У Х В А Л А

Іменем України

15 грудня 2023 року м. Київ

Слідчий суддя Деснянського районного суду міста Києва ОСОБА_1 , ознайомившись із клопотанням представника потерпілого - адвоката ОСОБА_2 , про скасування арешту за матеріалами кримінального провадження №0002504 від 18.08.2023 за ч.2 ст.289 КК України,

ВСТАНОВИВ:

14.12.2023 до Деснянського районного суду міста Києва, звернувся адвокат ОСОБА_2 , який діючи в інтересах потерпілого ОСОБА_3 , клопотав про повернення транспортного засобу Skoda Superb днз НОМЕР_1 , який було арештовано ухвалою слідчого судді Деснянського районного суду м. Києва від 23.08.2023 за матеріалами кримінального провадження №0002504 від 18.08.2023.

Ознайомившись з матеріалами звернення, слідчий суддя приходить до наступного висновку.

Інститут оскарження рішень, дій чи бездіяльності слідчого чи прокурора є одним з елементів судового контролю за стадією досудового розслідування кримінальних проваджень.

Порядок скасування арешту майна визначений статтею 174 Кримінального-процесуального кодексу України, якою встановлено, що підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю, або частково.

Між тим, при розгляді клопотання, поданого в порядку ст. 174 КПК України, слідчий суддя не надає оцінку дотриманню вимог закону при постановленні ухвали про арешт майна та її законності, що є виключною прерогативою суду апеляційної інстанції, а лише оцінює обґрунтованість підстав для скасування арешту.

Водночас, представник потерпілого - адвокат ОСОБА_2 за змістом клопотання зазначає правові підстави скасування арешту посилаючись на доцільність передачі автомобіля потерпілому. Разом з тим, скарга представника потерпілого не містить вимог щодо скасування арешту, а лише вимагає зобов`язати слідчого безоплатно повернути автомобіль. Слід звернути увагу, що за відсутності вимог щодо скасування арешту, вирішення питання про місце збереження арештованого майна знаходиться у виключній компетенції слідчого в провадженні якого перебуває справа.

Навіть за умов обґрунтування скарги, вимогами ч.2 ст. 174 КПК України, доведення заявником, що в подальшому застосуванні цього заходу забезпечення кримінального провадження відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано, слідчий суддя позбавлений можливості вийти за межі оскарження, які визначаються резолютивною частиною скарги.

Обґрунтування доводів заявника фактично зводиться до незгоди із місцем збереження арештованого майна, що за своєю суттю скоріше є скаргою за дії досудового слідства. Слідчий суддя при розгляді заявлених вимог позбавлений можливості визначитись із правовим обґрунтуванням та процесуальною (слідчою) дією яка оскаржується заявником. Надання правової оцінки доводам звернення унеможливлюється відсутністю тверджень про порушення норм матеріального та процесуального права.

Сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та у спосіб, передбачених цим Кодексом.

Слідчий суддя, суд у кримінальному провадженні вирішують лише ті питання, що винесені на їх розгляд сторонами та віднесені до їх повноважень цим Кодексом, що є принципом диспозитивності розгляду.

Керуючись ст. ст. 167, 170, 174, 376 КПК України, слідчий суддя,

ПОСТАНОВИВ:

Відмовити у відкритті провадження за клопотанням представника потерпілого ОСОБА_3 - адвоката ОСОБА_2 , про скасування арешту за матеріалами кримінального провадження №0002504 від 18.08.2023.

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена протягом п`яти днів з дня її оголошення безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Слідчий суддя ОСОБА_4