Справа № 743/523/23
Провадження № 1-кп/737/13/24
УХВАЛА

02 лютого 2024 р. смт Куликівка

Куликівський районний суд Чернігівської області у складі головуючого судді ОСОБА_1 ,за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 в режимі відеоконференції,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

захисника обвинуваченого ОСОБА_5 ,

потерпілої ОСОБА_6 в режимі відеоконференції,

представника потерпілої особи - ОСОБА_7 в режимі відеоконференції,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт Куликівка клопотання прокурора про продовження строку тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_4 , який обвинувачується за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України

ВСТАНОВИВ:

На розгляді в Куликівському районному суді Чернігівської області перебуває кримінальне провадження за № 0000270 за обвинуваченням ОСОБА_4 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України.

31.01.2024 року до суду надійшло клопотання прокурора про продовження строку тримання під вартою стосовно обвинуваченого ОСОБА_4 .

Прокурор в судовому засіданні підтримав дане клопотання, обгрунтовуючи його тим, що в ході досудового розслідування по даній справі зібрано достатньо доказів, які дають підстави для обгрунтованої підозри ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України, а саме в умисному протиправному заподіянні смерті ОСОБА_8 , а також наявністю ризиків, передбачених п.п. 1, 3, 4, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме: спроба переховуватись від суду, незаконно впливати на свідків у цьому ж кримінальному провадженні, перешкоджати у кримінальному провадженні, вчинити інше кримінальне правопорушення.

В клопотанні зазначено, що ризики, передбачені ст. 177 КПК України, які встановлені ухвалою Деснянського районного суду міста Чернігова від 24.01.2023 року не зменшилися та продовжують існувати. ОСОБА_4 , який обгрунтовано обвинувачується у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України, що відноситься до категорії особливо тяжких злочинів, усвідомлюючи невідворотність покарання, може переховуватися від суду з метою уникнення покарання.

Крім того, обвинувачений може незаконно впливати на свідків в даному кримінальному провадженні, оскільки достовірно знає їх місце перебування. Враховуючи вказані обставини, обвинувачений, перебуваючи на волі, матиме реальну можливість незаконно впливати на вказаних свідків у різних формах з метою їх спонукання до ненадання показів, перекручування чи спотворення обставин, що їм відомі. З метою уникнення чи пом`якшення покарання обвинувачений може створити штучні докази та підбурити осіб з числа військовослужбовців військової частини НОМЕР_1 , які не були свідками кримінального правопорушення до дачі завідомо неправдивих свідчень на підтвердження висунутих ним у подальшому захисних версій.

Ризик, передбачений п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України обгрунтовується тим, що ОСОБА_4 є військовослужбовцем та з метою ухилення від відповідальності може вчинити кримінальні правопорушення проти встановленого порядку несення військової служби.

На думку прокурора, вищевикладене свідчить про неможливість запобігти вказаним ризикам шляхом застосування більш м`яких запобіжних заходів, наявні ризики, не зникли та не зменшилися, а тому існують підстави для продовження ОСОБА_4 запобіжного заходу у виді тримання під вартою без застосування застави.

Потерпіла та її представник повністю підтримали клопотання прокурора.

Обвинувачений ОСОБА_4 заперечував проти задоволення клопотання прокурора про продовження йому запобіжного заходу, просив змінити йому запобіжний захід на цілодобовий домашній арешт, вважає, що для цього є всі підстави, оскільки він не тікав із місця вчинення злочину, буде виконувати всі вимоги прокурора та суду і з`являтися на першу ж вимогу, просив врахувати, що в нього малолітня дитина та хвора матір.

Захисник обвинуваченого ОСОБА_5 заперечив проти задоволення даного клоптання, вважає, що ризики, про які йдеться в клопотання не підтверджені жодними доказами, просив обрати обвинуваченому домашній арешт.

Суд, заслухавши думки учасників судового засідання, приходить до наступних висновків.

У відповідност до вимог ч. 2 ст. 177 КПК України підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави вважати, що підозрюваний може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

З обвинувального акту та реєстру матеріалів досудового розслідування вбачається наявність обґрунтованої підозри у вчиненні обвинуваченим кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України, а також наявність ризиків, передбачених п.п. 1, 3, 4, 5, ч.1 ст.177 КПК України: можливості переховуватись від суду, незаконно впливати на свідків у цьому ж кримінальному провадженні, перешкодити у кримінальному провадженні, вчинити інше кримінальне правопорушення.

Згідно з вимогами ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу.

Під час досудового розслідування стосовно обвинуваченого було застосовано запобіжний захід у виді тримання під вартою відповідно до ухвали слідчого судді Деснянського районного суду міста Чернігова від 24.01.2023 року, який неодноразово продовжувався.

При обранні запобіжного заходу ОСОБА_4 суд враховував обставини, передбачені ст. 178 КПК України, а саме: вагомість наявних доказів про вчинення обвинуваченим кримінального правопорушення; тяжкість покарання у виді позбавлення волі на строк від семи до п`ятнадцяти років, що загрожує обвинуваченому у разі визнання його винуватим у кримінальному правопорушенні, передбаченому ч. 1 ст. 115 КК України; вік та стан здоров`я обвинуваченого, що не перешкоджає застосуванню до нього такого запобіжного заходу, як тримання під вартою та обвинуваченому було встановлено запобіжний захід у виді тримання під вартою.

Відповідне кримінальне провадження перебуває в Куликівському районному суді Чернігівської області на стадії судового слідства, тому ризики перешкоджання кримінальному провадженню, незаконного впливу на свідків та переховування від суду не зменшилися та зберігаються.

Вирішуючи питання про продовження дії запобіжного заходу у виді тримання під вартою, чи зміни запобіжного заходу на більш м`який, не пов`язаний з триманням під вартою, суд враховує положення статті 5 Конвенції про захист прав та основоположних свобод людини, а також практику Європейського суду з прав людини, згідно з якою обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою, та те, що запобіжний захід може бути змінений, якщо суттєво змінилися обставини, які були взяті до уваги при обранні запобіжного заходу, або ж виникли нові обставини після прийняття попереднього рішення про застосування запобіжного заходу про які не було відомо на час прийняття рішення, а також, що продовження строку тримання під вартою можливе тільки за наявності конкретного суспільного інтересу, який, незважаючи на презумпцію невинуватості, превалює над принципом поваги до свободи особистості, рішення ЄСПЛ у справах "Белевитський проти росії" від 01 березня 2007 року, "Харченко проти України" від 10 лютого 2011 року та враховує дані про особу обвинуваченого, обставини у справі, в тому числі характер протиправних діянь, які інкримінуються обвинуваченому, обгрунтованість звинувачень, можливості перешкодити інтересам правосуддя, зокрема, ухиленню від суду, вплив на свідків, потерпілу, вчинення іншого кримінального правопорушення.

Під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу, за нормами ч. 1 ст. 194 КПК України суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про наявність обгрунтованої підозри у вчиненні обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, перебачених ст. 177 цього Кодексу, на які вказує прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризикам.

Враховуючи наявність обґрунтованого обвинувачення у вчиненні обвинуваченим кримінального правопорушення, тяжкість кримінального правопорушення, в якому обвинувачується ОСОБА_4 , наявність встановлених ризиків, які не зменшилися, суд дійшов висновку, що продовження застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою забезпечить виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а саме: неухильно з`являтися на виклик до суду, убезпечить від впливу обвинуваченого на свідків, дасть можливість запобігти ризикам, передбаченим ч. 1 ст. 177 КПК України, зокрема, перешкоджати кримінальному провадженню, оскільки саме такий вид запобіжного заходу є співмірним з існуючими ризиками, тяжкістю кримінального правопорушення, відповідає в повній мірі обставинам кримінального провадження, встановленим на день розгляду клопотання та сприятиме належній процесуальній поведінці обвинуваченого.

Крім цього, судом взято до уваги позицію Європейського суду з прав людини, яка висвітлена в рішенні ЄСПЛ від 20.05.2010 р. у справі "Москаленко проти України", в якому зазначено, що суворість покарання, яке може бути призначено, є належним елементом при оцінці ризику переховування від суду чи скоєння іншого злочину.

Суд погоджується, що більш м`які запобіжні заходи, такі як особисте зобов`язання, порука, домашній арешт не забезпечать виконання покладених на обвинуваченого процесуальних обов`язків, не зможуть запобігти переховуванню від суду, впливу на свідків, іншим чином перешкодити кримінальному провадженню, тобто запобігти ризикам, передбаченим п.п. 1,3,4,5, ч. 1 ст. 177 КПК України. Запобіжний захід у виді застави не можливо застосувати, оскільки злочин у вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_4 спричинив загибель людини.

Доводи сторони захисту не зменшують вищевказаних ризиків та не є наразі достатніми підставами для відмови у задоволенні даного клопотання прокурора чи для зміни запобіжного заходу на більш м`який.

Згідно з ч. 1 ст. 197 КПК України строк дії ухвали суду про тримання під вартою або продовження строку тримання під вартою не може перевищувати 60 днів

З урахуванням викладеного, обставин вчинення правопорушення, даних про особу обвинуваченого, також враховуючи, що обставини, які слугували підставою для встановлення запобіжного заходу не змінилися, суд вважає за необхідне продовжити обвинуваченому ОСОБА_4 строк дії запобіжного заходу у виді тримання під вартою, оскільки встановлені ризики не зменшилися та жоден із більш м`яких запобіжних заходів не достатній для їх запобігання.

Враховуючи, що ОСОБА_4 обвинувачується у скоєнні кримінального правопорушення, вчиненого із застосуванням насильства та яке спричинило загибель людини, суд вважає за доцільне не застосовувати до нього альтернативний запобіжний захід у вигляді застави, що узгоджується з вимогами ч. 4 ст. 183 КПК України.

На підставі викладеного, керуючись статтями 177, 178, 183, 197, 376 КПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання прокурора про продовження строку тримання під вартою задовольнити.

Продовжити обвинуваченому ОСОБА_4 запобіжний захід у виді тримання під вартою строком на 60 (шістдесят) днів, тобто до 01 квітня 2024 року включно з утриманням в ДУ «Чернігівський слідчий ізолятор».

Копію ухвали направити сторонам кримінального провадження та на адресу ДУ «Чернігівський слідчий ізолятор».

Ухвала може бути оскаржена до Чернігівського апеляційного суду протягом семи днів з дня її оголошення.

Суддя ОСОБА_1