Справа № 496/4877/23
Провадження № 1-кп/496/574/23
В И Р О К

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 листопада 2023 року Біляївський районний суд

Одеської області

у складі: головуючого судді ОСОБА_1

за участю секретаря ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3

обвинуваченого ОСОБА_4

захисника ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Біляївка кримінальне провадження № 0000331 від 31.05.2023 року за обвинуваченням

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця міста Кілії Одеської області, не одруженого, освіта середньо-спеціальна, зареєстрований і проживає за адресою: АДРЕСА_1 , військовослужбовця, старшого водія відділення транспортування ракет технічної батареї військової частини НОМЕР_1 , у військовому званні «солдат», раніше не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 407 КК України,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_4 , будучи військовослужбовцем за призовом під час мобілізації та проходячи її на посаді старшого водія відділення транспортування ракет технічної батареї військової частини НОМЕР_1 , у військовому званні «солдат», в порушення вимог ст. 65 Конституції України, ст. 17 Закону України «Про оборону України», ст. 1 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», ст.ст. 9, 11, 16, 58, 59, 127-130 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України та ст.ст. 1-4 Дисциплінарного Статуту Збройних Сил України, діючи умисно, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, з метою тимчасово ухилитися від обов`язків військової служби, в умовах воєнного стану, 22.04.2023 року близько 13.00 год, самовільно залишив місце служби, а саме: розташування підрозділу військової частини НОМЕР_1 , яке розташовувалося за адресою: АДРЕСА_2 , та ухилявся від проходження військової служби по 18.05.2023 року.

Обвинувачений ОСОБА_4 в судовому засіданні у інкримінованому йому кримінальному правопорушенні винуватим себе визнав повністю, підтвердив обставини, викладені в обвинувальному акті. Пояснив, що матір дуже захворіла, потребувала догляду, тому 22.04.2023 року самовільно залишив місце служби, після чого 18.05.2023 року самостійно повернувся, наразі продовжує нести службу. У вчиненому щиро розкаявся.

Суд вважає недоцільним дослідження доказів відносно тих обставин справи, які ніким не оспорюються і обмежується допитом обвинуваченого в порядку, передбаченому ч.3 ст. 349 КПК України. При цьому суд з`ясував, чи правильно розуміють учасники процесу зміст обставин, які ніким не оспорюються, чи не має сумнівів у добровільності їх позиції, а також роз`яснив, що в такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

Вина ОСОБА_4 у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення знайшла своє підтвердження в ході судового розгляду і його дії суд кваліфікує за ч. 5 ст. 407 КК України самовільне залишення місця служби військовослужбовцем, вчинене в умовах воєнного стану.

При призначенні покарання суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винуватого та обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання.

У відповідності до ст. 12 КК України злочин, передбачений ч.5 ст. 407 КК України, є тяжким.

Обвинувачений характеризується задовільно, на обліку у нарколога та психіатра не перебуває.

Обставинами, що пом`якшують покарання, є щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину.

Обставин, що обтяжують покарання, не встановлено.

Згідно ч. 1 ст. 69 КК України, за наявності кількох обставин, що пом`якшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, з урахуванням особи винного суд, умотивувавши своє рішення, може, крім випадків засудження за корупційне кримінальне правопорушення, кримінальне правопорушення, пов`язане з корупцією, призначити основне покарання, нижче від найнижчої межі, встановленої в санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини цього Кодексу, або перейти до іншого, більш м`якого виду основного покарання, не зазначеного в санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини цього Кодексу за це кримінальне правопорушення.

Таким чином, судом встановлено наявність кількох обставин, що пом`якшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення. Враховуючи дані про особу обвинуваченого, а також його критичне ставлення до скоєного, суд вважає, що наявні підстави для застосування ст. 69 КК України, та призначення ОСОБА_4 більш м`якого виду покарання, ніж передбачено санкцією ч. 5 ст. 407 КК України - у виді одного року службового обмеження для військовослужбовців з відрахуванням в дохід держави 20 % із суми грошового забезпечення, згідно ст. 58 КК України.

Саме таке покарання для обвинуваченого за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 407 КК України є достатнім для попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень та відповідає загальним засадам призначення покарання.

Керуючись ст. ст. 349, 368, 370, 374 КПК України, суд

У Х В А Л И В:

ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 407 КК України та у відповідності зі ст. 69 КК України призначити йому покарання у виді одного року службового обмеження для військовослужбовців з відрахуванням в дохід держави 20 % із суми грошового забезпечення.

Запобіжний захід обвинуваченому не обирався.

Вирок суду може бути оскаржений до Одеського апеляційного суду через Біляївський районний суд Одеської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Суддя ОСОБА_1