Справа №621/3551/23
Провадження №1-кп/621/297/23
УХВАЛА

Іменем України

25 грудня 2023 року. м. Зміїв

Зміївський районний суд Харківської області

головуючий - суддя ОСОБА_1 ,

за участі: секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду кримінальне провадження №0000095 за обвинуваченням:

ОСОБА_4 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 у м. Змієві Харківської області, є громадянином України, із середньою освітою, не одружений, не працює, зареєстрований та проживає в АДРЕСА_1 , в силу статті 89 Кримінального кодексу України раніше судимий:

у кримінальному правопорушенні, передбаченому частиною 1 статті 309 Кримінального кодексу України,

у с т а н о в и в:

ОСОБА_4 обвинувачується у незаконному виготовленні та зберіганні наркотичних засобів без мети збуту, тобто у кримінальному проступку, передбаченому частиною 1 статті 309 Кримінального кодексу України, за наступних обставин, що були встановлені судом під час судового розгляду:

В кінці листопада 2022 року в АДРЕСА_1 ОСОБА_4 , шляхом обрізання верхньої та нижньої частин полімерних пляшок та металевого наперстку виготовив саморобний пристрій для вживання особливо небезпечного наркотичного засобу каннабіс, через який періодично вживав шляхом куріння.

20 липня 2023 року, в період часу з 09:35 години по 10:11 годину, під час обшуку домоволодіння АДРЕСА_1 у кімнаті житлового будинку працівники поліції виявили та вилучили: особливо небезпечний наркотичний засіб - канабіс, загальною масою в перерахунку на суху речовину 3,8780 г; фрагменти полімерної пляшки та металевий наперсток, на яких міститься нашарування особливо небезпечного наркотичного засобу - екстракту канабісу, загальною масою в перерахунку на суху речовину 1,4783 г, які ОСОБА_4 , за вказаних вище обставин, незаконно виготовив та зберігав, без мети збуту.

Під час судового розгляду ОСОБА_4 , подав клопотання про закриття кримінального провадження з підстав, передбачених частиною 4 статті 309 Кримінального кодексу України оскільки він самостійно звернувся для лікування від наркотичної залежності.

Прокурор ОСОБА_5 вважав, що провадження у справі належить закрити та не заперечував проти клопотання обвинуваченого.

Заслухавши учасників судового провадження, не досліджуючи інші докази по кримінальному провадженню, суд вважає, що подія кримінального правопорушення мала місце, вина обвинуваченого повністю доведена, його дії правильно кваліфіковані за частиною 1 статті 309 КК України як незаконне виготовлення та зберігання наркотичного засобу, без мети збуту.

Згідно п. 1 ч. 2 ст. 284 КПК України кримінальне провадження закривається судом у зв`язку зі звільненням особи від кримінальної відповідальності.

Відповідно до ч. 4 ст. 286 КПК України, якщо під час здійснення судового провадження щодо провадження, яке надійшло до суду з обвинувальним актом, сторона кримінального провадження звернеться до суду з клопотанням про звільнення від кримінальної відповідальності обвинуваченого, суд має невідкладно розглянути таке клопотання.

Згідно ч.1 ст. 44 КК України, особа звільняється від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених законом України про кримінальну відповідальність.

Відповідно до вимог ч. 4 ст. 309 КК України особа, яка добровільно звернулася до лікувального закладу і розпочала лікування від наркоманії, звільняється від кримінальної відповідальності за дії, передбачені частиною першою цієї статті.

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про заходи протидії незаконному обігу наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів та зловживанню ними», наркоманія - психічний розлад, зумовлений залежністю від наркотичного засобу або психотропної речовини внаслідок зловживання цим засобом або цією речовиною.

З роз`яснень, що містяться у п. 23 постанови Пленуму Верховного Суду України від 26.04.2002 року «Про судову практику в справах про злочини у сфері обігу наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів та прекурсорів» зі змінами, вбачається, що вирішуючи питання про звільнення особи від кримінальної відповідальності на підставі ч. 4 ст. 309 КК України, суду необхідно з`ясувати, чи дійсно особа страждала на наркоманію і потребувала лікування від неї, чи дійсно вона звернулася до лікувального закладу і розпочала лікування добровільно, а не вимушено і чи дійсно ставить мету вилікуватися від наркоманії, а не ухилитись в такий спосіб від кримінальної відповідальності за вчинений злочин.

Добровільним у контексті ч. 4 ст. 309 КК України слід вважати таке звернення особи до лікувального закладу, яке здійснюється за її особистою згодою або згодою законного представника, що мало місце до моменту виходу суду першої інстанції до нарадчої кімнати для ухвалення рішення у кримінальному провадженні. Для застосування цієї норми попередній факт перебування особи на обліку осіб, які незаконно вживають наркотичні засоби або психотропні речовини, не є визначальним, оскільки факт захворювання на наркоманію в такої особи може бути встановлено вперше.

Згідно виписки з медичної карти амбулаторного хворого КНП «Зміївської ЦРЛ» ОСОБА_4 16.11.2023 самостійно звернувся до даного закладу за усвідомленою згодою проходить лікування розладів поведінки внаслідок вживання канабіноїдів, опіоїдів (F11.24) отримує заміщу вальну терапію.

Суд не має сумніву, що ОСОБА_4 , добровільно самостійно звернувся до лікаря-нарколога медичної установи, до моменту виходу суду першої інстанції до нарадчої кімнати для ухвалення рішення у кримінальному провадженн.

Таким чином, оскільки визначені кримінальним законом умови, передбачені ч. 4 ст. 309 КК України виконано, їх правдивість не викликає сумнівів, звільнення особи від кримінальної відповідальності на підставі ч. 4 ст. 309 КК України є обов`язком, а не правом суду, суд прийшов до висновку про необхідність задоволення клопотання обвинуваченого та звільнення ОСОБА_4 , від кримінальної відповідальності за вчинення ним кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України на підставі ст. 44, ч. 4 ст. 309 КК України, у зв`язку з тим, що останній добровільно звернувся до лікувального закладу для лікування від наркозалежності.

Питання про долю речових доказів суд вирішує відповідно до вимог статті 100 КПК України.

На підставі ст. 44, ч. 4 ст. 309 КК України, керуючись ст. 100, 124, 284-286, 369-372, 376 КПК України, суд,

п о с т а н о в и в:

Клопотання обвинуваченого ОСОБА_4 задовольнити.

Звільнити ОСОБА_4 від кримінальної відповідальності за вчинення ним кримінального правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 309 КК України, на підставі частини 4 статті 309 КК України.

Закрити кримінальне провадження №0000095 за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 309 Кримінального кодексу України.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь держави витрати на проведення експертного дослідження №СЕ-19/121-23/16023-НЗПРАП від 29.08.2023 у розмірі 1912 (одна тисяча дев`ятсот дванадцять) грн. 00 к.

Речовий доказ: особливо небезпечний наркотичний засіб - каннабіс, вагою 3,8780 г., полімерну пляшку; наперсток з нашаруванням особливо небезпечного наркотичного засобу - екстракту канабісу, загальною масою в перерахунку на суху речовину 1,4783 г, які зберігаються на складі Управління логістики та матеріально технічного забезпечення ГУНП в Харківській області (квитанція № 16539), знищити.

На ухвалу суду може бути подана апеляційна скарга до Харківської апеляційного суду через Зміївський районний суд Харківської області протягом семи днів з дня її оголошення.

Головуючий: