У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

14 жовтня 2023 року м. Ужгород

Слідчий суддя Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області - ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання - ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , підозрюваного ОСОБА_4 , захисника ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання слідчого СВ Ужгородського РУП ГУНП в Закарпатській області ОСОБА_6 , погоджене прокурором Ужгородської окружної прокуратури ОСОБА_3 , про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно: ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, українця, уродженця м. Нетішин, Хмельницької області, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , одруженого, має на утриманні малолітню дитину, раніше не судимого, підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 190 КК України, у кримінальному провадженні №0001204, відомості про яке 14.06.2023 року внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань,

В С Т А Н О В И В:

Слідчий СВ Ужгородського РУП ГУНП в Закарпатській області старший лейтенант поліції ОСОБА_6 звернулась до слідчого судді з клопотанням, погодженим прокурором Ужгородської окружної прокуратури Закарпатської області ОСОБА_3 , про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно: ОСОБА_4 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 190 КК України, у кримінальному провадженні № 0001204, відомості про яке 14.06.2023 року внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань.

З клопотання та доданих до нього матеріалів вбачається, що 24 лютого 2022 року у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України Указом Президента України № 64/2022 введено воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб (із змінами, внесеними згідно з Указами Президента № 133/2022 від 14.03.2022, № 259/2022 від 18.04.2022, № 341/2022 від 17.05.2022, № 573/2022 від 12.08.2022, № 757/2022 від 07.11.2022, № 58/2023 від 07.02.2023, №3057 від 02.05.2023, № 451/2023 від 27.07.2023 продовжено строк дії воєнного стану в Україні з 05 години 30 хвилин 18 серпня 2023 року строком на 90 діб). Так, враховуючи вищевикладене та відповідно до постанови Кабінету Міністрів України № 168 від 28.02.2022, сім`я кожного військового, який загинув, захищаючи Батьківщину під час повномасштабної війни, має право отримати компенсацію одноразову грошову допомогу у розмірі 15 мільйонів гривень.

Однак, не зважаючи на зазначене вище, ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянин України, українець, уродженець м. Нетішин, Хмельницької області, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючий за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимий, вчинив умисний злочин з наступних обставин.

05 травня 2022 року військовослужбовець ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , загинув в районі міста Бахмут, Донецької області під час бойових дій. У зв`язку з чим його родичам, а саме: матері та батьку було виплачено одноразову грошову допомогу у розмірі 15 мільйонів гривень, яку порівну було розподілено між останніми. 04 листопада 2022 року матері загиблого, ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , на банківський рахунок, відкритий в АТ «Ощадбанк», надійшли грошові кошти на суму 7 500 000 мільйонів гривень.

У невстановлений досудовим розслідуванням час, у ОСОБА_4 виник злочинний умисел, направлений на заволодіння чужим майном шляхом обману (шахрайство), за попередньою змовою групою осіб, в особливо великих розмірах. Так, реалізуючи свій злочинний умисел, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно-небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, переслідуючи мету особистого збагачення, обміркувавши план злочинних дій, зрозумів, що самому виконати всі дії, направлені на його реалізацію, йому не вдасться через необхідність вчинення значної кількості різноманітних дій, з метою більш ефективного виконання запланованих злочинних дій, реалізуючи свої злочинні наміри, ОСОБА_4 залучив відповідних співучасників для вчинення шахрайських дій, яких на даний час слідство не встановило.

В подальшому 07.11.2022 року до ОСОБА_8 зателефонувала особа жіночої статі, та запропонувала здійснити внесок в іноземну інвестиційну компанію, де остання працює, однак на вказану пропозицію ОСОБА_8 не погодилась та припинила розмову. Того ж дня, до потерпілої ОСОБА_8 зателефонував невідомий чоловік та, продовжуючи реалізацію спільного протиправного умислу, направленого на заволодіння чужим майном, шляхом обману, представився менеджером інвестиційної компанії «Bawag-invest», чим створив у потерпілої враження законності своїх дій та увійшов до неї в довіру. Потерпіла ОСОБА_8 , будучи введеною в оману, не здогадуючись про протиправні наміри учасників злочинної діяльності ОСОБА_4 , та інших невстановленими на даний час слідством осіб, вважаючи та будучи впевненою, що здійснює взаємодію з працівником інвестиційної компанії, за вказівками особи, яка представлялась менеджером вказаної компанії, створила у потерпілої уяву про процес здійснення інвестиційних операцій.

Після чого 07.11.2022 року о 18 год. 24 хв. потерпіла ОСОБА_8 здійснила переказ грошових коштів у сумі 12 500 гривень на банківську картку АТ «Універсал банк». Згодом, 08.11.2022 та 09.11.2022 року з потерпілою ОСОБА_8 повторно за допомогою месенджера «Viber» зв`язався чоловік, який, реалізовуючи спільний протиправний умисел, направлений на заволодіння чужим майном шляхом обману, у телефонному режимі схилив потерпілу завантажити мобільний додаток «Any Desk» та «Bawag-invest», для відкриття в так званій інвестиційній фірмі «Bawag-invest» рахунку на загальну суму 480 000 гривень. Потерпіла, не здогадуючись про протиправні наміри, погодилась на вказану пропозицію та здійснила ряд переказів, 09.11.2022, 10.11.2022, 11.11.2022, 12.11.2022, 13.11.2022, 14.11.2022, 15.11.2022, 16.11.2022 належних їй грошових коштів, на різні банківські рахунки відкриті в АТ «Універсал банк».

Надалі ОСОБА_4 , здійснюючи реалізацію протиправного умислу, направленого на вчинення шахрайських дій, а саме заволодіння грошовими коштами потерпілої шляхом обману, звернувся через месенджер «Телеграм», де зареєстрований за псевдонімом « ОСОБА_9 », до ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , із проханням допомогти йому у купівлі криптовалюти, та разом з цим надав їй номер гаманця «USDT TRC-20 № TSFmQ1adUp8uLUFJ3z9jeNUTRkiUgu», на який необхідно здійснити переказ коштів, а також анкетні дані потерпілої ОСОБА_8 та номер телефону, який належав потерпілій, при цьому зазначив, що остання знаходиться в м. Ужгород Закарпатської області.

В подальшому ОСОБА_4 та інші невстановлені на даний час слідством особи здійснили ряд шахрайських дій, спрямованих на заволодіння коштами потерпілої ОСОБА_8 , шляхом обману схилили останню на передачу 17.11.2022 належних їй грошових коштів у загальній сумі 5 300 000 гривень до обмінного пункту ФК «Октава Фінанс», що знаходиться за адресою: пров. Гагаріна, буд. 6, с. Великі Лази, Ужгородський район, Закарпатська область. Вищезазначені грошові кошти було отримано ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , який не знаючи про злочинні наміри ОСОБА_4 та інших невстановлених на даний час слідством осіб, щодо заволодіння грошовими коштами потерпілої ОСОБА_8 , здійснив транзакцію вказаної суму грошових коштів на крипто гаманець «USDT TRC-20 № TSFmQ1adUp8uLUFJ3z9jeNUTRkiUgu».

Не зупинившись на скоєному, ОСОБА_4 , діючи за попередньою змовою з іншими невстановленими на даний час слідством особами, 21.11.2022 близько 18 год. 43 хв. шляхом обману знову схилили потерпілу ОСОБА_8 на передачу належних їй грошових коштів на загальну суму 300 000 гривень, ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , біля під`їзду №1, будинку АДРЕСА_3 , який не знаючи про злочинні наміри ОСОБА_4 , та інших невстановлених на даний час слідством осіб, щодо заволодіння грошовими коштами потерпілої ОСОБА_8 , передав вказану суму грошових коштів ОСОБА_11 , для здійснення транзакції вищевказаної суми на крипто гаманець «USDT TRC -20 № TSFmQ1adUp8uLUFJ3z9jeNUTRkiUgu».

Згодом потерпіла ОСОБА_8 у телефонному режимі за допомогою месенджера «Viber» повідомила невстановленій на даний час слідством особі про свої наміри здійснити зняття грошових коштів із належного їй рахунку у вищевказаній «інвестиційній компанії «Bawag-invest». Після чого невстановлена особа, шляхом обману, наново схилила потерпілу ОСОБА_8 до здійснення грошових переказів під приводом оплати за зняття нею грошових коштів з рахунку. Потерпіла, будучи введеною в оману, не здогадуючись про протиправні наміри учасників злочинної діяльності ОСОБА_4 , та інших невстановлених на даний час слідством осіб, вважаючи та будучи впевненою, що відбудеться процес зняття нею грошових коштів, 03.01.2023, 11.01.2023, 16.01.2023, 27.01.2023, 07.02.2023, 15.02.2023, 16.02.2023, 23.02.2023, 30.03.2023, 28.04.2023 здійснила ряд переказів належних їй грошових коштів, на різні банківські рахунки відкриті в АТ «Універсал банк».

Своїми умисними діями ОСОБА_4 та інші невстановлені на даний час слідством особи, діючи за попередньою змовою групою осіб, заволоділи чужим майном шляхом обману на загальну суму 6 645 177 (шість мільйонів шістсот сорок п`ять тисяч сто сімдесят сім) грн. 50 коп.

12 жовтня 2023 року об 19 год. 03 хв. ОСОБА_4 затримано у порядку ст.ст. 208, 615 КПК України за підозрою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 190 КК України.

13 жовтня 2023 року ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , повідомлено про підозру у вчиненні ним кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 190 КК України.

Слідчий вказує, що наявність обґрунтованої підозри ОСОБА_4 у вчиненні зазначеного кримінального правопорушення передбаченого ч. 4 ст. 190 КК України, підтверджується зібраними у ході досудового розслідування доказами, зокрема: протоколом допиту свідка ОСОБА_10 ; протоколом проведеного обшуку за місцем проживання ОСОБА_10 ; протоколом допиту свідка ОСОБА_11 ; протоколом допиту свідка ОСОБА_12 ; протоколом допиту свідка ОСОБА_13 ; протоколами обшуків від 12.10.2023; протоколом затримання ОСОБА_4 ; протоколом прийняття заяви про вчинення кримінального правопорушення; протоколом допиту потерпілої ОСОБА_8 , іншими матеріалами кримінального провадження в їх сукупності.

Як зауважує слідчий, під час досудового розслідування встановлено та підтверджено наявність ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, якими обґрунтовується необхідність у застосуванні щодо ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, а саме: запобігання спробам переховуватися від органу досудового розслідування та суду, зокрема це підтверджується тим, що він підозрюється у вчиненні особливо тяжкого злочину, за який передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк до 12 років, з конфіскацією майна; запобігання спробам незаконно впливати на свідків, експерта, потерпілих, спеціаліста у кримінальному провадженні, це підтверджується його можливістю незаконно впливати на вищезазначених осіб з метою зміни наданих раніше ними показань на свою користь, складання неправдивих висновків або відмови від надання таких; запобігання спробам знищити, сховати або спотворити речі і документи, що мають істотне значення для встановлення всіх обставин вчинених кримінальних правопорушень, це підтверджується наявністю у нього спеціальних знань у вказаній сфері та можливості знищення, зміни чи приховування речей, документів та інформації, перебуваючи на волі; спробам перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, зокрема, підшукуючи осіб, що можуть надати вигідні для нього неправдиві показання, чи штучно створити докази, в тому числі в електронному вигляді, які б підтверджували його невинуватість у вчиненні інкримінованих злочинів; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється.

На думку слідчого, вказані обставини свідчать про неможливість застосування до ОСОБА_4 особистого зобов`язання, особистої поруки, домашнього арешту або застави, так як такі ним дотримані не будуть та являються недостатньо ефективними запобіжними заходами для запобігання ризикам порівняно з запобіжним заходом у виді тримання під вартою. З цих підстав більш м`які запобіжні заходи, такі як особисте зобов`язання, особиста порука, домашній арешт та застава не забезпечать реальної можливості запобігти ризикам, визначеним ст. 177 КК України.

На підставі викладеного, слідчий просить застосувати відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, українця, уродженця м. Нетішин, Хмельницької області, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого, підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 190 КК України, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою. При обранні стосовно ОСОБА_4 альтернативного запобіжного заходу у вигляді застави, визначити її розмір не менший за 7450 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 19 995 800 гривень, із покладенням обов`язків, передбачених п. 1-4, 8, 9 ч. 5 ст. 194 КПК України.

Прокурор у судовому засіданні клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою підтримав та просив задовольнити, посилаючись на обставини, викладені у клопотанні та додані до нього матеріали кримінального провадження, зауваживши на наявності ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України.

Захисник підозрюваного адвокат ОСОБА_5 у судовому засіданні заперечував проти задоволення клопотання слідчого, просив відмовити в задоволенні клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та обрати менш суворий запобіжний захід у вигляді домашнього арешту в нічний час доби або застави у розмірі 80 розмірів прожитого мінімуму для працездатних осіб. Вказує, що підозру вручено після 24 години з моменту затримання, оскільки рахує строк з моменту початку обшуку. Підозру вважає необгрунтованою, ризики недоведеними, заставу непомірною, зазначив, що підозрюваний раніше несудимий, одружений, має одну дитину, місце проживання.

Підозрюваний ОСОБА_4 у судовому засіданні підтримав позицію свого захисника.

Заслухавши позицію прокурора з приводу внесеного клопотання, пояснення підозрюваного та його захисника, дослідивши клопотання та додані до нього матеріали кримінального провадження, слідчий суддя дійшов наступного висновку.

Як встановлено слідчим суддею у судовому засіданні, Ужгородським РУП ГУНП в Закарпатській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0001204, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 14.06.2023 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 190 КК України.

З протоколу затримання особи, підозрюваної у вчиненні злочину вбачається, що 12.10.2023 року о 19 год. 03 хв. ОСОБА_4 , затримано в порядку ст. 208 КПК України.

13.10.2023 року ОСОБА_4 про підозру у вчиненні ним кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст.190 КК України (в редакції від 28.04.2023), а саме у заволодінні чужим майном шляхом обману (шахрайство), вчиненому за попередньою змовою групою осіб, в особливо великих розмірах.

Статтею 131 КПК України визначено, що запобіжний захід є одним із заходів забезпечення кримінального провадження, який застосовується з метою досягнення дієвості цього провадження.

Відповідно до ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується. Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

Крім того, при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у ст. 177 цього Кодексу, враховуються обставини, передбачені ст. 178 КПК України: вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного, обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, обвинувачується; вік та стан здоров`я підозрюваного, обвинуваченого; міцність соціальних зв`язків підозрюваного, обвинуваченого в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців; наявність у підозрюваного, обвинуваченого постійного місця роботи або навчання; репутацію підозрюваного, обвинуваченого; майновий стан підозрюваного, обвинуваченого; наявність судимостей у підозрюваного, обвинуваченого; дотримання підозрюваним, обвинуваченим умов застосованих запобіжних заходів, якщо вони застосовувалися до нього раніше; наявність повідомлення особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення; розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється, обвинувачується особа, або розмір доходу, в отриманні якого внаслідок вчинення кримінального правопорушення підозрюється, обвинувачується особа, а також вагомість наявних доказів, якими обґрунтовуються відповідні обставини.

Згідно з ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених ч. 5 ст. 176 цього Кодексу.

Відповідно до положень п. 4 ч. 2 ст. 183 КПК України запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.

Слідчий суддя враховує, що запобіжні заходи у кримінальному провадженні обмежують права особи на свободу та особисту недоторканність, гарантовані ст. 5 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод 1950 року, а тому можуть бути застосовані тільки за наявності законної мети та підстав, визначених КПК, з урахуванням відповідної практики Європейського суду з прав людини (ЄСПЛ).

Згідно положень статті 5 Конвенції про захист прав та основоположних свобод людини, а також практики Європейського суду з прав людини, обмеження права особи на свободу чи особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою. В кожному випадку, як підкреслює Європейський суд з прав людини, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів.

Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою може оцінюватись в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Тримання особи під вартою завжди може бути виправдано, за наявності ознак того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які, незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважають інтереси забезпечення поваги до особистої свободи. Відповідно до практики Європейського Суду з прав людини вагомою підставою для вирішення питання про необхідність попереднього ув`язнення особи є ризик перешкоджання встановленню істини у справі та переховування цієї особи від правосуддя. При цьому зазначено, що небезпека перешкоджання встановленню істини у справі та переховування особи від правосуддя може вимірюватися суворістю можливого покарання в сукупності з наявністю даних про матеріальний, соціальний стан особи, її зв`язками з державою, у якій його переслідують та міжнародними контактами.

Відповідно до рішення ЄСПЛ від 10.02.2011 року по справі «Харченко проти України» (Заява N 40107/02) питання про те, чи є тривалість тримання під вартою обґрунтованою, не можна вирішувати абстрактно. Воно має вирішуватися в кожній справі з урахуванням конкретних обставин, підстав, якими національні органи мотивували свої рішення, та належно задокументованих фактів. Таке, що продовжується, тримання під вартою може бути виправданим у тій чи іншій справі лише за наявності специфічних ознак того, що цього вимагають істинні вимоги публічного інтересу, які, незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважують правило поваги до особистої свободи.

Під час розгляду клопотання слідчим суддею встановлено, що органом досудового розслідування ОСОБА_4 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 190 КК України, який згідно зі ст. 12 КК України відносяться до категорії особливо тяжкого злочину та санкцією якого передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад десять років або довічного позбавлення волі.

Дослідивши матеріали долучені до клопотання, а саме: повідомлення про підозру ОСОБА_4 від 13.10.2023; протокол затримання ОСОБА_4 від 12.10.2023; протокол прийняття заяви про кримінальне правопорушення від ОСОБА_8 від 13.06.2023; виписку з карткового рахунку ОСОБА_14 , протокол допиту потерпілої ОСОБА_8 від 14.06.2023; протокол додаткового допиту потерпілої ОСОБА_8 від 15.06.2023; протокол огляду документа від 10.08.2023, протокол додаткового допиту потерпілої ОСОБА_8 від 22.06.2023; протокол допиту свідка ОСОБА_12 від 19.07.2023; протокол пред`явлення особи для впізнання за фотознімками свідку ОСОБА_12 від 19.07.2023; протокол допиту свідка ОСОБА_11 від 29.08.2023; протокол допиту свідка ОСОБА_10 від 01.09.2023; протокол допиту свідка ОСОБА_15 від 23.06.2023; рапорт, відомості про перетин кордону, інформацію з Державного реєстру речових прав за №344646715, 344646798, 346234577, реєстраційни картки транспортних засобів, протокол огляду від 13.10.2023, протоколи обшуку від 12.10.2023, інші матеріали кримінального провадження в їх сукупності, вважаю обґрунтованою пред`явлену ОСОБА_4 підозру, про що свідчать додані до клопотання копії матеріалів кримінального провадження, які з достатньою імовірністю підтверджують існування «розумної підозри» щодо причетності особи до вчинення інкримінованого злочину, в межах розслідування якого ставиться питання про застосування до підозрюваної запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Між тим, поняття «обґрунтована підозра» з позиції Європейського суду з прав людини (справа «Нечипорук і Йонкало проти України» (заява № 42310/04, рішення від 21.04.2011 року) означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення. Також вимога розумної підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно зв`язують підозрюваного з певним злочином і вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення звинувачення (рішення у справах «Мюррей проти Об`єднаного Королівства» від 28.10.1994 року, «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» від 30.08.1990 року).

Водночас слідчий суддя констатує, що під час вирішення питання щодо застосування запобіжних заходів оцінка наданих слідчому судді доказів здійснюється не в контексті доведення чи не доведення винуватості особи, з метою досягнення таких висновків, які необхідні суду при постановленні вироку, а з тією метою, щоб встановити чи є підозра обґрунтованою, щоб виправдати подальше розслідування або висунення обвинувачення.

Вирішуючи клопотання про обрання підозрюваному запобіжного заходу, слідчий суддя вважає, що докази та обставини, на які посилаються слідчий та прокурор дають достатні підстави для висновку про наявність ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України. Так, злочин, який інкримінується ОСОБА_4 є особливо тяжким і передбачає можливість призначення покарання у виді позбавлення волі на строк понад десять років в редакції закону від 28.04.2023, що вже саме по собі може бути підставою та мотивом для підозрюваного переховуватись від органів досудового розслідування та суду, впливати на свідків, які вже встановлені та будуть встановлені, з метою дачі, зміни ними показань на його користь, потерпілу, експертів та здійснювати інші протиправні дії, які перешкоджатимуть об`єктивному розгляду справи, зокрема, знищення, спотворення доказів, в тому числі в електронному вигляді, оскільки такий має відповідні спеціальні знання у вказаній сфері. Окрім того, знаходячись на волі, ОСОБА_4 може вчинити інше кримінальне правопорушення або продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, враховуючи спосіб вчинення кримінального правопорушення.

У даному випадку стороною обвинувачення доведено, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів, не може запобігти встановленим під час розгляду ризикам, оскільки у кримінальному провадженні зібрані докази, які у своїй сукупності вказують на обґрунтованість підозри про вчинення ОСОБА_4 інкримінованого йому кримінального правопорушення, наявні обґрунтовані ризики, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України.

У зв`язку з наведеним, слідчий суддя дійшов до висновку, що клопотання слідчого про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою підозрюваному ОСОБА_4 є обґрунтованим та підлягає задоволенню.

Відповідно до абз. 1 ч. 3 ст. 183 КПК України слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим обов`язків, передбачених цим Кодексом, крім випадків, передбачених частиною четвертою цієї статті.

На виконання зазначених вимог слідчий суддя, враховуючи обставини кримінального правопорушення та стадію досудового розслідування у даному кримінальному провадженні, вважає за можливе одночасно визначити заставу як альтернативний запобіжний захід.

Відповідно до положень ч. 4 ст. 182 КПК України розмір застави визначається слідчим суддею, судом з урахуванням обставин кримінального правопорушення, майнового та сімейного стану підозрюваного, обвинуваченого, інших даних про його особу та ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу. Розмір застави повинен достатньою мірою гарантувати виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього обов`язків та не може бути завідомо непомірним для нього.

Згідно з п. 3 ч. 5 ст. 182 КПК України розмір застави визначається у таких межах: щодо особи, підозрюваної чи обвинуваченої у вчиненні тяжкого злочину, - від двадцяти до вісімдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

При цьому слідчий суддя враховує, що виходячи з практики Європейського суду з прав людини, зокрема рішення у справі «Мангурас проти Іспанії» від 20.11.2010 року, розмір застави повинен визначатися тим ступенем довіри, при якому перспектива втрати застави буде достатнім стримуючим засобом, щоб відбити у особи, щодо якої застосовано заставу, бажання будь-яким чином перешкоджати встановленню істини у кримінальному провадженні.

Враховуючи конкретні обставини кримінальних правопорушень, у вчиненні яких підозрюється ОСОБА_4 , його майновий та сімейний стан, розмір заподіяної матеріальної шкоди, слідчий суддя вважає, що у зв`язку з наведеним та з урахуванням тяжкості злочину, його високого ступеня суспільної небезпеки, вчиненого під час воєнного стану по відношенню до потерпілої, яка втратила сина, що став на захист власної держави, а також даних про особу підозрюваного та ризиків, встановлених слідчим суддею, останньому слід визначити заставу в розмірі, що у два рази перевищує розмір заподіяної матеріальної шкоди, а саме: чотирьох тисяч дев`ятисот п`ятдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що виходячи із розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого ст. 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2023 рік» (2684 грн.), відповідно становить 13285800 (тринадцять мільйонів двісті вісімдесят п`ять вісімсот) гривень, оскільки внесення застави саме в такому розмірі може гарантувати виконання підозрюваним покладених на нього обов`язків та є співмірним з існуючими у даному кримінальному провадженні ризиками, заподіяною шкодою.

Відповідно до ч. 7 ст. 182 КПК України у випадках, передбачених частинами третьою або четвертою статті 183 цього Кодексу, підозрюваний, обвинувачений або заставодавець мають право у будь-який момент внести заставу у розмірі, визначеному в ухвалі про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Крім того, у разі внесення застави на підозрюваного у відповідності до ч. 5 ст. 194 КПК України слід покласти наступні обов`язки: прибувати до слідчого, прокурора, суду за кожною вимогою; повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи; здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти, якщо їх декілька) для виїзду за кордон, інші документи, що надають право на виїзд із України та в`їзд в Україну.

Заперечення сторони захисту не спростовують висновків слідчого судді.

Керуючись ст. ст. 177, 178, 183, 186, 193, 194, 196, 197, 205, 309, 369, 372, 376 КПК України, слідчий суддя,

П О С Т А Н О В И В:

Клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою задовольнити.

Обрати відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 190 КК України, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Строк тримання під вартою ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , обчислювати з 19 год. 03 хв. 12 жовтня 2023 року.

Встановити строк дії ухвали до 08 грудня 2023 року, включно.

Визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним ОСОБА_4 обов`язків, передбачених КПК України, 4950 (чотири тисячі дев`ятсот п`ятдесят) розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що відповідно становить 13285800 (тринадцять мільйонів двісті вісімдесят п`ять вісімсот) гривень на рахунок: код отримувача (код за ЄДРПОУ) 26213408; банк отримувача ДКСУ, м. Київ; код банку отримувача (МФО) 820172; рахунок отримувача UA0018501.

Роз`яснити, що підозрюваний ОСОБА_4 або заставодавець мають право в будь-який момент внести заставу у розмірі, визначеному в ухвалі про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

У разі внесення застави на ОСОБА_4 , у відповідності до ч. 5 ст.194 КПК України, покласти наступні обов`язки:

1) прибувати до слідчого, суду із встановленою періодичністю;

2) не відлучатися із населеного пункту, в якому він зареєстрований, проживає чи перебуває, без дозволу слідчого, прокурора або суду;

3) повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи;

4) здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

Ухвала підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Ухвала може бути оскаржена до Закарпатського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Повний текст ухвали складено 19 жовтня 2023 року.

Слідчий суддя Ужгородського міськрайонного суду

Закарпатської області ОСОБА_1