Справа № 640/3666/13-к
н/п 1-кс/640/1511/13
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"11" березня 2013 р. Слідчий суддя Київського районного суду м. Харкова ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участю представника заявника Публічного акціонерного товариства «Регіон-Банк» - ОСОБА_3 , розглянувши в залі судових засідань в приміщенні суду скаргу голови Правління Публічного акціонерного товариства Регіон-Банк ОСОБА_4 на бездіяльність старшого слідчого СВ Київського РВ ХМУ ГУМВС України в Харківській області ОСОБА_5 ,-
04.03.2013 року голова Правління Публічного акціонерного товариства Регіон-Банк, ОСОБА_4 звернувся до суду зі скаргою на бездіяльність ст. слідчого СВ Київського РВ ХМУ ГУМВС України в Харківській області ОСОБА_5 , якою просив: відкрити провадження з розгляду скарги; визнати бездіяльність старшого слідчого Київського РВ ХМУ ГУМВСУ в Харківській області ОСОБА_5 по розгляду заяви банку від 21.12.2012р. незаконною; зобов`язати ст. слідчого СВ Київського РВ ХМУ ГУМВС України в Харківській області ОСОБА_5 в найкоротші терміни здійснити необхідні слідчі дії по виявленню невідомих осіб, які продовжують скоювати злочин проти банку, по встановленню осіб та припиненню самоуправної господарської діяльності невідомих осіб у приміщеннях банку за адресою вул. Ольмінського, 8.
В обґрунтування скарги заявник посилався на те, що 21.12.2012 АТ «РЕГІОН-БАНК» до начальника Київського РВ ХМУ УМВС України в Харківській області була подана заява про порушення кримінальної справи та визнання банку потерпілим від самоуправних дій невідомих осіб з нерухомим майном банку, що знаходиться за адресою м. Харків вул. Ольмінського, б. 8, тому що банк вважає самоуправні дії невідомих осіб як такі, що підпадають під ознаки ст. 356 та ч.3 ст.206 КК України. Заяву прийняв ОСОБА_6 у черговій частині Київського РВ за реєстровим №1882 (за єдиним обліком), про що надали талон-повідомлення №010382. За телефоном 700-43-04 їм повідомили, що розглядом заяви банку буде займатись слідчий ОСОБА_5 . Але, довідку про внесення заяви до Єдиного реєстру досудових розслідувань отримано представником банку лише 29.01.2013р. При цьому, представнику банку не під підпис ст. слідчий ОСОБА_5 видала довідку за № 61/0772 від 21.12.12р., тобто оформлену минулими датами, і після надання банком до Київського РВ ХМУ УМВС України в Харківській області заяви №09-03/101 від 22.01.13р. з проханням повідомити про внесення до реєстру заяви та проведені слідчим дії за місяць з моменту отримання заяви банку. Також, вказана довідка №61/0772 не містить у собі посилання за якою статтею Кримінального Кодексу України заява зареєстрована у Єдиному реєстрі досудових розслідувань, тобто незрозуміла попередня правова кваліфікація кримінального правопорушення. Нажаль, відповіді на заяву банку №09-03/101 від 22.01.13р. від ст. слідчого ОСОБА_5 банком не отримано. Станом на 29.01.2013р. ст. слідчий ОСОБА_5 відібрала пояснення тільки від представника банку.
19.02.2013р. банком вдруге надано до Київського РВ ХМУ УМВС України в Харківській області заяву за №09-02/267, згідно якої банк знову просив повідомити про те, чи визнано банк потерпілим та які дії в межах процесуального строку для проведення досудового розслідування проведені слідчим. Але, ст. слідчий ОСОБА_5 знову проігнорувала цю заяву та станом на 01.03.2013 р. відповідь банком так і не отримана. Таким чином, банк, не отримавши від слідчого ніякої інформації стосовно розгляду своєї заяви від 21.12.12р. вимушений був направити слідчому клопотання №09-02/280 від 20.02.2013р. про проведення слідчої дії, а саме: огляд нежитлових приміщень № 1-1;1-2;1-3;1-4;1-5;1-6;1-7;1-8, загальною площею 106,6 кв.м. у літ. «А-4» за адресою: АДРЕСА_1 , за участю, згідно п.6 ст. 223 КПК, представника банку. При цьому, банк просив про дату та час огляду і про результати розгляду цього клопотання, як того вимагає ст. 220 КПК України, повідомити банк письмово. Але, станом на 01.03.2013р. слідчий ніяким чином не відреагувала на клопотання та банк не отримував ніяких повідомлень від слідчого.
В порушення вимог п.2 ст.55 КПК України ст. слідчий ОСОБА_5 не тільки не надала ніяких пам`яток, а взагалі не відповідає на заяви та запити банку та банку досі не зрозуміло у яком правовому статусі банк зараз перебуває у відкритому кримінальному провадженні.
Заява банку про злочин була зареєстрована 21.12.12р., тобто більше двох місяців, що надає право вважати, що вказані вище факти грубо порушують право банку, проти якого скоєно та продовжується злочин невідомими особами та яскраво підкреслюють бездіяльність ст. слідчого Київського РВ ХМУ УМВС України в Харківській області ОСОБА_5 , порушення нею всіх строків досудового розслідування, прав потерпілого, які передбачені діючим законодавством. Оскільки ст. слідчий ОСОБА_5 проявила бездіяльність, ніяким чином не відреагувала на заяви та клопотання банку, заявнику не зрозуміло відносно строків, з якого банк має право оскаржувати бездіяльність ст..слідчого, у зв`язку з чим просили поновити строк для подання скарги.
У судовому засіданні представник заявника - Публічного акціонерного товариства «Регіон-Банк» ОСОБА_3 , скаргу підтримала та просила її задовольнити.
Старший слідчий ОСОБА_5 у судове засідання не з`явилася, про дату, час та місце розгляду скарги повідомлена своєчасно та належним чином, її неявка, відповідно до ч.3 ст.306 КПК України, не перешкоджає розгляду даної скарги.
Слідчий суддя, вислухавши доводи представника заявника, дослідивши документи та оцінивши докази, якими заявник обґрунтовує скаргу, приходить до наступного:
Згідно ч.1 ст. 303 КПК України на досудовому провадженні можуть бути оскаржені такі рішення, дії чи бездіяльність слідчого чи прокурора: 1) бездіяльність слідчого, прокурора, яка полягає у не внесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення, неповерненні тимчасово вилученого майна згідно вимог статті 169 цього Кодексу, а також у нездійсненні інших процесуальних дій, які він зобов`язаний вчинити у визначений цим Кодексом строк; 2) рішення слідчого, прокурора про зупинення досудового розслідування; 3) рішення слідчого про закриття кримінального провадження; 4) рішення прокурора про закриття кримінального провадження; 5) рішення прокурора, слідчого про відмову у визнанні потерпілим; 6) рішення, дії чи бездіяльність слідчого чи прокурора при застосуванні заходів безпеки; 7) рішення слідчого, прокурора про відмову в задоволенні клопотання про проведення слідчих (розшукових) дій, негласних слідчих (розшукових) дій; 8) рішення слідчого, прокурора про зміну порядку досудового розслідування та продовження його згідно з правилами, передбаченими Главою 39 цього Кодексу.
Відповідно до ч.2 ст. 303 КПК України скарги на інші рішення, дії чи бездіяльність слідчого або прокурора не розглядаються під час досудового розслідування і можуть бути предметом розгляду під час підготовчого провадження у суді згідно з правилами статей 314-316 КПК України.
У відповідності до ч.1 ст.214 КПК України, слідчий, прокурор невідкладно, але не пізніше 24 годин після подання заяви, повідомлення про вчинене кримінальне правопорушення або після самостійного виявлення ним з будь-якого джерела обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, зобов`язаний внести відповідні відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань та розпочати розслідування. Слідчий, який здійснюватиме досудове розслідування, визначається керівником органу досудового розслідування.
На підставі викладеного, слідчий суддя вважає необґрунтованими посилання заявника щодо невнесення відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань у строк, передбачений ч.1 ст.214 КПК України.
З приводу скарги в частині не визнання банку потерпілим, слідчий суддя зазначає наступне.
Так, в ч. 1 ст. 55 КПК України визначено, що потерпілим у кримінальному провадженні може бути фізична особа, якій кримінальним правопорушенням завдано моральної, фізичної або майнової шкоди, а також юридична особа, якій кримінальним правопорушенням завдано майнової шкоди.
Відповідно до ч. 2 ст. 55 КПК України, права і обов`язки потерпілого виникають в особи з моменту подання заяви про вчинення щодо неї кримінального правопорушення або заяви про залучення її до провадження як потерпілого.
Як вказано у ч. 3 ст. 55 КПК України, потерпілим є також особа, яка не є заявником, але якій кримінальним правопорушенням завдана шкода і у зв`язку з цим вона після початку кримінального провадження подала заяву про залучення її до провадження як потерпілого.
Згідно до ч. 5 ст. 55 КПК України, за наявності очевидних та достатніх підстав вважати, що заява, повідомлення про кримінальне правопорушення або заява про залучення до провадження як потерпілого подана особою, якій не завдано шкоди, зазначеної у частині першій цієї статті, слідчий або прокурор виносить вмотивовану постанову про відмову у визнанні потерпілим, яка може бути оскаржена слідчому судді.
У відповідності до ч.1 ст.220 КПК України, клопотання сторони захисту, потерпілого і його представника чи законного представника про виконання будь-яких процесуальних дій слідчий, прокурор зобов`язані розглянути в строк не більше трьох днів з моменту подання і задовольнити їх за наявності відповідних підстав.
З урахуванням викладеного, підстави до задоволення скарги відсутні.
Керуючись ст.ст. 55,214,220,303-307,309,372 КПК України, слідчий суддя, -
ухвалив:
В задоволенні скарги голови Правління Публічного акціонерного товариства Регіон-Банк ОСОБА_4 на бездіяльність старшого слідчого СВ Київського РВ ХМУ ГУМВС України в Харківській області ОСОБА_5 - відмовити.
Ухвала оскарженню не підлягає. Заперечення проти неї можуть бути подані під час підготовчого провадження.

Слідчий суддя ОСОБА_1