Провадження № 1-кс/643/1323/23
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 жовтня 2023 року слідчий суддя Московського районного суду м. Харкова ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , слідчого ОСОБА_3 , підозрюваного ОСОБА_4 , захисника підозрюваного адвоката ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Харкові погоджене прокурором клопотання старшого слідчого СВ Харківського РУП №2 ГУНП в Харківській області ОСОБА_3 у кримінальному провадженні №0003582 від 13.10.2023 року, за ознаками складу кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.345 КК України про примусове відібрання зразків, -

встановив:

17.10.2023 старший слідчий СВ Харківського РУП №2 ГУНП в Харківській області ОСОБА_3 звернувся до Московського районного суду м. Харкова із клопотанням, погодженим з прокурором Салтівської окружної прокуратури ОСОБА_6 про надання дозволу на примусове відібрання у підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , біологічних зразків букального епітелію та зразків крові.

В обґрунтування клопотання слідчий вказує, що 13.10.2023 близько 10:50 год., точний час в ході досудового розслідування не встановлений, поліцейським ОСОБА_7 , під час патрулювання ринка «Новосалтівський», розташованого за адресою: м. Харків проспект Ювілейний, 64, з метою забезпечення громадського порядку, був зупинений ОСОБА_4 , який за зовнішніми ознаками перебував у стані алкогольного (наркотичного) сп`яніння.

З метою з`ясування причин та обставин події, чи в разі необхідності задля того, аби надати допомогу чи припинити протиправне діяння, дільничний офіцер поліції ОСОБА_8 , діючи відповідно до завдань та в межах повноважень, визначених ст. ст. 2, 23 і 31 Закону України «Про Національну поліцію», п. 2 розділу І, п. 2 розділу ІІ Інструкції «З організації діяльності дільничних офіцерів поліції та поліцейських офіцерів громад», затвердженої наказом МВС № 650 від 28 липня 2017 року, власної посадової інструкції та функціональних обов`язків, підійшов до ОСОБА_4 , та, діючи згідно повноважень, передбачених ст. 31 Закону України «Про Національну поліцію», представився останньому співробітником поліції, з дотриманням ч. 3 ст. 18 вказаного закону, пред`явив в розгорнутому стані своє службове посвідчення, після чого попросив ОСОБА_4 надати підтверджуючі його особу документи, повідомити причини його поведінки, а також чи маються у нього заборонені для обігу речі.

ОСОБА_4 , в свою чергу, перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, усвідомлюючи, що перед ним знаходиться працівник правоохоронного органу, який перебуває при виконанні своїх службових обов`язків відповідно до Закону України «Про Національну поліцію», висловлюючи невдоволення діями працівника поліції, виявляючи свою зневагу, почав поводити себе агресивно, виражаючись на адресу дільничного офіцера поліції нецензурною лайкою, та, діючи умисно, реалізуючи свій раптово виниклий злочинний умисел, спрямований на спричинення тілесних ушкоджень працівнику поліції при виконанні ним своїх службових обов`язків, діючи умисно, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, посягаючи на нормальну діяльність правоохоронних органів та їх авторитет, з метою заподіяння тілесних ушкоджень працівнику правоохоронного органу, діставши з сумки, яку мав при собі, перцевий балончик «Терен-16», умисно спрямував струю газу в обличчя поліцейського ОСОБА_7 , від чого останній втратив орієнтацію через обмеження зору, викликаного впливом розпиленого газу.

Після чого, ОСОБА_4 , продовжуючи реалізацію свого злочинного умислу, направленого на нанесення тілесних ушкоджень працівнику поліції, подолавши таким чином волю поліцейського ОСОБА_7 до супротиву, умисно, тримаючи у правій руці перцевий балончик «Терен-16», повторно спрямував струю газу в обличчя останнього, чим спричинив ОСОБА_7 тілесні ушкодження, згідно довідки з КЗОЗ «Харківська міська лікарня № 14 ім. проф. Л.Л. Гіршмана» у вигляді хімічного опіку шкіри повік 1 ступеню, кон`юнктивіт 1 ступеню обох очей, міопія слабкого ступеня обох очей.

В подальшому, працівником поліції ОСОБА_7 , який діяв у відповідності до обстановки та, дотримуючись вимог ст. 44 Закону України «Про Національну поліцію», для особистого захисту та забезпечення безпеки інших осіб, була застосована фізична сила до ОСОБА_4 , а саме: спеціальні прийоми боротьби (рукопашного бою), з метою припинення протиправних дій ОСОБА_4 , та попередженню можливих негативних наслідків для оточуючих.

13.10.2023 об 11.15 год. ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , був затриманий в порядку ст. 208 КПК України.

Відповідно до п.п.1, 3 ч.1 ст.276 КПК України, на підстав добутих доказів, через наявність достатніх підстав для підозри особи у вчиненні кримінального правопорушення стосовно потерпілого ОСОБА_7 , 14.10.2023 за погодженням із прокурором Салтівської окружної прокуратури м. Харкова ОСОБА_4 , повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.345 КК України.

13.10.2023 у період часу з 14.57 год. до 15.32 год., за адресою: м. Харків, вул. Ахієзерів, 30, у ОСОБА_4 , під час його особистого обшуку, виявлено та вилучено: газовий сльозогінний балон ТЕРЕН-16.

В ході досудового розслідування прокурором Салтівської окружної прокуратури м. Харкова Харківської області ОСОБА_6 винесено постанову про відібрання біологічних зразків, а саме зразків букального епітелію та зразків крові у підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

В ході виконання вищевказаної постанови, було отримано заяву від підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , про те, що останній відмовляється надавати будь-які біологічні зразки.

Для ефективності досудового розслідування кримінального провадження необхідно провести порівняльну судову молекулярно-генетичну експертизу та судово-цитологічну експертизу по речовим доказам, які вилучені в ході досудового розслідування, для проведення якої необхідний букальний епітелій та зразки крові підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Слідчий в судовому засіданні клопотання підтримав, просив його задовольнити.

Підозрюваний ОСОБА_4 у судовому засіданні проти задоволення клопотання заперечував.

Захисник ОСОБА_5 у судовому засіданні заперечував проти задоволення клопотання, оскільки примусове відібрання зразків ДНК, згідно практики ЄСПЛ є порушенням прав підозрюваного, так як буде відбуватись без волі людини та примусово і може бути використано як викриття особи у вчиненні злочину, оскільки жодних доказів перебування ОСОБА_4 у стані алкогольного сп`яніння не надано, виявлення шприца у туалеті загального користування не доводить його належність саме ОСОБА_4 .

Слідчий суддя, дослідивши документи, оцінивши докази, якими слідчий обґрунтовує клопотання, вислухавши доводи учасників процесу, доходить такого:

За положеннями ст.131 КПК України заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження.

В свою чергу ст.22 КПК України передбачено, що кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом.

Приписами ст.26 КПК України встановлено, що сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та у спосіб, передбачених цим Кодексом.

Згідно з частиною другою статті 93 КПК України сторона обвинувачення здійснює збирання доказів шляхом проведення слідчих (розшукових) дій та негласних слідчих (розшукових) дій, витребування та отримання від органів державної влади, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ та організацій, службових та фізичних осіб речей, документів, відомостей, висновків експертів, висновків ревізій та актів перевірок, проведення інших процесуальних дій, передбачених цим Кодексом.

Відповідно ч.1 ст.245 КПК України, у разі необхідності отримання зразків для проведення експертизи вони відбираються стороною кримінального провадження, яка звернулася за проведенням експертизи або за клопотанням якої експертиза призначена слідчим суддею. У випадку, якщо проведення експертизи доручено судом, відібрання зразків для її проведення здійснюється судом або за його дорученням залученим спеціалістом.

Відповідно до ч.3 ст.245 КПК України, відібрання біологічних зразків у особи здійснюється за правилами, передбаченими ст.241 цього Кодексу. У разі відмови особи добровільно надати біологічні зразки, слідчий суддя, суд за клопотанням сторони кримінального провадження, що розглядається в порядку, передбаченому ст.ст.160-166 цього Кодексу, має право дозволити слідчому, прокурору здійснити відібрання біологічних зразків примусово.

Згідно ч.5 ст.163 КПК України слідчий суддя постановляє ухвалу про надання тимчасового доступу до речей і документів, якщо сторона кримінального провадження у своєму клопотанні доведе наявність достатніх підстав вважати, що ці речі або документи: 1) перебувають або можуть перебувати у володінні відповідної фізичної або юридичної особи; 2) самі по собі або в сукупності з іншими речами і документами кримінального провадження, у зв`язку з яким подається клопотання, мають суттєве значення для встановлення важливих обставин у кримінальному провадженні; 3) не становлять собою або не включають речей і документів, які містять охоронювану законом таємницю.

У відповідності до ч.6 ст.163 КПК України слідчий суддя постановляє ухвалу про надання тимчасового доступу до речей і документів, які містять охоронювану законом таємницю, якщо сторона кримінального провадження доведе можливість використання як доказів відомостей, що містяться в цих речах і документах, та неможливість іншими способами довести обставини, які передбачається довести за допомогою цих речей і документів.

Статтею 63 Конституції України визначене загальне право не свідчити проти себе та своїх близьких. Особа не несе відповідальності за відмову надавати свідчення або пояснення щодо себе, членів сім`ї чи близьких родичів, коло яких визначається законом.

До повноважень слідчого судді належить здійснення у порядку, передбаченому КПК України, судового контролю за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні (п. 18 ч. 1 ст. 3 КПК України).

За практикою Європейського суду з прав людини фізична недоторканість особи охоплюється поняттям «приватне життя», що охороняється статтею 8 Конвенції (рішення від 26 березня 1985 року у справі «X та У проти Нідерландів») і стосується найбільш інтимних аспектів приватного життя, а обов`язкове медичне втручання, навіть незначне, становить втручання у це право.

У правових висновках ЄСПЛ у справах «Яллог проти Німеччини» (рішення від 11.07.2006 року), «Функе проти Франції» (рішення від 25.02.1993 року), «Джей.Бі. проти Швейцарії» (рішення від 03.05.2001 року) зазначалось про недопущення застосування до особи примусових заходів задля отримання від неї даних, які можуть бути використані як підстава для висунення обвинувачення такій особі. Викладені в даних справах висновки ЄСПЛ не означають того, що відібрання біологічних зразків в примусовому порядку в будь-якому разі суперечить Конвенції. Натомість, коли ж біологічні зразки в особи вилучаються з метою встановлення причетності її до вчинення злочину, і обумовлені відсутністю інших доказів для обґрунтованості висунення підозри, то примусове їх надання суперечитиме положенням ст. 6 Конвенції та в такому випадку порушуються і засади, закріплені ст. 63 Конституції України та ст. 18 КПК України.

ЄСПЛ допускає можливість здійснення примусового отримання зразків для дослідження, водночас регламентуючи чіткі умови та порядок здійснення такого втручання, наголошуючи, що отримання біологічних зразків можна проводити тільки за розпорядженням уповноваженої на це посадової особи, його може робити тільки акредитований лікар.

Біологічні зразки в особи вилучаються з метою встановлення причетності її до вчинення кримінального правопорушення, але примусове їх надання суперечитиме положенням ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, адже право не свідчити проти себе має будь-яка особа. Враховуючи практику та рішення Європейського Суду доцільно зауважити на тому, що біологічні зразки у особи можуть бути отримані поза її згодою лише тоді, коли метою відібрання таких зразків не є отримання доказів обвинувачення особи, яка надає такі зразки.

Відповідно до статті 17 Закону України «Про виконання рішення та застосування практики Європейського Суду з прав людини», суди застосовують Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод і практику Європейського Суду з прав людини, як джерело права.

За наведених обставин, враховуючи процесуальний статус ОСОБА_4 , який є підозрюваним у даному кримінальному провадженні, а також наявність доказів того, що останній має відношення до вилученого медичного шприца із голкою з нашаруванням РБК, оскільки відповідно до пояснень потерпілого ОСОБА_7 «13.10.2023 близько 10.50 год при обході території ринку «Новосалтівський» він зайшов до однієї з кабінок туалету і почув, як у сусідній кабінці туалету знаходився чоловік, який по звуку набирав шпиць. Він вийшов з туалету і почав чекати того, хто вийде з туалету. Коли на вулицю вийшов цей чоловік, він зразу помітив, що той має неохайний зовнішній вигляд, з явними ознаками алкогольного чи наркотичного сп`яніння. Для того, щоб переконатися, що цей чоловік дійсно робив собі будь-які ін`єкції, він зайшов до приміщення туалету, де був той чоловік, і в смітнику побачив шприц», вимоги слідчого, викладені у клопотанні про примусове відібрання зразків, про відібрання зразків крові у ОСОБА_4 для проведення судово-цитологічної експертизи є обґрунтованими.

При цьому, отримані за результатами судової молекулярно-генетичної експертизи фактичні дані мають суттєве значення для встановлення обставин у кримінальному провадженні, та можуть бути використані як докази, для досягнення повноти, всебічності та неупередженості розслідування, а також з врахуванням того, що сторона обвинувачення довела наявність достатніх підстав вважати, що відібрання букального епітелію підозрюваного ОСОБА_4 необхідно для проведення експертного дослідження, а сама по собі отримана інформація або в сукупності з іншими речами і документами кримінального провадження, у зв`язку з яким подається клопотання, має суттєве значення для встановлення обставин у кримінальному провадженні; ці відомості можуть бути використані як докази у кримінальному провадженні, а також доведення винуватості або невинуватості підозрюваного, слідчий суддя вважає за необхідне надати дозвіл на здійснення примусового відібрання відбитків пальців лівої та правої руки, а також долонь для проведення судової молекулярно-генетичної експертизи в даному кримінальному проваджені, слідчий суддя приходить до висновку про задоволення клопотання.

Водночас, слідчий суддя зазначає, що з метою дотримання прав особи та належного відбору біологічних зразків, такий відбір необхідно здійснювати із залученням відповідних спеціалістів та/або експертів.

На підставі викладеного і керуючись ст. ст.107, 159, 163, 164, 245, 309, 372 КПК України, -

постановив :

Клопотання старшого слідчого СВ Харківського РУП №2 ГУНП в Харківській області ОСОБА_3 у кримінальному провадженні №0003582 від 13.10.2023 року, за ознаками складу кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.345 КК України, примусове відібрання зразків букального епітелію та зразків крові у підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який наразі перебуває у ДУ «Харківській слідчий ізолятор», для проведення судової молекулярно-генетичної експертизи та судово-цитологічної експертизи - задовольнити.

Дозволити старшому слідчому СВ Харківського РУП №2 ГУНП в Харківській області ОСОБА_3 примусово відібрати зразки крові, зразки букального епітелію підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Здійснення примусового відбирання зразків крові та букального епітелію у підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , доручити співробітникам Харківського РУП №2 ГУНП в Харківській області із залученням спеціалістів.

Встановити строк дії цієї ухвали один місяць, тобто до 19.11.2023.

Ухвала підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1