Справа № 158/3428/23
Провадження № 1-кп/0158/206/23
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

07 грудня 2023 року м. Ківерці

Ківерцівський районний суд Волинської області в складі:

головуючого судді - ОСОБА_1 ,

за участю секретаря - ОСОБА_2 ,

прокурора - ОСОБА_3 ,

потерпілої - ОСОБА_4 ,

обвинуваченого - ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Ківерці кримінальне провадження № 0000299 від 12.10.2023 року про обвинувачення

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця, громадянина України, уродженця м. Ківерці Волинської області, проживаючого без місця реєстрації за адресою: АДРЕСА_1 , із середньо-спеціальною освітою, неодруженого, військовослужбовця, раніше не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення (проступку), передбаченого ч. 2 ст. 125 КК України, -

В С Т А Н О В И В

11.10.2023 року близько 12 год. 10 хв., ОСОБА_5 , перебуваючи у приміщенні будинку за місце свого проживання, за адресою: АДРЕСА_1 , діючи умисно, з метою заподіяння тілесних ушкоджень іншій людині, під час словесного конфлікту, який виник на ґрунті особистих неприязних відносин, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій та їх наслідки, бажаючи їх настання, умисно, наніс один удар кухонним ножом в ділянку правого передпліччя своєї сестри ОСОБА_4 (у розумінні п. 3 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству»), внаслідок чого спричинив їй тілесне ушкодження у вигляді різаної рани верхньої третини правого передпліччя, яке відноситься до категорії легких тілесних ушкоджень, що спричинило короткочасний розлад здоров`я.

Обвинувачений ОСОБА_5 в судовому засіданні свою винуватість у вчиненні кримінального правопорушення визнав повністю, за обставинами викладеними в обвинувальному акті, у вчиненому щиро розкаюється, просив суворо не карати.

Потерпіла ОСОБА_4 в судовому засіданні підтвердила обставини спричинення їй тілесних ушкоджень, наполягала на суворій мірі покарання.

Враховуючи те, що ОСОБА_5 в повному обсязі, беззаперечно визнав свою вину у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення (проступку) за обставинами, наведеними у обвинувальному акті, беручи до уваги те, що інші учасники судового розгляду не оспорюють вказані обставини, і судом встановлено, що останні правильно розуміють зміст цих обставин та відсутні сумніви щодо добровільності та істинності їх позицій, роз`яснивши їм положення ч. 3 ст. 349 КПК України про те, що в такому випадку вони будуть позбавлені права оспорювати фактичні обставини справи в апеляційному порядку, вислухавши думку учасників судового розгляду, які не заперечували щодо розгляду кримінального провадження в порядку, передбаченому ч. 3 ст. 349 КПК України, суд визнає недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин справи, які ніким не оспорюються, обмежившись допитом обвинуваченого та потерпілої.

Аналізуючи зібрані у справі докази у їх сукупності, суд дійшов висновку, що своїми умисними протиправними діями, які виразилися у заподіянні умисного легкого тілесного ушкодження, що спричинило короткочасний розлад здоров`я, ОСОБА_5 вчинив кримінальне правопорушення (проступок), передбачене ч. 2 ст. 125 КК України

Відповідно до вимог ст. 65 КК України, суд призначає покарання в межах санкції частини статті, що передбачає відповідальність за вчинений злочин, з урахуванням тяжкості вчиненого злочину, особи винного, обставин, що пом`якшують та обтяжують покарання.

В той же час згідно зі ст. 50 КК України, покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженим, так і іншими особами. Для досягнення законодавчо визначеної мети покарання суди мають керуватися принципами призначення покарання, до яких належить, у тому числі, принцип індивідуалізації та принцип справедливості покарання. Це означає не тільки те, що передбачений законом склад злочину та рамки покарання повинні відповідати один одному, а й те, що покарання має перебувати у справедливому співвідношенні із тяжкістю та обставинами скоєного і особою винного.

При призначенні покарання суд враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, яке відповідно до ст. 12 КК України відноситься до кримінальних проступків, особу обвинуваченого, який має постійне місце проживання, за яким характеризується посередньо, раніше до кримінальної відповідальності не притягався, відсутність даних щодо ймовірного перебування останнього на диспансерному обліку у лікаря психіатра та нарколога.

До обставин, що пом`якшують покарання, у відповідності до ст.66 КК України, суд відносить щире каяття, оскільки обвинувачений дійсно, відверто зробив висновок щодо скоєного ним протиправного діяння, вибачився перед потерпілою, активне сприяння розкриттю кримінальних правопорушень.

Обставиною, що обтяжує покарання ОСОБА_5 , згідно ст. 67 КК України є вчинення кримінального правопорушення щодо особи. З якою винний перебуває у сімейних відносинах.

Заслухавши думку прокурора, який просив призначити обвинуваченому покарання у виді обмеження волі, потерпілу, яка наполягала на суворій мірі покарання, обвинуваченого, який як в судових дебатах так і в останньому слові просив суд суворо його не карати, враховуючи обставини вчиненого кримінального правопорушень та позицію всіх учасників, дані про особу обвинуваченого, суд, реалізуючи принцип законності, справедливості та індивідуалізації покарання, з огляду на положення ч. 2 ст. 50 КК України, обираючи міру покарання, передбачену санкцією закону, за яким ОСОБА_5 притягується до кримінальної відповідальності, вважає за необхідне призначити останньому покарання у виді арешту з відбуванням на гауптвахті, оскільки останній є військовослужбовцем.

Призначення такого покарання, на думку суду, буде відповідати принципу необхідності і достатності для виправлення обвинуваченого, випливає з дотримання судом принципів «рівних можливостей» та «справедливого судового розгляду», встановлених ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основних свобод.

Підстав для призначення покарання у виді штрафу, громадських робіт, виправних робіт чи обмеження волі, суд не вбачає, з огляду на особу обвинуваченого.

Речовий доказ - кухонний ніж, який зберігається в камері схову речових доказів згідно квитанції № 728 від 13.10.2023 року - повернути власнику ОСОБА_6 .

Арешт, накладений ухвалою слідчого судді Ківерцівського районного суду Волинської області від 16.10.2023 року в рамках даного кримінального провадження -скасувати.

Судові витрати у справі відсутні.

Цивільний позов по справі не заявлено.

Запобіжний захід стосовно ОСОБА_5 не застосовувався, підстави для його застосування - відсутні.

Керуючись ст. 615, ст. ст. 373, 374 КПК України, суд -

У Х В А Л И В

Визнати винним ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 125 КК України та призначити покарання у виді 4 (чотирьох) місяців арешту з відбуванням на гауптвахті.

Строк відбування покарання ОСОБА_5 рахувати з моменту приведення вироку до виконання.

Арешт, накладений ухвалою слідчого судді Ківерцівського районного суду Волинської області від 16.10.2023 року в рамках даного кримінального провадження -скасувати.

Речовий доказ - кухонний ніж, який зберігається в камері схову речових доказів згідно квитанції № 728 від 13.10.2023 року - повернути власнику ОСОБА_6 .

Вирок може бути оскаржений до Волинського апеляційного суду протягом 30 днів з дня його проголошення, шляхом подачі апеляційної скарги через Ківерцівський районний суд.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Копію вироку після проголошення негайно вручити обвинуваченому та прокурору.

Суддя Ківерцівського районного суду ОСОБА_1