Справа № 158/420/24
Провадження № 1-кс/0158/167/24
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 лютого 2024 року м. Ківерці

Слідчий суддя Ківерцівського районного суду Волинської області ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

за участю:

слідчого СВ ВП №1 (м. Ківерці) Луцького РУП ГУНП у Волинській області ОСОБА_3 ,

прокурора Ківерцівського відділу Луцької окружної прокуратури ОСОБА_4 ,

захисника підозрюваного адвоката ОСОБА_5 ,

підозрюваного ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання слідчої СВ ВП №1 (м. Ківерці) Луцького РУП ГУНП у Волинській області ОСОБА_3 за погодженням прокурора Ківерцівського відділу Луцької окружної прокуратури ОСОБА_4 , про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Ківерці, Ківерцівського району Волинської області, українця, громадянина України, розлученого, непрацюючого, жителя АДРЕСА_1 , раніше неодноразово судимого, востаннє 01.10.2019р.вироком Луцького міськрайонного суду за ч. 2 ст. 186, ч. 2 ст. 185, ч. 1 ст. 187, ч. 1 ст. 263, ч. 1 ст. 70 КК України до позбавлення волі строком на 5 років, 26.12.2023р. звільненого з місць позбавлення волі по відбуттю строку покарання,

підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 4 ст. 186 КК України, -

в с т а н о в и в:

Слідча СВ ВП №1 (м. Ківерці) Луцького РУП ГУНП у Волинській області ОСОБА_3 за погодженням прокурора Ківерцівського відділу Луцької окружної прокуратури ОСОБА_4 звернулась до слідчого судді із клопотанням про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_6 підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 4 ст. 186 КК України на строк 60 (шістдесят) днів.

Клопотання мотивує тим, що ОСОБА_6 03.02.2024р. близько 21 год. 40 хв. (точного часу в ході досудового розслідування не встановлено), перебуваючи на мосту в м. Ківерці, що на Привокзальній площі, наніс один удар кулаком правої руки в ділянку обличчя ОСОБА_7 , вчинивши насильство, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілої, після чого, діючи з корисливим мотивом, керуючись метою незаконного заволодіння чужим майном, умисно, тобто усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій та бажаючи настання суспільно-небезпечних наслідків, в умовах воєнного стану, введеного Указом Президента України №64/2022 від 24.02.2022р. «Про введення воєнного стану в Україні» та Законом України «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» від 24 лютого 2022 року, який неодноразово продовжено, востаннє Указом Президента України № 451/2023 від 26.07.2023р. «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні» та Законом України «Про затвердження Указу Президента України «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні» від 27 липня 2023 року, відкрито викрав бувший у користуванні мобільний телефон марки Xiaomi Mi 11 Lite блакитного кольору, вартістю 8000 грн. та грошові кошти в сумі 1200 грн., якими в подальшому розпорядився на власний розсуд, чим заподіяв потерпілій ОСОБА_7 майнову шкоду на загальну суму 9200 гривень

09.02.2024 року ОСОБА_6 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 186 КК України.

Вказує, що причетність підозрюваного ОСОБА_6 до вчинення вказаного злочину підтверджується зібраними у кримінальному провадженні №0000150 доказами, а саме:

- протоколом прийняття заяви про кримінальне правопорушення або іншу подію та протоколом допиту потерпілої ОСОБА_7 ;

- - протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками потерпілою ОСОБА_7 ;

- протоколом допиту свідка ОСОБА_8 ;

- іншими доказами, які наявні в матеріалах кримінального провадження.

Крім того, 31.01.2024р. до Ківерцівського районного суду Волинської області відносно ОСОБА_6 , скеровано обвинувальний акт за ознаками складу кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 162 КК України.

Посилаючись на те, що підозрюваний ОСОБА_6 , вчинив кримінальне правопорушення, яке відповідно до ст. 12 КК України відноситься до тяжких злочинів за яке законом передбачене покарання у виді позбавлення волі на строк до 10-ти років, з метою запобігання ризикам передбаченим п.п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, просить обрати щодо підозрюваного ОСОБА_6 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 (шістдесят) днів.

В судовому засіданні слідча СВ ВП №1 (м. Ківерці) Луцького РУП ГУНП у Волинській області ОСОБА_3 та прокурор Ківерцівського відділу Луцької окружної прокуратури ОСОБА_4 клопотання підтримали з підстав викладених у ньому так як вважають, що більш м`які запобіжні заходи не зможуть забезпечити належної процесуальної поведінки підозрюваного та запобігти існуванню ризиків передбачених ст. 177 КПК України, просили клопотання задовольнити.

Підозрюваний ОСОБА_6 та його захисник адвокат ОСОБА_5 щодо задоволення клопотання заперечили, просили обрати підозрюваному ОСОБА_6 більш м`який запобіжний захід у виді домашнього арешту з покладення відповідних обов`язків.

Заслухавши учасників судового процесу, дослідивши матеріали додані до клопотання та матеріали кримінального провадження №0000150, слідчий суддя приходить до наступного висновку.

За змістом ст. ст. 131-132 КПК України, запобіжні заходи є заходами забезпечення кримінального провадження і застосовуються на підставі ухвали слідчого судді або суду.

Згідно ч. 1 ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати, зокрема, на потерпілих, свідків у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчиняти, зокрема, інше кримінальне правопорушення.

Відповідно до ч. 2 цієї статті, підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний може здійснити дії, передбачені ч. 1 цієї статті.

Згідно з практикою Європейського суду з прав людини, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права обвинуваченого (підозрюваного), а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів.

Згідно з вимогами пунктів 3, 4 статті 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та практикою Європейського суду з прав людини, обмеження права на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою.

Відповідно до частини першої статті 183 Кримінального процесуального кодексу України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу.

Крім того, слідчий суддя враховує правову позицію Європейського Суду з прав людини, викладену у рішенні за скаргою «Ферарі-Браво проти Італії», відповідно до якої затримання та тримання особи під вартою, безумовно, можливе не лише у випадку доведеності факту вчинення злочину та його характеру, оскільки така доведеність сама по собі і є метою досудового розслідування, досягненню цілей якого і є тримання під вартою.

Так, слідчий суддя встановив, що СВ ВП №1 (м. Ківерці) Луцького РУП ГУНП у Волинській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000150 від 08.02.2024 року, за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 186 КК України.

В межах вищевказаного кримінального провадження, а саме 09.02.2024р. ОСОБА_6 , повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 4 ст.186 КК України.

Слідчим суддею також встановлено, що надані стороною обвинувачення у кримінальному провадженні докази, доводять обставини, передбачені ч.1 ст.194 КПК України, які свідчать про наявність обґрунтованості підстав підозри ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 4 ст.186 КК України, яке відповідно до ст. 12 КК України, відноситься до тяжких злочинів за яке законом передбачене покарання у виді позбавлення волі на строк до 10-ти років.

Слідчий суддя вважає доведеним наявність ризиків, передбачених п. п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, оскільки підозрюваний ОСОБА_6 , перебуваючи на волі може переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду, що стверджується тим, що після повідомлення йому про підозру ним було придбано квиток на потяг до м. Київ, що підозрюваний ОСОБА_6 не заперечив в судовому засіданні; незаконно впливати на потерпілу, свідків у даному кримінальному провадженні; може вчиняти інші кримінальні правопорушення, оскільки раніше неодноразово притягався до кримінальної відповідальності за скоєння корисливих злочинів, за що відбував реальну міру покарання у виді позбавлення волі. Будучи звільненим з місць позбавлення волі 26.12.2023р. на шлях виправлення не став, а повторно скоїв умисний, тяжкий, корисливий злочин під час дії воєнного стану запровадженого на території України.

Крім того, 31.01.2024р. до Ківерцівського районного суду Волинської області відносно ОСОБА_6 , скеровано обвинувальний акт за ознаками складу кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 162 КК України.

З огляду на вищевикладене слідчий суддя не приймає до уваги посилання підозрюваного ОСОБА_6 на відсутність існування ризиків передбачених ст. 177 КПК України, які зазначені у клопотанні.

Так, у пункті 48 рішення «Чеботарь проти Молдови» № 35615/06 від 13 листопада 2007 року Європейський Суд з прав людини зазначив «Суд повторює, що для того, щоб арешт по обґрунтованій підозрі був виправданий у відповідності з статтею 5 & 1 (с), поліція не зобов`язана мати докази, достатні для пред`явлення обвинувачення, ні в момент арешту, ні під час перебування заявника під вартою. Також не обов`язково, щоб затриманій особі були, по кінцевому рахунку, пред`явлені обвинувачення, або щоб ця особа була піддана суду. Метою попереднього тримання під вартою є подальше розслідування кримінального провадження, яке повинно підтвердити або розвіяти підозру, яка є підставою для затримання».

Крім того, слідчий суддя враховує правову позицію Європейського Суду з прав людини, викладену у рішенні за скаргою «Ферарі-Браво проти Італії», відповідно до якої затримання та тримання особи під вартою, безумовно, можливе не лише у випадку доведеності факту вчинення злочину та його характеру, оскільки така доведеність сама по собі і є метою досудового розслідування, досягненню цілей якого і є тримання під вартою.

Враховуючи вищенаведене, з метою запобігання ризиків, передбачених п. п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, слідчий суддя вважає за необхідне обрати відносно підозрюваного ОСОБА_6 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів.

Оскільки ОСОБА_6 підозрюється у вчиненні злочину із застосуванням насильства або погрозою його застосування, тому з урахуванням положень п. 1 ч. 4 ст. 183 КПК України, підстави для визначення розміру застави відсутні.

В результаті застосування такого запобіжного заходу буде досягнута мета забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків і обраний запобіжний захід буде запобігати його спробам переховуватись від органів досудового слідства та суду, вчиняти інші кримінальні правопорушення.

На переконання слідчого судді, менш суворі запобіжні заходи, про що просили підозрюваний та його захисник, за встановлених обставин, не зможуть дієво запобігти вищезазначеним ризикам.

Підозрюваним ОСОБА_6 та його захисником не надано суду інших доказів, які б підтверджували доцільність застосування до підозрюваного ОСОБА_6 більш м`якого запобіжного заходу, або неможливості застосування до нього запобіжного заходу про який просить у клопотанні сторона обвинувачення.

Згідно зі ст.197 КПК України строк дії ухвали слідчого судді про тримання під вартою не може перевищувати шістдесят днів. Строк тримання під вартою обчислюється з моменту взяття під варту, а якщо взяттю під варту передувало затримання підозрюваного з моменту затримання.

Відповідно до ст. 205 КПК України ухвала підлягає негайному виконанню після її оголошення.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 131, 132, 177, 178, 183, 193-194 КПК України, слідчий суддя

у х в а л и в :

Клопотання задовольнити.

Застосувати відносно підозрюваного ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у виді тримання під вартою строком на 60 (шістдесят) днів.

Строк тримання під вартою рахувати з 09 лютого 2024 року.

Вважати, термін дії ухвали по 08 квітня 2024 року включно.

Ухвала слідчого судді підлягає негайному виконанню в порядку, передбаченому для виконання судових рішень, на підставі ст.205 КПК України.

Копію ухвали вручити учасникам судового розгляду.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Волинського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня оголошення.

Слідчий суддя

Ківерцівського районного суду ОСОБА_1