КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа №1-773/2009 Головуючий в І інстанції - ОСОБА_1
Провадження №11-кп/824/5403/2023 Суддя - доповідач - ОСОБА_2
Ухвала

Іменем України

05 грудня 2023 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду у складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві в режимі матеріали кримінального провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Дніпровського районного суду м. Києва від 06.12.2022,

за участю учасників кримінального провадження:

прокурора ОСОБА_7

представника заявника ОСОБА_8 ,

в с т а н о в и л а:

Ухвалою слідчого судді Дніпровського районного суду м. Києва від 06.12.2022 відмовлено у задоволенні клопотання адвоката ОСОБА_9 , який діє в інтересах ОСОБА_6 про скасування арешту майна.

В обґрунтування свого рішення, слідчий суддя зазначив, що оскільки виконавче провадження № 16172511, розпочате на підставі виконавчого листа №1-773 від 20.10.2009 про конфіскацію майна ОСОБА_10 , закінчене постановою від 16.11.2012 через смерть боржника - вирок Дніпровського районного суду м. Києва від 03.07.2009 в частині додаткового покарання у вигляді конфіскації майна ОСОБА_10 до теперішнього часу не виконано.

Після припинення кримінальної справи (в тому числі у зв`язку зі скасуванням постанови про її порушення, винесеної за процедурою КПК України 1960 року) відповідне втручання у право власності фактично набуває свавільного характеру, й заінтересована особа правомірно розраховує на його припинення. Такі правомірні очікування ґрунтуються на закріпленому у статті 3 Конституції України, статті 13 Конвенції головному обов`язку держави, яка відповідає перед людиною за свою діяльність, утверджувати й забезпечувати права і свободи та надавати людині ефективний засіб їх юридичного захисту.

Слідчий суддя зазначив, що спір щодо звільнення майна з-під арешту є приватноправовим, якщо арешт накладений на майно особи, яка не була учасником кримінального провадження, розпочатого за Кримінально-процесуальним кодексом України (далі - КПК України 1960 року) та завершеного (вирок постанова про закриття провадження) у порядку, передбаченому КПК України 1960 року (постанова Великої Палати Верховного Суду від 15 травня 2019 року у справі No 372/2904/17-ц) або КПК України 2012 року (постанова Великої Палати Верховного Суду від 24 квітня 2019 року у справі N°2-3392/11).

Залежно від суб`єктного складу учасників цього спору його слід розглядати за правилами цивільного чи господарського судочинства.

Враховуючи вищезазначене, те що вирішення вказаного клопотання не підлягає розгляду в порядку кримінального судочинства слідчий суддя дійшов висновку про відмову у задоволенні клопотання.

Не погодившись з рішенням суду першої інстанції ОСОБА_6 подала апеляційну скаргу, в якій посилаючись на незаконність, необґрунтованість, невмотивованість, невідповідність висновків суду, фактичним обставинам справи, неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність, просить скасувати ухвалу слідчого судді Дніпровського районного суду м. Києва від 06.12.2022 та постановити нову ухвалу про зняття арешту, накладеного Відділом Державної виконавчої служби Дніпровського районного управління юстиції у м. Києві на підставі виконавчого листа №1-773 від 20.10.2009 Дніпровського районного суду м. Києва на виконання вироку вказаного суду від 03.07.2009 в частині конфіскації всього майна засудженого ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , а саме:

- тип обтяження: арешт рухомого майна;

- реєстраційний номер обтяження : 10353994;

- зареєстровано: 12.1.0.2010 18:20:30 за №10353994 реєстратором : Державне підприємство «Інформаційний центр « Міністерства юстиції України, 04053, м. Київ, вул. Артема, буд. 73;

- підстава обтяження: Постанова, 16172511, 08.07.201, ВДВС Дніпровського РУЮ у м. Києві;

- об`єкт обтяження: невизначене майно, все нерухоме майно;

- власник: ОСОБА_10 , АДРЕСА_1 ;

- обтяжувач: Відділ Державної виконавчої служби Дніпровського районного управління юстиції у м. Києві, код 35011660, 02094, м. Київ, вул. Краківська, 20;

- заявник: Відділ Державної виконавчої служби Дніпровського районного управління юстиції у м. Києві, код 35011660, 02094, м. Київ, вул. Краківська, 20.

В апеляційній скарзі ОСОБА_6 зазначає, що в ухвалі суду першої інстанції констатовано, що адвокат ОСОБА_9 в інтересах ОСОБА_6 звернувся до слідчого судді із клопотанням про скасування накладеного арешту, водночас клопотання про скасування арешту підписано і подано до суду мною особисто, а щодо адвоката ОСОБА_11 - то мною до клопотання долучені документи щодо представництва ним моїх інтересів.

Крім того, апелянт вказує, що судом першої інстанції взагалі залишено поза увагою, що в даному випадку взагалі відсутній будь-який спір, в тому числі приватно-правовий. Зазначає, що у її клопотанні відсутні будь-які відомості щодо наявності спору між мною та будь-якою іншою фізичною чи юридичною особою з приводу майна чи майнових прав.

Також апелянт зазначає, що висновок суду першої інстанції, про те, що «арешт накладений на майно особи, яка не була учасником кримінального провадження» є хибним. Оскільки, як вказувалось у клопотанні, вироком Дніпровського районного суду м. Києва від 03.07.2009 визнано винним її сина - ОСОБА_10 у вчиненні злочинів, передбачених ч. 2 ст. 309, ч. 3 ст. 313, ч. 1 ст. 321КК України із застосуванням положень статей 70, 71 КК України до остаточного покарання у виді позбавлення волі на строк 5 років 6 місяців з конфіскацією всього належного йому майна Ухвалою Апеляційного суду м. Києва від 05.10.2009 вирок Дніпровського районного суду м. Києва від 03.07.2009 щодо ОСОБА_10 залишено без зміни.

Згідно відповіді Дніпровського районного суду м. Києва № 5/3171 від 22.09.2022 на підставі вироку Дніпровського районного суду м. Києва від 03.07.2009 року було видано виконавчий лист №1-773 з метою виконання вироку в частині конфіскації майна.

Відповідно до інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна в рамках вищевказаного виконавчого провадження Відділом Державної виконавчої служби Дніпровського РУЮ у м. Києві 08.07.2010 було винесено постанову №16172511 про арешт всього нерухомого майна, що могло б належати її сину ОСОБА_10 .

Апелянт вказує, що в клопотанні нею зверталась увага суду, що об`єктом обтяження згідно вищевказаної інформації з реєстрів виступало «невизначене майно», тобто не якийсь конкретний об`єкт нерухомого майна, а взагалі будь яке нерухоме майно, що належало б її сину - ОСОБА_10 . Оскільки в її клопотанні ставилось питання скасування арешту, накладеного 08.07.2010 ВДВС Дніпровського РУЮ у м. Києві в рамках виконавчого провадження з примусового виконання виконавчого листа №1-773 від 20.10.2009, виданого Дніпровським районним судом м.Києва на виконання вироку від 03.07.2009 відносно її сина - ОСОБА_10 про конфіскацію майна - висновок суду, що «арешт накладений на майно особи, яка не була учасником кримінального провадження» є хибним.

Крім того, апелянт зазначає, що в даному випадку її клопотання про скасування вищевказаного арешту всього нерухомого майна ОСОБА_10 , не пов`язано із спором щодо такого майна чи майнових прав. Вказане клопотання пов?язано із питанням усунення перешкоди в отриманні нею спадщини після смерті її сина ОСОБА_10 , тобто з питанням, яке виникло під час виконання вироку Дніпровського районного суду м. Києва від 03.07.2009 в частині конфіскації майна ОСОБА_10 , і продовжує існувати до теперішнього часу, навіть після його смерті та після закінчення строку давності виконання додаткового покарання за цим вироком.

Крім того, апелянт вказує, що в своєму клопотанні вона посилалась на статті 2,7,9, 539 КПК України, 152 Кримінально - виконавчого кодексу країни, ст.80 КК України 2001 року, ст.49 КК України 1960 року, ч.5 ст.59 закону У країни «Про виконавче провадження». Однак судом першої інстанції не тільки не застосовано вказані норми чинного законодавства, а навіть на обґрунтовано чому поставлене нею питання не пов`язано на думку суду із питаннями, які виникають під час та після виконання вироку, і чому вказане питання не може бути вирішене судом згідно з нормами ст.539 КПК України.

Також апелянт зазначає, що в резолютивній частині ухвали Дніпровського районного суду м. Києва вказано, що «ухвала оскарженню не підлягає», вказана фраза є свідченням порушення судом і не застосування ним норми п.3 ч.1 ст.392 КПК України. Крім того, вищевказана фраза є також свідченням порушення судом і не застосування ним норми ч.6 ст.539 КПК України, згідно якої за наслідками розгляду клопотання (подання) суд постановляє ухвалу, яка може бути оскаржена в апеляційному порядку, тобто законодавцем прямо передбачена можливість апеляційного оскарження ухвал суду, винесених за результатами розгляду клопотань, поданих в порядку ст.539 КПК України.

Апелянт вказує, що в ухвалі від 06.12.2022 Дніпровський районний суд м. Києва посилається на статті 170-174 КПК України, в т.ч. частини 2 і 3 ст. 170 КПК України які фактично стосуються питання накладення арешту майна під час досудового розслідування по кримінальним провадженням, а також які стосуються питань скасування арешту, проте лише у відповідних випадках. В даному випадку, клопотання про скасування арешту нею подавалось з посиланням на норми ст.ст.2, 7, 9, 539 КПК України, ст. 152 КВК України, ст.80 КК України 2001 року, ст.49 КК України 1960 року, ч.5 ст.59 Закону України «Про виконавче провадження».

ОСОБА_6 , будучи належним чином повідомленою про день та час апеляційного розгляду, в судове засідання не з`явилась, однак через свого представника передала заяву про розгляд справи у її відсутність, а тому враховуючи вимоги ч. 4 ст. 405 КПК України, апеляційний розгляд проведено у відсутність заявника.

Заслухавши доповідь судді, пояснення представника ОСОБА_6 - адвоката ОСОБА_8 , який підтримав апеляційну скаргу та просив її задовольнити, позицію прокурора, яка частково підтримала апеляційну скаргу та вказуючи на допущені істотні порушення вимог КПК України про розгляді заяви, вказала, що оскаржувана ухвала підлягає скасуванню з призначенням нового розгляду в суді першої інстанції, перевіривши матеріали судового провадження, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, з таких підстав.

Згідно зі ст. 370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави для його ухвалення. Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом.

Як убачається з матеріалів провадження, вироком Дніпровського районного суду м. Києва від 03 липня 2009 року ОСОБА_10 було засуджено за ч. 2 ст. 309, ч. 3 ст. 313, ч. 1 ст. 321 КК України із застосуванням положень статей 70, 71 КК України до остаточного покарання у виді позбавлення волі на строк 5 років 6 місяців з конфіскацією всього належного йому майна.

Ухвалою Апеляційного суду м. Києва від 05 листопада 2009 року апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_10 залишено без задоволення, а вирок місцевого суду - без зміни.

На підставі вироку суду першої інстанції було видано виконавчий лист № 1-773 від 20 жовтня 2009 року про конфіскацію майна ОСОБА_10 , відповідно до якого було розпочате виконавче провадження № 16172511.

Згідно матеріалів провадження засуджений ОСОБА_10 ІНФОРМАЦІЯ_2 помер, у зв`язку з чим вищенаведене виконавче провадження відповідно до постанови від 16 листопада 2012 року було закінчено.

Ураховуючи зазначене, ОСОБА_6 ,(а не її представник, як зазначено в оскаржуваній ухвалі) у порядку, передбаченому положеннями статей 537, 539 КПК України, звернулась до Дніпровського районного суду м. Києва з клопотанням про скасування арешту на майно ОСОБА_10 , накладеного в рамках виконавчого провадження № 16172511, розпочатого відповідно до виконавчого листа № 1-773 від 20 жовтня 2009 року Дніпровського районного суду м. Києва, виданого на підставі вироку від 03 липня 2009 року.

Ухвалою слідчого судді Дніпровського районного суду м. Києва від 06 грудня 2022 року відмовлено у задоволенні клопотання адвоката ОСОБА_11 , який діє в інтересах ОСОБА_6 , про скасування арешту, накладеного відділом Державної виконавчої служби Дніпровського районного управління юстиції у м. Києві на підставі виконавчого листа № 1-773 від 20 жовтня 2019 року Дніпровського районного суду м. Києва на виконання вироку суду від 03 липня 2009 року в частині конфіскації всього майна засудженого ОСОБА_10 .

З таким рішенням не може погодитись колегія суддів, враховуючи наступне.

Відповідно до п. 18 ч. 1 ст. 3 КПК України слідчий суддя - суддя суду першої інстанції, до повноважень якого належить здійснення у порядку, передбаченому цим Кодексом, судового контролю за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні.

Повноваження слідчого судді щодо здійснення судового контролю за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні, регламентуються положеннями розділу ІІ КПК України «Заходи забезпечення кримінального провадження». При цьому з огляду на норми кримінального процесуального закону, такий контроль слідчим суддею здійснюється на стадії досудового розслідування кримінальних проваджень.

Згідно з ч. 1 ст. 539 КПК України питання, які виникають під час та після виконання вироку вирішуються судом за клопотанням (поданням) прокурора, засудженого, його захисника, законного представника, органу або установи виконання покарань, а також інших осіб, установ або органів у випадках, встановлених законом.

Пунктом 14 ч. 1 ст. 537 КПК України визначено, що під час виконання вироків суд, визначений ч. 2 ст. 539 цього Кодексу, має право вирішувати інші питання про всякого роду сумніви і протиріччя, що виникають при виконанні вироку.

Положеннями ч. 2 ст. 539 КПК України встановлено, до якого суду подається клопотання (подання) про вирішення питання, пов`язаного із виконанням вироку

Як слідує з клопотання ОСОБА_6 , то воно було подано в порядку, передбаченому положеннями статей 537, 539 КПК України, тобто в порядку виконання вироку та у ньому порушувалось питання щодо скасування арешту накладеного Відділом Державної виконавчої служби Дніпровського районного управління юстиції у м. Києві на підставі виконавчого листа №1-773 від 20.10.2009 Дніпровського районного суду м. Києва на виконання вироку вказаного суду від 03.07.2009 в частині конфіскації всього майна засудженого ОСОБА_10 .

Натомість, слідчий суддя залишив поза увагою процедуру розгляду питання пов`язаного із виконанням вироку, розглянув клопотання ОСОБА_6 по суті і постановив ухвалу про відмову у його задоволенні, вийшовши, фактично, за межі своїх процесуальних повноважень, регламентованих положеннями розділу ІІ КПК України та застосувавши положення кримінального процесуального закону, зокрема вимоги ст. 170 -174 КПК України, які не підлягали застосуванню, внаслідок чого постановив рішення фактично незаконним складом суду, поза межами процедури, передбаченої КПК України (з питань, процедура вирішення яких слідчим суддею не передбачена КПК України), чим допустив істотні порушенням вимог кримінального процесуального закону, які неможливо усунути під час апеляційного розгляду, у зв`язку з чим оскаржувана ухвала згідно з вимогами ч.1 ст.409 КПК підлягає скасуванню.

Окрім того, враховуючи, що клопотанняОСОБА_6 подане в порядку виконання вироку, фактично не було предметом розгляду повноваженим судом з дотриманням належної процедури, як того вимагають положення ст. 539 КПК України, суд апеляційної інстанції позбавлений процесуальної можливості розглянути клопотання по суті, як про те ставилося питання в апеляційній скарзі.

З огляду на наведене, апеляційна скарга ОСОБА_6 підлягає частковому задоволенню, а ухвала слідчого судді Дніпровського районного суду м. Києва від 06.12.2022 скасуванню з призначенням нового розгляду в суді першої інстанції.

Керуючись ст. 405, 407 КПК України, колегія суддів -

п о с т а н о в и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_6 задовольнити частково.

Ухвалу слідчого судді Дніпровського районного суду м. Києва від 06.12.2022 якою відмовлено у задоволенні клопотання адвоката ОСОБА_9 , який діє в інтересах ОСОБА_6 про скасування арешту майна скасувати та призначити новий розгляд у суді першої інстанції.

Ухвала оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді:

____________________ ___________________ ________________

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4