Номер провадження № 1-кп/756/1730/23
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 грудня 2023 року місто Київ

Оболонський районний суд міста Києва в складі судді ОСОБА_1 , розглянувши в спрощеному провадженні обвинувальний акт, затверджений 27.11.2023 у кримінальному провадженні, внесеного 08.11.2023 до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001295, щодо вчинення кримінального проступку без проведення судового розгляду в судовому засіданні за відсутності учасників судового провадження, у відношенні:

ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки с. Любеч, Чернігівської області, незаміжньої, з повною загальною середньою освітою, офіційно працевлаштованої в ФОП « ОСОБА_3 », зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_1 та фактично проживаючої за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимої,

за обвинуваченням у вчиненні кримінальних проступків, передбачених ч. 5 ст. 27 ч. 1 ст. 358, ч. 4 ст. 358 КК України,

УСТАНОВИВ:

ОСОБА_2 , здійснює діяльність у сфері торгівлі що з травня 2022 року по листопад 2023 року, а саме продаж продовольчих товарів у магазині молочних продуктів « ІНФОРМАЦІЯ_2 » , який розташований за адресою: АДРЕСА_3 . Для здійснення такої діяльності в останньої виникла необхідність в оформленні особистої медичної книжки форми №1-ОМК, форма та зміст якої встановлена наказом Міністерства охорони здоров`я України від 21.02.2013 № 150 зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 23.04.2013 року за № 662/23197. В цей час у ОСОБА_2 , яка не мала бажання на проходження встановленої законом процедури, для отримання особистої медичної книжки, виник умисел, направлений на пособництво у підробленні документів.

Реалізуючи свій умисел, точної дати в ході досудового розслідування не встановлено, але не пізніше серпня 2023 року, ОСОБА_2 , перебуваючи на території Оболонського району міста Києва та скориставшись всесвітньою мережею зв`язку «Інтернет», знайшла оголошення про виготовлення особистих медичних книжок з номером мобільного телефону невстановленої досудовим розслідуванням особи, зателефонувала їй та домовилася про деталі власного замовлення, його вартість у 250 грн., зазначила свої анкетні дані.

В подальшому, приблизно через 10 днів після замовлення, точний день та час досудовим розслідуванням не встановлено, ОСОБА_2 отримала у відділенні «Нової пошти» особисту медичну книжку, тобто завідомо підроблений офіційний документ, який видається установою, яка має право видавати такий документ, а саме закладом охорони здоров`я, де проводився медичний огляд і який надає право допуску до роботи працівникам окремих професій, виробництв та організацій, діяльність яких пов`язана з обслуговуванням населення і може призвести до поширення інфекційних хвороб, до якої були внесені завідомо неправдиві відомості щодо проходження медичного огляду ОСОБА_2 .

В ході проведення досудового розслідування встановлено, що Комунальне некомерційне підприємство «Консультативно-діагностичний центр» Шевченківського району міста Києва особисту медичну книжку серія 1ААВ № 460491 на ім`я ОСОБА_2 не видавало.

Отже, ОСОБА_2 учинила кримінальний проступок, передбачений ч. 5 ст. 27 ч. 1 ст. 358 КК України, а саме пособництво у виготовленні підробленого офіційного документа, який видається установою, яка має право видавати такий документ, з метою використання його іншою особою.

Крім того, 08.11.2023, працівники поліції разом з представником Державної служби України з питань безпечності харчових продуктів та захисту споживачів здійснювали перевірку об`єктів господарської діяльності за адресою: м. Київ, Оболонський р-н., вул. О. Архипенка, 6, а саме в магазині молочних продуктів «Калинка», де ОСОБА_2 перебувала на своєму робочому місці, та на прохання пред`явити документи, які надають їй право займатися діяльністю, пов`язаною з сферою обслуговування, а саме особисту медичну книжку, маючи умисел, спрямований на використання завідомо підробленого документа, а саме особистої медичної книжки форми №1-ОМК серія 1ААВ № 460491 та додатку до неї, з метою уникнення відсторонення від роботи, ОСОБА_2 , пред`явила представнику Державної служби України з питань безпечності харчових продуктів та захисту споживачів завідомо підроблену вказану особисту медичну книжку, достовірно знаючи, що вона не проходила встановлений законом медичний огляд, тобто завідомо підроблений офіційний документ, який видається установою, яка має право видавати такий документ, а саме установою охорони здоров`я, де проводився медичний огляд, і який надає право допуску до роботи працівникам окремих професій, виробництв, організацій, діяльність яких пов`язана з обслуговуванням населення і може призвести до поширення інфекційних хвороб, до якої були внесені завідомо неправдиві відомості щодо проходження медичного огляду в КНП «КДЦ Шевченківського району міста Києва».

В подальшому, в ході проведення огляду місця події, в присутності двох понятих, ОСОБА_2 , добровільно надала співробітникам поліції для огляду та вилучення вище вказану особисту медичну книжку серії 1ААВ № 460491 та додаток до неї медичну картку огляду осіб для визначення спроможності займатися відповідним видом діяльності за станом здоров`я на ім`я ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Отже, ОСОБА_2 учинила кримінальний проступок, передбачений ч. 4 ст. 358 КК України, а саме використання завідомо підробленого документу.

28.11.2023 року до Оболонського районного суду міста Києва надійшов обвинувальний акт у відношенні ОСОБА_2 за обвинуваченням у вчиненні кримінальних проступків, передбачених ч. 5 ст. 27 ч. 1 ст. 358, ч. 4 ст. 358 КК України у якому міститься заява прокурора ОСОБА_4 про розгляд обвинувального акту в спрощеному порядку без проведення судового розгляду в судовому засіданні.

До обвинувального акту додані:

- письмова заява підозрюваної ОСОБА_2 , складена в присутності захисника ОСОБА_5 , щодо беззаперечного визнання своєї винуватості, згоди із встановленими досудовим розслідуванням обставинами, ознайомлення з обмеженням права апеляційного оскарження згідно з частиною другою ст. 302 КПК України та згоди з розглядом обвинувального акту в спрощеному провадженні;

- матеріали кримінального провадження.

Як видно з наданих матеріалів, на час надходження обвинувального акту до суду щодо ОСОБА_2 не застосовано затримання після виявлення вчиненого кримінального проступку.

Ураховуючи зазначене, суд вважав можливим розглянути обвинувальний акт щодо ОСОБА_2 у вчиненні кримінального проступку без проведення судового розгляду в судовому засіданні за відсутності учасників судового провадження, що узгоджується з приписами частини 2 статті 381 КПК України.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 17 КПК України особа вважається невинуватою у вчиненні кримінального правопорушення і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено у порядку, передбаченому цим Кодексом, і встановлено обвинувальним вироком суду, що набрав законної сили.

Ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні кримінального правопорушення і має бути виправданим, якщо сторона обвинувачення не доведе винуватість особи поза розумним сумнівом.

Згідно з ч. 3 ст. 381 КПК України спрощене провадження щодо кримінальних проступків здійснюється згідно із загальними правилами судового провадження, передбаченими цим Кодексом, з урахуванням положень цього параграфа.

Відповідно до ч. 2 ст. 382 КПК України вирок суду за результатами спрощеного провадження ухвалюється в порядку, визначеному цим Кодексом, та повинен відповідати загальним вимогам до вироку суду. У вироку суду за результатами спрощеного провадження замість доказів на підтвердження встановлених судом обставин зазначаються встановлені органом досудового розслідування обставини, які не оспорюються учасниками судового провадження.

Згідно з п. 2 ч. 3 ст. 374 КПК України у мотивувальній частині вироку зазначаються, у разі визнання особи винуватою, формулювання обвинувачення, визнаного судом доведеним, із зазначенням місця, часу, способу вчинення та наслідків кримінального правопорушення, форми вини і мотивів кримінального правопорушення.

Згідно з ч. 2 ст. 15 Закону України «Про судоустрій та статус суддів» суддя, який розглядає справу одноособово, діє як суд.

Діючи відповідно до вимог частин 1, 2 ст. 17, ст. 369-371, 374, ч. 3 ст. 381, ч. 2 ст. 382 КПК України суд перевірив обставини, які встановлені органом досудового розслідування, та які не оспорюються учасниками судового провадження.

Установлені органом досудового розслідування обставини і викладені судом, не оспорюються учасниками судового провадження, так як під час досудового розслідування обвинувачена ОСОБА_2 беззаперечно визнала свою винуватість, не оспорює встановлені досудовим розслідуванням обставини і згодна з розглядом обвинувального акту за її відсутності.

Окрім того, обвинувачена ознайомлена з обмеженням права на апеляційне оскарження з підстав розгляду провадження за відсутності учасників судового провадження, недослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені досудовим розслідуванням обставин.

Отже, саме з підстав викладеного суд дійшов висновку про доведеність поза розумним сумнівом винуватості ОСОБА_2 у вчиненні інкримінованих кримінальних проступків, передбачених ч. 5 ст. 27 ч. 1 ст. 358, ч. 4 ст. 358 КК України.

Вивченням обставин справи, оцінкою особистості ОСОБА_2 установлено, що обставиною, яка відповідно до ст. 66 КК України пом`якшує покарання останньої є щире каяття, та відсутність обставин, які згідно зі ст. 67 КК України обтяжують її покарання.

Ці висновки суду ґрунтуються на тому, що, як свідчать матеріали досудового розслідування, ОСОБА_2 беззаперечно визнала свою винуватість, співпрацювала з органом досудового розслідування, повністю повідомив про обставин вчинення кримінального правопорушення, а також надала дозвіл на спрощений розгляд кримінального провадження. Наведені відомості є достатніми, аби вважати дії ОСОБА_2 як каяття, а отже підставою для врахування їх як обставину, що пом`якшує покарання. Також суд бере до уваги, що і державне обвинувачення в особі прокурора ОСОБА_4 , уважає наявність такої обставини, що пом`якшує покарання, - щире каяття, та вказана в обвинувальному акті.

Суд вважає, що підстави застосування положень статей 69, 69-1 КК України при призначенні покарання - відсутні.

За змістом статей 50, 65 КК України, особі, яка скоїла кримінальне правопорушення, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для виправлення та попередження скоєння нових кримінальних правопорушень. Це покарання має відповідати принципам законності, обґрунтованості, справедливості, співмірності та індивідуалізації, що є системою найбільш істотних правил і критеріїв, які визначають порядок та межі діяльності суду під час обрання покарання. Суд повинен ураховувати ступінь тяжкості кримінального правопорушення, конкретні обставини його скоєння, форму вини, наслідки цього діяння, дані про особу, обставини, що впливають на покарання, ставлення особи до своїх дій, інші особливості справи, які мають значення для забезпечення відповідності покарання характеру та тяжкості кримінального правопорушення.

З урахуванням вищевикладених обставин по справі, особистості обвинуваченого, тяжкості вчиненого кримінального проступку, відсутності завданої шкоди, покарання, яке передбачено за вчинений кримінальний проступок, те, що ОСОБА_2 працює, а отже має сталий матеріальний стан, обставини, що пом`якшують покарання, суд вважає, що виправлення та перевиховання обвинуваченої можливо без ізоляції від суспільства, а саме ОСОБА_2 необхідно обрати покарання у виді штрафу. Зокрема ОСОБА_2 слід призначити за ч. 5 ст. 27 ч. 1 ст. 358 КК України покарання в виді штрафу в розмірі 100 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 1 700 грн, а за ч. 4 ст. 358 КК України у виді штрафу в розмірі 50 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 850 грн. Оскільки ОСОБА_2 учинено два кримінальних правопорушення, покарання слід остаточно визначити виходячи з положень ч. 1 ст. 70 КК України, а саме за сукупності кримінальних правопорушень, шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим, визначивши ОСОБА_2 остаточне покарання у виді штрафу в розмірі 200 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 1 700 грн.

Таке покарання, на переконання суду, відповідає положенням статей 65-68 КК України та буде необхідним для виправлення обвинуваченого, запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень, відповідатиме особистості обвинуваченого та є достатнім, для досягнення, відповідно до ст. 50 КК України мети покарання.

Ураховуючи те, що стосовно обвинуваченої запобіжний захід не застосовувався, а сторони провадження не заявили клопотання про застосування відносно обвинуваченого запобіжного заходу, суд не вбачає підстав для застосування запобіжного заходу до набрання вироком законної сили стосовно обвинуваченої.

Цивільний позов у провадженні не заявлений.

Процесуальні витрати у провадженні, а саме витрати на проведення експертизи № СЕ-19/111-23/61173-ДД від 17.11.2023 у сумі 1912 грн 00 коп., відповідно до ст. 124 КПК України підлягають стягненню з ОСОБА_2 на користь держави.

Питання речових доказів суд вирішує на підставі ст. 100 КПК України, зокрема особиста медична книжка форми №1-ОМК серія 1ААВ № 460491 та додаток до неї медичну картку огляду осіб для визначення спроможності займатися відповідним видом діяльності за станом здоров`я на ім`я ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 зберігається при матеріалах кримінального провадження - слід залишити в матеріалах кримінального провадження.

Керуючись статтями 7, 17, 100, 124, 301, 302, 368-371, 374, 381, 382 КПК України, суд

УХВАЛИВ:

ОСОБА_2 визнати винуватою у вчиненні кримінальних проступків, передбачених ч. 5 ст. 27 ч. 1 ст. 358, ч. 4 ст. 358 КК України, та призначити їй покарання:

- за ч. 5 ст. 27 ч. 1 ст. 358 КК України - в виді штрафу в розмірі 100 (ста) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 1 700 (одну тисячу сімсот) грн;

- за ч. 4 ст. 358 КК України - в виді штрафу в розмірі 50 (п`ятдесяти) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 850 (вісімсот п`ятдесят) грн.

На підставі ч. 1 ст. 70 КК України за сукупністю кримінальних правопорушень, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, призначити ОСОБА_2 остаточне покарання в виді штрафу в розмірі 100 (ста) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 1 700 (одну тисячу сімсот) грн.

Запобіжний захід ОСОБА_2 до набрання вироком законної сили - не обирати.

Процесуальні витрати: за проведення експертизи № СЕ-19/111-23/61173-ДД від 17.11.2023 у сумі 1912 грн. 00 коп. стягнути з ОСОБА_2 на користь держави.

Речові докази: особисту медичну книжку форми №1-ОМК серія 1ААВ № 460491 та додаток до неї медичну картку огляду осіб для визначення спроможності займатися відповідним видом діяльності за станом здоров`я на ім`я ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 зберігається при матеріалах кримінального провадження - залишити в матеріалах кримінального провадження.

Вирок може бути оскаржений до Київського апеляційного суду через Оболонський районний суд міста Києва протягом 30 (тридцяти) днів з дня отримання його копії.

Відповідно до положень ч. 1 ст. 394 КПК України вирок суду першої інстанції, ухвалений за результатами спрощеного провадження в порядку, передбаченому статями 381 та 382 цього Кодексу, не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав розгляду провадження за відсутності учасників судового провадження, недослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені досудовим розслідуванням обставини.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

У разі подання апеляційної скарги вирок суду, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копію вироку за результатами розгляду обвинувального акту щодо вчинення кримінального проступку не пізніше дня, наступного за днем його ухвалення, надіслати учасникам судового провадження.

Суддя ОСОБА_1