КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 серпня 2023 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду у складі:

головуючого судді - ОСОБА_1

суддів - ОСОБА_2 , ОСОБА_3

за участю секретаря - ОСОБА_4

прокурора - ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Київського апеляційного суду кримінальне провадження №0002664 стосовно -

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ,уродженки м. Житомир, громадянки України, з середньою освітою, непрацюючої, без місця реєстрації, проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимої: 06.05.2019 року Деснянським районним судом м. Чернігова за ч.1 ст. 185, ч.2 ст. 185 КК України на 4 місяці арешту; 30.01.2020 Деснянським районним судом м. Чернігова за ч.2 ст. 15 ч.2 ст. 185, ч.2 ст. 185 КК України на 2 роки 4 місяці позбавлення волі, звільнилась з місць позбавлення волі 07.10.2021 року по відбуттюстроку покарання, -

обвинуваченої у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 15 ч.4 ст. 185, ч.4 ст. 185 КК України, за апеляційною скаргою обвинуваченої на вирок Солом`янського районного суду м. Києва від 17 травня 2023 року, -

В С Т А Н О В И Л А:

Вироком Солом`янського районного суду м. Києва від 17.05.2023 року обвинувачену ОСОБА_6 визнано винуватою у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст. 15 ч.4 ст. 185, ч.4 ст. 185 КК України та призначено їй покарання: за ч.2 ст. 15 ч.4 ст. 185 КК України у виді позбавлення волі строком на 5 (п'ять) років; за ч.4 ст. 185 КК України у виді позбавлення волі строком на 5 (п'ять) років 1 (один) місяць.

На підставі ч.1 ст. 70 КК України за сукупністю злочинів шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим ОСОБА_6 призначено остаточне покарання у виді позбавлення волі строком на 5 (п'ять) років 1 (один) місяць.

Згідно вироку суд визнав доведеним, що ОСОБА_6 07.11.2022 року приблизно о 11 год. 08 хв., перебуваючи у торгівельному залі магазину «Лоток №91» ТОВ «ЛК-ТРАНС», що розташований за адресою: м. Київ, вул. Гарматна, 38-А, реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на повторне таємне викрадення чужого майна, в умовах воєнного стану, діючи умисно, переслідуючи корисливий мотив, впевнившись у тому, що за її діями ніхто не спостерігає та не завадить їй у вчиненні крадіжки, повторно таємно викрала із холодильників та полиць магазину товар та утримуючи при собі викрадене майно, що належить ТОВ «ЛК-ТРАНС», пройшовши касову зону магазину, з місця вчинення кримінального правопорушення зникла, спричинивши ТОВ «ЛК-ТРАНС» майнову шкоду на загальну суму 537 грн. 26 коп. (без урахування ПДВ) та відповідно 671 грн. 67 коп. (з ПДВ).

Крім того, ОСОБА_6 03.12.2022 року, приблизно о 21 год. 50 хв., перебуваючи у торгівельному залі магазину «Продукти - 884» ТОВ «АТБ-маркет», що розташований за адресою: м. Київ, вул. Миколи Голего, 7-В, реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на повторне таємне викрадення чужого майна в умовах воєнного стану, діючи умисно, переслідуючи мету особистого матеріального збагачення, впевнившись у тому, що за її діями ніхто не спостерігає та не завадить їй у вчиненні крадіжки, викрала із холодильника магазину товар, які заховала у сумку, що мала при собі, після чого, пройшовши через касову зону, направилася до виходу з магазину, але довести свій злочинний умисел до кінця не змогла з причин, що не залежали від її волі, так як була зупинена працівниками охорони магазину, намагаючись завдати ТОВ «АТБ-маркет» майнової шкоди на загальну суму 625 грн. 85 коп. (без урахування ПДВ) та відповідно 782 грн. 31 коп. (з ПДВ).

Крім того, ОСОБА_6 , 09.12.2022 року в період часу приблизно з 16 год. 50 хв. по 17 год. 30 хв., перебуваючи у торгівельному залі магазину №23 «Пчілка» ТОВ «ЛЕГІОН 2015», що розташований за адресою: м. Київ, бульв. Вацлава Гавела, 18, реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на повторне таємне викрадення чужого майна в умовах воєнного стану, діючи умисно, переслідуючи мету наживи та особистого матеріального збагачення, впевнившись у тому, що за її діями ніхто не спостерігає та не завадить їй у вчиненні крадіжки, повторно таємно викрала із холодильників та полиць магазину товар, після чого пройшовши через касову зону, направилася до виходу з магазину, але довести свій злочинний умисел до кінця не змогла з причин, що не залежали від її волі, так як була зупинена та затримана працівниками охорони магазину, намагаючись завдати ТОВ «ЛЕГІОН 2015» майнової шкоди на загальну суму 995 грн. 68 коп. (без урахування ПДВ) та відповідно 1194 грн. 82 коп. (з ПДВ).

В апеляційній скарзі обвинувачена ОСОБА_6 просить призначити їй покарання не пов`язане з позбавленням волі із застосуванням ст. 75 КК України, або застосувати до неї положення ст. 69 КК України.

В обґрунтування доводів апеляційної скарги зазначає, що вона повністю визнала свою вину, щиро розкаялася, а вказані злочини вчинила у зв`язку зі збігом тяжких обставин, оскільки вона проживала та працювала у м. Чернігів, однак після звільнення міста від окупації вона переїхала у м. Київ через пошкодження її житла у м. Чернігові внаслідок бомбардування. Проте, оскільки їй не вдалось знайти роботу у м. Києві вона вирішила вчинити крадіжки продуктів, так як була голодна.

Також просить врахувати її стан здоров`я, оскільки вона має хронічні захворювання гепатит С та ВІЛ інфекція.

За таких обставин обвинувачена просить врахувати зазначені нею обставини та призначити їй покарання із застосуванням положень ст.ст. 69, 75 КК України, звільнивши її від відбування покарання з випробуванням.

Клопотання про участь в апеляційному розгляді обвинувачена ОСОБА_6 не подавала, а тому колегія суддів вважає можливим провести судовий розгляд апеляційної скарги без участі обвинуваченої.

Заслухавши доповідь судді, пояснення прокурора, який заперечував проти апеляційної скарги обвинуваченої, посилаючись на законність та обґрунтованість вироку суду першої інстанції, перевіривши матеріали кримінального провадження за № 0002664 та апеляційні доводи, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга обвинуваченої ОСОБА_6 задоволенню не підлягає з наступних підстав.

З матеріалів кримінального провадження вбачається, що суд першої інстанції, керуючись вимогами ст. 349 КПК України після допиту обвинуваченої, яка повністю визнала себе винуватою у вчиненні інкримінованих їй кримінальних правопорушень, надала детальні пояснення з приводу обставин їх вчинення, не оспорювала кількість та вартість майна, дійшов висновку про недоцільність дослідження інших доказів, обмежившись допитом обвинуваченої.

Враховуючи, що фактичні обставини справи та кваліфікація дій обвинуваченої ОСОБА_6 ніким з учасників судового провадження не заперечувались і докази щодо них, на підставі ч.3 ст. 349 КПК України судом не досліджувались, висновки суду першої інстанції щодо цих фактичних обставин, у відповідності з вимогами ч.1 ст. 404 КПК України, апеляційним судом не перевіряються.

Переглядаючи в порядку ч.1 ст. 404 КПК України вирок суду першої інстанції в межах апеляційної скарги обвинуваченої щодо застосування стосовно неї положень, передбачених ст.ст. 69, 75 КК України, колегія суддів дійшла наступних висновків.

За приписами ст. 50 КК України, покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів, як засудженими, так і іншими особами.

Згідно ст. 65 КК України суд призначає покарання в межах, установлених у санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини цього Кодексу, що передбачає відповідальність за вчинене кримінальне правопорушення, враховуючи ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання. Особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень.

Відповідно до положень ст. 75 КК України, якщо суд при призначенні покарання у виді позбавлення волі на строк не більше п`яти років, враховуючи тяжкість злочину, особу винного та інші обставини справи, дійде висновку про можливість виправлення засудженого без реального відбування покарання, він може прийняти рішення про звільнення його від відбування покарання з випробуванням. При цьому ст. 75 КК України застосовується до особи лише у тому випадку, коли для цього є умови і підстави.

При призначенні обвинуваченій ОСОБА_6 покарання за ч.2 ст. 15, ч.4 ст. 185, ч.4 ст. 185 КК України, суд не порушив загальних засад його призначення, передбачених ст. 65 КК України, належним чином врахував ступінь тяжкості вчинених нею злочинів та кількість епізодів злочинних посягань, дані, що характеризують особу обвинуваченої, яка раніше судима за вчинення аналогічних кримінальних правопорушень, суспільно-корисною працею не зайнята, її щире каяття та стан здоров`я, що суд обґрунтовано визнав обставинами, які пом`якшують покарання та за відсутності обставин, що обтяжують покарання, призначив ОСОБА_6 покарання за сукупністю кримінальних правопорушень на підставі ч.1 ст. 70 КК України в мінімальних межах санкції ч.4 ст. 185 КК України, яке за своїм видом та розміром відповідає як ступеню тяжкості кримінальних правопорушень, так і особі обвинуваченої.

Колегія суддів вважає безпідставними апеляційні доводи обвинуваченої щодо застосування стосовно неї положень ст.ст. 69, 75 КК України, оскільки будучи раніше неодноразово судимою за вчинення аналогічних умисних злочинів проти власності, ОСОБА_6 належних висновків для себе не зробила, на шлях виправлення не стала та продовжує систематично вчиняти нові злочини, що свідчить про підвищену суспільну небезпечність її особи, а наявність у неї хронічних захворювань була врахована судом першої інстанції при ухваленні вироку, а тому обставин, які б свідчили про наявність достатніх підстав для застосування до неї як положень ст. 69 КК України, так і положень ст. 75 КК України та звільнення обвинуваченої від призначеного покарання з випробуванням, про що ставиться питання в апеляційній скарзі обвинуваченої, колегія суддів не вбачає.

За викладеним, колегія суддів вважає вирок суду першої інстанції законним та обґрунтованим, призначене обвинуваченій покарання необхідним й достатнім для виправлення ОСОБА_6 та попередження вчинення нею нових кримінальних правопорушень, і підстав для застосування стосовно неї положень ст.ст. 69, 75 КК України, про що ставиться питання в апеляційній скарзі, не вбачає.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 404, 407 КПК України, колегія суддів,-

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу обвинуваченої ОСОБА_6 - залишити без задоволення, а вирок Солом`янського районного суду м. Києва від 17 травня 2023 року у кримінальному провадженні №0002664 стосовно ОСОБА_6 - без зміни.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з дня її проголошення та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом трьох місяців з дня проголошення, а засудженою який тримається під вартою, - в той самий строк з дня вручення їй копії ухвали.

Судді: ________________ ________________ ________________

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3