Номер провадження: 11-сс/813/134/24
Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11.01.2024 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд у складі:

головуючого - судді ОСОБА_2 ,

суддів: ОСОБА_3 та ОСОБА_4 ,

за участю:

секретаря судового засідання ОСОБА_5 ,

прокурора ОСОБА_6 ,

захисника ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу адвоката ОСОБА_7 в інтересах підозрюваного ОСОБА_8 на ухвалу слідчого судді Київського районного суду м. Одеси від 21.12.2023 року про продовження строку дії запобіжного заходу у виді тримання під вартою стосовно:

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Солтанівка, Любашівського району, Одеської області, громадянина України, з середньою освітою, неодруженого, зі слів має малолітню дитину, офіційно не працюючого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , до затримання проживав за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимого:

- 10.09.2003 року Любашівським районним судом Одеської області за ч. 3 ст. 185, ч. 3 ст. 187 КК України до позбавлення волі строком 7 років;

- 04.09.2017 року Малиновським районним судом м. Одеси за ч. 2 ст. 146, ч. 2 ст. 189 КК України до 5 років позбавлення волі з іспитовим строком 2 роки,

- обвинувальні акти відносно якого перебувають на розгляді Овідіопольського районного суду Одеської області за обвинуваченням у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 146, ч. 2 ст. 187, ч. 3 ст. 289, ч. 2 ст. 189, ч. 1 ст. 255-1, ч. 1 ст. 263 КК України.

підозрюваного у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.5 ст. 255, ч.4 ст.28, ч.1 255-2 КК України в кримінальному провадженні №0000581 від 22.08.2022 року,

установив

Зміст оскаржуваного судового рішення

Оскарженою ухвалою слідчого судді задоволено клопотання слідчого СУ ГУНП в Одеській області ОСОБА_9 та підозрюваному ОСОБА_8 продовжено строк дії запобіжного заходу у виді тримання під вартою на 60 днів, а обчислюється з дня постановлення ухвали, в межах строку досудового розслідування який складає 8 днів, з моменту закінчення підозрюваними та стороною захисту ознайомлення з матеріалами досудового розслідування кримінального провадження, без визначення розміру застави.

Мотивуючи прийняте рішення, слідчий суддя послався на обґрунтованість підозри ОСОБА_8 у вчиненні злочинів та доведеність існування ризиків, передбачених ст.177 КПК, які не перестали існувати та не відпали з моменту обрання найсуворішого запобіжного заходу. Врахувавши вагомість наявних доказів про підозру у вчиненні злочину, тяжкість покарання, що загрожує підозрюваному у разі визнання його винуватим, особу підозрюваного, слідчий суддя дійшов висновку про необхідність продовження строку дії запобіжного заходу у виді тримання під вартою підозрюваному ОСОБА_8 .

Не погоджуючись з ухвалою слідчого судді захисник подав апеляційну скаргу, в якій посилаючись на незаконність та необґрунтованість ухвали, просить скасувати ухвалу слідчого судді та відмовити в задоволенні клопотання слідчого. Захисник вказує на те, що строки досудового розслідування закінчились 23.12.2023 року, клопотань про продовження строку досудового розслідування до слідчого судді прокурором не подавалось, а повідомлення про закінчення 15.12.2023 року досудового розслідування стороною захисту не отримано.

Позиції учасників апеляційного розгляду

Заслухавши суддю-доповідача, захисника ОСОБА_7 , яка підтримала апеляційну скаргу та просила її задовольнити, прокурора ОСОБА_6 , який заперечував проти задоволення апеляційної скарги та просив ухвалу слідчого судді залишити без змін, дослідивши матеріали судового провадження та перевіривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд дійшов таких висновків.

Мотиви суду апеляційної інстанції

Частина 1 ст. 404 КПК України передбачає, що суд апеляційної інстанції переглядає рішення суду 1-ої інстанції в межах апеляційної скарги.

Разом з тим, ч. 1 ст. 370 КПК України передбачає, що судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.

Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до ст. 94 цього Кодексу. Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.

Відповідно до вимог п.2 ч.3 ст.197 КПК України, строк тримання під вартою може бути продовжений слідчим суддею в межах строку досудового розслідування в порядку, передбаченому КПК, та сукупний строк тримання під вартою підозрюваному, під час досудового розслідування у кримінальному проваджені щодо тяжких або особливо тяжких злочинів, не повинен перевищувати дванадцяти місяців.

Апеляційний суд вважає, що розглядаючи клопотання про продовження строку тримання під вартою, слідчий суддя виконав вимоги ст.199 КПК України та прийняв обґрунтоване рішення про продовження строку тримання підозрюваного під вартою.

Відповідно до вимог ст. 194 КПК України, під час розгляду клопотання про обрання запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення, наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, і на які вказує слідчий і прокурор; недостатність підстав для застосування більш м`якого запобіжного заходу для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Зазначені вимоги суд першої інстанції виконав в повному обсязі. В оскарженій ухвалі слідчий суддя навів належні та достатні мотиви для застосування до підозрюваного запобіжного заходу у виді тримання під вартою, неможливість застосування більш м`якого запобіжного заходу.

За таких обставин, на думку апеляційного суду, відсутні підстави стверджувати про необґрунтованість та невмотивованість судового рішення.

Як вбачається з мотивувальної частини ухвали, слідчий суддя при постановленні ухвали в повній мірі дотримався та врахував зазначені вище вимоги кримінального процесуального закону.

В провадженні СУ ГУНП в Одеській області, перебувають матеріали кримінального провадження внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000581 від 22.08.2022 року за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.5 ст. 255, ч. 4 ст. 28, ч.1 ст. 255-2 КК України, в рамках якого ОСОБА_8 повідомлено про підозру у вчиненні вищевказаних кримінальних правопорушень

Обґрунтованість підозри ОСОБА_8 у вчиненні інкримінованих кримінальних правопорушення підтверджується зібраними під час досудового розслідування доказами, дослідженими слідчим суддею та перевіреними під час апеляційного розгляду та учасниками провадження не оскаржується.

Відповідно до вимог ст.194 КПК України, під час розгляду клопотання про обрання запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення, наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених ст.177 КПК України, і на які вказує слідчий і прокурор; недостатність підстав для застосування більш м`якого запобіжного заходу для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Апеляційний суд визнає необґрунтованими доводи сторони захисту в частині відсутності ризиків, передбачених ст.177 КПК України, які зазначені в оскарженій ухвалі слідчого судді, з огляду на таке.

Підставою продовження запобіжного заходу є наявність, зокрема, ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний може здійснити дії, передбачені ч.ч. 1, 3, 4, 5 ст.177 КПК України.

Ризики, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний може здійснити спробу протидії кримінальному провадженню у формах, що передбачені ч.1 ст.177 КПК України, слід вважати наявними за умови встановлення обґрунтованої ймовірності можливості здійснення підозрюваним зазначених дій.

При цьому, КПК не вимагає доказів того, що підозрюваний обов`язково (поза всяким сумнівом) здійснюватиме відповідні дії, однак вимагає доказів того, що він має реальну можливість їх здійснити у конкретному кримінальному провадженні в майбутньому, оскільки під поняттям «ризик» - слід розуміти обґрунтовану ймовірність протидії підозрюваного кримінальному провадженню у формах, передбачених ч.1 ст.177 КПК України.

Запобіжний захід продовжується з метою попередження ризиків здійснення такої поведінки підозрюваного та, як наслідок, унеможливлення здійснення негативного впливу на хід та результати кримінального провадження. Тобто в даному випадку, слідчий, прокурор, слідчий суддя чи суд мають зробити висновки прогностичного характеру, коли доказування спрямоване не на подію, яка відбулася в минулому, а на встановлення фактичних даних, які дозволять стверджувати про подію, яка може статися з достатньою долею ймовірності у майбутньому.

Стосовно загрози втечі особи, практика ЄСПЛ виходить з того, що якщо тяжкість покарання, якому може бути підданий підозрюваний, можна законно розглядати, як таку, що може спонукати його до втечі. Для того, щоб ця обставина мала реальний характер потрібно враховувати наявність інших обставин, а саме: характеристики особи, її моральний облік, місце проживання, професію, прибуток, сімейних зв`язків, будь яких зв`язків з іншою країною, або наявність зв`язків в іншому місці.

У рішенні по справі «W проти Швейцарії» від 26.01.1993 року ЄСПЛ вказав, що врахування тяжкості злочину має свій раціональний зміст, оскільки вона свідчить про ступінь суспільної небезпечності цієї особи та дозволяє спрогнозувати з достатньо високим ступенем імовірності її поведінку, беручи до уваги, що майбутнє покарання за тяжкий злочин підвищує ризик того, що підозрюваний може ухилитись від слідства.

Також, СПЛ у справі «Ілійков проти Болгарії» закріпив, що «суворість передбаченого покарання» є суттєвим елементом при оцінюванні «ризиків переховування або повторного вчинення злочинів».

З урахуванням наведеного, посилання сторони захисту на відсутність ризику переховування ОСОБА_8 апеляційний суд визнає неспроможними, оскільки на даний час він підозрюється у скоєнні особливо тяжких злочинів, за які передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк більше 10 років, з урахуванням інших справ, які знаходяться на розгляді в суді першої інстанції.

При встановленні наявності ризику, передбаченого п.3 ч.1 ст.177 КПК України - впливу на свідків та інших підозрюваних у цьому ж кримінальному провадженні, апеляційний суд враховує встановлену КПК процедуру отримання показань від осіб, які є свідками у кримінальному провадженні, відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 23, ст. 224, ч. 4 ст. 95 КПК України.

Апеляційний суд визнає неспроможними доводи сторони захисту щодо відсутності ризику незаконного впливу підозрюваного ОСОБА_8 на свідків та інших підозрюваних у цьому ж кримінальному провадженні, оскільки покази свідків, які станом на даний час ще не допитані в судовому засіданні, мають істотне значення для проведення повного, всебічного та неупередженого досудового розслідування, перебуваючи на свободі, підозрюваний може здійснювати незаконний вплив на свідків та інших учасників, схиляючи їх до зміни показів в рамках даного кримінального провадження, з метою уникнення кримінальної відповідальності.

Крім того, апеляційний суд звертає увагу, що ОСОБА_8 обвинувачується у вчиненні інших кримінальних правопорушень а саме за ч. 2 ст. 146, ч. 2 ст. 187, ч. 3 ст. 289, ч. 2 ст. 189, ч. 1 ст. 255-1, ч. 1 ст. 263 КК України, обвинувальні акти щодо якого наразі перебувають на розгляді в Овідіопольському районному суді Одеської області, та саме у вказаному кримінальному провадженні щодо ОСОБА_8 вже застосовувався запобіжний захід у виді тримання під вартою.

Апеляційний суд зазначає, що наявність обвинувачення не вказує на наявність вини ОСОБА_8 у вчиненні вищевказаних йому злочинів з огляду на положення ст.62 Конституції України, проте, зазначені обставини при наявності спрямованих до суду першої інстанції обвинувальних актів щодо останнього у вчиненні низки тяжких злочинів, а також аналогічного злочину, дають апеляційному суду підстави вважати, що ризик можливого продовження вчинення ОСОБА_8 вчинення інших, в тому числі аналогічних злочинів є достатньо ймовірним та таким, що продовжує існувати.

За наведених обставини, існування ризиків, які слугують підставами для продовження строку застосування до підозрюваного запобіжного заходу у виді тримання під вартою, колегія суддів на даній стадії визнає обґрунтованим, а тому рішення слідчого судді є законним та обґрунтованим.

Матеріали справи не містять інших даних про застереження, які б унеможливлювали перебування підозрюваного під вартою за станом здоров`я. Стороною захисту апеляційному суду не надано будь-яких документів, які б свідчили про неможливість перебування підозрюваного під вартою.

Приймаючи до уваги вищевикладене, апеляційний суд вважає, що висновок слідчого судді про існування достатніх підстав для продовження строку дії запобіжного заходу у виді тримання під вартою без визначення розміру застави відповідає вимогам кримінального процесуального закону, ґрунтується на матеріалах справи, а дані про особу підозрюваного і сама підозра у вчиненні злочинів, дають достатні підстави вважати, що на даний час дійсно існують зазначені слідчим суддею ризики, які виправдовують продовження запобіжного заходу у виді тримання підозрюваного під вартою.

Доводи апеляційної скарги захисника, що строки досудового розслідування закінчились 23.12.2023 року, клопотань про продовження строку досудового розслідування до слідчого судді прокурором не подавалось, а повідомлення про закінчення 15.12.2023 року досудового розслідування стороною захисту не отримано, апеляційний суду не приймає.

Так, 15.12.2023 року строк досудового розслідування кримінального провадження завершено та сторонам наданий доступ до матеріалів кримінального провадження, про що, було повідомлено учасників провадження.

В подальшому слідчий звернувся до суду з клопотанням, про продовження ОСОБА_8 строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, до спливу строку дії запобіжного заходу, мотивуючи клопотання необхідністю виконати вимоги ст.ст.290-292 КПК України, а саме: ознайомити підозрюваних з матеріалами досудового розслідування, скласти та вручити підозрюваним і захисникам обвинувальний акт та реєстр матеріалів досудового розслідування в рамках кримінального провадження.

При цьому, апеляційний суд констатує, що часовий проміжок з 15.12.2023, тобто з моменту вручення стороні захисту повідомлення про завершення досудового розслідування до моменту закінчення ознайомлення цієї сторони з матеріалами досудового розслідування, згідно з приписами ч. 5 ст. 219 КПК України, не включається у строк досудового розслідування, що підтверджено стороною обвинувачення в судовому засіданні апеляційного суду долученими повідомленнями на адресу сторони захисту про завершення досудового розслідування.

Таким чином, слідчий суддя виніс вмотивовану ухвалу та задовольнив клопотання слідчого та продовжив строк дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в ДУ «Одеський слідчий ізолятор», на 60 днів та визначив обчислювати з дня постановлення ухвали, в межах строку досудового розслідування який складає 8 днів, з моменту закінчення підозрюваними та стороною захисту ознайомлення з матеріалами досудового розслідування кримінального провадження, з чим погоджується і апеляційний суд.

За наведених обставин апеляційний суд приходить до висновку про неспроможність доводів захисника стосовно незаконності оскарженої ухвали, а тому апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення.

Керуючись ст. ст. 177, 182, 183, 196, 376, 404, 405, 407, 419, 422, 532 КПК України, апеляційний суд, -

постановив

Апеляційну скаргу адвоката ОСОБА_7 в інтересах підозрюваного ОСОБА_8 залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді Київського районного суду м. Одеси від 21.12.2023 року про продовження строку дії запобіжного заходу у виді тримання під вартою стосовно ОСОБА_8 , підозрюваного у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.5 ст. 255, ч.4 ст.28, ч.1 255-2 КК України в кримінальному провадженні №0000581 від 22.08.2022 залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді Одеського апеляційного суду

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4