У Х В А Л А

04 жовтня 2023 року м. Черкаси

головуючого - судді ОСОБА_1

при секретарі - ОСОБА_2

за участю:

прокурора - ОСОБА_3 ,

захисника - ОСОБА_4 ,

обвинуваченого - ОСОБА_5 ,

розглянувши в судовому засіданні в залі суду в м. Черкаси кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України, -

в с т а н о в и в :

ОСОБА_6 обвинувачується у тому, що він 30 жовтня 2012 року близько 15 години в селі Кобиляки Звенигородського району Черкаської області, знаходячись за місцем проживання ОСОБА_7 , умисно, на ґрунті раптово виниклих особистих неприязних відносин, які, у свою чергу, виникли в результаті обопільної сварки між ними, умисно, з мотивів помсти ОСОБА_7 , з метою заподіяння йому тілесних ушкоджень, кинув скляну пляшку у голову ОСОБА_7 , в результаті чого останній упав та втратив свідомість. 31 жовтня 2012 року ОСОБА_7 госпіталізовано у Звенигородську ЦРЛ, де він ІНФОРМАЦІЯ_1 помер. Згідно висновку судово-медичної експертизи № 147 А від 17 січня 2013 року у ОСОБА_7 виявлено тілесні ушкодження, які виразились у вигляді черепно-мозкової травми у вигляді розміщення кори головного мозку, крововиливів під тверду мозкову оболонку, крововиливом в м`які покрови голови, що призвело до смерті потерпілого, садно у лівій тьмяно-потиличній ділянці, садно на спинці носа. Черепно-мозкова травма відноситься до категорії тяжких тілесних ушкоджень за ознакою небезпеки для життя. Садно на спинці носа носить ознаки легких тілесних ушкоджень.

Указані дії ОСОБА_5 кваліфіковано за ч. 2 ст. 121 КК України як умисне тяжке тілесне ушкодження, що спричинило смерть потерпілого.

У судовому засіданні захисником обвинуваченого - адвокатом ОСОБА_4 заявлено усне клопотання про звільнення ОСОБА_5 від кримінальної відповідальності за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України, та закриття кримінального провадження, у зв`язку із закінченням строків давності притягнення до кримінальної відповідальності.

Обвинувачений ОСОБА_5 підтримав клопотання свого захисника та просив суд звільнити його від кримінальної відповідальності за ч. 2 ст. 121 КК України у зв`язку із закінченням строків давності притягнення до кримінальної відповідальності, а кримінальне провадження закрити.

Прокурор ОСОБА_3 заперечив проти закриття кримінального провадження щодо ОСОБА_5 обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України, оскільки строки давності притягнення особи до кримінальної відповідальності переривалися, а тому на даний час ще не сплинули.

Потерпіла ОСОБА_8 , будучи належним чином повідомленою про дату, час та місце проведення розгляду справи, у судове засідання не з`явилася.

Вивчивши клопотання захисника обвинуваченого - адвоката ОСОБА_4 , заслухавши учасників судового провадження, дослідивши матеріали кримінального провадження, суд дійшов висновку про відмову у задоволенні клопотання захисника, виходячи з наступного.

Згідно з частиною четвертою статті 286 КПК України якщо під час здійснення судового провадження щодо провадження, яке надійшло до суду з обвинувальним актом, сторона кримінального провадження звернеться до суду з клопотанням про звільнення від кримінальної відповідальності обвинуваченого, суд має невідкладно розглянути таке клопотання.

Пунктом 1 частини другої статті 284 КПК України передбачено, що кримінальне провадження закривається судом у зв`язку зі звільнення особи від кримінальної відповідальності.

За приписами частини восьмої статті 284 КПК України закриття кримінального провадження або ухвалення вироку з підстави, передбаченої пунктом 1 частини другої цієї статті, не допускається, якщо підозрюваний, обвинувачений проти цього заперечує. В цьому разі кримінальне провадження продовжується в загальному порядку, передбаченому цим Кодексом.

Згідно з частиною першою статті 285 КПК України особа звільняється від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених законом України про кримінальну відповідальність.

Частиною другою статті 285 КПК України закріплено, що особі, яка підозрюється, обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення та щодо якої передбачена можливість звільнення від кримінальної відповідальності у разі здійснення передбачених законом України про кримінальну відповідальність дій, роз`яснюється право на таке звільнення.

Згідно з частиною першою статті 286 КПК України звільнення від кримінальної відповідальності за вчинення кримінального правопорушення здійснюється судом.

Відповідно до частини четвертої статті 288 КПК України у разі встановлення судом необґрунтованості клопотання про звільнення особи від кримінальної відповідальності суд своєю ухвалою відмовляє у його задоволенні та повертає клопотання прокурору для здійснення кримінального провадження в загальному порядку або продовжує судове провадження в загальному порядку, якщо таке клопотання надійшло після направлення обвинувального акта до суду.

Положеннями статті 49 КК України визначено: строки давності з огляду на тяжкість вчиненого кримінального правопорушення, після закінчення яких особа звільняється від кримінальної відповідальності; підстави такого звільнення від кримінальної відповідальності; порядок обчислення перебігу строків давності, його відновлення, зупинення та переривання.

Отже, строк давності - це передбачений ст. 49 КК України певний проміжок часу з дня вчинення кримінального правопорушення і до дня набрання вироком законної сили, закінчення якого є підставою звільнення особи, яка вчинила кримінальне правопорушення, від кримінальної відповідальності.

Матеріально-правовими підставами звільнення від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності є: закінчення встановлених ч. 1 ст. 49 КК України строків; відсутність обставин, що порушують їх перебіг (ч.ч. 2, 3 ст. 49 КК України).

Процесуально-правовими підставами звільнення від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності є: притягнення особи як обвинуваченого; згода обвинуваченого на таке звільнення від кримінальної відповідальності.

Таким чином, звільнення особи від кримінальної відповідальності на підставі закінчення строків давності є обов`язковим, тому суд, встановивши наявність усіх передбачених законом обставин, зобов`язаний звільнити особу від кримінальної відповідальності на цій підставі незалежно від того, на якій стадії перебуває кримінальне провадження.

Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного кримінального суду в справі № 449/1689/19 наголосив на тому, що кримінальне провадження закривається щодо особи за ст. 49 КК України з нереабілітуючої підстави, що означає, що стосовно особи зібрано достатньо доказів для підозри у вчиненні кримінального правопорушення, однак у силу певних обставин кримінальне провадження щодо цієї особи виключається. Зазначена підстава дозволяє суду в більш спрощеній формі завершити кримінальне провадження у разі згоди особи на завершення кримінального провадження у зазначеній формі, без використання своїх прав на доведення своєї невинуватості у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення.

Пунктом 4 частини першої статті 49 КК України (у редакції, дійсній на момент вчинення кримінального правопорушення) визначено, що особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з дня вчинення нею злочину і до дня набрання вироком законної сили минули такі строки: десять років - у разі вчинення тяжкого злочину.

Частиною другою статті 49 КК України (у редакції, дійсній на момент вчинення кримінального правопорушення) передбачено, що перебіг давності зупиняється, якщо особа, що вчинила злочин, ухилилася від слідства або суду. У цих випадках перебіг давності відновлюється з дня з`явлення особи із зізнанням або її затримання. У цьому разі особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з часу вчинення злочину минуло п`ятнадцять років.

Згідно з частиною третьою статті 49 КК України (у редакції, дійсній на момент вчинення кримінального правопорушення) перебіг давності переривається, якщо до закінчення зазначених у частинах першій та другій цієї статті строків особа вчинила новий злочин середньої тяжкості, тяжкий або особливо тяжкий злочин. Обчислення давності в цьому разі починається з дня вчинення нового злочину. При цьому строки давності обчислюються окремо за кожний злочин.

Пунктом 4 частини першої статті 49 КК України (у редакції, чинній на час розгляду справи) визначено, що особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з дня вчинення нею кримінального правопорушення і до дня набрання вироком законної сили минули такі строки: десять років - у разі вчинення тяжкого злочину.

Частиною другою статті 49 КК України (у редакції, чинній на час розгляду справи) передбачено, що перебіг давності зупиняється, якщо особа, що вчинила кримінальне правопорушення, ухилилася від досудового розслідування або суду. У цих випадках перебіг давності відновлюється з дня з`явлення особи із зізнанням або її затримання, а з часу вчинення кримінального проступку - п`ять років. У цьому разі особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з часу вчинення кримінального правопорушення минуло п`ятнадцять років.

Згідно з частиною третьою статті 49 КК України (у редакції, чинній на час розгляду справи) перебіг давності переривається, якщо до закінчення зазначених у частинах першій та другій цієї статті строків особа вчинила новий злочин, за винятком нетяжкого злочину, за який передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк не більше двох років.

Згідно обвинувального акту, ОСОБА_5 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 121 КК України, 30 жовтня 2012 року.

Санкцією частини 2 статті 121 КК України, у редакції, дійсній на момент вчинення ОСОБА_5 інкримінованого діянь, передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від семи до десяти років.

Отже, кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 121 КК України, в силу положень ст. 12 КК України відносилось та відноситься до тяжких злочинів, за який передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк не більше десяти років.

При цьому, судом встановлено, що ухвалою Тальнівського районного суду Черкаської області від 16 жовтня 2015 року, постановленою у межах даного кримінального провадження, було оголошено в розшук обвинуваченого ОСОБА_5 .

Ухвалою Тальнівського районного суду Черкаської області від 04 серпня 2017 року судове провадження у даному кримінальному провадженні було відновлено у зв`язку з розшуком обвинуваченого ОСОБА_5 .

Таким чином, перебіг давності у даному кримінальному провадженні був зупинений 16 жовтня 2015 року та відновлений 04 серпня 2017 року.

У постанові від 02 лютого 2023 року в справі № 735/1121/20 (провадження № 13-26кс22) Велика Палата Верховного Суду зазначила, що у разі ухилення від досудового розслідування або суду особа підлягає звільненню від кримінальної відповідальності або покарання за давністю після спливу диференційованого строку, передбаченого частиною першою статті 49 КК, подовженого на період ухилення. Закінчення загальних строків, установлених частиною другою цієї статті (п`ятнадцять років з моменту вчинення злочину і п`ять років - проступку), є підставою для звільнення від кримінальної відповідальності у випадках, коли цей строк спливає раніше за диференційований, подовжений на час ухилення.

Окрім того, 26 липня 2017 року ОСОБА_5 вчинив нове кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 121 КК України, за що засуджений вироком Обухівського районного суду Київської області від 21 грудня 2017 року (справа № 372/3265/17) до покарання у вигляді семи років позбавлення волі.

Відтак, перебіг давності у даному кримінальному провадженні був перерваний 26 липня 2017 року.

З урахуванням наведеного, суд дійшов висновку, про відмову у задоволенні усного клопотання захисника обвинуваченого - адвоката ОСОБА_4 про звільнення ОСОБА_5 від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності притягнення особи до кримінальної відповідальності.

Враховуючи викладене, на підставі ст. 49 КК України, керуючись ст.ст. 284-286, 288, 369-372 КПК України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні клопотання захисника обвинуваченого - адвоката ОСОБА_4 про звільнення ОСОБА_5 від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності притягнення особи до кримінальної відповідальності - відмовити.

Копію ухвали вручити прокурору та обвинуваченому ОСОБА_5 , направити начальнику Державної установи «Черкаський слідчий ізолятор» - для відома.

Ухвала може бути оскаржена до Черкаського апеляційного суду протягом семи днів з дня її проголошення.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строків на її оскарження, а в разі оскарження, після розгляду справи апеляційним судом, якщо її не буде скасовано.

Повний текст ухвали складено 09 жовтня 2023 року

Суддя: ОСОБА_1