Суворовський районний суд міста Одеси Справа № 523/1614/19
Провадження №1-кп/523/250/23
В И Р О К

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22.09.2023 року Суворовський районний суд м. Одеси у складі:

головуючого судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

за участю прокурорів Суворовської окружної прокуратури м. Одеси ОСОБА_3 , ОСОБА_4

у присутності обвинуваченого ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі Суворовського районного суду м. Одеси об`єднані обвинувальні акти у кримінальних провадженнях за №0000262 від 10.02.2018 року, №0001886 від 23.10.2018 року, №0000275 від 11.10.2022 року за обвинуваченням:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Одеси, громадянина України, з середньою спеціальною освітою, розлученого, маючого на утриманні неповнолітню дитину, працюючого неофіційно, в силу ст.89 КК України не маючого судимостей.

Зареєстрованого та фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1

у скоєнні злочинів, передбачених ст.ст.185 ч.3, 185 ч.2, 190 ч.2; 15 ч.3, 190 ч.2 КК України, -

Встановив:

На початку лютого 2018 року, більш точний час не встановлений, приблизно о 15:00 годині ОСОБА_5 за попередньою змовою з ОСОБА_6 , засудженого за тих самих обставин вироком Суворовського районного суду м. Одеси від 9.04.2020 року, який набрав законної сили, знаходячись біля будинку АДРЕСА_2 , маючи намір на таємне викрадення чужого майна, діючи навмисно з корисливих мотивів, розподіливши між собою ролі, відповідно якої ОСОБА_6 за допомогою відмички відкрив вхідні двері, після чого вони разом проникли до квартири АДРЕСА_3 , розташованої за вказаною адресою, звідки викрали майно належне потерпілій ОСОБА_7 , а саме масляний камін марки «Eurofan» вартістю 600 гривень, крісло світло-зеленого кольору вартістю 200 гривень, дві металеві газові трьох камфорні плити загальною вартістю 400 гривень, холодильник без мотору вартістю 150 гривень, пральну машину «Волга» вартістю 100 гривень, пральну машинку «Урал» вартістю 400 гривень, цинкове корито вартістю 50 гривень, дитячі санки з металевим каркасом вартістю 350 гривень, дитячу гру «Залізнична дорога» вартістю 1000 гривень, 10 рулонів миючих шпалер загальною вартістю 1000 гривень, люстру на стелю вартістю 400 гривень, кран для умивальника вартістю 200 гривень, матрац для відпочинку синього кольору з візерунком вартістю 500 гривень, праску вартістю 100 гривень та книги художньої літератури, після чого з місця скоєння злочину зникли, розпорядившись в подальшому викраденим майном на власний розсуд, тим самим завдавши потерпілій ОСОБА_7 матеріальної шкоди на загальну суму 5450 гривень.

Крім того, 21.10.2018 року у період часу з 14:00 по 15:00 годину, ОСОБА_5 , знаходячись за місцем свого мешкання, а саме в квартирі АДРЕСА_4 , маючи намір на таємне викрадення чужого майна, діючи повторно, навмисно, з корисливих мотивів, скориставшись сприятливими умовами, що за його діями ніхто не спостерігає, оскільки перебував в приміщенні вищезазначеної квартирі один, шляхом вільного доступу зайшовши до кімнати, де спав його знайомий ОСОБА_8 , таємно викрав мобільний телефон марки «Xiaomi Redmi 5» в корпусі чорного кольору імей1: НОМЕР_1 , імей2: НОМЕР_2 вартістю 4690 гривень з захисним склом на телефон вартістю 219 гривень та вбудованою карткою пам`яті торгової марки «Goodram 16GB» вартістю 289 гривень, належних потерпілому, після чого з місця скоєння злочину зник, розпорядившись в подальшому викраденим майном на власний розсуд, тим самим завдавши ОСОБА_8 матеріальної шкоди на загальну суму 5198 гривень.

Крім того, 16.09.2022 року приблизно о 14:00 годині, ОСОБА_5 перебував за фактичним місцем свого мешкання, а саме в квартирі АДРЕСА_4 , коли до нього в гості зайшов раніше знайомий йому ОСОБА_9 , який залишив свій мобільний телефон марки «Asus Tooj» в корпусі чорного кольору за зазначеною адресою проживання ОСОБА_5 , після чого вийшов з квартири за своїми справами.

Цього ж дня, 16.09.2022 року, коли ОСОБА_9 повернувся забрати свій мобільний телефон, ОСОБА_5 , знаходячись за місцем свого мешкання, діючи повторно, навмисно, маючи намір на заволодіння чужим майном шляхом обману, звернувся до ОСОБА_9 з проханням тимчасово залишити йому мобільний телефон марки «Asus Tooj» під приводом відсутності власного мобільного телефону, при цьому заздалегідь не маючи наміру повертати чуже майно. ОСОБА_9 , будучи введеним в оману та впевненим в щирості дій ОСОБА_5 , вірячи, що він поверне належний йому телефон, добровільно передав ОСОБА_5 , мобільний телефон марки «Asus Tooj» серійний номер НОМЕР_3 в корпусі чорного кольору вартістю 1000 гривень. В подальшому 8.11.2022 року ОСОБА_5 заклав мобільний телефон марки «Asus Tooj», належного потерпілому, до ломбарду ПТ «Ломбард Парус», розташованому по вул. Чорноморського козацтва, 6, прим. №601, отримавши грошові кошти у сумі 300 гривень, тим самим своїми протиправними діями спричинивши потерпілому ОСОБА_9 матеріальний збиток на загальну суму 1000 гривень.

Крім того, 17.09.2022 року приблизно о 2:30 годині, ОСОБА_5 , отримавши шляхом обману майно ОСОБА_9 , знаходячись у подвір`ї будинку АДРЕСА_5 , скориставшись сприятливими умовами, що мобільний телефон марки «Asus Tooj» серійний номер НОМЕР_3 має мобільний додаток «Viber», де залишилася можливість листування з мобільного номеру телефону ОСОБА_9 за № НОМЕР_4 з іншими особами, діючи повторно, навмисно з корисних мотивів, з метою заволодіння чужим майном шахрайським шляхом, усвідомлюючи протиправність своїх дій, через мобільний додаток «Viber» з номеру телефону ОСОБА_9 нібито від імені останнього попросив у потерпілого ОСОБА_10 позичити грошові кошти у розмірі 300 гривень, вказавши номер банківської картки за № НОМЕР_5 , що належить ОСОБА_11 , однак фактично перебувала в користуванні ОСОБА_5 . Нічого не підозрюючи, будучи введеним в оману, ОСОБА_10 добровільно переказав зазначену суму грошових коштів на наданий ОСОБА_5 картковий рахунок. Після чого ОСОБА_5 , продовжуючи реалізацію свого злочинного умислу, направленого на незаконне заволодіння майном, належного ОСОБА_10 намагався зняти грошові кошти з банківського рахунку, однак свій злочинний умисел не зміг довести до кінця по незалежним від нього причинам, так як власник банківської картки ОСОБА_11 заблокувала усі можливі операції по даній картці. Тим самим ОСОБА_5 своїми діями спричинив потерпілому ОСОБА_10 матеріальний збиток на загальну суму 300 гривень.

Крім того, 17.09.2022 року приблизно о 5:00 годині, ОСОБА_5 , отримавши шляхом обману майно ОСОБА_9 , знаходячись у подвір`ї будинку АДРЕСА_5 , скориставшись сприятливими умовами, що мобільний телефон марки «Asus Tooj» серійний номер НОМЕР_3 має мобільний додаток «Viber», де залишилася можливість листування з мобільного номеру телефону ОСОБА_9 за № НОМЕР_4 з іншими особами, діючи повторно, навмисно з корисних мотивів, з метою заволодіння чужим майном шахрайським шляхом, усвідомлюючи протиправність своїх дій, через мобільний додаток «Viber» з номеру телефону ОСОБА_9 нібито від імені останнього попросив у потерпілого ОСОБА_12 позичити грошові кошти у розмірі 1500 гривень та 2200 гривень, вказавши номер банківської картки за № НОМЕР_5 , що належить ОСОБА_11 , однак фактично перебувала в користуванні ОСОБА_5 . Нічого не підозрюючи, будучи введеним в оману, ОСОБА_12 добровільно переказав зазначені суми грошових коштів на наданий ОСОБА_5 картковий рахунок. Після чого ОСОБА_5 , продовжуючи реалізацію свого злочинного умислу, направленого на незаконне заволодіння майном, належного ОСОБА_12 , намагався зняти грошові кошти з банківського рахунку, однак свій злочинний умисел не зміг довести до кінця по незалежним від нього причинам, так як власник банківської картки ОСОБА_11 заблокувала усі можливі операції по даній картці. Тим самим ОСОБА_5 своїми діями спричинив потерпілому ОСОБА_12 матеріальний збиток на загальну суму 3700 гривень.

Крім того, 17.09.2022 року приблизно о 7:00 годині, ОСОБА_5 , отримавши шляхом обману майно ОСОБА_9 , знаходячись у подвір`ї будинку АДРЕСА_5 , скориставшись сприятливими умовами, що мобільний телефон марки «Asus Tooj» серійний номер НОМЕР_3 має мобільний додаток «Viber», де залишилася можливість листування з мобільного номеру телефону ОСОБА_9 за № НОМЕР_4 з іншими особами, діючи повторно, навмисно з корисних мотивів, з метою заволодіння чужим майном шахрайським шляхом, усвідомлюючи протиправність своїх дій, через мобільний додаток «Viber» з номеру телефону ОСОБА_9 нібито від імені останнього попросив у потерпілого ОСОБА_13 позичити грошові кошти у розмірі 2000 гривень, вказавши номер банківської картки за № НОМЕР_6 , що належить ОСОБА_14 , однак фактично перебувала в користуванні ОСОБА_5 . Нічого не підозрюючи, будучи введеним в оману, ОСОБА_13 добровільно переказав зазначену суму грошових коштів на наданий ОСОБА_5 картковий рахунок. Після чого ОСОБА_5 , продовжуючи реалізацію свого злочинного умислу, направленого на незаконне заволодіння майном, належного ОСОБА_13 , перевів у готівку грошові кошти з банківської картки за № НОМЕР_6 . Отримавши шахрайським шляхом грошові кошти, в подальшому розпорядився ними на власний розсуд, тим самим спричинивши потерпілому ОСОБА_13 матеріальний збиток на загальну суму 2000 гривень.

Крім того, 17.09.2022 року приблизно о 7:00 годині, ОСОБА_5 , отримавши шляхом обману майно ОСОБА_9 , знаходячись біля будинку №34, розташованому по вул. Чорноморського козацтва у м. Одеса, скориставшись сприятливими умовами, що мобільний телефон марки «Asus Tooj» серійний номер НОМЕР_3 має мобільний додаток «Viber», де залишилася можливість листування з мобільного номеру телефону ОСОБА_9 за № НОМЕР_4 з іншими особами, діючи повторно, навмисно з корисних мотивів, з метою заволодіння чужим майном шахрайським шляхом, усвідомлюючи протиправність своїх дій, через мобільний додаток «Viber» з номеру телефону ОСОБА_9 нібито від імені останнього попросив у потерпілого ОСОБА_15 позичити грошові кошти у розмірі 5500 гривень, вказавши номер банківської картки за № НОМЕР_6 , що належить ОСОБА_14 , однак фактично перебувала в користуванні ОСОБА_5 . Нічого не підозрюючи, будучи введеним в оману, ОСОБА_15 добровільно переказав зазначену суму грошових коштів на наданий ОСОБА_5 картковий рахунок. Після чого ОСОБА_5 , продовжуючи реалізацію свого злочинного умислу, направленого на незаконне заволодіння майном, належного ОСОБА_15 перевів у готівку грошові кошти з банківської картки за № НОМЕР_6 . Отримавши шахрайським шляхом грошові кошти, в подальшому розпорядився ними на власний розсуд, тим самим спричинивши потерпілому ОСОБА_15 матеріальний збиток на загальну суму 5500 гривень.

Допитаний у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 свою вину у пред`явленому йому обвинуваченні визнав повністю та пояснив, що у лютому 2018 року, точну дату не пам`ятає, у денний час доби зустрівся зі своїм знайомим ОСОБА_6 , який запропонував піти подивитися квартиру, яку здавали. Разом вони прийшли до будинку АДРЕСА_2 , переконавшись, що за їх діями ніхто не спостерігає, ОСОБА_6 не ключем відчинив замок вхідних дверей, вони проникли до квартири потерпілої ОСОБА_7 , звідки винесли камін, газову плиту, багато інших різних речей, перелік яких відповідає викладеному в обвинувальному акті, в подальшому викрадене майно частину продали, частину здали в пункт прийому металу.

Крім цього, у жовтні 2018 року по обіді прийшов до себе додому, зайшовши до кімнати, де спав потерпілий, який на той момент проживав у нього, побачив мобільний телефон, будучи впевненим, що за його діями ніхто не спостерігає, скориставшись сприятливими умовами, викрав мобільний телефон «Ксіомі», належного ОСОБА_16 . Вже на наступний день відшкодував потерпілому завданий збиток, будь-яких претензій до нього не має.

Крім цього, у вересні 2022 року до нього додому в гості прийшов товариш ОСОБА_17 , якого він попросив залишити йому на деякій який час для користування мобільний телефон під приводом, що не має власного. ОСОБА_9 погодився, передав йому свій мобільний телефон. В подальшому він не повернув потерпілому мобільний телефон, приблизно через місяць заклав до ломбарду за 300 гривень, отриманими коштами розпорядився на власний розсуд. Завданий ОСОБА_9 збиток добровільно відшкодував в повному обсязі, будь-яких претензій на теперішній час до нього не має.

Крім цього, 16-17 вересня 2022 року, тимчасово користуючись отриманим у ОСОБА_9 мобільним телефоном, в переписці «Вайбер» випадково виявив, що останній часто позичав гроші, в той момент у нього виник намір на заволодіння чужим майном шахрайським шляхом, у зв`язку з чим він продовжив переписку нібито від імені ОСОБА_9 , вказував номер банківської картки, якою сам користувався, потерпілі перераховували йому на рахунок грошові кошти, які він у них просив, суми переказів були різними, деякі кошти він перевів в готівку, деякі, а саме 3700 грв. та 300 грв, які перевів ОСОБА_12 , ОСОБА_10 , не зміг зняти з рахунку, так як власниця банківської картки заблокувала її. Кошти, які переказав ОСОБА_13 та ОСОБА_15 , потратив на власні потреби.

Вину у скоєнні кримінальних правопорушень визнає повністю, усвідомлюючи протиправність своїх дій, дав покази, які співпадають з пред`явленим обвинуваченням, висловлюючи щире каяття та не оспорюючи кваліфікацію дій, просив вибачення за скоєне, запевняючи, що на теперішній час в повній мірі усвідомив свою провину, більше нічого подібного вчиняти не буде, висловлюючи бажання та зобов`язуючись завданий потерпілим невідшкодований збиток компенсувати в повному обсязі.

Обсяг доказів, які були досліджені у судовому засіданні сторона обвинувачення вважала достатнім, тому відповідно до положень ч.3 ст.349 КПК України, суд, за відсутністю заперечень учасників судового провадження та за відсутністю клопотань щодо доповнення судового розгляду, дослідження інших доказів в повному обсязі, а саме допит потерпілих, свідків, повне оголошення матеріалів кримінального провадження не проводив, оскільки отримані у судовому засіданні свідчення обвинуваченого повністю відповідають фактичним обставинам скоєного кримінального правопорушення в обсязі пред`явленого обвинувачення, та докази, які містяться у матеріалах досудового розслідування ніким із учасників процесу не оспорюються.

Покази обвинуваченого, дані у ході судового засідання суд визначає допустимими доказами, оскільки вони отримані у порядку, встановленому діючим КПК України.

При цьому судом з`ясовано правильність розуміння ОСОБА_5 змісту вказаних обставин, відсутність сумнівів у добровільності його позицій та роз`яснено про правові наслідки, а саме позбавлення права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

Таким чином, судом встановлено, що ОСОБА_5 своїми діями скоїв умисні злочини, передбачені ст.ст.185 ч.3, 185 ч.2, 190 ч.2; 15 ч.3, 190 ч.2 КК України та його дії правильно кваліфіковані за ознаками:

- ст.185 ч.3 КК України за кваліфікуючими ознаками, як таємне викрадення чужого майна /крадіжка/, поєднаного з проникненням у житло, вчиненого за попередньою змовою групою осіб;

- ст.185 ч.2 КК України за кваліфікуючими ознаками, як таємне викрадення чужого майна /крадіжка/, вчиненого повторно;

- за ст.190 ч.2 КК України за кваліфікуючими ознаками, як заволодіння чужим майном шляхом обману (шахрайство), вчиненого повторно;

- за ст.ст.15 ч.3, 190 ч.2 КК України за кваліфікуючими ознаками, як незакінчений замах на заволодіння чужим майном шляхом обману (шахрайство), вчиненого повторно та його вина доведена в повному обсязі.

Відповідно до положень ст.50 ч.2 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами.

Разом з цим суд враховує положення ч.2, ч.3 ст.4 КК України за змістом якої злочинність і караність, а також інші кримінально-правові наслідки діяння визначаються законом про кримінальну відповідальність, що діяв на час вчинення цього діяння. Часом вчинення злочину визнається час вчинення особою передбаченої законом про кримінальну відповідальність дії або бездіяльності.

За правилам ст.65 ч.2 КК України, особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень.

При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_5 суд керується загальними засадами призначення покарання, зазначеними в ст.65 КК України, а саме приймає до уваги характер та ступінь тяжкості, суспільну небезпечність вчинених ним злочинів, дані про особу обвинуваченого, те, що в силу ст.89 КК України вважається особою не маючої судимості, що підтверджується спец. вимогою УІТ ГУНП в Одеській області, долученої стороною обвинувачення до матеріалів судового провадження; разом з цим має місце проживання, працює, хоча неофіційно, також суд враховує наявність у обвинуваченого позитивних планів на майбутнє, бажання вести законослухняний спосіб життя, про що свідчить його поведінка під час проведення судового засідання, негативне відношення до скоєного діяння, усвідомлення своєї провини, відсутність тяжких наслідків, разом з цим суд приймає до уваги заяви потерпілих, які долучені до матеріалів судового провадження відповідно яких претензій до обвинуваченого не має, вирішення питання щодо призначення міри покарання покладене на розсуд суду.

До обставин, що пом`якшують покарання обвинуваченому згідно ст.66 ч.1 п.п.1, 2 КК України суд відносить щире каяття, добровільне відшкодування потерпілим ОСОБА_8 , ОСОБА_9 завданого збитку.

До обставин, які обтяжують покарання, передбачені ст.67 КК України, судом не встановлено та не вказано досудовим слідством.

Крім цього, вивченням матеріалів кримінальних проваджень встановлено, що під час досудового розслідування залучення експертів для проведення експертиз не здійснювалося, у зв`язку з чим процесуальні витрати відсутні.

Як з`ясовано, речові докази у кримінальних провадженнях за №0000262 від 10.02.2018 року, №0001886 від 23.10.2018 року, №0000275 від 11.10.2022 року - відсутні.

Матеріали кримінальних проваджень досудового розслідування за №0000262 від 10.02.2018 року, №0001886 від 23.10.2018 року, №0000275 від 11.10.2022 року до обвинувального акту прокурорами не долучались, суду лише були надані характеризуючи матеріали відносно ОСОБА_5 .

Таким чином, на підставі викладеного, при визначенні виду та міри покарання ОСОБА_5 суд, з урахуванням санкції ст.ст.185 ч.3, 185 ч.2, 190 ч.2 КК України, в редакції, чинній на час ухвалення вироку, оцінюючи обставини, спосіб та мотив вчинених злочинів, характер та ступінь тяжкості, а також суспільну небезпеку скоєних діянь, які відповідно до положень ст.12 КК України відносяться до категорії тяжкого та нетяжких злочинів, приймаючи до уваги особу обвинуваченого, який у судовому засіданні свою вину визнав повністю, його негативне ставлення до скоєного, щире каяття, добровільне відшкодування завданого збитку двом з потерпілих, що у сукупності дозволяє прогнозувати, що ОСОБА_5 на теперішній час став на шлях виправлення, зробив висновки, наявне бажання вести законослухняний спосіб життя, з поведінки обвинуваченого вбачається, що він в повній мірі усвідомив свою провину, просив вибачення за скоєне, що дає підстави вважати, що на даний час він втратив свою соціальну небезпеку, є суспільно-небезпечною особою, враховуючи позицію потерпілих, висловлену в заявах, думку прокурорів щодо призначення обвинуваченому міри покарання не пов`язаної з позбавленням волі, суд дійшов до переконання, що виправлення та перевиховання ОСОБА_5 можливе без ізоляції від суспільства із застосуванням до нього ст.ст.75, 76 КК України, що на думку суду є необхідним та достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення ним нового злочину.

Вирішуючи питання щодо заходів забезпечення кримінального провадження, суд приймає до уваги ту обставину, що під час досудового розслідування ухвалою слідчого судді Суворовського районного суду м. Одеси від 18.11.2022 року відносно обвинуваченого ОСОБА_5 був застосований запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, строк дії ухвали припинив свою дію 15.01.2023 року та в подальшому під час судового провадження за відсутністю клопотань учасників процесу запобіжний захід відносно обвинуваченого не обирався, тому після набрання вироком чинності скасуванню не підлягає.

За викладених підстав, враховуючи прийняте судом рішення щодо призначення обвинуваченому міри покарання не пов`язаної з позбавленням волі, суд не вбачає необхідності в вирішенні питання щодо заходів забезпечення кримінального провадження.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.70, 75, 76 КК України, ст.ст.349, 369-371, 373-374, 395 КПК України, суд,-

Ухвалив:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винним у скоєнні злочинів, передбачених ст.ст.185 ч.3, 185 ч.2, 190 ч.2; 15 ч.3, 190 ч.2 КК України, призначивши йому покарання:

- за ст.185 ч.3 КК України у вигляді 5 років позбавлення волі;

- за ст.185 ч.2 КК України у вигляді 3 років позбавлення волі;

- за ст.190 ч.2 КК України у вигляді 2 років позбавлення волі;

- за ст.ст.15 ч.3,190 ч.2 КК України у вигляді 1 року позбавлення волі.

На підставі ст.70 ч.1 КК України визначити ОСОБА_5 остаточне покарання за сукупності кримінальних правопорушень, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, у вигляді п`яти років позбавлення волі.

Згідно ст.75 КК України звільнити ОСОБА_5 від відбування основного покарання з випробуванням, встановивши іспитовий строк - три роки.

Відповідно до положень ст.76 ч.1 п.п.1,2 КК України зобов`язати ОСОБА_5 :

1) періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

2) повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Виконання вироку в даній частині покласти на Суворовський районний відділ філії Державної установи «Центр пробації» в Одеській за місцем фактичного проживання засудженого.

Вирок суду першої інстанції набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого КПК України, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги, вирок суду набирає законної сили після ухвалення апеляційним судом рішення.

На вирок може бути подана апеляційна скарга до суду апеляційної інстанції протягом тридцяти днів з дня проголошення.

Головуючий суддя: ОСОБА_1