ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-кп/803/2489/23 Справа № 206/3462/21 Суддя у 1-й інстанції - ОСОБА_1 Суддя у 2-й інстанції - ОСОБА_2
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 жовтня 2023 року м. Дніпро

Дніпровський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду кримінальних справ:

головуючого-судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4

за участю секретаря ОСОБА_5

прокурора ОСОБА_6

захисників ОСОБА_7 , ОСОБА_8

обвинувачених ОСОБА_9 , ОСОБА_10

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу прокурора Лівобрежної окружної прокуратури м. Дніпра Дніпропетровської обласної прокуратури, апеляційну скаргу захисника ОСОБА_7 , який діє в інтересах обвинуваченого ОСОБА_9 , апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_9 , апеляційну скаргу обвинуваченої ОСОБА_10 на вирок Самарського районного суду м. Дніпропетровська від 30 травня 2022 року у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000140 відносно:

ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця селища Винодєльське Іпатовського району, Ставропольського краю Російської Федерації, громадянина України, маючого середню освіту, не одруженого, не працевлаштованого, зареєстрованого та мешкаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого:

01 липня 2014 року вироком Ленінського районного суду м. Дніпропетровська за ч. 3 ст. 185 КК України до 3 років позбавлення волі;

09 червня 2015 року вироком Ленінського районного суду м. Дніпропетровська за ч. 2 ст. 185, ч. 3 ст. 185, ч. 4 ст. 70 КК України до 3 років 1 місяця позбавлення волі,

обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 307, ч. 3 ст. 321 КК України,

ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженки міста Дніпра, громадянки України, маючої середню спеціальну освіту, заміжньої, не працевлаштованої, зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_2 , проживаючої за адресою: АДРЕСА_3 , раніше судимої:

21 червня 2018 року вироком Ленінського районного суду м. Дніпропетровська за ч. 1 ст. 263, ч. 2 ст. 263, ч. 4 ст. 70 КК України до 3 років 6 місяців позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України звільненої від відбуття покарання з іспитовим строком на 2 роки;

27 липня 2018 року вироком Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська за ч. 2 ст. 309, ч. 4 ст. 70 КК України до 3 років 6 місяців позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України звільненої від відбуття покарання з іспитовим строком на 2 роки;

19 грудня 2019 року вироком Павлоградського міського суду Дніпропетровської області за ч. 1 ст. 185, ч. 2 ст. 185, ч. 4 ст. 70 КК України до 3 років 6 місяців позбавлення волі, на підставі ст. ст. 75, 76 КК України звільненої від відбуття покарання з іспитовим строком на 2 роки,

обвинуваченої у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 307, ч. 3 ст. 321 КК України,

ВСТАНОВИВ:

Встановлені судом першої інстанції фактичні обставини.

Вироком Самарського районного суду м. Дніпропетровська від 30 травня 2022 року ОСОБА_9 визнано винним у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 307, ч. 3 ст. 321 КК України, та призначено йому покарання:

- за ч. 2 ст. 307 КК України у вигляді 7 років позбавлення волі з конфіскацією майна;

- за ч. 3 ст. 321 КК України у вигляді 3 (трьох) років позбавлення волі.

Відповідно до ч. 1 ст. 70 КК України, за сукупністю злочинів, шляхом часткового складання призначених покарань, остаточно призначено ОСОБА_9 покарання у виді 7 років 3 місяців позбавлення волі з конфіскацією майна.

Строк відбуття покарання рахувати з моменту затримання ОСОБА_9 - з 11 травня 2021 року. Запобіжний захід ОСОБА_9 до набрання вироком законної сили залишено у вигляді тримання під вартою.

ОСОБА_10 визнано винною у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 307, ч. 3 ст. 321 КК України, та призначити їй покарання:

- за ч. 2 ст. 307 КК України у вигляді 7 років позбавлення волі з конфіскацією майна;

- за ч. 3 ст. 321 КК України у вигляді 3 років позбавлення волі.

Відповідно до ч. 1 ст. 70 КК України, за сукупністю злочинів, шляхом часткового складання призначених покарань, остаточно призначено ОСОБА_10 покарання у виді 7 років 3 місяців позбавлення волі з конфіскацією майна.

На підставі ст. 71 КК України за сукупністю вироків до покарання, призначеного ОСОБА_10 за даним вироком, частково приєднано не відбуту частину покарання за вироком Павлоградського міського суду Дніпропетровської області від 19 грудня 2019 року і призначити остаточно покарання у виді позбавлення волі строком на 7 років 6 місяців з конфіскацією майна.

Строк відбуття покарання рахувати з моменту затримання ОСОБА_10 - з 11травня 2021 року. Запобіжний захід ОСОБА_10 до набрання вироком законної сили залишено у вигляді тримання під вартою.

Вирішено питання щодо речових доказів та щодо розподілу судових витрат на залучення експертів.

Як встановлено судом, у невстановленому в ході досудового розслідування місці та час ОСОБА_9 та ОСОБА_10 , яка є особою, яка раніше вчинила кримінальне правопорушення, передбачене ст. 309 КК України, вступили у попередню змову між собою та невстановленою в ході досудового розслідування особою на незаконне придбання, зберігання, перевезення з метою збуту та збут наркотичного засобу, обіг якого обмежено - метадону, групою осіб, у великих розмірах; незаконне придбання, перевезення та зберігання з метою збуту та збут сильнодіючих лікарських засобів, без спеціального на те дозволу, шляхом розкладання і маскування вказаних наркотичних засобів та сильнодіючих лікарських засобів в загальнодоступних місцях (здійснення «закладок») на території міста Дніпра Дніпропетровської області широкому колу невизначених осіб з числа наркозалежних.

З метою реалізації вказаного злочинного умислу, у невстановлені в ході досудового розслідування місці та час, але не пізніше 14 години 10 хвилин 11 травня 2021 року, ОСОБА_9 та ОСОБА_10 , яка є особою, яка раніше вчинила кримінальне правопорушення, передбачене ст. 309 КК України, діючи за попередньою змовою між собою та в групі з невстановленою в ході досудового розслідування особою, при невстановлених обставинах, порушуючи вимоги Закону України «Про наркотичні засоби, психотропні речовини і прекурсори» від 15 лютого 1995 року, Правил виписування рецептів на лікарські засоби, затверджених наказом Міністерства охорони здоров`я № 360 від 19 липня 2005 року, у невстановленої в ході досудового розслідування особи, придбали пакет, в якому знаходились 37 згортків з липкою стрічкою, кожен з яких містить пакет з полімерного матеріалу з фіксатором, у яких були розфасовані кристалічна та порошкоподібна речовини білого кольору загальною вагою 8,2789 грами, що містять у своєму складі наркотичний засіб, обіг якого обмежено - метадон, загальною вагою 4,339 грами, що є великим розміром, та сильнодіючий лікарський засіб дифенгідрамін (димедрол), а також таблетки, що містять у своєму складі сильнодіючий лікарський засіб дифенгідрамін (димедрол), у кількості 34 штуки загальною вагою 5,4949 грами, що разом містять у своєму складі сильнодіючий лікарський засіб дифенгідрамін (димедрол), загальною вагою 3,0091 грами, з метою збуту шляхом «закладок» на території м. Дніпра широкому колу невизначених осіб з числа наркозалежних. Вказані полімерні згортки з речовинами білого кольору, що містять у своєму складі наркотичний засіб «метадон», у великому розмірі, а також з кристалічну та порошкоподібну речовини білого кольору, таблетки, що містять у своєму складі сильнодіючий лікарський засіб дифенгідрамін (димедрол), ОСОБА_9 та ОСОБА_10 розподіливши між собою, в рамках реалізації раніше виниклого злочинного умислу, стали незаконно зберігати при собі, та на громадському транспорті, незаконно перевезли на житловий масив Придніпровськ, з метою подальшого збуту шляхом «закладок» на території міста Дніпра широкому колу невизначених осіб з числа наркозалежних.

Далі ОСОБА_9 , реалізуючи вказаний вище єдиний злочинний умисел, направлений на незаконне придбання, зберігання, перевезення з метою збуту та збут наркотичного засобу, обіг якого обмежено - метадон, у великих розмірах, а також незаконне придбання, перевезення та зберігання з метою збуту та збут сильнодіючого лікарського засобу дифенгідрамін (димедрол), за попередньою змовою групою осіб, діючи умисно, з корисливих мотивів, за попередньою змовою в групі з ОСОБА_10 та невстановленою в ході досудового розслідування особою, у невстановлений в ході досудового розслідування час, однак не пізніше 14 години 10 хвилин 11 травня 2021 року, перебуваючи разом із ОСОБА_10 на житловому масиві Придніпровськ у місті Дніпрі, більш точного місця встановити в ході досудового розслідування не вдалось за можливе, поклав з правого боку одягнутих на ньому джинсових брюк в районі поясу з внутрішньої сторони частину полімерних згортків, але не менше 30, з кристалічною та порошкоподібною речовинами білого кольору, що містять у своєму складі наркотичний засіб, обіг якого обмежено - метадон, а також сильнодіючий лікарський засіб дифенгідрамін (димедрол), та таблетками, що містять у своєму складі сильнодіючий лікарський засіб дифенгідрамін (димедрол).

В той же час співучасник злочину ОСОБА_10 , яка є особою, яка раніше вчинила злочин, передбачений ст. 309 КК України, реалізуючи вказаний вище єдиний злочинний умисел, направлений на незаконне придбання, зберігання, перевезення з метою збуту та збут наркотичного засобу, обіг якого обмежено - метадон, у великих розмірах, а також незаконне придбання, перевезення та зберігання з метою збуту та збут сильнодіючого лікарського засобу дифенгідрамін (димедрол), за попередньою змовою групою осіб, діючи умисно, з корисливих мотивів, за попередньою змовою в групі зі ОСОБА_9 та невстановленою в ході досудового розслідування особою, у невстановлений в ході досудового розслідування час, однак не пізніше 14 години 10 хвилин 11 травня 2021 року, перебуваючи разом із ОСОБА_9 на житловому масиві Придніпровськ у місті Дніпрі, більш точного місця встановити в ході досудового розслідування не вдалось за можливе, поклала до внутрішньої сторони переду джинсових брюк, які були одягнені в цей час на ній, не менше 2 полімерних згортків з кристалічною речовиною білого кольору, що містить у своєму складі наркотичний засіб метадон, а також сильнодіючий лікарський засіб дифенгідрамін (димедрол) та 4 таблетки, що містять у своєму складі сильнодіючий лікарський засіб дифенгідрамін (димедрол). Також 5 полімерних згортків з кристалічною та порошкоподібною речовинами білого кольору, що містять у своєму складі наркотичний засіб, обіг якого обмежено - метадон, а також сильнодіючий лікарський засіб дифенгідрамін (димедрол), співучасники злочину ОСОБА_9 та ОСОБА_10 зберігали при собі, встановити більш точно, де саме, в ході досудового розслідування не вдалось за можливе.

Таким чином, ОСОБА_9 в групі з ОСОБА_10 та невстановленою в ході досудового розслідування особою, в рамках реалізації єдиного злочинного умислу, діючи умисно, з корисливих мотивів, групою осіб, з метою подальшого збуту, продовжили незаконно зберігати в 37 полімерних згортках кристалічну та порошкоподібну речовини білого кольору, що містять у своєму складі наркотичний засіб, обіг якого обмежено - метадон, у великих розмірах, а також сильнодіючий лікарський засіб дифенгідрамін (димедрол), та 34 таблетки, що містять у своєму складі сильнодіючий лікарський засіб дифенгідрамін (димедрол).

Продовжуючи реалізувати єдиний злочинний умисел, направлений на незаконний збут наркотичного засобу метадон, у великих розмірах, а також сильнодіючого лікарського засобу дифенгідрамін (димедрол), невизначеному колу осіб з числа наркозалежних, діючи умисно, з корисливих мотивів, за попередньою змовою ОСОБА_9 та ОСОБА_10 , яка є особою, яка раніше вчинила кримінальне правопорушення, передбачене ст. 309 КК України, між собою та невстановленою в ході досудового розслідування особою, 11 травня 2021 року у другій половині дня, але не пізніше 14 години 10 хвилин, діючи за вказівкою співучасника - невстановленої в ході досудового розслідування особи, рухаючись вулицями житлового масиву Придніпровськ у місті Дніпрі, із загальної кількості наявних у них 37 полімерних згортків з наркотичним засобом, обіг якого обмежено - метадоном, та сильнодіючим лікарським засобом дифенгідрамін (димедрол), взяли та поклали на ґрунт:

- під камінь поблизу першого під`їзду будинку № 55 по вул. 20-річчя Перемоги у м. Дніпро - 1 (один) полімерний згорток з кристалічною речовиною білого кольору;

- під сходи будинку № 68 по вулиці Немировича-Данченка у м. Дніпро - 1 (один) полімерний згорток з кристалічною речовиною білого кольору;

- під каміння будинку № 64 по вулиці Немировича-Данченка у м. Дніпро - 1 (один) полімерний згорток з порошкоподібною речовиною білого кольору;

- під каміння будинку № 46 по вул. Немировича-Данченка у м. Дніпро - 1 (один) полімерний згорток з порошкоподібною речовиною білого кольору;

- під каміння будинку № 44 по вул. Немировича-Данченка у м. Дніпро - 1 (один) полімерний згорток з порошкоподібною речовиною білого кольору,

а всього 5 полімерних згортків з кристалічною та порошкоподібною речовинами білого кольору, що містять у своєму складі наркотичний засіб, обіг якого обмежено - метадон, та сильнодіючий лікарський засіб дифенгідрамін (димедрол). Тим самим, ОСОБА_9 та ОСОБА_10 , яка є особою, яка раніше вчинила кримінальне правопорушення, передбачене ст. 309 КК України, діючи в рамках реалізації вищевказаного злочинного умислу, умисно незаконно, з корисливих мотивів, за попередньою змовою між собою, та невстановленою в ході досудового розслідування особою, придбали, зберігали, перевезли та частково збули широкому колу невизначених осіб з числа наркозалежних наркотичний засіб, обіг якого обмежено - метадон, у великих розмірах, а також придбали, перевезли, зберігали та збули сильнодіючий лікарський засіб дифенгідрамін (димедрол).

Відразу після вчинення вищевказаних злочинів, ОСОБА_9 та ОСОБА_10 діючи за попередньою змовою в групі між собою, та невстановленою в ході досудового розслідування особою, сфотографували місце збуту вказаних наркотичних речовин та сильнодіючих лікарських засобів (місце здійснення закладок) на наявний у них мобільний телефон марки «Huawei» та відправили фотозвіт співучаснику - невстановленій в ході досудового розслідування особі для інформування щодо залишення, а саме збуту у конкретному місці, тобто за вищевказаними адресами, «закладок» наркотичного засобу, обіг якого обмежений - метадону, а також сильнодіючого лікарського засобу дифенгідраміну (демидролу).

У подальшому, 11 травня 2021 року в ході проведення огляду місця події слідчим СВ ВП № 4 ДРУП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_11 у присутності двох понятих, біля будинку 55 по вул. 20-річчя Перемоги у м. Дніпрі, було виявлено та вилучено на ґрунті 1 полімерний згорток білого кольору, заповнений кристалічною речовиною білого кольору, згідно висновку експерта масою, відповідно, 0,3194 грами, яка містить, згідно висновку експерта, у своєму складі наркотичний засіб, обіг якого обмежений - метадон, масою 0,0128 грами, а також сильнодіючий лікарський засіб дифенгідрамін (димедрол), масою 0,0075 грами. Також, біля будинків 44, 46, 64, 68 по вул. Немировича-Данченка у м. Дніпрі, було виявлено та вилучено на ґрунті 4 полімерних згортки (по одному біля кожного будинку), заповнених порошкоподібною речовиною білого кольору та кристалічною речовиною білого кольору, згідно висновку експерта загальною масою, відповідно, 0,3485 грами, 0,2703 грами, 0,2324 грами, 0,4089 грами, загальною масою 1,5795 грами, які містять згідно висновку експерта, у своєму складі наркотичний засіб, обіг якого обмежено - метадон, відповідно масами 0,0122 грами, 0,0130 грами, 0,0108 грами, 0,0130 грами; сильнодіючий лікарський засіб дифенгідрамін (димедрол), відповідно масами 0,0169 грами, 0,0115 грами, 0,0102 грами, 0,0435 грами, а всього 5 полімерних згортків, які містять, згідно висновку експерта, у своєму складі наркотичний засіб, обіг якого обмежений - метадон, загальною масою 0,0618 грами, а також сильнодіючий лікарський засіб дифенгідрамін (димедрол), загальною масою 0,0896 грами, які ОСОБА_9 та ОСОБА_10 , яка є особою, яка раніше вчинила кримінальне правопорушення, передбачене ст. 309 КК України, в групі між собою, та невстановленою в ході досудового розслідування особою, умисно незаконно, з корисливих мотивів, за попередньою змовою придбали, зберігали, перевезли, та збули широкому колу невизначених осіб з числа наркозалежних.

Продовжуючи реалізовувати раніше виниклий єдиний злочинний умисел на незаконне придбання, зберігання, перевезення з метою збуту, а також незаконний збут наркотичних засобів у великих розмірах, та незаконне придбання, перевезення, зберігання з метою збуту та збут сильнодіючого лікарського засобу дифенгідрамін (димедрол), вчинене за попередньою змовою групою осіб, ОСОБА_9 та ОСОБА_10 11 травня 2021 року приблизно о 14 годині 00 хвилин, більш точного часу в ході досудового розслідування встановити не вдалось за можливе, але не пізніше 14 години 10 хвилин, діючи умисно, в групі між собою та невстановленою в ході досудового розслідування особою, від будинку 68 по вулиці Немировича-Данченка у місті Дніпрі прослідували пішим ходом на вулицю Дрогобицьку у місті Дніпрі з метою подальшого збуту шляхом «закладок» невстановленому колу осіб з числа наркозалежних наявних у них 32 полімерних згортків з кристалічною та порошкоподібною речовинами білого кольору, що містять у своєму складі наркотичний засіб, обіг якого обмежений - метадон, а також сильнодіючий лікарський засіб дифенгідрамін (димедрол), та таблетками, що містять у своєму складі сильнодіючий лікарський засіб дифенгідрамін (димедрол).

ОСОБА_9 та ОСОБА_10 проходячи 11 травня 2021 року приблизно о 14 годині 10 хвилини біля будинку 51 по вулиці Дрогобицькій у місті Дніпрі, продовжуючи незаконно, умисно, за попередньою змовою в групі між собою та невстановленою в ході досудового розслідування особою, зберігати при собі у 32 полімерних згортках, з метою незаконного збуту шляхом «закладок» широкому колу невизначених осіб з числа наркозалежних, на території міста Дніпра наркотичного засобу, обіг якого обмежений - метадону, у великих розмірах, а також сильнодіючого лікарського засобу дифенгідрамін (димедролу), ОСОБА_9 та ОСОБА_10 були виявлені та зупинені поліцейськими наряду легіон Т32 ТОР Управління патрульної поліції в Дніпропетровській області, як особи, які вживають наркотичні засоби та можуть їх зберігати при собі.

В цей час, ОСОБА_9 та ОСОБА_10 усвідомлюючи, що за зберігання та збут наркотичного засобу, обіг якого обмежений - метадону, групою осіб, у великих розмірах, а також сильнодіючого лікарського засобу дифенгідрамін (димедролу), передбачена кримінальна відповідальність, почали помітно нервувати. В результаті чого поліцейський наряду легіон Т32 ТОР Управління патрульної поліції в Дніпропетровській області, на підставі ч. 2 ст. 34 Закону України «Про Національну поліцію», була проведена поверхнева перевірка ОСОБА_9 та ОСОБА_10 .

Під час проведення поверхневої перевірки, на запитання працівників поліції, чи маються у ОСОБА_9 та ОСОБА_10 заборонені для зберігання предмети чи речовини, вони відповіли, що зберігають при собі полімерні згортки з наркотичним засобом метадоном, а також сильнодіючий лікарський засіб дифенгідрамін (димедрол), у зв`язку з чим на місце було викликано слідчо-оперативну групу ВП № 4 ДРУП ГУНП в Дніпропетровській області.

У подальшому, 11 травня 2021 року, в ході проведення обшуку затриманого за підозрою у вчиненні кримінального правопорушення, в порядку ч. 3 ст. 208 КПК України, ОСОБА_9 , який перебував біля будинку 51 по вулиці Дрогобицькій у місті Дніпрі в період часу з 16 години 25 хвилин по 17 годину 23 хвилини слідчим ВП № 4 ДРУП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_12 , в присутності двох понятих, було виявлено та вилучено з правого боку одягнутих на ньому джинсових брюк в районі поясу з внутрішньої сторони 30 полімерних згортків з кристалічною та порошкоподібними речовинами білого кольору загальною масою 6,2569 грами, які містять у своєму складі, згідно висновку експерта, наркотичний засіб, обіг якого обмежений - метадон, загальною масою 4,0785 грами, що є великим розміром, та сильнодіючий лікарський засіб дифенгідрамін (димедрол), а також таблетки, що містять у своєму складі сильнодіючий лікарський засіб дифенгідрамін (димедрол), загальною масою 4,916 грами, що разом містять у своєму складі сильнодіючий лікарський засіб дифенгідрамін (димедрол), загальною масою 2,6513 грами, які ОСОБА_9 в рамках реалізації єдиного злочинного умислу, умисно незаконно, з корисливого мотиву, в групі з ОСОБА_10 та невстановленою в ході досудового розслідування особою придбали, зберігали та перевезли з метою збуту, на території міста Дніпра широкому колу невизначених осіб з числа наркозалежних.

Також 11 травня 2021 року, в ході проведення обшуку затриманої за підозрою у вчиненні кримінального правопорушення, в порядку ч. 3 ст. 208 КПК України, ОСОБА_10 , яка перебувала біля будинку 51 по вулиці Дрогобицькій у місті Дніпрі в період часу з 16 години 25 хвилин по 17 годину 10 хвилин слідчим ВП № 4 ДРУП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_13 , в присутності двох понятих, було виявлено та вилучено у внутрішній стороні переду одягнених на ній джинсових брюк 2 полімерних згортки з кристалічною речовиною білого кольору загальною масою 0,4425 грами, які містять у своєму складі наркотичний засіб, обіг якого обмежений - метадон, загальною масою 0,1987 грами, та сильнодіючий лікарський засіб дифенгідрамін (димедрол), загальною масою 0,2682 грами, враховуючи вміст останнього у 4 таблетках білого кольору, загальна маса яких складає 0,5789 грами, які ОСОБА_10 , в рамках реалізації єдиного злочинного умислу, будучи особою, яка раніше вчинила кримінальне правопорушення, передбачене ст. 309 КК України, умисно незаконно, з корисливого мотиву, в групі з ОСОБА_9 та невстановленою в ході досудового розслідування особою придбали, зберігали та перевезли з метою збуту, на території міста Дніпра широкому колу невизначених осіб з числа наркозалежних.

Загальна маса наркотичного засобу «метадон», а також сильнодіючого лікарського засобу дифенгідрамін (димедрол), що містився в 30 та 2 вилучених в ході обшуку ОСОБА_9 та ОСОБА_10 , а також у 5 раніше вилучених полімерних згортках, а всього 37 полімерних згортках, які ОСОБА_9 та ОСОБА_10 , яка є особою, яка раніше вчинила кримінальне правопорушення, передбачене ст. 309 КК України, в рамках реалізації єдиного злочинного умислу, умисно незаконно, з корисливого мотиву, в групі між собою та невстановленою в ході досудового розслідування особою придбали, перевезли, зберігали з метою збуту, а також частково збули в групі осіб 11 травня 2021 року на території міста Дніпра широкому колу невизначених осіб з числа наркозалежних складає, відповідно 4,339 грами наркотичного засобу, обіг якого обмежений - метадону, що відповідно до наказу Міністерства охорони здоров`я України «Про затвердження таблиць невиликих, великих та особливо великих розмірів наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів, які знаходяться у незаконному обігу» № 188 від 01 серпня 2000 року перевищує невеликі розміри наркотичних засобів та є великим розміром, та 3,0091 грами сильнодіючого лікарського засобу дифенгідрамін (димедрол).

Дії обвинуваченого ОСОБА_9 , за сукупністю вчиненого суд кваліфікував:

-за ч. 2 ст. 307 КК України, як незаконне придбання, зберігання, перевезення з метою збуту, а також незаконний збут наркотичних засобів, за попередньою змовою групою осіб, якщо предметом таких дій були наркотичні засоби у великих розмірах;

-за ч. 3 ст. 321 КК України, як незаконне придбання, перевезення, зберігання з метою збуту, збуту сильнодіючих лікарських засобів, вчинені за попередньою змовою групою осіб;

Дії обвинуваченої ОСОБА_10 , за сукупністю вчиненого суд кваліфікував:

-за ч. 2 ст. 307 КК України, як незаконне придбання, зберігання, перевезення з метою збуту, а також незаконний збут наркотичних засобів, за попередньою змовою групою осіб, особою, яка раніше вчинила одне із кримінальних правопорушень, передбачених ст. 308-310, 312, 314, 315, 317 цього Кодексу, якщо предметом таких дій були наркотичні засоби у великих розмірах;

-за ч. 3 ст. 321 КК України, як незаконне придбання, перевезення, зберігання з метою збуту, збуту сильнодіючих лікарських засобів, вчинені за попередньою змовою групою осіб.

Вимоги апеляційної скарги та узагальнені доводи особи, яка її подала.

Прокурор в своїй апеляційній скарзі просить вирок Самарського районного суду м. Дніпропетровська від 30 травня 2022 року відносно ОСОБА_9 та ОСОБА_10 , за ч.2 ст. 307, ч. 3 ст. 321 КК України - скасувати у зв`язку з невідповідністю призначеного покарання характеру і ступеню суспільної небезпеки скоєного і особі обвинувачених.

Ухвалити новий вирок, яким визнати винуватим ОСОБА_9 за ч. 2 ст. 307 КК України та призначити покарання у виді 7 років позбавлення волі з конфіскацією майна; за ч. 3 ст. 321 КК України у вигляді 4 років позбавлення волі. Відповідно до ч. 1 ст. 70 КК України, за сукупністю злочинів, шляхом часткового складання призначених покарань, остаточно призначити покарання ОСОБА_9 у виді 8 років позбавлення волі з конфіскацією майна.

ОСОБА_10 визнати винуватою за ч. 2 ст. 307 КК України та призначити покарання у виді 7 років позбавлення волі з конфіскацією майна; за ч. 3 ст. 321 КК України у вигляді 4 років позбавлення волі. Відповідно до ч. 1 ст. 70 КК України, за сукупністю злочинів, шляхом часткового складання призначених покарань, остаточно призначити покарання у виді 7 років 6 місяців позбавлення волі з конфіскацією майна. На підставі ст. 71 КК України за сукупністю вироків до покарання, призначеного ОСОБА_10 за даним вироком, частково приєднати не відбуту частину покарання за вироком Павлоградського міського суду Дніпропетровської області від 19 грудня 2019 року і призначити остаточно покарання у виді позбавлення волі строком на 8 років з конфіскацією майна.

В обґрунтування своїх вимог прокурор посилається на те, що судом першої інстанції при визначенні остаточної міри покарання ОСОБА_9 та ОСОБА_10 за вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 307, ч. 3 ст. 321 КК України, належним чином не враховано дані про особу обвинувачених, які офіційно не працюють, що вказує на одержання ними доходу з невстановлених джерел, зокрема від злочинної діяльності, за що раніше неодноразово притягались до кримінальної відповідальності, а також не достатньо враховано обтяжуючу вину обвинувачених обставину - рецидив злочинів, що характеризує їх як осіб, схильних до скоєння злочинів.

Також, судом не враховано в повній мірі характер і ступінь суспільної небезпеки скоєного, зокрема те, що в умовах сьогодення злочини вказаної категорії набувають все більш розповсюдженого характеру, вчиняються в замаскований спосіб, посягають на здоров`я широкого кола осіб, що створює небезпеку загальнодержавного масштабу. Та обставина, що ОСОБА_9 та ОСОБА_10 не визнали свою вину у вчиненні злочинів, передбачених ч.2 ст. 307, ч.З ст. 321 КК України за наявності доказів їх причетності до вказаних злочинів, вказує на вперте небажання стати на шлях виправлення, у зв`язку з чим остаточно призначене їм покарання, наближене до мінімального, є занадто м`яким.

Таким чином, прокурор вважає, що вищевказані обставини призвели до прийняття судом невмотивованого рішення та призначення обвинуваченим несправедливого покарання через його м`якість.

Захисник ОСОБА_7 , який діє в інтересах обвинуваченого ОСОБА_9 в своїй апеляційній скарзі просить вирок Самарського районного суду м. Дніпропетровська від 30 травня 2022 року відносно ОСОБА_9 та ОСОБА_10 , за ч. 2 ст. 307, ч. 3 ст. 321 КК України - змінити та перекваліфікувати дії ОСОБА_9 за ч. 1 ст. 309 КК України, призначивши йому покарання в межах санкції даної норми закону.

Своїй вимоги захисник обвинуваченого обґрунтовує тим, що матеріали кримінального провадження не містять достатніх доказів для кваліфікації дії ОСОБА_9 за ч. 2 ст. 307 КК України. Так, захисник вказує, що не було встановлено третю особу на ім`я ОСОБА_14 , з якою обвинувачений нібито перебував у змові, як і не доведено наявність попередньої змови та спільного злочинного умислу ОСОБА_9 із ОСОБА_15 на вчинення дій, що формують склад злочину, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України. Захисник вказує на те, що ОСОБА_15 під час її допиту судом зазначила, що вона вранці 11 травня 2021 року за власною ініціативою домовилась із ОСОБА_14 про придбання наркотичного засобу для власного вживання, оскільки вони із ОСОБА_9 були наркозалежними особами. При цьому, відсутні докази на підтвердження того, що в момент домовленості ОСОБА_15 із невідомою особою про придбання наркотичного засобу на житловому масиві "Придніпровськ" з нею перебував ОСОБА_9 , який в свою чергу надав покази, що в цей час був вдома на протилежному березі Дніпра, що підтвердила сама ОСОБА_15 в судовому засіданні.

Захисник в скарзі зазначає також, що не було встановлено широке коло осіб, ані бодай одна особа, якій ОСОБА_9 планував збувати наркотичні засоби та/чи лікарські препарати, як це інкримінує орган досудового розслідування, як і не доведено факт того, що саме ОСОБА_9 за вказівкою невстановленої особи зробив 5 закладок на вулицях 20-річчя Перемоги та Немировича-Данченко в м. Дніпрі, і факт того, що нібито саме ОСОБА_9 використовуючи телефон, через мережу Інтернет передав своєму спільнику географічні координати прихованих закладок.

Поза належною увагою суду залишилось і те, що у власності ОСОБА_9 перебував мобільний телефон SAMSUNG чорного кольору, про що він показав у суді в ході допиту, в той час, як судом було встановлено, що фотографування місць 5-ти «закладок» на житловому масиві «Придніпровськ» м. Дніпра та подальша передача географічних координат цих місць були зроблені телефоном також чорного кольору, але іншої марки - HUAWEI Y5, який вилучений у ОСОБА_15 під час її затримання.

Поміж іншого, сторона захисту вказує на те, що в ході судового провадження залишилась без належної перевірки версія обвинуваченого ОСОБА_9 про вимагання у нього ОСОБА_15 хабара в обмін на уникнення від кримінальної відповідальності та підкидання йому 30-ти згортків з наркотиками та ліками, який здійснили патрульні поліцейські до прибуття слідчо-оперативної групи.

Судом не надано належної правової оцінки факту «раптової» відмови усіх чотирьох службових відеокамер патрульних поліцейських безпосередньо перед вимаганням ними у обвинувачених хабара та не досліджено письмовий рапорт патрульних поліцейських, наданий до ВП №4 ДРУП ГУНП у Дніпропетровській області, щодо затримання обвинувачених, зміст якого, за свідченнями як обвинувачених, так і самих поліцейських, відрізняється від електронного рапорту, поданого до управління патрульної поліції та долученого до матеріалів кримінального провадження.

Так, захисник в скарзі вказує, що 16 листопада 2021 року допитані у суді свідки ОСОБА_16 , ОСОБА_17 та ОСОБА_18 показали, що будучи у складі поліцейського патруля, вони затримали ОСОБА_9 та ОСОБА_15 , які сказали, що мають при собі заборонені речовини - наркотики та ліки. Усі свідки пояснили, що безпосередньо перед затриманням обвинувачених, наявні у них службові відео-камери раптово «розрядилися». ОСОБА_9 натомість показав, що процес затримання фіксувався поліцейськими у режимі «відео» до того моменту, як один із поліцейських, який носив бороду та зовнішньо схожий на особу кавказської національності, став вимагати у них із ОСОБА_15 хабар у сумі 2000 доларів США. При цьому, у суді наочно було встановлено, що цим поліцейським є свідок ОСОБА_18 , який заперечив це вимагання.

На думку захисника, зважаючи на важливість моменту, задля дотримання принципу законності, зокрема таких його складових як всебічність, повнота і об`єктивність дослідження доказів, суд повинен був провести одночасний допит (очну ставку) обвинувачених із свідком ОСОБА_18 , але цього не зробив.

Обвинувачений ОСОБА_9 в своїй апеляційній скарзі просить скасувати вирок Самарського районного суду м. Дніпропетровська від 30 травня 2022 року відносно ОСОБА_9 та ОСОБА_10 , за ч.2 ст. 307, ч. 3 ст. 321 КК України, мотивуючи такі вимоги тим, що судом першої інстанції було порушено його право на захист, розглянуто справу однобічно, без перевірки його версій подій та алібі на момент інкримінування йому кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України.

Так, обвинувачений вказує на те, що в момент придбання наркотичного засобу він взагалі знаходився в протилежному кінці міста, і на ж/м "Придніпровськ" обвинувачений прибув вже після того, як ОСОБА_15 розклала закладки з наркотичними засобами. Обвинувачений вважає, що дану версію суд повинен був перевірити шляхом допиту його матері, яка б підтвердила перебування ОСОБА_9 вдома, а також шляхом допиту свідка, якого він зустрів на зупинці 95 маршруту близько 12 години, перед поїздкою на зустріч із ОСОБА_15 . Також обвинувачений вказує, що суд залишив без уваги дзвінок о 10 годині 55 хвилин на мобільний телефон ОСОБА_9 , який знаходився у ОСОБА_15 , який зроблений з телефону матері обвинуваченого з метою уточнити місце та час зустрічі. В телефоні, який був вилучений безпосередньо у обвинуваченого органом досудового розслідування не знайдено жодних доказів причетності ОСОБА_9 до закладок та збуту наркотичних засобів.

Окрім цього, обвинувачений вказує на наявність суперечностей у вироку суду, зокрема, те, що один із свідків вказував як обвинувачений виклав на капот патрульної машини 10 згортків з наркотичним засобом, а інший вже вказував що їх було 40, точної кількості встановлено так і не було в ході судового провадження.

Також, обвинувачений вказує, що в матеріалах справи знаходяться 2 фотознімки, один з яких зроблено після вилучення в нього чорного згортку з наркотичним засобом без присутності понятих (т. 1 аркуш 19). Цей згорток був тканевий і в порівнянні з 1 фото і фото №2, яке знаходиться знизу і зроблено в присутності понятих,можна побачити відмінності так як на фото №2 згорток в руці обвинуваченого в поліетиленовому пакеті. Ці розбіжності судом зясовані та усунуті не були.

Поміж іншого, обвинувачений вказує на порушення його права на захист, яке полягало у тому, що наданий йому під час затримання адвокат фактично змусила підписати його протокол затримання, який він відмовлявся підписувати оскільки без окулярів погано бачить і в протоколі це відображено написом "підписую не читаючи, не бачу", чому суд належної оцінки не надав. При цьому, в момент затримання обвинуваченого в якості понятих було залучено 4 наркозалежних особи, що на думку ОСОБА_9 свідчить про незаконність даної слідчої дії та її упередженість.

Серед порушень його прав, ОСОБА_9 звертає увагу на те, що в ході судового провадження його не в повній мірі ознайомлено із матеріалами кримінального провадження, а також, в ході судового розгляду суддя використовував моральний тиск на свідків ОСОБА_19 та ОСОБА_20 , які підтвердили, що в їх присутності вилучення згортку наркотичного засобу не проводилось, однак суддя покликав свідків до себе, показавши протокол, уточнивши чи їх там підпис, тим самим надав можливість зрозуміти, які відповіді повинні давати свідки на запитання.

Обвинувачена ОСОБА_10 в своїй апеляційній скарзі просить скасувати вирок Самарського районного суду м. Дніпропетровська від 30 травня 2022 року відносно ОСОБА_9 та ОСОБА_10 , за ч.2 ст. 307, ч. 3 ст. 321 КК України та призначити новий розгляд в суді першої інстанції, мотивуючи такі вимоги тим, що судом першої інстанції не було взято до уваги те, що обвинувачений ОСОБА_9 не є її чоловіком або співмешканцем і ніякої домовленості між ними на збут наркотичного засобу не було. Також, обвинувачена вказує на те, що судом першої інстанції не взято до уваги те, що свідчення поліцейських не відповідають фактичним обставинам справи та не підтверджуються відеозаписами з нагрудних бодікамер, як і не взято до уваги покази свідків, які були присутні в якості понятих і надали покази, що в момент затримання обвинуваченої їх не було, вони фактично були запрошені в момент коли наркотичні засоби вже знаходить на капоті машини і підписання протоколу обшуку, проведення повної слідчої дії вони не бачили, як і моменту вилучення наркотичних засобів. До того, обвинувачена вказує, що усі поняті є наркозалежними особами, що вони самі підтвердили в залі судового засідання, а тому об`єктивність свідчень даних понятих викликає сумніви.

Поміж цього, обвинувачена посилається на порушення її права на захист та вказує, що під час обрання міри запобіжного заходу, проведення слідчих оперативних дій, оформлення документів працівниками правоохоронних органів їй та ОСОБА_9 був наданий один захисник на двох. При цьому, обвинувачена вказує, що захиснику ОСОБА_21 було добре відомо, що обвинувачена повністю визнає вину, однак скориставшись тим, що ОСОБА_10 не має юридичної освіти, захисник сказала їй, що вона має можливість повністю уникнути кримінальної відповідальності, якщо дасть покази проти ОСОБА_9 , якому вона також була захисником, тобто, фактично спонукала обвинувачену омовити ОСОБА_9 , який до вчинення даного кримінального правопорушення насправді непричетний. Прокурор також, коли дізналась, що ОСОБА_10 має намір в ході судового провадження повністю визнати свою провину, відповіла, що обвинуваченій перед цим потрібно узгодити свою позицію із захисником, яка не погоджується із визнанням вини обвинуваченою,тобто прокурор здійснював вплив на обвинувачену і вступив у домовленість із стороною захисту.

Позиції учасників судового провадження.

Прокурор апеляційну скаргу сторони обвинувачення підтримав, просив її задовольнити з підстав та мотивів, викладених в ній. Проти задоволення апеляційних скарг захисника та обвинувачених прокурор заперечував, посилався на їх безпідставність та необґрунтованість.

Захисник обвинуваченого ОСОБА_9 свою апеляційну скаргу, а також апеляційну скаргу свого підзахисного підтримав, просив їх задовольнити. Проти задоволення апеляційної скарги прокурора захисник заперечував.

Обвинувачений ОСОБА_9 підтримав позицію свого адвоката.

Обвинувачена ОСОБА_10 свою апеляційну скаргу підтримала, просила її задовольнити. Проти задоволення апеляційної скарги прокурора обвинувачена заперечувала.

Мотиви суду.

Заслухавши доповідь судді доповідача, думку та пояснення учасників кримінального провадження, перевіривши матеріали справи в межах поданих апеляційних скарг, обговоривши їх доводи, колегія суддів дійшла висновку про необхідність залишити апеляційні скарги без задоволення, а вирок суду першої інстанції - без змін, з огляду на наступне.

Суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги, що передбачено ч. 1 ст. 404 КПК України.

Відповідно до ст. 409 КПК України, підставою для скасування судового рішення при розгляді справи в суді апеляційної інстанції є, зокрема, неповнота судового розгляду, невідповідність висновків суду, викладених у судовому рішенні, фактичним обставинам кримінального провадження, істотне порушення вимог кримінального процесуального закону.

Згідно з ч. 1 ст. 412 КПК України істотними є такі порушення вимог цього Кодексу, які перешкодили чи могли перешкодити суду повно та всебічно переглянути справу і ухвалити законне та обґрунтоване судове рішення.

Відповідно до вимог ст. 370 КПК України вирок суду повинен бути, ухваленим компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбаченим цим кодексом, на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до статті 94 КПК України, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.

Стаття 94 КК України передбачає, що суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінює кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення. Жоден доказ не має наперед встановленої сили.

Статтею 374 КПК України визначено, що у мотивувальній частині вироку в разі визнання особи винуватою, крім іншого, зазначаються формулювання обвинувачення, визнаного судом доведеним, із зазначенням місця, часу, способу вчинення та наслідків кримінального правопорушення, форми вини і мотивів кримінального правопорушення; статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність, що передбачає відповідальність за кримінальне правопорушення, винним у вчиненні якого визнається обвинувачений, докази на підтвердження встановлених судом обставин, а також мотиви неврахування окремих доказів.

Вимоги вищевказаних норм закону судом першої інстанції були виконані в повному обсязі.

Відповідно до положень ст. 2 КПК України завданням кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорони прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Суд першої інстанції, із дотриманням закладених у зазначеній нормі закону завдань, провів стосовно ОСОБА_9 та ОСОБА_10 повний та неупереджений судовий розгляд, вимог кримінального процесуального законодавства України дотримався.

Так, суд першої інстанції на підтвердження доведеності вини ОСОБА_10 та ОСОБА_9 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 307, ч. 3 ст. 321 КК України посилався на досліджені в ході судового провадження письмові докази, а саме: протокол затримання ОСОБА_9 від 11 травня 2021 року, відповідно до якого в останнього виявлено та вилучено 30 згортків з таблеткою білого кольору та кристалічною речовиною; протоколзатримання ОСОБА_10 від 11 травня 2021 року, відповідно до якого в останньої виявлено та вилучено поліетиленовий пакет з двома згортками та мобільні телефони марки «Nokia», червоного кольору, з сім-картою мобільного оператора «Київстар» НОМЕР_1 , марки «Huawei», IMEI 1: НОМЕР_2 , IMEI 2: НОМЕР_3 , з сім-карткою «МТС» НОМЕР_4 ; протокол огляду місця події від 11 травня 2021 року та фототаблицю до нього, відповідно до якого об`єктом огляду є ділянка місцевості розташована біля буд. 55 по вул. 20-річчя Перемоги у м. Дніпрі, в ході якого виявлено згорток з невстановленою речовиною; протокол огляду місця події від 11 травня 2021 року та фототаблицю до нього, відповідно до якого об`єктом огляду є ділянка місцевості розташована біля буд. 68 по вул. Немировича-Данченка у м. Дніпрі, в ході якого виявлено згорток з невстановленою речовиною; протокол огляду місця події від 11 травня 2021 року та фототаблицю до нього, відповідно до якого об`єктом огляду є ділянка місцевості розташована біля буд. 64 по вул. Немировича-Данченка у м. Дніпрі, в ході якого виявлено згорток з невстановленою речовиною; протокол огляду місця події від 11 травня 2021 року та фототаблицю до нього, відповідно до якого об`єктом огляду є ділянка місцевості розташована біля буд. 44 по вул. Немировича-Данченка у м. Дніпрі, в ході якого виявлено згорток з невстановленою речовиною; протокол огляду місця події від 11 травня 2021 року та фототаблицю до нього, відповідно до якого об`єктом огляду є ділянка місцевості розташована біля буд. АДРЕСА_4 , в ході якого виявлено згорток з невстановленою речовиною; протокол огляду предмету від 12 травня 2021 року та фототаблицю до нього, предметом якого є мобільний телефон «Samsung» чорного кольору, IMEI 1: НОМЕР_5 , IMEI 2: НОМЕР_6 , в телефоні знаходиться сім-картка НОМЕР_7 ; протокол огляду предмету від 12 травня 2021 року та фототблицю до нього, предметом якого є мобільний телефон «Nokia» чорного кольору, IMEI: НОМЕР_8 , в телефоні знаходиться сім-картка НОМЕР_1 ; протокол огляду предмету від 12 травня 2021 року, предметом якого є мобільний телефон Huawei Y5 чорного кольору, IMEI 1: НОМЕР_2 , IMEI 2: НОМЕР_3 , в телефоні знаходиться сім-картка з абонентським номером НОМЕР_4 ; відомості про абонента зв`язку за номером НОМЕР_9 , отриманими у оператора телекомунікації ПрАТ «Київстар» 09 червня 2021 року; відомості про абонента зв`язку за номером НОМЕР_10 , отриманими у оператора телекомунікації ПрАТ «ВФ-Україна» 10 червня 2021 року; відомості про абонента зв`язку за номером НОМЕР_11 , отриманими у оператора телекомунікації ПрАТ «Київстар» 09 червня 2021 року.

А також на покази допитаних в ході судового засідання свідків ОСОБА_22 , ОСОБА_23 , ОСОБА_19 , ОСОБА_24 , ОСОБА_16 , ОСОБА_17 , ОСОБА_18 та висновки судових експертиз № СЕ-19/104-21/15353-НЗПРАП від 12 травня 2021 року, №СЕ-19/104-21/15354-НЗПРАП від 12 травня 2021 року, №СЕ-19/104-21/16027-НЗПРАП від 12 липня 2021 року, №СЕ-19/104-21/16025-НЗПРАП від 20 липня 2021 року, №СЕ-19/104-21/16036-НЗПРАП від 20 липня 2021 року, №СЕ-9/104-21/16020-НЗПРАП від 23 липня 2021 року, №СЕ-19/104-21/16031-НЗПРАП від 27 липня 2021 року, №СЕ-19/104-21/16029-НЗПРАП від 28 липня 2021 року, №СЕ-19/104-21/21175-НЗПРАП від 09 липня 2021 року, №СЕ-19/104-21/21177-НЗПРАП від 09 липня 2021 року, №СЕ-19/104-21/21183-НЗПРАП від 16 липня 2021 року, №СЕ-19/104-21/21180-НЗПРАП від 19 липня 2021 року, №СЕ-19/104-21/21171-НЗПРАП від 19 липня 2021 року.

Дослідивши безпосередньо під час судового провадження вищенаведені докази та покази свідків, суд першої інстанції дійшов висновку про їх належність і допустимість, та оцінивши їх за своїми внутрішніми переконаннями дійшов обґрунтованих висновків про те, що ОСОБА_9 та ОСОБА_10 дійсно за попередньою змовою групою осіб займались незаконним придбанням, перевезенням, зберіганням з метою збуту, а також безпосередньо збутом як наркотичних засобів у великих розмірах, так і сильнодіючих лікарських засобів, тобто, вчинили кримінальні правопорушення, передбачені ч. 2 ст. 307 та ч. 3 ст. 321 КК України.

Водночас, захисник обвинуваченого ОСОБА_9 в своїй апеляційній скарзі посилається на те, що вина його підзахисного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України не знайшла свого обґрунтованого підтвердження наявними в матеріалах кримінального провадження письмовими доказами, зокрема, сторона захисту вважає, що органом досудового розслідування не доведено факту попередньої змови між ОСОБА_9 та ОСОБА_10 на збут наркотичних засобів, які і не доведено факту безпосереднього збуту ОСОБА_9 наркотичного засобу, оскільки в момент збуту наркотичного засобу на ж/м "Придніпровськ" ОСОБА_10 перебувала одна, що підтвердила і сама обвинувачена в ході її допиту судом першої інстанції, а обвинувачений в цей момент знаходився на іншому березі м. Дніпра, вдома, про що він повідомляв як співробітників поліції в момент затримання та обшуку, так і суд в ході судового провадження.

Аналогічні доводи містить в собі апеляційна скарга і самого обвинуваченого ОСОБА_9 , зокрема, він вказує на неповноту та однобічність судового провадження, оскільки суд першої інстанції належним чином не перевірив його алібі в момент збуту ОСОБА_10 наркотичних засобів, зокрема, обвинувачений вказує на те, що в цей момент він перебував вдома разом зі своєю матір`ю, яка може це підтвердити, і на ж/м "Придніпровськ" прибув вже після того, як ОСОБА_10 розклала наркотичні засоби, вказує, що лише вживав наркотичні засоби, оскільки є наркозалежною особою, а тому вважає, що його дії підлягають правовій кваліфікації за ст. 309 КК України.

В свою чергу обвинувачена ОСОБА_10 в своїй скарзі також повністю заперечує факт попередньої домовленості із ОСОБА_9 на збут наркотичних засобів, вказуючи на те, що ОСОБА_9 жодного відношення до збуту наркотичного засобу не має, збутом займалась вона сама.

Однак, колегія суддів не погоджується із такими доводами захисника та обвинувачених, вважає їх необґрунтованими та безпідставними, з огляду на наступне.

Так, судом першої інстанції в ході судового провадження було досліджено протоколи затримання ОСОБА_9 та ОСОБА_10 від 11 травня 2021 року, відповідно до змісту яких вбачається, що в момент затримання обвинувачені мали при собі мобільні телефони, зокрема, ОСОБА_9 мав при собі мобільний телефон марки "Samsung Duos" з сім-карткою за номером НОМЕР_12 , а ОСОБА_10 мала при собі мобільні телефони марки "Nokia" з сім-карткою за номером НОМЕР_9 та "Huawei" з сім-карткою за номером НОМЕР_13 .

Належність обвинуваченим вказаних телефонів при затриманні та обшуку ними не заперечувалась, що підтверджується вказаними протоколами затримання. В судовому засіданні під час дослідження судом першої інстанції цих протоколів та огляду мобільних телефонів, факту належності їх та цих абонентських номерів обвинуваченими також не заперечувався.

В свою чергу, у відповідності до досліджених судом першої інстанції в ході судового провадження, отриманих у оператора телекомунікації ПрАТ «Київстар», відомостей про абонентів зв`язку за номерами НОМЕР_11 , НОМЕР_9 та НОМЕР_10 , які перебували в телефонах обвинувачених в момент їх затримання, вбачається, що в період часу з 01 квітня 2021 року по 10 травня 2021 року вказані абоненти зв`язку найінтенсивніше з`єднувались між собою.

При цьому, у відповідності до дослідженого судом першої інстанції в ході судового провадження листування, яке містилось вмесенджері "WhatsApp" на мобільному телефоні марки "Huaweі" з номером телефону НОМЕР_13 , який було вилучено в момент затримання у ОСОБА_10 , вбачається, що невстановлена особа, яка використовує абонентський номер НОМЕР_14 , створила групу під назвою «ПРИДНИК НОВ ОКС» до складу учасників якої додала ОСОБА_10 , куди остання надсилала повідомлення із зазначеним точним місцезнаходженням наркотичних засобів, а також сильнодіючих лікарських засобів, які в подальшому були перевірені та виявлені співробітниками поліції в ході огляду ділянок місцевостей, про що було складено відповідні протоколи, які також, досліджені судом першої інстанції в ході судового провадження.

Надалі, судом першої інстанції було встановлено, що з дослідженого мобільного трафіку абонента НОМЕР_10 , який перебував в момент затримання в ОСОБА_10 вбачається, що 11 травня 2021 року о 07 годині 10 хвилин було зареєстровано вихідний дзвінок на номер телефону НОМЕР_12 , який перебував в момент затримання у ОСОБА_9 , о 07 годині 45 хвилин від абонентського номеру телефону НОМЕР_12 на абонентський номер НОМЕР_10 отримано SMS-повідомлення, а потім зареєстровано з вказаного телефону вихідне SMS-повідомлення/дзвінок на телефон НОМЕР_12 .

Також вбачається, що у проміжок часу з 21 години 50 хвилин 10 травня 2021 року до 08 години 20 хвилин 11 травня 2021 року місцезнаходження абоненту НОМЕР_10 , який перебував в момент затримання в ОСОБА_10 , реєструвалось в районі гаражного кооперативу «МЕТРО» по вул. Ватутіна в м. Дніпрі, а також магазину «АТБ» по вул. Метробудівській, 12, в м. Дніпрі, що свою чергу відповідає місцю мешкання ОСОБА_10 . Надалі, місцезнаходження даного абоненту 11 травня 2021 року о 10 годині 38 хвилин реєструвалось в районі пров. Добровольців, 10, в м. Дніпрі, тобто, в Соборному районі неподалік Південного мосту, а вже о 10 годині 46 хвилин місцезнаходження реєструвалось в районі вул. Автопаркової, 7, в місті Дніпрі, тобто, в Самарському районі вже з іншого боку Південного мосту, після чого даний абонент включно до 14 години знаходився неподалік ж/м "Придніпровськ", куди і прибув обвинувачений ОСОБА_9 .

Затримано обвинувачених співробітниками поліції було 11 травня 2021 року о 14 годині 10 хвилин було за адресою м. Дніпро, вул. Дрогобицька, 51, тобто, також, в районі ж/м "Придніпровськ" і в момент їх затримання, в кожного з них було виявлено наявність при собі згортків з невідомими речовинами, які в ході досудового розслідування виявились наркотичними засобами, зокрема, ОСОБА_9 при собі в момент обшуку мав 30 згортків перемотаних чорною ізолюючою стрічкою, а ОСОБА_25 при собі мала 2 згортки, перемотаних чорною ізолюючою стрічкою.

Таким чином, з огляду на викладене, враховуючи найінтенсивніше спілкування обвинувачених між собою в період часу з 01 квітня 2021 року по 10 травня 2021 року, тобто, в період під який підпадає час вчинення інкримінуємих обвинуваченим злочинів, перебування ОСОБА_10 в групі месенджера"WhatsApp", метою якою є повідомлення геолокацій із закладеними обвинуваченими наркотичними засобами, однаковий спосіб розфасування та ідентичний між собою вигляд упакованих наркотичних засобів, вилучених в обвинувачених під час їх затримання та проведення обшуку, відповідність цих наркотичних засобів тим, що було знайдено співробітниками поліції в ході досудового розслідування по місцям зазначеним обвинуваченою в групі месенджера"WhatsApp", колегія суддів приходить до висновку, що доводи захисника обвинуваченого та обвинувачених на відсутність в діях ОСОБА_9 мети збуту та збут наркотичних засобів за попередньою змовою із ОСОБА_10 не знайшов свого обґрунтованого підтвердження в ході апеляційного перегляду оскаржуваного вироку. Колегія суддів вважає, що судом першої інстанції було повно та всебічно проведено розгляд кримінального провадження, встановлено всі обставини вчинення злочинів, перевірено версію обвинуваченого щодо непричетності до розкладання закладок та обґрунтовано зроблено висновки про наявність між обвинуваченими змови на збут наркотичних засобів.

Щодо версії обвинуваченого, узгодженої із його захисником, та висловленої ним в судовому засіданні під час перегляду судом апеляційної інстанції оскаржуваного вироку про те, що ОСОБА_9 фактично прибув на ж/м "Придніпровськ" вже після того як ОСОБА_10 розклала закладки і метою приїзду ОСОБА_9 було вживання наркотичного засобу, оскільки він є наркозалежною особою, то колегія суддів оцінює критично такі пояснення та вважає їх обраною лінією захисту з метою уникнення від кримінальної відповідальності за вчинення тяжкого злочину, оскільки ОСОБА_9 не зміг надати суду апеляційної інстанції чітких пояснень з приводу того, яким чином та з яких саме мотивів обвинуваченими для сумісного вживання наркотичних засобів було обрано ж/м "Придніпровськ", який знаходиться на іншому березі м. Дніпра, протилежному від фактичного місця проживання обвинувачених, яким є ж/м "Парус", тобто, відстань складає близько 30 км, враховуючи те, що ОСОБА_9 проживає по АДРЕСА_5 , а ОСОБА_10 - по АДРЕСА_5 , тобто, в пішохідній доступності одне від одного, як і не зміг пояснити колегії суддів наявність при ньому такої значної кількості сліп-пакетів, а саме 30 згортків, і їх мети такого способу фасування та упакування.

Крім того, доводи ОСОБА_9 стосовно того, що він не був в місцях розташування «закладок» спростовуються дослідженою судом першої інстанції та відображеної вище інформацією про з`єднання абонентських номерів ОСОБА_9 та ОСОБА_10 за відповідний період, з якої вбачається, що вони, як особи, які ніде не працювали, мали щоденно безліч телефонних з`єднань з різними абонентами, а також з`єднувались між собою, а також протоколами огляду мобільних телефонів, які було оглянуто в їх присутності та зафіксовано той факт, що відразу після вчинення злочинів (здійснення закладок), ОСОБА_9 , діючи за попередньою змовою в групі з ОСОБА_10 та невстановленою в ході досудового розслідування особою, фотографували місце збуту вказаних наркотичних речовин та сильнодіючого лікарського засобу (місце здійснення закладок) на наявний у них мобільний телефон марки «Huawei» та відправляли фотозвіт співучаснику - невстановленій в ході досудового розслідування особі для інформування щодо залишення, а саме збуту у конкретному місці, тобто за вказаними адресами "закладок" наркотичного засобу - метадон та сильнодіючого лікарського засобу дифенгідрамін «димедрол».

Вказані фотозвіти повністю узгоджуються з дослідженими судом першої інстанції протоколами огляду місцевостей, відповідно до яких 11 травня 2021 року слідчими СВ ВП № 4 ДРУП ГУНП в області було вилучено полімерні згортки з вмістом метадону та димедролу.

Окрім того, обвинувачений в ході апеляційного перегляду оскаржуваного вироку вказував на те, що він не мав жодної домовленості з ОСОБА_10 на збут наркотичних засобів в день їх затримання співробітниками поліції та зв`язку із обвинуваченою не мав, оскільки був без мобільного телефону, з чим колегія суддів не погоджується та оцінює критично такі доводи, оскільки ОСОБА_9 не зміг пояснити суду апеляційної інстанції за яких обставин, не маючи контакту із ОСОБА_10 та не маючи зв`язку із нею, він зміг знайти її на ж/м "Придніпровськ" на іншому березі м. Дніпра від його фактичного місця проживання. При цьому, суд апеляційної інстанції вважає, що такі посилання обвинуваченого повністю спростовуються дослідженими судом першої інстанції відомостями оператора телекомунікації ПрАТ «Київстар» про абонента зв`язку, відповідно до яких 11 травня 2021 року ОСОБА_10 та ОСОБА_9 з`єднувались між собою, шляхом дзвінків та надсилання смс-повідомлень за номерами НОМЕР_11 , НОМЕР_9 та НОМЕР_10 , які знаходились в телефонах обвинувачених, наявних у них в момент їх затримання співробітниками поліції.

Відсутність в обвинуваченого мобільного телефону, також, спростовується змістом апеляційної скарги його захисника, який вказує, що в обвинуваченого був мобільний телефон марки "Samsung". Такі неузгодженості в позиціях обвинуваченого та захисника щодо фактичного місця знаходження телефону ОСОБА_9 , колегія суддів оцінює як обрану лінію захисту, яка повністю суперечить встановленим судом першої інстанції обставинам справи та досліджених доказам.

При цьому, доводи захисника обвинуваченого в апеляційній скарзі щодо відсутності в мобільному телефоні марки "Samsung", належному ОСОБА_9 , фото закладок наркотичного засобу із відміткою геолокації і наявність таких фото лише в мобільному телефоні марки "Huawei", вилученого в ОСОБА_10 в момент затримання, на думку колегії суддів не спростовують факту попередньої змови обвинувачених на збут наркотичних засобів, оскільки кожен із обвинувачених міг діяти згідно чітко відведеної та розподіленої йому ролі, і відсутність фото в безпосередньо вилученому в ОСОБА_9 телефоні не спростовує того, що він вчиняв дії спрямовані на придбання, перевезення, зберігання з метою збуту та збут наркотичних засобів за попередньою змовою групою осіб.

Щодо доводів захисника та обвинуваченого в апеляційній скарзі про те, що в ході судового провадження залишилась без належної перевірки версія обвинуваченого ОСОБА_9 про вимагання у нього хабара в розмірі 2000 доларів США в обмін на уникнення від кримінальної відповідальності та підкидання йому 30-ти згортків з наркотиками та ліками, патрульною поліцією до прибуття слідчо-оперативної групи, то колегія суддів відхиляє такі доводи з огляду на наступне.

Так, з метою перевірки вищевказаних доводів обвинуваченого ОСОБА_9 , ухвалою суду першої інстанції від 11 квітня 2022 року було призначено перевірку щодо фактів вимагання посадовими особами Управління патрульної поліції в Дніпропетровській області неправомірної вигоди від обвинуваченого ОСОБА_9 під час його затримання, а також фальсифікування доказів у кримінальному провадженні в ході проведення досудового розслідування.

18 травня 2022 року до суду надійшла постанова слідчого третього СВ (з дислокацією у м. Дніпрі) ТУ ДБР у м. Полтаві про закриття кримінального провадження від 13 травня 2022 року зі змісту якої вбачається, що відомості про вчинення співробітниками ГУНП в Дніпропетровській області дій, що явно виходять за межі наданих їм прав чи повноважень не підтверджуються доказами, зібраними під час досудового розслідування. Окрім того, завдання істотної шкоди охоронюваним законом правам, інтересам окремих громадян, державним чи громадським інтересам, інтересам юридичних осіб не знайшло свого підтвердження. Кримінальне провадження, внесене до ЄРДР за № 0000190 від 26 квітня 2022 року за ознаками складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 365 КК України, закрито у зв`язку з відсутністю складу кримінального правопорушення у діях співробітників ГУНП в Дніпропетровській області.

Доводи ОСОБА_9 та ОСОБА_10 в апеляційних скаргах про те, що при проведенні обшуку обвинуваченого на момент залучення понятих наркотичні засоби вже знаходились на капоті та в присутності останніх в ОСОБА_9 не вилучались, колегія суддів не приймає до уваги, оскільки вони повністю спростовуються допитаними судом першої інстанції у відповідності до ст. 23 КПК України в якості свідків показами ОСОБА_19 та ОСОБА_20 , які були залучені в якості понятих в ході проведення обшуку ОСОБА_9 , а також свідка ОСОБА_16 , який показав суду, що бачив, як ОСОБА_9 самостійно дістав пакет перемотаний чорною ізолентою в середині якого знаходились сліп-пакети. При цьому, суд апеляційної інстанції звертає увагу на те, що в судових дебатах під час судового провадження в суді першої інстанції в присутності свого захисника ОСОБА_9 особисто повідомив, що на момент затримання його працівниками поліції він все ж таки зберігав при собі згорток з наркотичними речовинами, які він добровільно видав працівникам поліції, проте їх кількість була меншою від тієї, яка зазначається у матеріалах кримінального провадження.

Водночас, посилання обвинуваченим на наявність при собі наркотичного засобу в значно меншому розмірі, аніж відображено співробітниками поліції в протоколі затримання від 11 травня 2021 року, суд апеляційної інстанції розцінює як намагання зменшити собі обсяг висунутого обвинувачення за рахунок значно меншого розміру наркотичного засобу, що є однієї із важливих складових для кваліфікації дій за ч. 2 ст. 307 КК України, а відтак і намаганням уникнути від розміру покарання, передбаченого санкцією даної норми.

Щодо доводів захисника та обвинувачених про відсутність в матеріалах кримінального провадження відеозапису з фіксацією проведення затримання та обшуку обвинувачених ОСОБА_10 та ОСОБА_9 , у зв`язку із відмовою службових відеокамер патрульних поліцейський, то колегія суддів не приймає до уваги такі доводи, з огляду на наступне.

Положеннями ч. 3 ст. 208 КПК України передбачено, що уповноважена службова особа, слідчий, прокурор може здійснити обшук затриманої особи з дотриманням правил, передбачених ч. 7 ст. 223 і ст. 236 КПК України.

Відповідно до ч. 7 ст. 223 КПК України обшук або огляд житла чи іншого володіння особи, обшук особи здійснюються з обов`язковою участю не менше двох понятих незалежно від застосування технічних засобів фіксування відповідної слідчої (розшукової) дії, крім особливостей, встановлених ст. 615 КПК України.

На виконання вимог ст. ст. 208, 223 КПК України, 11 травня 2021 року під час затримання та обшуку обвинувачених ОСОБА_10 та ОСОБА_9 слідчими було залучено двоє понятих для кожного оремо, а саме ОСОБА_22 та ОСОБА_23 - для обшуку ОСОБА_10 , ОСОБА_19 та ОСОБА_20 - для обшуку ОСОБА_9 . Відповідно до досліджених судом першої інстанції протоколів затримання обвинувачених вбачається, що при їх складанні співробітниками поліції було повністю дотримано вимог та процедури, передбаченої КПК України, в протоколах повністю зафіксована послідовність дій співробітників поліції, порядок виявлення та вилучення в обвинувачених наркотичних засобів, описові ознаки зовнішнього вигляду вилучених наркотичних засобів (спосіб їх упакування) та їх кількість. Протоколи затримання були підписані обвинуваченими в присутності захисника, в установленому законом порядку ані обвинуваченими, ані захисником не оскаржувались. При цьому, під час допиту судом першої інстанції понятих, присутніх при обшуку обвинувачених, а також свідків, якими були співробітники патрульної поліції, було встановлено, що хід слідчої дії відображений в протоколах затримання повністю відповідає дійсності, цілісність та безперервність проведення вказаної слідчої (розшукової) дії у вигляді обшуку була засвідчена показами свідків, які в свою чергу, є логічними, послідовними та повністю узгодженими між собою.

Крім того, допитані в судовому засіданні судом першої інстанції свідки - працівники патрульної поліції ОСОБА_16 та ОСОБА_18 пояснили, що наявні в них бодікамери в той день та час були розряджені, через що відеозапис на них не здійснювався, проте вказана обставина на думку колегії суддів не може ставити під сумнів проведення такої слідчої дії, як проведення обшуку та затримання ОСОБА_10 та ОСОБА_9 слідчими СВ ВП № 4 ДРУП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_13 та ОСОБА_12 відповідно, за умови присутності понятих.

За таких обставин, колегія суддів приходить до висновку, що здійснені 11 травня 2021 року слідчі (розшукові) дії у вигляді обшуку обвинувачених ОСОБА_10 та ОСОБА_9 є такими, що вчинені з дотриманням вимог кримінально-процесуального законодавства України.

Посилання захисника обвинуваченого в апеляційній скарзі на те, що суд першої інстанції повинен був провести одночасний допит свідка ОСОБА_18 разом із обвинуваченими, колегія суддів оцінює критично, оскільки у відповідності до вимог кримінального процесуального законодавства проведення одночасного допиту будь-кого із учасників кримінального провадження є правом суду і лише у випадку виникнення істотних суперечностей наданих показів фактично встановленим обставинам справи, і оскільки в даному випадку досліджені судом першої інстанції письмові докази кримінального провадження та безпосередньо отримані ним покази свідків повністю узгоджуються між собою, то колегія суддів не вбачає порушень КПК України у відсутності одночасного допиту обвинувачених разом із свідком ОСОБА_18 .

Щодо доводів апеляційної скарги обвинуваченої ОСОБА_10 про те, що під час обрання міри запобіжного заходу, проведення слідчих оперативних дій, оформлення документів працівниками правоохоронних органів їй та ОСОБА_9 був наданий один захисник на двох, то колегія суддів відхиляє такі доводи обвинуваченої, оскільки нормами діючого кримінального процесуального законодавства не передбачено прямої заборони щодо здійснення одним адвокатом захисту декількох обвинувачених в одному кримінальному провадженні під час проведення однієї або більше процесуальних дій. При цьому, колегія суддів звертає увагу на те, що обвинувачена раніше вже притягувалась до кримінальної відповідальності за вчинення аналогічних злочинів у сфері незаконного обігу наркотичних засобів, а відтак була достеменно обізнана про порядок та процедуру залучення захисника і мала можливість як під час проведення затримання співробітниками поліції, так і під час обрання запобіжного заходу та складання процесуальних документів співробітниками поліції відмовитись від послуг адвоката ОСОБА_21 та клопотати про призначення їй іншого захисника на безоплатній основі, однак цим правом не скористалась. Дії свого захисника ОСОБА_21 в установленому законом порядку не оскаржувала, про неузгодженість позицій і розбіжність обраних ліній захисту із даним захисником під час досудового розслідування та судового провадження, в тому числі обрання запобіжного заходу, не вказувала.

Таким чином, враховуючи, що при ухваленні вироку судом першої інстанції дотримані вимоги кримінального та кримінального процесуального закону України, суд першої інстанції всебічно перевірив обставини кримінального провадження, доводи сторони захисту щодо незгоди із висунутим обвинуваченням, а також, обрану обвинуваченими лінію захисту, обґрунтовано дійшов висновку про доведеність вини ОСОБА_10 та ОСОБА_9 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 307, ч. 3 ст. 321 КК України, вмотивувавши своє рішення всебічно дослідженими, оціненими у своїй сукупності з точки зору належності, допустимості й достовірності письмовими доказами та показами свідків, колегія суддів вважає, що правові підстави для скасування вироку суду, відсутні.

Щодо вимог апеляційної скарги прокурора про невідповідність призначеного обвинуваченим покарання ступеню тяжкості вчинених злочинів, обставинам кримінального провадження та даним про осіб обвинувачених, то колегія суддів не погоджується із такими доводами та не вбачає правових підстав для ухвалення нового вироку в частині призначеного обвинуваченим покарання, виходячи з наступного.

Однією з підстав для зміни судового рішення при розгляді справи у суді апеляційної інстанції, згідно з ч. 2 ст. 409 КПК України, може бути невідповідність призначеного покарання тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого, невідповідність висновків суду, викладених у судовому рішенні, фактичним обставинами кримінального провадження.

Відповідно до ст. 414 КПК України невідповідним ступеню тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого визнається таке покарання, яке хоч і не виходить за межі, встановлені відповідною статтею (частиною статті) закону України про кримінальну відповідальність, але за своїм видом чи розміром є явно несправедливим через м`якість або через суворість.

Згідно з вимогами ст. ст. 65 і 69 КК України, суд призначає покарання у межах, встановлених у санкції статті, що передбачає відповідальність за вчинений злочин. При цьому, за наявності декількох обставин, що пом`якшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого злочину, з урахуванням особи винного, суд, мотивуючи своє рішення, може призначити основне покарання нижче від найнижчої межі, встановленої санкцією кримінального закону, або перейти до іншого, більш м`якого покарання, не зазначеного у санкції статті.

Виходячи з положень ст. 50 КК України, рішення суду про призначення покарання, повинно досягати мети виправлення та запобігання вчинення нових злочинів як обвинуваченим, так й іншими особами.

Призначаючи ОСОБА_9 та ОСОБА_10 покарання, суд першої інстанції повністю дотримався вимог кримінального та кримінального процесуального закону щодо призначення покарання.

Як вбачається із матеріалів кримінального провадження, при призначенні обвинуваченим покарання, суд першої інстанції врахував ступінь тяжкості кримінальних правопорушень, які відповідно до ст. 12 КК України класифікуються як нетяжкий та тяжкий злочини, пов`язані із злочинами у сфері обігу наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів або прекурсорів, та правильно врахував ступінь небезпечності вчинених кримінальних правопорушень.

Належно прийняв до уваги дані про особу ОСОБА_9 , який не працевлаштований, що свідчить про відсутність в обвинуваченого законного та стабільного джерела доходу та забезпечення своїх потреб за рахунок збуту наркотичних засобів, неодружений, що свідчить про відсутність міцних соціальних зв`язків, на обліку у лікаря психіатра не перебуває, з 19 травня 2009 року по 06 травня 2015 року знаходився в реєстрі осіб з наркологічними захворюваннями з діагнозом "розлади психіки та поведінки внаслідок вживання опіоїдів, синдром залежності", знятий з обліку у зв`язку із відсутністю даних, на утриманні малолітніх чи неповнолітніх дітей, непрацездатних осіб не має, раніше неодноразово судимий, що свідчить про стійку девіантну поведінку останнього, за місцем мешкання характеризується задовільно.

Належно прийняв до уваги дані про особу ОСОБА_10 , яка не працевлаштована, що свідчить про відсутність в обвинуваченої законного та стабільного джерела доходу та забезпечення своїх потреб за рахунок збуту наркотичних засобів, заміжня, на обліку у лікаря психіатра не перебуває, є особою з наркологічним захворюванням "розлади психіки та поведінки внаслідок вживання опіоїдів, синдром залежності", на утриманні малолітніх чи неповнолітніх дітей, непрацездатних осіб не має, раніше неодноразово судима, що свідчить про стійку девіантну поведінку останньої, за місцем мешкання характеризується задовільно.

В ході апеляційного перегляду судом апеляційної інстанції було встановлено наявність в обвинуваченої онкологічного захворювання 4 ступеню.

Також, врахував суд першої інстанції і конкретні обставини кримінального провадження, а саме, відсутність обставин, які пом`якшують покарання обвинуваченим, обставиною, що обтяжує покарання - є рецидив злочинів та призначив ОСОБА_9 та ОСОБА_10 за ч. 2 ст. 307, ч. 3 ст. 321, ст. ст. 70, 71 КК України остаточне покарання у виді позбавлення волі строком на 7 років 3 місяці з конфіскацією майна - ОСОБА_9 та у виді позбавлення волі строком на 7 років 6 місяців з конфіскацією майна - ОСОБА_10 , яке повністю відповідає тяжкості вчинених кримінальних правопорушень, обставинам справи та особам обвинувачених, а також, сприятиме меті покарання, буде достатнім для виправлення обвинувачених та попередження в подальшому вчинення нових злочинів, як самими обвинуваченими так і іншими особами.

А тому, виходячи з вищевикладеного, колегія суддів приходить до висновку про необґрунтованість та безпідставність доводів прокурора про те, що призначене судом першої інстанції покарання обвинуваченим через свою м`якість не відповідає обставинам кримінального провадження, тяжкості вчинених злочинів та особам обвинувачених.

Тож, враховуючи, що при ухваленні вироку судом першої інстанції дотримані вимоги кримінального закону України, та обвинуваченим призначене покарання, яке відповідає тяжкості кримінальних правопорушень та даним про їх особи, з урахуванням відсутності обставин, які пом`якшують покарання та наявності обставин, які обтяжують покарання - рецидив злочинів, призначене судом першої інстанції покарання є достатньо обґрунтованим та переконливим, а тому відповідно правильним.

Тож, на підставі викладеного та керуючись положеннями ст. ст. 404, 407, 409, 419 КПК України, апеляційний суд -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу прокурора Лівобрежної окружної прокуратури м. Дніпра Дніпропетровської обласної прокуратури - залишити без задоволення.

Апеляційні скарги захисника ОСОБА_7 , який діє в інтересах обвинуваченого ОСОБА_9 та обвинуваченого ОСОБА_9 , обвинуваченої ОСОБА_10 - залишити без задоволення.

Вирок Самарського районного суду м. Дніпропетровська від 30 травня 2022 року відносно ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , за ч. 2 ст. 307, ч. 3 ст. 321 КК України - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом трьох місяців з моменту її проголошення, а засудженими які тримаються під вартою - в той самий строк, з моменту вручення їм копії даної ухвали.

Судді Дніпровського

апеляційного суду:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4