Справа № 639/7080/23
Провадження № 1-кп/639/579/23
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 грудня 2023 року м. Харків

Жовтневий районний суд м. Харкова у складі:

головуючого судді - ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання - ОСОБА_2 ,

прокурора - ОСОБА_3 ,

обвинуваченого - ОСОБА_4 ,

захисника - ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Харкова обвинувальний акт по кримінальному провадженню, зареєстрованому 05.09.2023 року в Єдиному реєстрі досудових розслідувань під №0000299 за обвинуваченням

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Пархомовка Краснокутського району Харківської області, українця, громадянина України, з середньо-спеціальною освітою, не працевлаштованого, розлученого, маючого на утриманні малолітню доньку ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , інваліда ІІІ групи загального захворювання, зареєстрованого та фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого:

-03.01.2018 року Червонозаводським районним судом м. Харкова за ч.2 ст. 309 КК України до 3 років позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України звільнено від відбування покарання з іспитовим строком на 2 роки;

-30.01.2023 року Ленінським районним судом м. Полтави за ч.1 ст. 263, ч.3 ст. 146, ч.4 ст. 187, ч.1 ст. 70, ч.1 ст. 71 КК України до 10 років позбавлення волі з конфіскацією майна; 05.07. 2023 року звільнений з ДУ «Харківський слідчий ізолятор» за відбуттям строку покарання,

у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.5 ст. 27 ч.1 ст. 358, ч.4 ст. 358 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_4 у листопаді місяці 1997 року, більш точну дату та час в ході досудового розслідування та судового розгляду встановити не виявилось за можливе, умисно, тобто достовірно знаючи, що він не проходив встановлену законом процедуру для отримання посвідчення водія, виступив пособником у підробленні посвідчення, яке видається державною установою та надає право керування транспортними засобами, а саме: у підробці посвідчення водія НОМЕР_1 виданого 06.11.1997 Лозівським МРЕО на ім`я ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Так, ОСОБА_4 знаходився у листопаді 1997 році в м. Лозова Харківської області, більш точну дату та час в ході досудового розслідування та судового розгляду встановити не виявилось за можливе, зв`язався з невстановленою в ході досудового розслідування та судового розгляду особою, щодо виготовлення посвідчення на право керування транспортним засобом на його ім`я, тобто ОСОБА_4 , за грошову винагороду.

З метою реалізації свого протиправного задуму, ОСОБА_4 , надавши невстановленій в ході досудового розслідування та судового розгляду особі, свої персональні дані, зокрема: фотокопію паспорта громадянина України на власне ім`я, власну фотографію, а також фотокопію власного підпису, чим сприяв у виготовленні завідомо підробленого посвідчення водія НОМЕР_1 на ім`я ОСОБА_4 .

У подальшому ОСОБА_4 в м. Лозова у листопаді 1997 року, більш точну дату та час в ході досудового розслідування та судового розгляду встановити не виявилось за можливе, отримав від невстановленої в ході досудового розслідування та судового розгляду особи, завідомо підроблене посвідчення водія серії НОМЕР_1 видане 06.11.1997 Лозівським МРЕО на ім`я ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_3 , з наданням права керування транспортними засобами категорії «А», «В», «С», в якому відповідно до висновку судової технічної експертизи документів № СЕ-19/121-23/25788-ДД від 13.11.2023, встановлено, що бланк посвідчення водія з серійним номером НОМЕР_1 не відповідає бланкам аналогічним документів, які знаходяться в офіційному обігу країни виробника - України.

Таким чином, ОСОБА_4 , виступив пособником у виготовленні завідомо підробленого посвідчення водія, що надало йому право на керування транспортними засобами категорії «А», «В», «С».

Під час судового засідання захисник ОСОБА_5 звернувся до суду із клопотанням про звільнення обвинуваченого ОСОБА_4 від кримінальної відповідальності на підставі ч. 1 ст. 49 КК України у зв`язку із закінченням строків давності за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.5 ст. 27, ч.1 ст. 358 КК України та закриття кримінального провадження в цій частині, мотивуючи тим, що з моменту вчинення інкримінованого обвинуваченому кримінального правопорушення минули строки давності.

Обвинувачений ОСОБА_4 в судовому засіданні підтвердив суду, що розуміє суть обвинувачення, наслідки звільнення його від кримінальної відповідальності за ч.1 ст. 49 КК України, йому відомо, що дані обставини не є реабілітуючими та згоден із зазначеними наслідками.

Прокурор ОСОБА_3 не заперечував проти задоволення клопотання сторони захисту.

Заслухавши пояснення учасників судового процесу, дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступних висновків.

Відповідно до ч.4 ст.286 КПК України якщо під час здійснення судового провадження щодо провадження, яке надійшло до суду з обвинувальним актом, сторона кримінального провадження звернеться до суду з клопотанням про звільнення від кримінальної відповідальності обвинуваченого, суд має невідкладно розглянути таке клопотання.

Згідно ст. 44 КК України та ч.1 ст. 285 КПК України, особа, яка вчинила кримінальне правопорушення, звільняється від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених КК України.

Ст. 49 КК України регулює питання звільнення від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності.

Кримінальне правопорушення, передбачене ч.5 ст.27, ч.1 ст. 358 КК України (в діючій на теперішній час редакції та на момент вчинення кримінального правопорушення), згідно ст.12 КК України відноситься до категорії кримінальних проступків, за який передбачено максимальне покарання у вигляді обмеження волі, тому особи, які їх вчинили, відповідно до вимог п.2 ч.1 ст.49 КК України, звільняються від кримінальної відповідальності по закінченню 3 (трьох) років з моменту їх вчинення.

Початком перебігу строку давності є день, коли кримінальний проступок був вчинений, тобто, згідно обвинувального акту - листопад 1997 року.

Закінченням перебігу строку давності є день набрання вироком законної сили.

Підставою звільнення особи від кримінальної відповідальності за ст. 49 КК України є лише таке закінчення відповідного строку давності, який сплив до дня набрання законної сили обвинувальним вироком суду щодо особи, яка вчинила злочин певної тяжкості.

З огляду на наведене, на час судового розгляду у даному кримінальному провадженні і розгляду клопотання захисника, закінчився 3-х річний строк давності, передбачений п.2 ч.1 ст.49 КК України.

Судом не встановлено обставин і не отримано об`єктивних доказів на підтвердження підстав для зупинення або переривання строків давності, передбачених ч. 2, 3 ст.49 КК України.

Згідно з п. 1 ч. 2 ст. 284 КПК України, кримінальне провадження закривається судом у зв`язку із звільненням особи від кримінальної відповідальності.

Суд, за наявності підстав для звільнення особи від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності, передбачених ст. 49 КК України, та за згодою підозрюваного, обвинуваченого, підсудного ухвалою закриває кримінальне провадження та звільняє підозрюваного, обвинуваченого, підсудного від кримінальної відповідальності.

В судовому засіданні суд роз`яснив ОСОБА_4 підстави та наслідки звільнення його від кримінальної відповідальності та закриття кримінального провадження з нереабілітуючих підстав.

Обвинувачений ОСОБА_4 надав свою згоду на звільнення його від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності за нереабілітуючих підстав і закриття кримінального провадження відносно нього з цих підстав.

Також суд зазначає, що відмова суду у звільненні обвинуваченої від кримінальної відповідальності у зв`язку з закінченням строків давності до винесення остаточного рішення по справі буде порушенням прав обвинуваченого, що є недопустимим.

Враховуючи вищенаведене, суд приходить до висновку, що клопотання захисника ОСОБА_5 про звільнення ОСОБА_4 від кримінальної відповідальності є таким, що відповідає вимогам чинного законодавства, а відтак ОСОБА_4 , який обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.5 ст.27, ч.1 ст.358 КК України підлягає звільненню від кримінальної відповідальності на підставі ч.1 ст. 49 КК України у зв`язку із закінченням строків давності, а кримінальне провадження в цій частині підлягає закриттю.

Керуючись п.2 ч.1 ст.49 КК України, ст.ст. 284, 288, 369-372 КПК України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання захисника ОСОБА_5 про закриття кримінального провадження та звільнення ОСОБА_4 від кримінальної відповідальності за ч.5 ст. 27, ч.1 ст.358 КК України в зв`язку із закінченням строків давності - задовольнити.

Звільнити ОСОБА_4 від кримінальної відповідальності на підставі ст. 49 КК України у зв`язку із закінченням строків давності за ч.5 ст. 27, ч.1 ст.358 КК України та закрити кримінальне провадження в цій частині на підставі п. 1 ч. 2 ст. 284 КПК України.

Продовжити розгляд кримінального провадження за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.358 КК України.

Ухвала суду може бути оскаржена до Харківського апеляційного суду через Жовтневий районний суд м. Харкова протягом семи днів з дня її оголошення.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя ОСОБА_1