КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 11-cc/824/3077/2023 Слідчий суддя в 1-й інстанції: ОСОБА_1
Категорія: ст. 170 КПК Доповідач: ОСОБА_2
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 вересня 2023 року місто Київ

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду у складі:

головуючої судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі судового засідання ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду апеляційну скаргу представника ОСОБА_6 в інтересах власника майна ОСОБА_7 на ухвалу слідчого судді Печерського районного суду міста Києва від 14 грудня 2022 року, -

ВСТАНОВИЛА:

Ухвалою слідчого судді Печерського районного суду міста Києва від 14.12.2022 року задоволено клопотання прокурора першого відділу управління процесуального керівництва досудовим розслідуванням та підтримання публічного обвинувачення Департаменту нагляду за додержанням законів Національною поліцією України та органами, які ведуть боротьбу з організованою злочинністю, Офісу Генерального прокурора ОСОБА_8 та накладено арешт на автомобіль марки LEXUS RX 350, номерний знак НОМЕР_1 , що на праві приватної власності належить ОСОБА_7 (згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_2 ), шляхом заборони його користування, розпорядження та відчуження.

Не погоджуючись з прийнятим рішенням суду першої інстанції, представник ОСОБА_6 в інтересах власника майна ОСОБА_7 подав апеляційну скаргу у якій просив скасувати ухвалу слідчого судді Печерського районного суду міста Києва від 14.12.2022 року та постановити нову ухвалу, якою у задоволенні клопотання про арешт майна відмовити.

Щодо пропуску строку на апеляційне оскарження апелянт зазначає, що розгляд клопотання про арешт майна здійснювався без повідомлення власника майна та представника, з копією оскаржуваної ухвали апелянт ознайомився 19.04.2023 року, подана апеляційна скарга відповідно до трекінгу відправлень 22.04.2023 року.

В обґрунтування доводів апеляційної скарги апелянт зазначає, що у разі тимчасового вилучення майна під час огляду, клопотання про арешт такого майна повинно бути подано слідчим, прокурором протягом 48 годин після вилучення даного майна, однак дані вимоги КПК України були проігноровані прокурором.

Крім того, слідчим суддею проігноровано, що ухвалою Богунського районного суду м. Житомира від 22.04.2021 року було скасовано арешт на даний автомобіль.

Враховуючи вищевикладене ухвала слідчого судді є необґрунтованою, невмотивованою та такою, що не відповідає вимогам КПК України.

В судове засідання прокурор, власник майна чи його представник не з`явилися, хоча були належним чином повідомлені про дату та час призначеного судового розгляду.

Крім того, апеляційний суд приймає до уваги практику Європейського суду з прав людини, відповідно до якої сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана бути зацікавленою провадженням у її справі, добросовісно виконувати процесуальні обов`язки.

За таких обставин колегія суддів приходить до висновку про можливість розгляду апеляційної скарги за відсутності апелянта та прокурора, що не суперечить положенням ч. 1 ст. 172 та ч. 4 ст. 405 КПК України.

Як вбачається з матеріалів судового провадження, що ГСУ НП України проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0003632 від 26.09.2020 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України.

Досудовим розслідуванням зазначено, що 26.09.2020 року о 01 год.30 хв. біля буд. № 6 на вул. Короленка в м. Житомирі ОСОБА_9 , керуючи мотоциклом HUSQVARNA, учинив зіткнення з припаркованим праворуч автопоїздом MAN TGX 26.440 з напівпричепом BODEX KIS 3WA. Після зіткнення ОСОБА_9 впав на зустрічну смугу руху, де на нього наїхав автомобіль LEXUS RX 350, номерний знак НОМЕР_3 , під керуванням водія ОСОБА_10 . Після цього водій ОСОБА_10 з місця пригоди зникла, а мотоцикліст ОСОБА_9 від отриманих тілесних ушкоджень загинув.

Крім того, 26.09.2020 року в період часу з 02 год.10 хв. по 05 год. 33 хв. працівниками органу досудового розслідування на підставі ч. 1 ст. 237 КПК України з метою виявлення та фіксації відомостей щодо обставин вчинення кримінального правопорушення (злочину), проведено огляд місця дорожньо-транспортної пригоди в ході якого зафіксовано слідову інформацію, яка має значення для подальшого розслідування. Також було зафіксовано, що автомобіль, яким було скоєно наїзд на ОСОБА_9 з місця пригоди зник.

Цього ж дня, тобто 26.09.2020 року проведено огляд місця події, в ході якого оглянуто автомобіль марки LEXUS RX 350, номерний знак НОМЕР_1 , на якому були виявлені механічні пошкодження утворені внаслідок дорожньо-транспортної пригоди.

07.12.2022 року прокурор першого відділу управління процесуального керівництва досудовим розслідуванням та підтримання публічного обвинувачення Департаменту нагляду за додержанням законів Національною поліцією України та органами, які ведуть боротьбу з організованою злочинністю, Офісу Генерального прокурора ОСОБА_8 звернувся до Печерського районного суду м. Києва з клопотанням про накладення арешту

на автомобіль марки LEXUS RX 350, номерний знак НОМЕР_1 , що на праві приватної власності належить ОСОБА_7 (згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_2 ), шляхом заборони його користування, розпорядження та відчуження.

Ухвалою слідчого судді Печерського районного суду міста Києва від 14.12.2022 року задоволено клопотання прокурора першого відділу управління процесуального керівництва досудовим розслідуванням та підтримання публічного обвинувачення Департаменту нагляду за додержанням законів Національною поліцією України та органами, які ведуть боротьбу з організованою злочинністю, Офісу Генерального прокурора ОСОБА_8 та накладено арешт на автомобіль марки LEXUS RX 350, номерний знак НОМЕР_1 , що на праві приватної власності належить ОСОБА_7 (згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_2 ), шляхом заборони його користування, розпорядження та відчуження.

З таким рішення слідчого судді колегія суддів погоджується з огляду на наступне.

При застосуванні заходів забезпечення кримінального провадження слідчий суддя повинен діяти у відповідності до вимог КПК України та судовою процедурою гарантувати дотримання прав, свобод та законних інтересів осіб, а також умов, за яких жодна особа не була б піддана необґрунтованому процесуальному обмеженню.

Зокрема, при вирішенні питання про арешт майна для прийняття законного та справедливого рішення слідчий суддя, згідно ст. ст. 94, 132, 173 КПК України, повинен врахувати правову підставу для арешту майна, можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні або застосування щодо нього конфіскації, в тому числі і спеціальної, наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою, розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження, а також наслідки арешту майна для підозрюваного, третіх осіб.

Відповідні дані мають міститися і у клопотанні слідчого чи прокурора, який звертається з проханням арештувати майно, оскільки відповідно до ст. 1 Першого протоколу Конвенції про захист прав та основоположних свобод, будь-яке обмеження права власності повинно здійснюватися відповідно до закону, а отже суб`єкт, який ініціює таке обмеження, повинен обґрунтувати свою ініціативу з посиланням на норми закону.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Згідно з ч. 2 ст. 170 КПК України, арешт майна допускається з метою, зокрема, і збереження речових доказів.

У випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

У відповідності до ч. 10 ст. 170 КПК України, арешт може бути накладено у встановленому цим КПК порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна.

Приймаючи рішення, слідчий суддя місцевого суду зазначених вимог закону дотримався.

Задовольняючи дане клопотання, слідчий суддя, прийшов до висновку про наявність підстав, передбачених ст. 170 КПК України, для накладення арешту на вищевказаний автомобіль, оскільки в даному кримінальному провадженні він відповідає критеріям, визначеним в ст. 98 КПК України.

Відповідно до ст.98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддями вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Доводи представника, що слідчим суддею не взято до уваги, що арешт на даний автомобіль був скасований, не можуть бути прийняті колегією суддів, оскільки, процесуальне законодавство не забороняє прокурору повторно звертатися з клопотанням про накладення арешту на майно.

Колегія суддів приходить до висновку, що на даному етапі достатньою мірою підтверджується наявність факту вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України.

Колегія суддів за вищенаведених обставин приходить до висновку, що вказане майно має значення речового доказу у даному кримінальному провадженні, оскільки містить відомості та може бути використане, як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження та по суті розглядається як знаряддя вчинення кримінальних правопорушень за якими здійснюється досудове розслідування.

Колегія суддів, уважно дослідивши клопотання про накладення арешту на майно та додані до нього матеріали, також звертає увагу, що арешт майна з підстав передбачених ч. 2, 3 ст. 170 КПК України по суті являє собою форму забезпечення доказів і є самостійною правовою підставою для арешту майна поряд з забезпеченням цивільного позову та конфіскацією майна та, на відміну від двох останніх правових підстав, не вимагає оголошення підозри у кримінальному провадженні і не пов`язує особу підозрюваного з можливістю арешту такого майна.

Таким чином, колегія суддів вважає, що слідчий суддя обґрунтовано, всупереч доводам представника, у відповідності до вимог ст. ст. 132, 170 - 173 КПК України, наклав арешт на автомобіль, з метою забезпечення його збереження, врахувавши і наслідки від вжиття такого заходу забезпечення кримінального провадження для інших осіб та забезпечивши своїм рішенням унеможливлення настання наслідків, які можуть перешкоджати кримінальному провадженню.

При цьому колегія суддів вважає за необхідне зазначити, що відповідно до абз. 2 ч. 1 ст. 174 КПК України, арешт майна може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Інші доводи апелянта не є безумовними підставами для скасування ухвали слідчого судді.

Істотних порушень норм КПК України, які могли б стати підставою для скасування ухвали слідчого судді, зі змісту апеляційної скарги колегією суддів не виявлено, тому апеляційна скарга задоволенню не підлягає.

Керуючись ст. ст. 170, 171, 173, 309, 376, 404, 405, 407, 422 КПК України, колегія суддів, -

ПОСТАНОВИЛА:

Ухвалу слідчого судді Печерського районного суду міста Києва від 14 грудня 2022 року, якою задоволено клопотання прокурора першого відділу управління процесуального керівництва досудовим розслідуванням та підтримання публічного обвинувачення Департаменту нагляду за додержанням законів Національною поліцією України та органами, які ведуть боротьбу з організованою злочинністю, Офісу Генерального прокурора ОСОБА_8 та накладено арешт на автомобіль марки LEXUS RX 350, номерний знак НОМЕР_1 , що на праві приватної власності належить ОСОБА_7 (згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_2 ), шляхом заборони його користування, розпорядження та відчуження, - залишити без змін, а апеляційну скаргу представника ОСОБА_6 в інтересах власника майна ОСОБА_7 , - залишити без задоволення.

Ухвала апеляційного суду є остаточною й оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

СУДДІ:

__________________ ______________________ ____________________

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4