Єдиний унікальний № 510/1810/23
Провадження № 1-кп/510/324/23
У Х В А Л А

29.11.23 р. Ренійський районний суд Одеської області

у складі: головуючого судді - ОСОБА_1 ,

за участю: секретаря - ОСОБА_2 ,

прокурора - ОСОБА_3 ,

обвинуваченого - ОСОБА_4 ,

розглядаючи у відкритому судовому засіданні у залі суду м. Рені Одеської області матеріали обвинувального акту, внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 15.12.2022 № 0000181 за обвинуваченням ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.307 КК України,

В С Т А Н О В И В:

29.09.2023 р. у провадження Ренійського районного суду Одеської області надійшов обвинувальний акт у кримінальному провадженні, за обвинуваченням ОСОБА_4 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.307 КК України.

29.11.2023 р. прокурором надане усне клопотання про продовження строку дії запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту, строком на 60 днів, відносно ОСОБА_4 , з тих же підстав, що були враховані при обранні та продовженні запобіжного заходу.

У судовому засіданні встановлено, що відносно обвинуваченого ОСОБА_4 , на досудовому слідстві, ухвалою слідчого судді, 21.08.2023 р. був застосований запобіжній захід у вигляді домашнього арешту, покладені обов`язки, передбачені ч.5 ст.194 КПК України, строком до 08.10.2023 р. Ухвалою суду від 04.10.2023 р. запобіжній захід відносно обвинуваченого був продовжений до 02.12.2023 р.

Обвинувачений ОСОБА_4 не заперечував проти задоволення клопотання.

Вивчивши клопотання прокурора, який вважав необхідним продовжити запобіжній захід у вигляді домашнього арешту, покласти обов`язки, передбачені ч.5 ст.194 КПК України, відносно обвинуваченого ОСОБА_4 , заслухавши думку обвинуваченого, вивчивши матеріали кримінального провадження, суд вважає, що строк дії запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту, слід продовжити на 60 днів, з продовженням обов`язків передбачених ч.5 ст.194 КПК України, також на 60 днів, з наступних підстав.

Відповідно до ч.ч.1,2 ст.331 КПК України «1. Під час судового розгляду суд за клопотанням сторони обвинувачення або захисту має право своєю ухвалою змінити, скасувати, обрати або продовжити запобіжний захід щодо обвинуваченого. 2. Вирішення питання судом щодо запобіжного заходу відбувається в порядку, передбаченому главою 18 цього Кодексу».

Відповідно до ч.ч.1,2,6 ст.181 КПК України «1. Домашній арешт полягає в забороні підозрюваному, обвинуваченому залишати житло цілодобово або у певний період доби. 2. Домашній арешт може бути застосовано до особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі. 6. Строк дії ухвали слідчого судді про тримання особи під домашнім арештом не може перевищувати двох місяців. У разі необхідності строк тримання особи під домашнім арештом може бути продовжений за клопотанням прокурора в межах строку досудового розслідування в порядку, передбаченому статтею 199 цього Кодексу…».

Відповідно до ч.1 ст.194 КПК України «Під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні».

Відповідно до ч.5 ст.194 КПК України «Якщо під час розгляду клопотання про обрання запобіжного заходу, не пов`язаного з триманням під вартою, прокурор доведе наявність всіх обставин, передбачених частиною першою цієї статті, слідчий суддя, суд застосовує відповідний запобіжний захід, зобов`язує підозрюваного, обвинуваченого прибувати за кожною вимогою до суду або до іншого визначеного органу державної влади, а також виконувати один або кілька обов`язків, необхідність покладення яких була доведена прокурором, а саме: 1) прибувати до визначеної службової особи із встановленою періодичністю; 2) не відлучатися із населеного пункту, в якому він зареєстрований, проживає чи перебуває, без дозволу слідчого, прокурора або суду; 3) повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи; 4) утримуватися від спілкування з будь-якою особою, визначеною слідчим суддею, судом, або спілкуватися з нею із дотриманням умов, визначених слідчим суддею, судом; 5) не відвідувати місця, визначені слідчим суддею або судом; 6) пройти курс лікування від наркотичної або алкогольної залежності; 7) докласти зусиль до пошуку роботи або до навчання; 8) здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну; 9) носити електронний засіб контролю».

Відповідно до ч.7 ст.194 КПК України обов`язки, передбачені частинами 5 та 6 цієї статті, можуть бути покладені на обвинуваченого, підозрюваного на строк не більше двох місяців. У разі необхідності цей строк може бути продовжений за клопотанням прокурора в порядку, передбаченому ст. 199 цього Кодексу.

Вищим спеціалізованим судом У країни з розгляду цивільних і кримінальних справ, висловлено позицію, викладену у п.1 листа за №511-550/0/4-13 від 04.04.2013 року, згідно якої, вирішуючи питання про застосування, продовження, зміну або скасування запобіжного заходу при розгляді відповідних клопотань, слідчий суддя, суд щоразу зобов`язаний: здійснювати повноваження із судового контролю за дотриманням прав свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні під час досудового розслідування і судового розгляду, діяти відповідно до вимог кримінального процесуального закону; враховувати, що запобіжні заходи у кримінальному провадженні обмежують права особи на свободу та особисту недоторканість, гарантовані ст.5 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод 1950 року (Конвенція), а тому можуть бути застосовані тільки за наявності законної мети та підстав, визначених КПК. з урахуванням відповідної практики Європейського суду з прав людини (ЄСПЛ); при розгляді клопотання про обрання або ж продовження застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обов`язково має бути розглянуто можливість застосування інших (альтернативних) запобіжних заходів (правова позиція, викладена у п.80 рішення ЄСПЛ від 10.02.2011 року у справі «Харченко проти України») тощо.

Згідно з вимогами п.п.3 і 4 ст.5 Конвенції та практики ЄСПЛ (рішення від 25.03.1999 року у справі «Ніколова проти Болгарії», рішення від 06.11.2008 року у справі «Єлоєв проти України»), обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою. При цьому, ризик переховування обвинуваченого від правосуддя не може оцінюватися виключно на підставі

суворості можливого судового рішенням, а це слід робити з урахуванням низки відповідних фактів, які можуть підтверджувати існування такого ризику, або свідчити про такий його незначний ступінь, який не може служити підставою для запобіжного ув`язнення.

Ризиком у контексті кримінального провадження є певна ступінь можливості, що особа вдасться до вчинків, які будуть перешкоджати досудовому розслідуванню та судовому розгляду або ж створіть загрозу суспільству. При визначенні ризиків закон не вимагає неспростовних доказів того, що підозрюваний (обвинувачений) однозначно, поза всяким сумнівом, здійснюватиме відповідні дії, однак вимагає обґрунтування, що він має реальну можливість їх здійснити під час вирішення питання про застосування запобіжного заходу або в майбутньому. Отже ризики, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний (обвинувачений) може здійснити спробу протидії кримінальному провадженню у формах, передбачених ч.1 ст.177 КПК, слід вважати наявними за умови достатньої вірогідності їх здійсненна.

Як обов`язковий критерій застосування запобіжного заходу ризик кримінального провадження мас прогностичний характер, його визначення у конкретний проміжок часу спрямоване на усунення негативного впливу на кримінальне провадження в майбутньому. Безумовно, наявність заявлених ризиків має обґрунтовуватися. Однак в переважній більшості випадків, враховуючи їх вірогідний характер, класичні категорії доказування, притаманні судовому процесу, при їх обґрунтуванні не застосовуються. При встановленні ризиків кримінального провадження слідчий суддя застосовує стандарт достатності підстав вважати, що підозрюваний може вдатися до дій на шкоду кримінальному провадженню. Оцінюючи вірогідність такої поведінки підозрюваного, слідчий суддя, суд має дійти обґрунтованого висновку про високу ступінь ймовірності поза процесуальних дій зазначеної особи.

Відповідно до Указу Президента України № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні» 24.02.2022 року на всій території України запроваджено воєнний стан.

Відповідно до ч.7 ст.8 Закону України «Про правовий режим воєнного стану» в Україні або в окремих її місцевостях, де введено воєнний стан, військове командування разом із військовими адміністраціями (у разі їх утворення) можуть самостійно або із залученням органів виконавчої влади, Ради міністрів Автономної Республіки Крим, органів місцевого самоврядування запроваджувати та здійснювати в межах тимчасових обмежень конституційних прав і свобод людини і громадянина, а також прав і законних інтересів юридичних осіб, передбачених указом Президента України про введення воєнного стану, такі заходи правового режиму воєнного стану, а саме: перевіряти у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України, документи у осіб, а в разі потреби проводити огляд речей, транспортних засобів, багажу та вантажів, службових приміщень і житла громадян, за винятком обмежень, встановлених Конституцією України.

Враховуючи, що строк запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту ОСОБА_4 закінчується 02.12.2023 року, кримінальне правопорушення, передбачене ч.2 ст.307 КК України, у вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_4 відноситься до категорії тяжких злочинів, ризики, передбачені ст.177 КПК України, не змінились та не зменшились, підстави, за яких судом було обрано обвинуваченому запобіжний захід у виді домашнього арешту, не відпали; також те, що обвинувачений, не зміг довести у суді, що згідно ст.ст.176-178 КПК України змінилися, зменшились, або були усунути підстави, які були враховані слідчим суддею при обранні запобіжного заходу у виді домашнього арешту, суд вважає доцільним та необхідним задовольнити клопотання прокурора та продовжити відносно обвинуваченого ОСОБА_4 строк дії запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту, строком на 60 днів, тобто до 17.01.2024 р.

Також, враховуючи, що строк дії обов`язків, передбачених ч.5 ст.194 КПК України, щодо ОСОБА_4 , які встановлені у судовому засіданні, слідчим суддею Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області та викладених в ухвалі від 21.08.2023, спливають 02.12.2023 року, ризики, передбачені п.п.1,2,3,4 ч.1 ст.177 КПК України, не змінились та не зменшились, а залишились, підстави їх обрання не відпали, а також з урахуванням того, що обвинувачений, не зміг довести у суді, що згідно ст.ст.176-178 КПК України змінилися, зменшилися, або були усунути підстави, які були враховані слідчим суддею при покладені обов`язків, а саме: заборонити залишати місце постійного проживання без дозволу суду; утримуватися від спілкування зі свідками у вказаному кримінальному провадженні; прибувати до суду за першою вимогою; не відлучатися за межі Ізмаїльського району Одеської області без дозволу суду; повідомляти суд про зміну свого місця проживання, суд вважає доцільним та необхідним задовольнити клопотання прокурора про продовження строку дії покладених обов`язків, відносно обвинуваченого, на строк 60 днів, тобто до 17.01.2024 р., включно.

Крім того, жоден із більш м`яких запобіжних заходів не може запобігти доведеним прокурором під час розгляду ризикам, про що свідчать обставини кримінального провадження та дані про особу обвинуваченого.

Керуючись ст.ст.177,183,291,371,395 КПК України, суд

У Х В А Л И В:

Клопотання прокурора задовольнити.

Запобіжний захід, обраний відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.307 КК України, у вигляді домашнього арешту з забороною йому залишати місце постійного проживання за адресою: АДРЕСА_1 без дозволу суду з 22:00 год. до 06:00 год.; та покладені обов`язки, передбачені ч.5 ст.194 КПК України, а саме: утримуватися від спілкування зі свідками у вказаному кримінальному провадженні; прибувати до суду за першою вимогою; не відлучатися за межі Ізмаїльського району Одеської області без дозволу суду; повідомляти суд про зміну свого місця проживання, які встановлені слідчим суддею Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області та викладені в ухвалі від 21.08.2023 р., продовжити строком на 60 днів, тобто до 17.01.2024 року, включно.

Роз`яснити обвинуваченому ОСОБА_4 , що у разі порушення покладених на нього обов`язків, до нього може бути застосована більш жорстока міра запобіжного заходу.

Строк дії ухвали обчислювати з 29.11.2023 року.

Ухвала суду про продовження обвинуваченому ОСОБА_4 строку дії запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту та покладених обов`язків, припиняє свою дію 17.01.2024 року.

На ухвалу протягом семи днів з моменту її оголошення, до Одеського апеляційного суду, може бути подано апеляцію, подача якої не зупиняє дії ухвали.

Суддя ОСОБА_1