Провадження №11-кп/824/4767/2023 Доповідач у суді 2-ї інстанції - ОСОБА_2
КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Ухвала

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 жовтня 2023 року м. Київ

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду в складі:

головуючого судді - ОСОБА_2

суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі - ОСОБА_5 ,

за участю:

прокурора - ОСОБА_6 ,

обвинуваченого - ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду матеріали провадження за апеляційною скаргою прокурора на вирок Шевченківського районного суду м. Києва від 23 червня 2023 року, яким

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Києва, громадянина України, українця, не одруженого, з професійно-технічною освітою, офіційно не працюючого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше неодноразово судимого:

-18.02.2019 Дніпровським районним судом м. Києва ч. 2 ст. 15, ч. 3 ст. 185, ч. 2 ст. 15, ч. 1 ст. 262, 70 КК України до 3 років 6 місяців позбавлення волі,

-24.06.2019 Дніпровським районним судом м. Києва за ч. 3 ст. 185, ч. 4 ст. 70 КК України до 4 років позбавлення волі,

-30.07.2019 Деснянським районним судом м. Києва за ч. 3 ст. 185, ч. 4 ст. 70 КК України до 4 років 2 місяців позбавлення волі,

визнано винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України та призначено покарання у виді позбавлення волі строком на 1 рік.

Остаточне покарання ОСОБА_7 призначено із застосуванням ч. 1 ст. 71 КК України, шляхом часткового приєднання покарання невідбутого за вироком Деснянського районного суду м. Києва від 30.07.2019, у вигляді позбавлення волі строком на 4 (чотири) роки 3 (три) місяці.

Цим же вироком вирішено питання речових доказів, процесуальних витрат,

В С Т А Н О В И Л А:

Вироком суду встановлено, що ОСОБА_7 у невстановлені досудовим розслідуванням часі та місці, проте не пізніше 24.05.2023, за невстановлених досудовим розслідуванням обставин, від невстановленої досудовим розслідуванням особи, матеріали відносно якої виділено та скеровано для подальшої перевірки до відділу превенції Шевченківського УП ГУНП у м. Києві, придбав та почав незаконно зберігати наркотичний засіб, обіг якого обмежено - метадон (фенадон), з метою власного вживання без мети збуту.

24.05.2023, приблизно о 19 год. 35 хв., ОСОБА_7 , який зберігав у руках наркотичний засіб, обіг якого обмежено - метадон (фенадон) та знаходився за адресою: місто Київ, вул. Дегтярівська, 13, зупинено оперативним працівником ДУ «Київський слідчий ізолятор» і на запитання оперативного працівника чи має при собі ОСОБА_7 заборонені предмети, останній відповів, що в руках зберігає наркотичний засіб, обіг якого обмежено - метадон (фенадон). Після чого, на місце події викликано слідчо-оперативну групу Шевченківського УП.

В подальшому, 24.05.2023, в період часу з 21 год. 51 хв. по 22 год. 02 хв., за адресою: місто Київ, вулиця Дегтярівська, 13, в ході затримання ОСОБА_7 , під час проведення його особистого обшуку, з рук останнього працівниками поліції Шевченківського УП ГУНП у м. Києві вилучено наркотичний засіб, обіг якого обмежено - метадон (фенадон), масою 0,132 г.

Не погоджуючись з вироком суду, прокурор подав апеляційну скаргу, в якій просить вирок суду скасувати в частині призначеного покарання та ухвалити ухвалу, якою ОСОБА_7 вважати засудженим за ч. 1 ст. 309 КК України до 1 року обмеження волі. На підставі ч. 1 ст. 71, ст. 72 КК України, шляхом часткового складання покарань, з урахуванням покарання призначеного вироком Деснянського районного суду м. Києва від 30.07.2019, визначити до відбуття остаточне покарання у виді позбавлення волі строком на 4 роки 3 місяці.

Мотивуючи свої вимоги вказує на неправильне застосування судом закону України про кримінальну відповідальність, а саме ч. 1 ст. 309 КК України.

Так, зазначає, що ОСОБА_7 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 309 КК України та на момент вчинення кримінального правопорушення санкція статті не передбачала такого покарання як позбавлення волі.

Вислухавши доповідь судді, пояснення прокурора, який підтримав апеляційну скаргу, думку обвинуваченого, який не заперечував проти апеляційних вимог, перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку про відстуність підстав для задоволення апеляційної скарги.

Згідно зі ст.370 КПК України, судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до статті 94 цього Кодексу. Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.

Відповідно до ч.1 ст.404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Доведеність вини та правильність кваліфікації дій ОСОБА_7 за ч. 1 ст. 309 КК Українипідтверджується матеріалами кримінального провадження та учасниками процесу не оспорюються.

Разом з тим, доводи апеляційної скарги прокурора за яких він вказує на неправильне застосування судом закону України про кримінальну відповідальність, колегія суддів вважає слушними.

Так, відповідно до ст. 12 КК України кримінальні правопорушення поділяються на кримінальні проступки і злочини, а відповідно до частини другої цієї статті кримінальним проступком є передбачене цим Кодексом діяння (дія чи бездіяльність), за вчинення якого передбачене основне покарання у виді штрафу в розмірі не більше трьох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або інше покарання, не пов`язане з позбавленням волі.

Відповідно до ч. 1 ст. 309 КК України, у редакції Закону України № 2617- VIІ від 22.11.2018, незаконне виробництво, виготовлення, придбання, зберігання, перевезення чи пересилання наркотичних засобів, психотропних речовин або їх аналогів без мети збуту - караються штрафом від однієї тисячі до трьох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або виправними роботами на строк до двох років, або арештом на строк до шести місяців, або обмеженням волі на строк до п`яти років.

З матеріалів кримінального провадження вбачається, що ОСОБА_7 24 травня 2023 року вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 309 КК України, яке, відповідно до Закону України № 2617- VIІ від 22.11.2018, що набрав чинності з 01.07.2020, віднесене до кримінальних проступків, оскільки за його вчинення передбачено покарання не пов`язане з позбавленням волі.

Проте, суд першої інстанції не в повній мірі врахував зазначені вимоги закону та призначив обвинуваченому ОСОБА_7 покарання у виді позбавлення волі, яке не передбачене законом України про кримінальну відповідальність на момент вчинення інкримінованого кримінального правопорушення, що вказує на неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність та, відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 409 КПК України, є підставою для зміни вироку в цій частині, оскільки цим не погіршується становище обвинуваченого.

Враховуючи вищезазначене, апеляційний суд вважає за можливе призначити ОСОБА_7 покарання за ч. 1 ст. 309 КК України у виді 1 року обмеження волі, а остаточне покарання призначити за правилами ст.ст.71, 72 КК з огляду на вид і розмір покарання призначеного вироком Деснянського районного суду м. Києва від 30.07.2019 року у виді 4 років 3 місяців позбавлення волі.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів приходить до висновку про обґрунтованість вимог і доводів апеляційної скарги прокурора, у зв`язку з чим вважає за необхідне її задовольнити, а вирок суду першої інстанції щодо ОСОБА_7 в частині призначеного покарання - змінити.

Керуючись ст.ст.376, 404, 405, 407, 419 КПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу прокурора задовольнити.

Вирок Шевченківського районного суду м. Києва від 23 червня 2023 року щодо ОСОБА_7 - змінити в частині призначеного покарання.

Вважати ОСОБА_7 засудженим за ч. 1 ст. 309 КК України до покарання у виді 1 (одного) року обмеження волі.

На підставі ч. 1 ст. 71, ст. 72 КК України, шляхом часткового складання покарань, з урахуванням покарання призначеного вироком Деснянського районного суду м. Києва від 30.07.2019, остаточне покарання ОСОБА_7 призначити у виді позбавлення волі строком на 4 роки 3 місяці.

В решті вирок суду першої інстанції залишити без змін.

Ухвала суду може бути оскаржена в касаційному порядку протягом трьох місяців з дня її проголошення, а засудженим, який тримається під вартою, - в той самий строк з дня вручення йому копії судового рішення.

Головуючий:

Судді: