Єдиний унікальний номер 205/8299/23
Провадження 1-в /205/489/23
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 жовтня 2023 року м. Дніпро

Ленінський районний суд м. Дніпропетровська у складі:

Головуючого судді - ОСОБА_1

Секретаря судового засідання - ОСОБА_2

за участю:

прокурора - ОСОБА_3

представника ДВК89 - ОСОБА_4

засудженого - ОСОБА_5

розглянувши у відкритому виїзному засіданні в приміщенні ДУ «Дніпровська ВК №89» подання в.о. першого заступника начальника ДУ «Дніпровська ВК №89» відносно засудженого ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , про умовно-дострокове звільнення від подальшого відбування покарання на підставі ст. 81 КК України, -

В С Т А Н О В И В:

В провадженні Ленінського районного суду м. Дніпропетровська перебуває подання в.о. першого заступника начальника ДУ «Дніпровська ВК №89» відносно засудженого ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , про умовно-дострокове звільнення від подальшого відбування покарання на підставі ст. 81 КК України.

ОСОБА_5 засуджений вироком Апеляційного суду Дніпропетровської області від 18.09.2009 року за п. 13,ч. 2 ст. 115, 71 КК України до 16 років 4 місяців 20 днів позбавлення волі .

Ухвалою Маневицького районного суду Волинської області від 24.02.2023 року замінити

Початок строку 23.03.2009 року Кінець строку: 11.03.2024 року.

Станом на 05.10.2023 року, засуджений відбув встановлену законом частину строку покарання, що надає можливість для застосування ст. 81 КК України. За час відбування покарання в ДВК №89 засуджений характеризується добре, працевлаштований на виробництві установи. За час відбування покарання має одне заохочення стягнень не має.

У своєму поданні в.о. першого заступника начальника ДУ «Дніпровська ВК №89» просив суд звільнити засудженого ОСОБА_5 від подальшого відбування покарання умовно-достроково, посилаючись на те, що за час відбування покарання довів своє виправлення, тому до нього може бути застосована ст.. 81 КК України.

Представник адміністрації колонії ОСОБА_4 підтримав подання та просив його задовольнити, пояснивши суду, що за час відбування покарання засуджений характеризується добре, має 2 заохочення, стягнень не має, працевлаштований на виробництві установи.

Засуджений ОСОБА_5 в судовому засіданні просив суд задовольнити подання.

В судовому засіданні прокурор ОСОБА_3 заперечував проти звільнення засудженого ОСОБА_5 умовно-достроково від подальшого відбування покарання, зокрема зазначив, що засуджений вже звільнявся на підставі ст.. 81 КК України, але не виправдав довіру суду, вчинивши новий злочин, також слід зазначити.

Дослідивши матеріали подання, заслухавши представника ДВК №89, думку самого засудженого, захисника, враховуючи думку прокурора, суд приходить до наступного висновку.

Встановлено, що ОСОБА_6 засуджений вироком Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 04.08.2020 року за ст.. 186 ч. 2, 186 ч.3, 70 ч. 1 КК України до 4 років 6 місяців позбавлення волі.

Як вбачається з довідки про стягнення та заохочення, за час відбуття покарання засуджений має два заохочення та чотири дисциплінарних стягнень.

Окрім того, як вбачається з матеріалів справи 21.07.2021 року адміністративною комісією установи було відмовлено в застосуванні ст.. 101 КВК України. А також, адміністрацією комісії установи від 04.05.2022 року відмовлено в застосуванні ст. 82 КК України.

Згідно з ч. 2 ст. 81 КК України, умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване, якщо засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення.

Відповідно до ч. 2 ст. 50 КК України - призначене покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами.

Статтею 6 КВК України передбачено, що виправлення засудженого це процес позитивних змін, які відбуваються в його особистості та створюють у нього готовність до самокерованої правослухняної поведінки. Основними засобами такого виправлення є встановлений порядок виконання та відбування покарання, суспільно-корисна праця, соціально-виховна робота, загальноосвітнє та професійно-технічне навчання, громадський вплив.

Відповідно до п. 2 Постанови Пленуму Верховного Суду № 2 від 26 квітня 2002 року «Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну невідбутої частини покарання більш м`яким», заміна невідбутої частини покарання більш м`яким та умовно-дострокове звільнення від відбування основного покарання можливі лише після повного та всебічного вивчення даних про особу засудженого.

Отже, головною підставою умовно-дострокового звільнення від відбування покарання, є доведеність і переконаність суду, що засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці протягом всього строку відбування покарання довів своє виправлення. Висновок про виправлення засудженого має ґрунтуватися на аналізі даних про його поведінку за весь період відбування покарання.

Враховуючи викладене, суд вважає, що засуджений ОСОБА_6 своєю поведінкою не довів свого виправлення, а саме що останній під час відбування покарання допускав порушення режиму відбування покарання, що призвело до накладення дисциплінарних стягнень, крім того, раніше звільнявся від відбування покарання з іспитовим строком, проте знову вчиняв умисні злочини, що свідчить про те, що засуджений ОСОБА_6 у повній мірі не став на шлях виправлення.

На підставі викладеного, керуючись ст. 81 КК України, ст.ст. 371, 372, 537-539 КПК України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні подання начальника ДУ «Дніпровська ВК №89» відносно засудженого ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , про умовно-дострокове звільнення від подальшого відбування покарання на підставі ст. 81 КК України відмовити.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку протягом семи днів до Дніпровського апеляційного суду шляхом подачі апеляції через Ленінський районний суд м. Дніпропетровська.

Суддя ОСОБА_1