Дата документу 28.08.2023Справа № 554/10/22
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

28.08.2023 року м.Полтава

Слідчий суддя Октябрського районного суду м. Полтави ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , слідчого ОСОБА_3 , захисника підозрюваного ОСОБА_4 , розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання старшого слідчого слідчої групи у кримінальному провадженні - старшого слідчого відділу розслідування особливо тяжких злочинів СУ ГУНП в Полтавській області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_3 , про надання дозволу на примусове відібрання біологічних зразків у підозрюваного ОСОБА_5 , у кримінальному провадженні №0000775 від 11.11.2021 року за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 307, ч. 1 ст. 14, ч. 4 ст. 185, ч. 2 ст. 306, ч. 2 ст. 311, ч. 3 ст. 313, ч. 1 ст. 263 КК України,

ВСТАНОВИВ:

Слідчими слідчої групи СУ ГУНП в Полтавській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 11.11.2021 за №0000775 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 307, ч. 1 ст. 14, ч. 4 ст. 185, ч. 2 ст. 306, ч. 2 ст. 311, ч. 3 ст. 313, ч. 1 ст. 263 КК України.

10.05.2023 у ході проведення санкціонованих обшуків на території міста Полтави та Полтавського району, зокрема у приміщенні гаражу № НОМЕР_1 , який знаходиться у другому ряду гаражного кооперативу «Промінь» по вул. Заводській у м. Полтава та яким згідно отриманих матеріалів НСРД користувався ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , вилучено речові докази, у вигляді декількох одиниць вогнепальної зброї на яких можуть міститися біологічні зразки осіб, які нею користувалися. У подальшому з метою проведення судових експертиз є необхідність у порівнянні виявлених зразків ДНК на речових доказах, які виявлені та вилучені у приміщенні гаражу № НОМЕР_1 , який знаходиться у другому ряду гаражного кооперативу «Промінь» по вул. Заводській у м. Полтава, зокрема виявлених на вогнепальній зброї, з ДНК осіб, які нею користувалися.

30.05.2023 на підставі постанови прокурора відділу Полтавської обласної прокуратури ОСОБА_6 про відібрання біологічних зразків для проведення судових експертиз від 08.05.2023, а саме зразків букального епітелію у ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 у приміщенні ДУ «Полтавська установа виконання покарань №23», що за адресою: м. Полтава, вул. Пушкіна, 91, не було відібрано зразки букального епітелію в останнього у зв`язку з тим, що ОСОБА_5 у присутності захисника відмовився їх добровільно надати та у подальшому надавати не бажає.

Так, в ході досудового слідства виникла необхідність у проведенні судової молекулярно-генетичної експертизи для підтвердження причетності ОСОБА_5 до вчинення ним указаних вище кримінальних правопорушень, для чого необхідно примусово відібрати зразки букального епітелію у підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Слідчий подав заяву про розгляд клопотання без його участі.

Дослідивши матеріали клопотання, суд приходить до наступного висновку.

Приписами ст. 245 КПК України врегульовано питання, що стосується отримання зразків для експертизи.

Згідно ч.2 ст.245 КПК України порядок відібрання зразків з речей і документів встановлюється згідно з положеннями про тимчасовий доступ до речей і документів (статті 160-166 цього Кодексу).

Вимоги до змісту клопотання про тимчасовий доступ до речей і документів визначені ч.2 ст.160 КПК України.

Так, у клопотанні зазначаються: 1) короткий виклад обставин кримінального правопорушення, у зв`язку з яким подається клопотання; 2) правова кваліфікація кримінального правопорушення із зазначенням статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність; 3) речі і документи, тимчасовий доступ до яких планується отримати; 4) підстави вважати, що речі і документи перебувають або можуть перебувати у володінні відповідної фізичної або юридичної особи; 5) значення речей і документів для встановлення обставин у кримінальному провадженні; 6) можливість використання як доказів відомостей, що містяться в речах і документах, та неможливість іншими способами довести обставини, які передбачається довести за допомогою цих речей і документів, у випадку подання клопотання про тимчасовий доступ до речей і документів, які містять охоронювану законом таємницю; 7) обґрунтування необхідності вилучення речей і оригіналів або копій документів, якщо відповідне питання порушується стороною кримінального провадження.

В порушення наведеної вище норми слідчим не обґрунтовано можливість використання як доказів зразків букального епітелію ОСОБА_5 та неможливість іншими способами довести обставини, які передбачається довести за допомогою цих зразків. В клопотанні наведені загальні фрази про можливість використання зразків як доказів, без конкретизації.

Посилання слідчого на необхідність отримання зразків букального епітелію ОСОБА_5 для підтвердження причетності ОСОБА_5 до вчинення ним указаних вище кримінальних правопорушень, слідчий суддя вважає необґрунтованими, оскільки слідчим не конкретизовано співвідношення такого відібрання біологічних зразків (букального епітелію ) підозрюваного між кримінальним правопорушенням у якому підозрюється ОСОБА_5 .

Крім цього, матеріали клопотання не містять постанови слідчого про призначення у даному кримінальному провадженні судової молекулярно-генетичної експертизи та відповідного клопотання експерта.

Правовою підставою для відібрання зразків крові підозрюваного слідчий зазначає ст.245 КПК України.

Вказаною статтею врегульовано питання отримання зразків для експертизи, зокрема, відбирання біологічних зразків у особи.

Так, відповідно до ч.3 ст.245 КПК України у разі відмови особи добровільно надати біологічні зразки слідчий суддя, суд за клопотанням сторони кримінального провадження, що розглядається в порядку, передбаченому статтями 160-166 цього Кодексу, має право дозволити слідчому, прокурору (або зобов`язати їх, якщо клопотання було подано стороною захисту) здійснити відбирання біологічних зразків примусово.

Аналіз наведеної норми свідчить про можливість відібрання саме біологічних зразків у особи.

Разом з тим, чинний КПК України не містить визначень, що є об`єктом біологічних зразків особи, а також чіткого механізму (послідовності дій, складу осіб, способу) їх відібрання.

Як визначено ч.ч.1, 2 ст.8 КПК України, кримінальне провадження здійснюється з додержанням принципу верховенства права, відповідно до якого людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Принцип верховенства права у кримінальному провадженні застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.

Так, Європейський суд з прав людини в рішенні від 23.04.2003р. у справі «Полторацький проти України» вказав, що вираз «згідно із законом» насамперед вимагає, щоб оскаржуване втручання мало певну підставу в національному законодавстві; він також стосується якості відповідного законодавства і вимагає, щоб воно було доступне відповідній особі, яка, крім того, повинна передбачати його наслідки для себе, а також це законодавство повинно відповідати принципу верховенства права.

У рішенні від 23.06.1995р. у справі «Толстой-Милославський проти Сполученого Королівства» Європейський суд з прав людини вказав: під терміном «закон» слід розуміти як норми, встановлені писаним правом, так і правила, що сформувалися у прецедентному праві. Закон має відповідати якісним вимогам, насамперед, вимогам «доступності» та «передбачуваності». Суд зазначає, що «закон» повинен бути належним чином доступним: громадяни повинен мати змогу отримати адекватну інформацію за обставин застосування правових норм у конкретному випадку. Крім того, норма не може розглядатися як «закон» , якщо вона не сформульовано з достатньою чіткістю, щоб громадянин міг регулювати свою поведінку. Громадянин повинен мати можливість у разі необхідності за належної правової допомоги - передбачати, наскільки це розумно за конкретних обставин, наслідки, до яких може призвести певна дія.

Насамперед, суд повинен розглянути чи було втручання здійснене «відповідно до закону». Цей вираз, по-перше, вимагає, щоб відповідний захід мав певну підставу в національному законодавстві; він також стосується якості відповідного законодавства і вимагає, щоб воно було доступне відповідній особі, яка, крім того, повинна бути здатна передбачити його наслідки для себе, а також це законодавство повинно відповідати принципу верховенства права (рішення у справах «Круслен проти Франції та «Ювіг проти Франції»).

Разом з тим в клопотанні відсутнє посилання на законодавчо закріплений спосіб (процедуру) примусового відібрання біологічних зразків, на необхідність чого вказує ЄСПЛ в рішенні. При цьому положення ст.241 та ст.245 КПК України не визначають чіткого порядку примусового відібрання саме біологічних зразків, а вказують на процедуру розгляду клопотання, зокрема що таке клопотання розглядається в порядку встановленому статтями 160-166 КПК України.

Враховуючи вищевикладене та те, що чинним КПК України чітко не передбачено процедури примусового відібрання біологічних зразків, слідчим не надано постанову про призначення судової експертизи, не запропоновано зрозумілого механізму примусового відібрання біологічних зразків та не конкретизовано співвідношення між таким відібранням та кримінальним правопорушенням, вбачається відсутність правових підстав для відповідного втручання у права особи, а тому слідчий суддя приходить до висновку, що клопотання задоволенню не підлягає.

Керуючись статтями 160-166, 241, 245, 309 Кримінального процесуального кодексу України, слідчий суддя,

ПОСТАНОВИВ:

В задоволенні клопотання старшого слідчого слідчої групи у кримінальному провадженні - старшого слідчого відділу розслідування особливо тяжких злочинів СУ ГУНП в Полтавській області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_3 , про надання дозволу на примусове відібрання біологічних зразків у підозрюваного ОСОБА_5 , у кримінальному провадженні №0000775 від 11.11.2021 року за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 307, ч. 1 ст. 14, ч. 4 ст. 185, ч. 2 ст. 306, ч. 2 ст. 311, ч. 3 ст. 313, ч. 1 ст. 263 КК України - відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1