Номер провадження: 11-сс/813/1930/23
Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18.12.2023 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд у складі:

головуючий суддя ОСОБА_2 ,

судді: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

за участю:

секретаря судового засідання ОСОБА_5 ,

прокурора ОСОБА_6 ,

захисника ОСОБА_7 ,

підозрюваного ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому матеріали кримінального провадження №0000622 від 20.11.2023 рокуза апеляційною скаргою прокурора Приморської окружної прокуратури м. Одеси ОСОБА_9 на ухвалу слідчого судді Приморського районного суду м. Одеси від 22.11.2023 року, щодо:

ОСОБА_8 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в м. Одеса, громадянин України, має середню освіту, офіційно не працевлаштований, офіційно не одружений, зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не одноразово судимого, останній раз 14.07.2021 Суворовським районним судом м. Одеси за ч.1ст.309,

підозрюваного у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.186КК України,

встановив:

В провадженні СВ ВП №1 ОРУП №1 ГУНП в Одеській області перебувають матеріали кримінального провадження №0000622 від 20.11.2023 року, за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.186 КК України ОСОБА_8 , за наступних обставин.

Досудовим розслідуванням встановлено, що 20 листопада 2023 року, приблизно о 11:10 год, ОСОБА_8 перебував за адресою: м. Одеса, вул. Розкидайлівська, 69/71, на парковці для автомобілів біля Медичного дому «Одрекс».

Достовірно знаючи, що відповідно до Указу Президента України від 24.02.2022 №64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні», затвердженого Законом України від 24.02.2022 № 2102-ІХ, з 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб введено в Україні військовий стан, який станом на 21.11.2023 відповідно до Указу Президента України від 06.11.2023 №734/2023 «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні», затвердженого Законом України від 08.11.2023 №3429-ІХ з 05 години 30 хвилин 16 листопада 2023 року був продовжений строком на 90 діб, маючи прямий умисел, направлений на відкрите викрадення чужого майна, та переслідуючи мету незаконного збагачення, впевнившись, що його дії залишаються непоміченими для оточуючих, ОСОБА_8 , діючи з корисливих мотивів, підійшов до велосипеду червоного кольору, який належить ОСОБА_10 та був пристебнутий до стовпа, зняв з керма вказаного велосипеда ліхтарик марки IPSXP 2023 NEW-8500, вартістю 877 грн. В цей час до нього підбіг ОСОБА_10 та почав вимагати у ОСОБА_8 повернути ліхтарик, проте останній, ігноруючи вимоги потерпілого, покинув місце вчинення кримінального правопорушення та розпорядився викраденим майном на власний розсуд, тим самим спричинивши потерпілому ОСОБА_10 матеріальний збиток у розмірі 877 гривень.

20.11.2023 року ОСОБА_8 затримано в порядку ст.208 КПК України.

20.11.2023 року ОСОБА_8 повідомлено про підозру у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.186 КК України, а саме: відкрите викрадення чужого майна (грабіж), вчинене в умовах воєнного стану.

22.11.2023 року слідчий звернувся до слідчого судді з клопотанням, погодженим прокурором про застосування до підозрюваного запобіжного заходу у виді тримання під вартою, з визначенням розміру застави 80 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що складає 214720 гривень.

Клопотання мотивоване тим, що ОСОБА_8 обґрунтовано підозрюється у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення, а також запобігання передбачених ч.1 ст.177 КПК України ризикам: переховування від органів досудового розслідування, суду; незаконного впливу на потерпілого та свідків; вчинити інше кримінальне правопорушення.

Оскарженою ухвалою судді слідчого відмовлено в задоволенні клопотання органу досудового розслідування та підозрюваному обрано запобіжний захід у виді домашнього арешту за адресою: АДРЕСА_1 , заборонивши підозрюваному залишати житло у період часу із 22 години до 06 години щодоби, з покладенням обов`язків передбачених ч.5 ст.194 КПК України, строком до 20.01.2024 року.

Обґрунтовуючи рішення про відмову в застосуванні запобіжного заходу у виді тримання під вартою та застосувавши запобіжний захід у виді домашнього арешту, слідчий суддя послався на наявність обґрунтованої підозри у скоєнні інкримінованого підозрюваному кримінального правопорушення та наявність ризиків, визначених ч.1 ст.177 КПК України. Слідчий суддя зазначив, що застосування більш м`якого запобіжного заходу, ніж тримання під вартою, може забезпечити відповідну процесуальну поведінку підозрюваного в майбутньому з точки зору виконання покладених на нього процесуальних зобов`язань та прийшов до висновку про достатність застосування до підозрюваного домашнього арешту.

Не погоджуючись з ухвалою слідчого судді прокурор подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати ухвалу та постановити нову, якою задовольнити клопотання слідчого та застосувати до підозрюваного запобіжний захід у виді тримання під вартою, в межах строку досудового розслідування. Прокурор стверджує, що застосування до підозрюваного більш м`якого запобіжного заходу ніж тримання під вартою, є не співмірним з існуючими у кримінальному провадженні ризиками, оскільки в Суворовському районному суді м. Одесі перебуває на розгляді 3 обвинувальних акти за обвинуваченням ОСОБА_8 за ч.1 ст.263, ч.1 ст.263-1, за ч.4 ст.185, за ч.4 ст.185 КК України, а в Приморському районному суді м. Одеси перебуває за розгляді обвинувальний акт за обвинуваченням останнього за ч. ст.198, ч.2 ст.289 КК України та в даному провадження ухвалою суду від 15.08.2021 року останній оголошений у розшук, що вочевидь свідчить про його стійке бажання до скоєння злочинів та небажання стати на шлях виправлення. ОСОБА_8 не одружений, не працює, утриманців не має, джерела доходів останнього невідомі, що свідчить про відсутність міцних соціальних зв`язків.

Заслухавши суддю-доповідача; прокурора, яка підтримала апеляційну скаргу прокурора ОСОБА_9 ; думку підозрюваного та його захисника, які заперечували проти задоволення апеляційної скарги; обговоривши доводи апеляційної скарги; колегія суддів дійшла висновку про таке.

Частина перша ст. 404 КПК України (далі КПК) передбачає, що суд апеляційної інстанції переглядає рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Відповідно до вимог ст. 2 КПК основним завданням кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден не винуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Стаття 370 КПК передбачає, що судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до ст. 94 цього Кодексу. Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.

Питання, які слідчий суддя повинен вирішити при застосуванні/продовженні відносно особи запобіжного заходу у виді тримання під вартою визначені положеннями ст.ст. 177, 178, 183 КПК.

Відповідно до вимог ст. 177 КПК, підставою для продовження запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді вважати, що підозрюваний може перешкоджати кримінальному провадженню чи вчинити інше правопорушення.

Відповідно до ч. 1 ст. 183 КПК тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст.177 КПК.

Розглядаючи клопотання про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою для прийняття законного і обґрунтованого рішення, суд, відповідно до ст.178 КПК та практики Європейського суду з прав людини, крім наявності вищезазначених обставин, повинен врахувати тяжкість кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється особа та особисті обставини життя особи, які можуть свідчити на користь збільшення (зменшення) ризику переховування від правосуддя чи інших способів неналежної процесуальної поведінки.

Так, відповідно до ст.ст. 177, 178 КПК та практики Європейського суду з прав людини, висновки про ступінь ризиків та неможливість запобігання їм більш м`яких запобіжних заходів, мають бути зроблені за результатами сукупного аналізу обставин злочину та особистості підозрюваного (його характеру, моральних якостей, способу життя, сімейних зв`язків, постійного місця роботи, утриманців), поведінки підозрюваного під час розслідування злочину (наявність або відсутність спроб ухиляння від органів влади), поведінки підозрюваного під час попередніх розслідувань (способу життя взагалі, способу самозабезпечення, системності злочинної діяльності, наявності злочинних зв`язків).

При цьому, слідчому судді слід мати на увазі, що обмеження розгляду клопотання про застосування/продовження запобіжного заходу у виді тримання під вартою лише переліком законодавчих (стандартних) підстав для його застосування без встановлення їх наявності та обґрунтованості до конкретної особи, є порушенням вимог п. 4 ст. 5 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод (Рішення Європейського суду з прав людини «Харченко проти України», «Белевитський проти Росії»).

За результатами розгляду клопотання органу досудового розслідування слідчий суддя не погодився з доводами клопотання про необхідність застосування до підозрюваного запобіжного заходу у виді тримання під вартою та відмовив у задоволенні клопотання слідчого, застосувавши запобіжний захід у виді домашнього арешту.

Відповідно до практики ЄСПЛ «обґрунтованість підозри, на якій має ґрунтуватися арешт, складає суттєву частину гарантії від безпідставного арешту і затримання, закріпленої у статті 5 §1(с) Конвенції». За визначенням ЄСПЛ «обґрунтована підозра у вчиненні кримінального злочину, про яку йдеться у статті 5 §1(с) Конвенції, передбачає наявність обставин або відомостей, які переконали б неупередженого спостерігача, що ця особа, можливо, вчинила певний злочин» («K.-F. проти Німеччини», 27 листопада 1997, §57).

Апеляційний суд констатує, що у відповідності до положень ч. 2 ст. 94 КПК, жоден доказ не має наперед встановленої сили, та всі доказі в даному кримінальному провадженні підлягають ретельній перевірці з наступною їх оцінкою у відповідності до положень ч.1 ст.94 КПК.

З урахуванням конкретних обставин кримінального провадження, в якому ОСОБА_8 оголошено про підозру та практики ЄСПЛ, апеляційний суд вважає, що надані слідчим до клопотання докази, в своїй сукупності, на даній стадії досудового розслідування, вказують на обґрунтованість висунутої підозри.

Враховуючі конкретні обставин справи, колегія суддів вважає, що на теперішній час відсутня нагальна потреба для застосування до підозрюваного запобіжного заходу у виді тримання під вартою, враховуючи особу підозрюваного та відсутність фактів порушення ним умов домашнього арешту з дня винесення оскарженої ухвали.

У судовому засіданні апеляційного суду прокурором не надано доказів, які вказують, що застосований оскарженою ухвалою до підозрюваного запобіжний захід у виді цілодобового домашнього арешту, не забезпечує належної процесуальної поведінки підозрюваного.

Сторона захисту у судовому засіданні апеляційного суду зазначила, що ОСОБА_8 розкаюється у скоєному, співпрацює зі слідством, домашній арешт не порушує, на першу вимогу апеляційного суду з`явився у судове засідання, що свідчить про відсутність ризиків.

Колегія суддів звертає увагу, що клопотання слідчого про обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою підозрюваного, яке погодженого прокурором ОСОБА_9 , не містить посилання на наявність інших кримінальних проваджень в місцевому суді та те, що в одному з них ОСОБА_8 перебуває у розшуку, на відміну від апеляційної скарги прокурора.

Крім того, наявність декількох обвинувальних актів не свідчить про те, що ОСОБА_8 визнаний винуватим по цим провадженням, з огляду на презумпцію невинуватості.

За наведених обставин колегія суддів вважає, що слідчий суддя дійшов вірного висновку про застосування більш м`якого запобіжного заходу, та враховує, що підозрюваний за першим викликом з`явився до апеляційного суду для розгляду клопотання про застосування до нього найсуворішого запобіжного заходу, що вказує на те, що заявлений прокурором ризик можливого переховування фактично відсутній.

Відповідно до приписів ч. 3 ст. 407 КПК, за наслідками апеляційного розгляду за скаргою на ухвали слідчого судді чи ухвали суду про обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою, про зміну іншого запобіжного заходу на запобіжний захід у виді тримання під вартою, а також про продовження строку тримання під вартою, постановлені під час судового провадження в суді першої інстанції до ухвалення судового рішення по суті, суд апеляційної інстанції має право: 1) залишити ухвалу без змін; 2) скасувати ухвалу і постановити нову ухвалу.

Враховуючи встановлені апеляційним судом обставини, колегія суддів приходить до висновку про відсутність підстав для задоволення апеляційної скарги прокурора та скасування оскарженої ухвали слідчого судді.

Керуючись ст.ст. 376, 405,419, 422, 424, 532 КПК України, апеляційний суд,

постановив:

Апеляційну скаргу прокурора Приморської окружної прокуратури м. Одеси ОСОБА_9 залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді Приморського районного суду м. Одеси від 22.11.2023 року, якоюпідозрюваному ОСОБА_8 обрано запобіжний захід у виді домашнього арешту, у кримінальному провадженні №0000622 від 20.11.2023 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення й оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді Одеського апеляційного суду

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4