Провадження № 1-кп/748/186/23
Єдиний унікальний № справи 748/2075/23
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20 листопада 2023 рокум. Чернігів

Чернігівський районний суд Чернігівської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Чернігові кримінальне провадження, внесене в Єдиний реєстр досудових розслідувань 1 листопада 2022 року за № 0000204, відносно

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Іржавець, Носівського району, Чернігівської області, громадянина України, з професійно-технічною освітою, не одруженого, раніше не судимого, зареєстрованого та фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.5 ст.407 КК України,

за участю прокурора ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_3

В С Т А Н О В И В:

Відповідно ст. 1 Закону України «Про оборону України» воєнний стан - це особливий правовий режим, що вводиться в Україні або в окремих її місцевостях у разі збройної агресії чи загрози нападу, небезпеки державній незалежності України, її територіальній цілісності та передбачає надання відповідним органам державної влади, військовому командуванню та органам місцевого самоврядування повноважень, необхідних для відвернення загрози та забезпечення національної безпеки, а також тимчасове, зумовлене загрозою, обмеження конституційних прав і свобод людини і громадянина та прав і законних інтересів юридичних осіб із зазначенням строку дії цих обмежень.

24.02.2022 Президентом України видано Указ «Про введення воєнного стану в Україні» №64/2022, затверджений Законом № 2102-IX від 24.02.2022, у зв?язку з чим почав діяти воєнний стан на території України.

Наказом командира військової частини НОМЕР_1 №55 від 09.03.2022 старшого солдата ОСОБА_3 зараховано до списків особового складу вказаної військової частини, на всі види забезпечення та наказом командира військової частини НОМЕР_1 №155 від 17.06.2022 ОСОБА_3 призначено на посаду солдата резерву запасної роти військової частини НОМЕР_1 .

Під час проходження військової служби старший солдат ОСОБА_3 відповідно до положень Військової присяги та вимог ст. ст. 11, 16, 127, 128 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, ст. ст. 1, 3, 4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, повинен свято і непорушно додержуватися Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, Конституції України та законів України, Військової присяги, віддано служити Українському народові, сумлінно і чесно виконувати військовий обов?язок, беззастережно виконувати накази командирів, знати та виконувати свої обов?язки та додержуватися вимог статутів Збройних Сил України, виявляти повагу до командирів (начальників) і старших за військовим званням, сприяти їм у підтриманні порядку і дисципліни, виконувати службові обов?язки, що визначають обсяг виконання завдань, доручених йому за посадою, бути зразком високої культури, скромності й витримки, берегти військову честь, захищати свою й поважати гідність інших людей, не допускати самому і стримувати інших від негідних вчинків.

В свою чергу, військовослужбовець військової служби за призовом під час мобілізації військової частини НОМЕР_1 солдат резерву запасної роти старший солдат ОСОБА_3 , грубо порушуючи встановлений у Збройних Силах України порядок проходження військової служби, 29 серпня 2022 року близько 08 години 00 хвилин, в порушення вимог ст.ст. 17, 65 Конституції України, п.п. 1, 2 ст. 1, п. 4 ст. 2 Закону України «Про військовий обов?язок і військову службу», ст.ст. 11, 16, 127, 128 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, стст. 1, 3, 4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, достовірно знаючи, що він є військовослужбовцем і повинен проходити військову службу у військовій частині НОМЕР_1 , діючи з прямим умислом, повторно, з особистих мотивів, з метою тимчасового ухилення від військової служби, в умовах воєнного стану, незаконно припинив виконувати свій конституційний обов?язок по захисту Вітчизни, незалежності, територіальної цілісності України та самовільно залишив місце служби, що було визначено за адресою: АДРЕСА_2 .

05 вересня 2022 ОСОБА_3 самостійно прибув до місця служби, за адресою: АДРЕСА_2 , заявив про себе та приступив до виконання обов?язків військової служби.

Далі, 14 вересня 2022 близько 08 години 00 хвилин військовослужбовець військової служби за призовом під час мобілізації військової частини НОМЕР_1 солдат резерву запасної роти старший солдат ОСОБА_3 , грубо порушуючи встановлений у Збройних Силах України порядок проходження військової служби, в порушення вимог ст.ст. 17, 65 Конституції України, п.п. 1, 2 ст. 1, п. 4 ст. 2 Закону України «Про військовий обов?язок і військову службу», ст.ст. 11, 16, 127, 128 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, ст.ст. 1, 3, 4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, достовірно знаючи, що він є військовослужбовцем і повинен проходити військову службу у військовій частині НОМЕР_1 , діючи з прямим умислом, повторно, з особистих мотивів, з метою тимчасового ухилення від військової служби, в умовах воєнного стану, незаконно припинив виконувати свій конституційний обов?язок по захисту Вітчизни, незалежності, територіальної цілісності України та самовільно залишив місце служби, що було визначено за адресою: АДРЕСА_2 .

12 жовтня 2022 року ОСОБА_3 самостійно прибув до місця служби, за адресою: АДРЕСА_2 , заявив про себе та приступив до виконання обов?язків військової служби.

Так, військовослужбовець військової служби за призовом під час мобілізації військової частини НОМЕР_1 солдат резерву запасної роти старший солдат ОСОБА_3 внаслідок самовільного залишення місця служби, що було визначено за адресою: АДРЕСА_2 , обов?язки військової служби з 29 серпня 2022 року по 04 вересня 2022 року включно та з 14 вересня 2022 року по 11 жовтня 2022 року включно не виконував, будь-яких заходів для повернення на службу та продовження несення відповідних обов?язків у зазначений період часу не вживав, а займався справами, не пов?язаними з проходженням військової служби.

Своїми умисними діями, що виразились у самовільному залишенні місця служби, військовослужбовцем (крім строкової служби), вчиненому в умовах воєнного стану, ОСОБА_3 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч.5 ст.407 КК України.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений свою вину у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення при обставинах, викладених в обвинувальному акті, визнав повністю. Пояснив, що він є військовослужбовцем за мобілізацією. Оскільки із товаришами по службі у нього виник конфлікт, 29 серпня 2022 року він залишив місце служби та поїхав додому, де відійшов та 5 вересня поверувся на службу. 14 вересня 2022 року він знову посварився із військовослужбовцями з його частини і знлву поїхав додому, добровільно повернувся до частини 12 жовтня 2022 року. На даний час він продовжує проходити військову службу, перевівся у іншу військову частину та навчався на кулеметника. Каявся у скоєному, зазначив, що він є добровольцем, прийшов на службу з власної волі і бажає служити надалі.

Враховуючи те, що обвинувачений у повному обсязі визнає свою вину у вчиненні інкримінованого йому органом досудового розслідування кримінального правопорушення, з`ясувавши думку учасників судового провадження, суд визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин справи, які ніким не оспорюються, з`ясувавши правильне розуміння учасниками судового провадження змісту цих обставин та переконавшись у добровільності їх позиції.

З цього приводу учасникам судового провадження роз`яснено положення ч.3 ст.349 КПК України про те, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

Враховуючи показання обвинуваченого ОСОБА_3 , які відповідають фактичним обставинам справи і ним не оспорюються, суд вважає, що його дії органом досудового розслідування правильно кваліфіковані за ч.5 ст.407 КК України.

Вирішуючи питання про призначення ОСОБА_3 покарання, суд, у відповідності до ст. 65 КК України, враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, сукупність обставин справи, особу винного, котрий раніше не судимий, на обліку у лікаря нарколога та психіатра не перебуває, за місцем служби в різних військових частинах характеризується негативно, посередньо та позивтивно відповідно.

Обставиною, яка відповідно до ст. 66 КК України пом`якшує покарання обвинуваченого, є щире каяття та активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення.

Обставин, які відповідно до ст. 67 КК України обтяжують покарання обвинуваченого, не встановлено.

Дані про особу обвинуваченого дають суду підстави призначити йому покарання за ч.5 ст.407 КК України у виді позбавлення волі в межах санкції інкримінованої статті.

Разом з тим, застосовуючи законодавство станом на час вчинення кримінального правопорушення, враховуючи особу обвинуваченого, його ставлення до скоєного, пом`якшуючу покарання обставину, суд приходить до висновку про те, що виправлення і перевиховання ОСОБА_3 можливе без ізоляції від суспільства, а тому буде доцільно звільнити його від відбування призначеного покарання з випробуванням на підставі ст.75 КК України з покладенням на нього ряду обов`язків, передбачених ст.76 КК України.

Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлено.

Процесуальні витрати та речові докази відсутні.

Запобіжний захід до ОСОБА_3 не застосовувався.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст. 367-371, 373, 374 КПК України, суд,

У Х В А Л И В:

ОСОБА_3 визнати винуватим у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.5 ст.407 КК України, та призначити йому покарання у виді п`яти років позбавлення волі.

На підставі статті 75 КК України звільнити ОСОБА_3 від відбування призначеного покарання з випробуванням, якщо він протягом іспитового строку терміном в два роки не вчинить нового кримінального правопорушення і виконає покладені на нього обов`язки.

На підставі статті 76 КК України покласти на ОСОБА_3 обов`язки:

- періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку суду. Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги вирок суду, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Апеляційна скарга на вирок суду може бути подана до Чернігівського апеляційного суду через Чернігівський районний суд протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

СуддяОСОБА_1