Справа № 373/247/24
Номер провадження 1-кп/373/108/24
УХВАЛА

08 лютого 2024 року м. Переяслав

Переяслав-Хмельницький міськрайонний суд Київської області

під головуванням судді ОСОБА_1 ,

за участі:

секретарки судових засідань ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

його захисника ОСОБА_5 ,

розглянув у відкритому судовому засіданні клопотання прокурора про продовження запобіжного заходу у виді тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_4 у кримінальному провадженні № ЄРДР 0000919 за обвинуваченням у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.121 КК України, ОСОБА_4 , народженого ІНФОРМАЦІЯ_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 .

Клопотання обґрунтовано тим, що ОСОБА_4 обвинувачується в тому, що він 14.09.2014 близько 23 год., знаходячись неподалік магазину «Живе пиво», який розташований по вул. Героїв Небесної Сотні (колишня Щорса) в м. Переяслав, Київської області, на ґрунті раптово виниклих неприязних відносин, підійшов до раніше незнайомого йому чоловіка ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , діючи умисно, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи настання суспільно небезпечних наслідків у вигляді заподіяння тяжких тілесних ушкоджень потерпілому ОСОБА_6 , тримаючи в правій руці ножа, який він заготовив заздалегідь, нічого не пояснивши ОСОБА_6 , наніс йому один удар лезом ножа з область черевної порожнини в результаті спричинено проникаюче ножове поранення черевної порожнини, евентраци петлі тонкої кишки, наскрізну рану великого сальника, внутрішньо-черевну кровотечу. За своїм характером виявлені тілесні ушкодження відносяться до тяжких тілесних ушкоджень, як небезпечних для життя в момент заподіяння.

Таким чином, ОСОБА_4 обвинувачується в заподіянні умисного тяжкого тілесного ушкодження, тобто умисного тілесного ушкодження, небезпечного для життя в момент заподіяння, тобто у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України.

07.11.2014 ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні ним кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч.1 ст.121 КК України.

Постановою слідчого СВ Переяслав-Хмельницького МВ ОСОБА_7 від 26.01.2015 підозрюваного ОСОБА_4 оголошено в розшук та цього ж дня кримінальне провадження зупинено.

08.09.2023 ухвалою слідчого судді Переяслав-Хмельницького міськрайонного суду Київської області в черговий раз надано дозвіл на затримання підозрюваного ОСОБА_4 .

30.11.2023 ОСОБА_4 було затримано в порядку ст. 208 КПК України та поміщено до ІТТ №10 ГУНП в Київській області, цього ж дня досудове розслідування у кримінальному провадженні відновлено.

01.12.2023 ухвалою слідчого судді Переяслав-Хмельницького міськрайонного суду Київської області обрано запобіжний захід у виді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_4 до 28.01.2024 включно. 25.01.2024 ухвалою слідчого судді Переяслав- Хмельницького міськрайонного суду Київської області запобіжний захід у виді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_4 продовжено до 08.02.2024 включно.

В свою чергу, 07.12.2023 ухвалою слідчого судді Переяслав- Хмельницького міськрайонного суду Київської області продовжено строк досудового розслідування до 5-ти місяців - до 08.02.2024 включно.

Зазначено, що через неможливість завершення судового розгляду до кінця строку дії попередньої ухвали про тримання під вартою, а також те, що ризик, який був наявний при обранні запобіжного заходу у виді тримання під вартою, на даний не зменшився, сторона обвинувачення вимушена клопотати перед судом про продовження дії цього запобіжного заходу, оскільки обвинувачений, усвідомлюючи невідворотність реального покарання за вчинений злочин, який є тяжким, з 2014 року переховувався від органів досудового розслідування, змінивши місце свого проживання. Зазначене також підтверджує неможливість застосування до нього іншого більш м`якого запобіжного заходу.

У судовому засіданні прокурор підтримав своє клопотання.

Захисник та обвинувачений заперечили щодо задоволення клопотання, зазначивши про його безпідставність та порушення строку його подачі до суду, оскільки клопотання подано не за 5 днів до закінчення дії попередньої ухвали про тримання під вартою, а у цей же день.

Відповідно до ч. 1 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про:

1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення;

2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених ст. 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор;

3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

За обставин спрямування до суду обвинувального акту у цьому кримінальному провадженні, суд дійшов висновку про наявність обґрунтованої підозри щодо обвинуваченого.

Ризик переховування від суду має місце, зважаючи на тяжкість покарання, яке загрожує обвинуваченому у сукупності із тим, що він, після оголошення йому підозри, змінив місце свого проживання, про що не повідомив слідчого або прокурора, і не з`являвся до правоохоронних органів протягом 9 років.

Згідно з ч. 2 ст. 194 КПК України суд зобов`язаний постановити ухвалу про відмову в застосуванні запобіжного заходу, якщо під час розгляду клопотання прокурор не доведе наявність всіх обставин, передбачених ч. 1 цієї статті.

Відповідно до приписів ч. 4 ст. 194 КПК України, якщо при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу прокурор доведе обставини, передбачені п. 1 та 2 ч. 1 цієї статті, але не доведе обставини, передбачені п. 3 ч. 1 цієї статті, суд має право застосувати більш м`який запобіжний захід, ніж той, який зазначений у клопотанні, а також покласти на обвинуваченого обов`язки, передбачені ч. 5 та 6 цієї статті, необхідність покладення яких встановлена з наведеного прокурором обґрунтування клопотання.

З часу затримання ОСОБА_4 та тримання його під вартою минуло більше двох місяців, за цей час було складено та направлено до суду обвинувальний акт, проведено підготовче провадження, призначено судовий розгляд, визначено порядок дослідження доказів, допитано обвинуваченого, відкладено судове засідання на стадії дослідження документів сторони обвинувачення за клопотанням прокурора та надано йому час підготуватися до такого дослідження.

Крім того, судом береться до уваги, що ОСОБА_4 проживав протягом останніх 9 років у м. Обухів, про що він заявив, зазначивши, що саме за місцем його проживання його і було затримано, а також про це вказано в ухвалі слідчого судді Переяслав- Хмельницького міськрайонного суду Київської області від 25.01.2024.

При оцінці аргументів сторони захисту суд враховує, що обвинувачений перебуває під вартою з моменту затримання протягом більше двох місяців, а також, що клопотання про продовження запобіжного заходу у виді тримання під вартою прокурором подано у день закінчення строку тримання під вартою, а не за п`ять днів, як це передбачено ч. 1 ст. 199 КПК України, що обмежило сторону захисту у можливості належно підготуватися до його розгляду судом.

Суд відкидає як безпідставні твердження прокурора, що інший більш м`який запобіжний захід ніж тримання під вартою не зможе запобігти ризику, про який зазначено у клопотанні, оскільки обвинувачений протягом 9 років жив за вищенаведеною адресою, а невиконання правоохоронними органами належним чином судових рішень про його розшук та привід жодним чином не свідчить, що інші запобіжні заходи не запобігатимуть ризику, встановленому судом.

Зважаючи на законодавчо визначену мету заходів забезпечення кримінального провадження, якою визначено досягнення дієвості цього провадження, а також мету застосування запобіжного заходу - забезпечення виконання обвинуваченим покладених на нього обов`язків, а також запобігання переховування від суду за вищенаведених обставин, суд враховує тяжкість покарання, що загрожує обвинуваченому у разі визнання його винуватим у вчиненні інкримінованого злочину; його вік; відсутність офіційної роботи, але зазначення про неофіційне працевлаштування; наявність житла, в якому він жив протягом останніх 9 років.

З огляду на вищенаведені обставини та доведення ризику, передбаченого ч. 1 ст. 177 КПК України, особу обвинуваченого, суд дійшов висновку, що прокурором не доведено неможливість застосування інших більш м`яких запобіжних заходів ніж тримання під вартою, у зв`язку з чим наявні підстави для відмови у задоволенні клопотання про продовження строку тримання під вартою та, оскільки ОСОБА_4 має постійне місце проживання, про яке відоме органу досудового розслідування та повідомлено суду, застосування іншого більш м`якого запобіжного заходу у виді домашнього арешту.

На підставі викладеного, керуючись ст. 176 - 178, 181, 183, 194 суд постановив:

1.У задоволенні клопотання відмовити.

2.Застосувати до ОСОБА_4 запобіжний захід у виді домашнього арешту, заборонивши йому залишати своє помешкання за адресою: АДРЕСА_1 у період часу з 21:00 до 07:00 наступного дня.

3.Зобов`язати ОСОБА_4 :

1) прибувати за кожною вимогою до суду в межах даного кримінального провадження;

2) не відлучатися з м. Обухова без дозволу суду;

3) повідомляти суд про зміну свого місця проживання.

4.Передати дану ухвалу для виконання до Обухівського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Київській області.

5.Негайно звільнити ОСОБА_4 з-під варти.

6.Строк дії ухвали: два місяці.

7.Ухвала окремому оскарженню не підлягає.

Суддя: ОСОБА_1