 діб та продовженого Законами України «Про затвердження Указу Президента України «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні» № 2119-IX від 15.03.2022 № 2212-IX від 21.04.2022, № 2263-ІХ від 22.05.2022, № 2500-ІХ від 15.08.2022, № 2738-ІХ від 16.11.2022, №8419-ІХ від 19.02.2023, №3057-ІХ від 02. 05.2023, №3275-ІХ від 27.07.2023 (далі - правовий режим «Воєнний стан») та у відповідності до постанови Кабінету Міністрів України від 27.01.1995 року, №57 «Про затвердження Правил перетинання державного кордону громадянами України» (далі - Правила перетинання державного кордону), військовозобов`язаним громадянам України віком від 18 до 60 років, виїзд за межі України заборонено, за невстановлених досудовим розслідуванням обставин (час, спосіб та місце), однак не пізніше квітня 2022 року, вирішив створити злочинну групу, протиправна діяльність якої полягала у організації незаконного переправлення вищевказаної категорії осіб через державний кордон України, з корисливих мотивів.

У цілях безпеки, зменшення ризику та для прикриття протиправних дій, пов`язаних із організацією незаконного переправлення осіб через державний кордон України, ОСОБА_8 вирішив використати свою діяльність як фізичної особи - підприємця (РНОКПП НОМЕР_1 ), зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , видом діяльності якого є «інший пасажирський наземний транспорт, н. в. і. у.», що включає серед іншого: послуги з перевезення на далекі відстані рейсовими автобусами, чартерні перевезення, перевезення службовими автобусами, пасажирські перевезення транспортними засобами з використанням людської сили, із чинною ліцензією на міжнародні перевезення вантажів вантажними автомобілями (крім перевезення небезпечних вантажів та небезпечних відходів), внутрішні перевезення пасажирів автобусами, міжнародні перевезення пасажирів автобусами (наказ Державної служби України з безпеки на транспорті № 282 від 03.06.2022), а також діяльність фізичної особи - підприємця ОСОБА_9 (РНОКПП НОМЕР_2 ), зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_2 , видами діяльності якого серед іншого є: «надання послуг таксі», «інший пасажирський наземний транспорт, н. в. і. у.», що включає серед іншого: послуги з перевезення на далекі відстані рейсовими автобусами, чартерні перевезення, перевезення службовими автобусами, пасажирські перевезення транспортними засобами з використанням людської сили, із чинною ліцензією на міжнародні перевезення пасажирів на таксі, внутрішні перевезення пасажирів на таксі (наказ Державної служби України з безпеки на транспорті № 39 від 18.01.2023), який можливо не був обізнаний про протиправну діяльність ОСОБА_8 .

Також, для досягнення злочинних намірів, ОСОБА_8 залучив до протиправної діяльності громадян України: ОСОБА_10 , ОСОБА_5 та інших не встановлених досудовим розслідуванням осіб, з якими перебував у довірливих відносинах.

Протиправна діяльність злочинної групи у складі ОСОБА_8 , ОСОБА_10 , ОСОБА_5 та невстановленої особи полягала у: 1) пошуку військовозобов`язаних громадян України, які бажали потрапити на територію Європейського Союзу з різних причин, однак не мали підстав для виїзду за кордон в умовах дії на території України правового режиму «Воєнний стан»; 2) подачі заявок на внесення вищевказаних осіб до інформаційної системи «Шлях», адміністратором якої є ІНФОРМАЦІЯ_2 (далі - система «Шлях»), як водіїв ФОП « ОСОБА_9 » та ФОП « ОСОБА_8 »; 3) виготовлені необхідного пакету документів, які дають підстави перетину вказаним особам державного кордону; 4) переправленні їх через державний кордон України у міжнародних пунктах пропуску в межах Львівської області, при цьому забезпечуючи їх транспортними засобами та супроводжуючи під час перетину державного кордону, в ході чого - надаючи поради та вказівки щодо місця і часу його перетину та інструктуючи щодо порядку дій під час проходження контрольних операцій у пункті пропуску; 5) наданні транспортних засобів для перетину державного кордону України самостійно у міжнародних пунктах пропуску в межах Львівської області, при цьому надаючи поради та вказівки щодо місця і часу його перетину та інструктуючи щодо порядку дій під час проходження контрольних операцій у пункті пропуску; 6) отриманні грошової винагороди за вказані послуги.

Так, достовірно знаючи що у військовозобов`язаних осіб (клієнтів), які мали намір виїхати за межі території України - немає законних підстав для перетину державного кордону в умовах дії правого режиму «Воєнний стан», усвідомлюючи, що наявність відомостей про особу у системі «Шлях», відповідно до п. 2-9 Правил перетинання державного кордону, надасть їм право на безперешкодний виїзд за межі території України, ОСОБА_8 фіктивно приймав вищевказаних осіб на посади водіїв ФОП « ОСОБА_8 » або

ФОП « ОСОБА_9 » та допускав до роботи на транспортних засобах, порушуючи при цьому вимоги частини четвертої статті 24 Кодексу законів про працю та п.п. 10, 11 Ліцензійних умов провадження господарської діяльності з перевезення пасажирів, небезпечних вантажів та небезпечних відходів автомобільним транспортом, міжнародних перевезень пасажирів та вантажів автомобільним транспортом, затверджених Постановою КМУ від 02.12.2015 № 1001 (Далі - Ліцензійні умови), оскільки розумів, що останні фактично не здійснюватимуть визначені їм обов`язки, а основною метою прийняття їх на вказану посаду було внесення відомостей щодо них до системи « ІНФОРМАЦІЯ_3 ».

В подальшому, невстановлена особа, за вказівкою ОСОБА_8 від його імені як фізичної особи підприємця чи від імені ФОП « ОСОБА_9 », які є суб`єктами господарювання, що мають ліцензію на право провадження господарської діяльності з міжнародних перевезень вантажів та пасажирів автомобільним транспортом (далі - ліцензіат), авторизуючись у системі «Шлях» за допомогою особистого кваліфікованого електронного підпису (далі - КЕП), отримувала доступ до особистого кабінету ліцензіата де, керуючись Інструкцією, опублікованою на офіційному сайті Укратрансбезпеки (https://dsbt.gov.ua), подавала заяви на внесення військовозобов`язаних осіб (клієнтів) до системи «Шлях» як водіїв ФОП « ОСОБА_8 » або ФОП « ОСОБА_9 » та після схвалення поданих заяв ОСОБА_8 виготовляв пакет документів, необхідний для перетину державного кордону України.

Надалі, після фіктивного працевлаштування на посаду водія ФОП « ОСОБА_8 » або ФОП « ОСОБА_9 » та внесення відомостей до системи «Шлях», військовозобов`язані особи (клієнти), після проходження детального та ретельного інструктажу у супроводі ОСОБА_10 , ОСОБА_5 або інших невстановлених досудовим розслідуванням осіб, які відповідали за безпосереднє незаконне переправлення осіб через державний кордон України - здійснювали перетин державного кордону України на одному з транспортних засобів ліцензіатів через пункт пропуску в межах Львівської області. При цьому, ОСОБА_10 та ОСОБА_5 , відповідно до попередньо розподілених ролей, будучи обізнаними у особливостях прикордонного контролю у пунктах пропуску для автомобільного сполучення, слідуючи із військовозобов`язаними громадянами (клієнтами) надавали їм поради та вказівки щодо місця і часу перетину державного кордону та інструктували їх з приводу версії, якої вони повинні дотримуватись під час проходження контрольних операцій у пункті пропуску для пояснень причин та мети виїзду.

Крім цього, в окремих випадках, ОСОБА_8 , ОСОБА_10 та ОСОБА_5 з метою безперешкодного незаконного переправлення осіб через державний кордон України та запобігання виклику підозр щодо їхньої незаконної діяльності у працівників державної прикордонної служби надавали виключно транспортний засіб ліцензіата військовозобов`язаному громадянину, інструктували щодо місця і часу перетину державного кордону, з приводу версії, якої вони повинні дотримуватись під час проходження контрольних операцій у пункті пропуску для пояснень причин та мети виїзду, після чого на транспортному засобі ліцензіата, без здійснення їхнього супроводу, направляли одноосібно перетнути державний кордон України та на протязі декількох годин ОСОБА_10 , ОСОБА_5 , або інша невстановлена особа за їх вказівкою забирала транспортний засіб з території Республіки Польща і поверталась в ньому на територію України.

В цілях безпеки та зменшення ризику викриття у незаконній діяльності, пов`язаній з організацією незаконного переправлення осіб через державний кордон України, пошук потенційних клієнтів, їх замовлення на фіктивне працевлаштування та подальше внесення до системи «Шлях» ОСОБА_8 приймав через рекомендації співучасників кримінального правопорушення чи осіб, з якими перебував у довірливих відносинах. Отримання грошових коштів ОСОБА_8 здійснювалось тільки через співучасників кримінального правопорушення, або залишення їх в обумовленому місці.

Під час телефонних розмов ОСОБА_8 зазначав вартість послуг з організації незаконного переправлення осіб через державний кордон України, вказував спосіб розрахунку та доводив до відома спосіб вчинення даного кримінального правопорушення.

Відповідно до розподілених ролей, ОСОБА_8 відповідав за пошук клієнтів, їх фіктивне працевлаштування водіями на ФОП « ОСОБА_9 » чи ФОП « ОСОБА_8 », виготовлення необхідного пакету документів, який дасть підстави перетину державного кордону України та внесення до системи «Шлях» або надання вказівки невстановленій особі, яка володіла ключами доступу ліцензіатів, про внесення необхідних осіб до системи «Шлях», після чого - інформував ОСОБА_10 , ОСОБА_5 та інших невстановлених осіб про пункт пропуску через який необхідно перетинати кордон та час перетину державного кордону України, керував їх діями, забезпечував дотримання встановлених правил поведінки між учасниками групи, зокрема щодо додержання конспірації, розпоряджався коштами, які надходили від організації незаконного переправлення осіб через державний кордон України. В свою чергу, ОСОБА_10 , ОСОБА_5 та інші невстановлені особи відповідали за забезпечення безперешкодного перетину державного кордону України клієнтами в їх супроводі на транспортному засобі ліцензіата, а також інструктаж, надання порад та транспортних засобів ліцензіата клієнтам, які перетинали державний кордон одноосібно без їх супроводу, після здійснювали повернення транспортного засобу на територію України.

На підтвердження цього, ОСОБА_8 , будучи в злочинній змові з ОСОБА_5 , ОСОБА_10 та невстановленою на даний час досудовим розслідуванням особою, протиправна діяльність яких була об`єднана спільним умислом на організацію незаконного переправлення осіб через державний кордон України, з корисливих мотивів, 17.10.2023 організували незаконне переправлення громадянина України ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_4 через державний кордон України, за наступних обставин.

Досудовим розслідуванням встановлено, що ОСОБА_8 спільно з ОСОБА_5 підшукавши ОСОБА_11 як клієнта, реалізуючи спільний злочинний умисел, спрямований на організацію незаконного переправлення осіб через державний кордон України, переслідуючи спільну злочинну мету протиправного збагачення, при невстановлених досудовим розслідуванням обставинах, але не пізніше 11.10.2023, за попередньою змовою групою осіб з ОСОБА_5 , ОСОБА_10 та іншою невстановленою на даний час досудовим розслідуванням особою узгодили обставини організації незаконного переправлення ОСОБА_11 через державний кордон в напрямку Республіки Польща на транспортному засобі марки «MERCEDES», з реєстраційним номером НОМЕР_3 (на праві приватної власності належить ОСОБА_10 , зареєстрований в Укртрансбезпеці як транспортний засіб що використовується в господарській діяльності ОСОБА_9 ), а саме: ОСОБА_8 достовірно знаючи що у ОСОБА_11 відсутні законні підстави для виїзду за межі території України в умовах дії правого режиму «Воєнний стан», усвідомлюючи що наявність відомостей про нього у системі «Шлях», відповідно до п. 2-9 Правил перетинання державного кордону, надасть йому право на безперешкодний виїзд за межі території України, за невстановлених досудовим розслідуванням обставин (час, спосіб та місце), але не пізніше 11.10.2023 фіктивно прийняв його на посаду водія ФОП « ОСОБА_9 » та допустив до роботи на транспортному засобі, порушуючи при цьому вимоги частини четвертої статті 24 Кодексу законів про працю, зокрема - не повідомивши центральний орган виконавчої влади з питань забезпечення формування та реалізації державної політики з адміністрування єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування про прийняття працівника на роботу в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України та вимоги до здобувачів ліцензій, визначені пунктом 9 Ліцензійних умов, в частині оформлення трудових відносин з персоналом автомобільного транспорту, шляхом укладання трудового договору відповідно до статті 24 Кодексу законів про працю України.

Зокрема, 11.10.2023 ОСОБА_8 , ігноруючи вищеописані порушення законодавства надав вказівку невстановленій особі внести ОСОБА_11 до системи «Шлях» з метою безперешкодного переправлення його через державний кордон України. На виконання цих вказівок невстановлена особа авторизуючись у системі «Шлях» за допомогою особистого кваліфікованого електронного підпису (далі - КЕП) від імені ФОП « ОСОБА_9 », отримала доступ до особистого кабінету ліцензіата де, керуючись Інструкцією, опублікованою на офіційному сайті Укратрансбезпеки (https://dsbt.gov.ua), 11.10.2023 о 10.47 год. подала заяву на внесення ОСОБА_11 до системи «Шлях» як водія транспортного засобу та після схвалення поданої заяви, ОСОБА_8 виготовив пакет документів, необхідний для перетину державного кордону України ОСОБА_11 , після чого передав їх останньому при невстановлених досудовим розслідуванням обставинах.

ОСОБА_10 , в свою чергу, будучи обізнаним у особливостях прикордонного контролю у пунктах пропуску з метою безперешкодного незаконного переправлення через державний кордон України ОСОБА_11 інструктував останнього щодо порядку дій під час проходження контрольних операцій у пункті пропуску та відомостей, які необхідно повідомляти працівникам державної прикордонної служби.

В подальшому, у невстановлений досудовим розслідуванням час та місці, співучасники злочинної групи, реалізуючи спільний злочинний умисел, з метою незаконного переправлення ОСОБА_11 через державний кордон України надали йому транспортний засіб марки «MERCEDES», з реєстраційним номером НОМЕР_3 , який фактично перебуває у власності ОСОБА_10 , та яким ОСОБА_11 мав керувати під час перетину державного кордону.

Після цього, 11.10.2023 згідно злочинного плану ОСОБА_8 , ОСОБА_5 , ОСОБА_10 та невстановленої особи, ОСОБА_11 будучи проінструктований вказаними особами про особливості прикордонного контролю у пунктах пропуску, місця і час необхідного здійснення перетину кордону, прибув на наданому йому транспортному засобі марки «MERCEDES», з реєстраційним номером НОМЕР_3 у статусі водія, на територію міжнародного пункту пропуску для автомобільного сполучення «Шегині», що розташований поблизу прикордонного населеного пункту - с. Шегині, Мостиського району Львівської області, де був непропущений працівниками прикордонної служби через державний кордон України, у зв`язку з не підтвердженням мети виїзду.

В подальшому, 15.10.2023 о 14.21 год. продовжуючи реалізацію спільного злочинного умислу, спрямованого на організацію незаконного переправлення ОСОБА_11 через державний кордон України, ОСОБА_10 та ОСОБА_8 достовірно знаючи, що 11.10.22023 ОСОБА_11 , не було пропущено через державний кордон України, узгодили новий злочинний план щодо незаконного переправлення останнього через державний кордон України на 17.10.2023.

17.10.2023 о 12.23 год. ОСОБА_5 дотримуючись спільного злочинного плану щодо організації незаконного переправлення ОСОБА_11 через державний кордон України, повідомив ОСОБА_8 про необхідність внесення його до системи «Шлях», після чого ОСОБА_8 , ігноруючи вищеописані порушення законодавства, цього ж дня надав вказівку невстановленій особі повторно внести ОСОБА_11 до системи «Шлях» з метою безперешкодного переправлення його через державний кордон України. На виконання цих вказівок невстановлена особа авторизуючись у системі «Шлях» за допомогою особистого кваліфікованого електронного підпису (далі - КЕП) від імені ФОП « ОСОБА_9 », отримала доступ до особистого кабінету ліцензіата де, керуючись Інструкцією, опублікованою на офіційному сайті Укратрансбезпеки (https://dsbt.gov.ua), 17.10.2023 подала заяву на внесення ОСОБА_11 до системи «Шлях» як водія транспортного засобу та після схвалення поданої заяви, ОСОБА_8 виготовив пакет документів, необхідний для перетину державного кордону України ОСОБА_11 , після чого передав їх останньому при невстановлених досудовим розслідуванням обставинах.

Після цього, 17.10.2023 згідно злочинного плану ОСОБА_8 , ОСОБА_5 , ОСОБА_10 та невстановленої особи, ОСОБА_11 будучи проінструктований вказаними особами з приводу версії, якої він повинен дотримуватись під час проходження контрольних операцій у пункті пропуску для пояснень причин та мети виїзду, особливостей прикордонного контролю у пунктах пропуску, місця і часу необхідного здійснення перетину кордону, прибув на наданому йому транспортному засобі марки «MERCEDES», з реєстраційним номером НОМЕР_3 у статусі водія, на територію міжнародного пункту пропуску для автомобільного сполучення «Шегині», що розташований поблизу прикордонного населеного пункту - с. Шегині, Мостиського району Львівської області, де о 19.35 год. був незаконно переправлений через державний кордон України до Республіки Польща, виїхавши особисто на вказаному транспортному засобі.

Після перетину державного кордону України ОСОБА_11 залишився на території Республіки Польща, а ОСОБА_12 , яка можливо не була обізнана про кримінальне правопорушення, за вказівкою співучасників кримінального правопорушення, 17.10.2023 о 21.58 год. повернула на територію України вищевказаний транспортний засіб, самостійно переїхавши на ньому з Республіки Польща через пункт пропуску «Рава-Руська».

За вчинені дії та свої послуги з організації незаконного переправлення ОСОБА_11 через державний кордон України ОСОБА_8 за невстановлених досудовим розслідуванням обставин (час, місце, спосіб) отримав грошову винагороду в розмірі приблизно 5000 доларів США, яку розділив між собою, ОСОБА_10 , ОСОБА_5 та невстановленою особою.

Таким чином, ОСОБА_13 підозрюється в незаконному переправленні особи через державний кордон України та сприянні вчинення такого порадами, вчиненому за попередньою змовою групою осіб, з корисливих мотивів, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 332 КК України.

В ході досудового розслідування ОСОБА_5 повідомлено про підозру в організації незаконного переправлення особи через державний кордон України та керівництві такими діями, вчиненому за попередньою змовою групою осіб, з корисливих мотивів, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 332 КК України.

У вчиненні вказаного кримінального правопорушення підозрюється ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець смт Чернелиця Городенківського району Івано-Франківської області, громадянин України, за національністю українець, зареєстрований та проживаючий за адресою: АДРЕСА_3 , який не є депутатом, нотаріусом чи адвокатом.

Обґрунтованість підозри ОСОБА_5 у вчиненні інкримінованого йому злочину підтверджується наступними доказами, отриманими у встановленому КПК України порядку, а саме: рапортами та матеріалами виконаних доручень оперативними працівниками ЛУ ДВБ НПУ та ІНФОРМАЦІЯ_5 , показаннями свідка ОСОБА_14 , відповідями та наданими матеріалами з Державної служби України з безпеки на транспорті (Укртрансбезпека), матеріалами вилученими в ході проведення тимчасового доступу в Головного управління ДПС в Івано-Франківській області, аналітичними довідками прикордонного загону, протоколом огляду речей (диску з відеозаписом) від 25.10.2023, матеріалами негласних слідчих (розшукових) дій та іншими матеріалами досудового розслідування в їх сукупності.

Стороною обвинувачення дотримано вимогу розумної підозри, оскільки наявні на даний час докази у кримінальному провадженні свідчать про об`єктивний зв`язок підозрюваного ОСОБА_5 із вчиненням кримінального правопорушення, тобто виправдовують необхідність подальшого розслідування у цьому кримінальному провадженні з метою дотримання імперативних завдань кримінального провадження, визначених ст. 2 КПК України.

У відповідності до ч.1 ст.183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.

Статтею 177 КПК України передбачено, що метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

З огляду наявності обґрунтованої підозри у вчиненні кримінального правопорушення, оцінюючи особу підозрюваного, слідчий суддя приходить до переконання в наявності передбачених ст.177 КПК України ризиків, а саме:

переховуватися від органів досудового розслідування та суду, оскільки, у разі визнання винуватим у вчиненні інкримінованого злочину йому загрожує покарання у виді позбавлення волі на строк від семи до дев`яти років з позбавленням права обіймати певні посади чи займатись певною діяльністю на строк до трьох років з конфіскацією майна і це може стимулювати підозрюваного до втечі, у тому числі - з метою уникнення кримінальної відповідальності за вчинений злочин підозрюваний може перетнути державний кордон України, оскільки обізнаний в способах та методах його перетину. Водночас, відповідно до п. 36 Рішення Європейського суду з прав людини від 20.05.2010 у справі «Москаленко проти України», Європейський суд зазначив, що суворість покарання, яке може бути призначено, є належним елементом при оцінці ризику переховування від суду чи скоєння іншого злочину. Окрім цього, тяжкість інкримінованого правопорушення та усвідомлення можливості засудження до тривалого терміну позбавлення волі вже самі по собі можуть бути підставою та мотивом для підозрюваного до втечі.

знищити, сховати чи спотворити речі та документи, що прямо або опосередковано можуть вказувати на причетність ОСОБА_5 , а також інших осіб до вчиненого кримінального правопорушення, оскільки на даний час органом досудового розслідування ще не відшукано та не вилучено усіх речей та документів, які можуть бути доказами у кримінальному провадженні.

- незаконно впливати на свідків, інших учасників та підозрюваного у даному кримінальному провадженні шляхом їх переконання та залякування, з метою надання ними неправдивих показань, які б виправдовували його у вчиненні інкримінованого злочину. Також треба врахувати ту обставину, що на даний час в рамках кримінального провадження не допитано усіх свідків, показання яких будуть мати важливе значення для встановлення усіх обставин вчинення кримінального правопорушення, а також не встановлено усіх осіб, які можуть бути причетними до вчинення злочину. Також не встановлено та не допитано усіх осіб, яких було незаконно переправлено через державний кордон України. Відповідно, підозрюваний може намагатись вплинути на таких осіб з метою надання показань, які б виправдовували його у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення, а також узгоджувати з ними свої показання та створювати штучні докази непричетності до вчинення інкримінованого злочину, оскільки перебуває з ними в довірливих відносинах так як надавав їм свої неправомірні послуги. Окрім цього, з урахуванням принципу безпосередності дослідження показань, речей і документів (ст. 23 КПК України), свідки ще судом не допитані та надані ними під час досудового розслідування показання не можуть лягти в основу вироку суду.

перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином та вчинити інші кримінальні правопорушення, оскільки для закінчення досудового розслідування та прийняття остаточного рішення у даному кримінальному провадженні необхідно провести низку слідчих (розшукових) та процесуальних дій, а перебуваючи на волі, підозрюваний може перешкоджати їх проведенню, зокрема, може негативно впливати на хід досудового розслідування, узгоджувати свої показання з показаннями інших підозрюваних, свідків та осіб, які ще не встановлені або не допитані в ході досудового розслідування, зокрема і співучасників, які перебували в злочинній групі з ним, давати цим особам поради з врахуванням відомих йому обставин справи, схиляти їх до дачі завідомо неправдивих показань в ході досудового розслідування з метою створення собі штучного алібі щодо його непричетності до вчинення інкримінованого кримінального правопорушення, тим самим перешкоджати кримінальному провадженню.

При оцінці обставин, передбачених ст.178 КПК України, слідчий суддя прийшов до висновків, що:

- наявні докази вчинення підозрюваним кримінального правопорушення є вагомими, належними та допустимими, отриманими у встановленому КПК України порядку;

- у разі визнання винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 332 КК України, йому загрожує покарання у виді позбавлення волі на строк від семи до дев`яти років з позбавленням права обіймати певні посади чи займатися певною діяльністю на строк до трьох років з конфіскацією майна, що за ступенем тяжкості відноситься, відповідно до ч. 4 ст. 12 КК України, до тяжкого злочину;

- вік та стан здоров`я підозрюваного дозволяє застосування щодо нього запобіжного заходу, пов`язаного з обмеженням волі та свободи пересування;

Разом з цим, відповідно до ст.194 КПК України, якщо при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу прокурор доведе обставини, передбачені п.п. 1, 2 ч.1 цієї статті, але не доведе обставини, передбачені п.3 ч.1 цієї статті, слідчий суддя, суд має право застосувати більш м`який запобіжний захід, ніж той, який зазначений у клопотанні, а також покласти на підозрюваного, обвинуваченого обов`язки, передбачені частиною п`ятою цієї статті, необхідність покладення яких встановлена з наведеного прокурором обґрунтування клопотання.

Згідно з ч.ч. 1, 2 ст.181 КПК України, домашній арешт полягає в забороні підозрюваному, обвинуваченому залишати житло цілодобово або у певний період доби. Домашній арешт може бути застосовано до особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі.

Слідчий суддя, обираючи ОСОБА_5 запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, виходить із змісту засад запобіжного заходу, як процесуального примусу попереджувального характеру, пов`язаного із позбавленням чи обмеженням свобод підозрюваного, обвинуваченого, які за наявності підстав та в порядку, встановленому законом, застосовуються під час кримінального провадження слідчим суддею з метою забезпечення належної процесуальної поведінки особи. Застосування запобіжного заходу з будь-якою іншою метою, з метою добитися показань стосовної причетності до кримінального правопорушення, тощо є неприпустими. Застосування будь-якого запобіжного заходу у жодному разі не повинно залежати від того, визнає підозрюваний, обвинувачений свою вину у вчиненні кримінального правопорушення чи не визнає.

З врахуванням наведених обставин, даних підозрюваного, який раніше не судимий, має постійне місце проживання, характеризується позитивно, з урахуванням наведених ризиків, слідчий суддя приходить висновку, що мета застосування запобіжного заходу буде досягнута шляхом застосування до ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту за місцем проживання останнього, терміном на два місяці, з покладенням на підозрюваного обов`язків, передбачених ст. 194 КПК України, й це буде достатнім для забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігатиме спробам вчинення дій, передбачених ч.1 ст. 177 КПК України.

Керуючись ст.ст.176-178, 181, 183, 193, 194, 196 КПК України, слідчий суддя, -

у х в а л и в :

клопотання задовольнити частково.

Застосувати щодо підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді домашнього арешту за місцем проживання останнього за адресою: АДРЕСА_3 , з 22:00 години по 07:00 години наступної доби, терміном на два місяці.

Покласти на підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , наступні обов`язки, передбачені ч. 5 ст. 194 КПК України:

- не залишати місце постійного проживання, що за адресою: АДРЕСА_3 , з 22:00 години по 07:00 години наступної доби, без дозволу слідчого, прокурора або суду;

- прибувати до слідчого, прокурора, суду із встановленою періодичністю;

- не відлучатися із населеного пункту, в якому він проживає - смт. Якубівка Коломийського району Івано-Франківської області, без дозволу слідчого, прокурора або суду;

- повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи;

- утримуватися від спілкування зі свідками та іншими підозрюваними у кримінальному провадженні № 0000030 від 23.06.2023;

- здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

Роз`яснити підозрюваному ОСОБА_5 , що на підставі ч.5 ст.181 КПК України працівники органу Національної поліції з метою контролю за поведінкою підозрюваного, обвинуваченого, який перебуває під домашнім арештом, мають право з`являтися в житло цієї особи, вимагати надати усні чи письмові пояснення з питань, пов`язаних із виконанням покладених на неї зобов`язань, використовувати електронні засоби контролю.

Строк дії ухвали становить два місяці, тобто до 09.01.2024 року.

Контроль за виконанням даної ухвали покласти на старшого слідчого відділу розслідування злочинів загальнокримінальної спрямованості слідчого управління ГУ НП у Львівській області ОСОБА_4 .

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Львівського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення, а особою, яка перебуває під вартою протягом п`яти днів з моменту вручення їй копії судового рішення.

Слідчий суддя ОСОБА_1