Кропивницький апеляційний суд
№ провадження 11-сс/4809/5/24 Головуючий у суді І-ї інстанції ОСОБА_1
Категорія Доповідач в колегії апеляційного суду ОСОБА_2
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10.01.2024 року. Кропивницький апеляційний суд колегією суддів судової палати з розгляду кримінальних справ у складі:

головуючого судді - ОСОБА_2 ,

суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

із секретарем - ОСОБА_5 ,

скаржника - ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Кропивницькому апеляційну скаргу з клопотанням про поновлення строку на апеляційне оскарження ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Ленінського районного суду м.Кіровограда від 15 листопада 2023 року,

ВСТАНОВИВ:

Цією ухвалою відмовлено у задоволенні скарги ОСОБА_6 на бездіяльність посадових осіб Кіровоградської обласної прокуратури, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення від 16.01.2023.

Рішення слідчого судді мотивовано тим, що заява ОСОБА_6 від 16.01.2023, за своїм змістом та суттю не є повідомленням про злочин, оскільки не містить викладу обставин, які б могли свідчити про вчинення будь-яких дій, які мають ознаки кримінального правопорушення. Разом з цим, зміст вказаної заяви зводиться до незадоволення заявника з діями та рішеннями слідчих, прокурорів і слідчих суддів під час досудового розслідування у кримінальних провадженнях та з порядком та результатами судового розгляду цивільної справи суддями Олександрівського районного суду, а тому вказана скарга не підлягає до задоволення.

Не погоджуючись з вказаним рішенням слідчого судді, в апеляційній скарзі ОСОБА_6 просить поновити пропущений строк на апеляційне оскарження ухвали слідчого судді, а за наслідками апеляційного розгляду оскаржувану ухвалу слідчого судді скасувати та винести нове рішення.

В обґрунтування поважності пропуску строку зазначає, що копію ухвали від 15.11.2023 вона змогла отримати лише 27.11.2023, а тому була об`єктивно позбавлена можливості вчасно її оскаржити в апеляційному порядку.

Щодо апеляційних вимог ОСОБА_6 зазначає, що ухвала слідчого судді є невмотивованою та необґрунтованою. Під час розгляду її скарги об`єктивно не з`ясовані обставини, не взяті докази у неї, тому що її не викликали в судове засідання.

Крім того зазначає, що мотиви прийнятого рішення в оскаржуваній ухвалі не викладено та не досліджено документи, які приєднанні до справи.

Слідчим суддею рішення прийнято без учасників процесу, а тому вважає, що прийняте рішення є помилковим.

Заслухавши суддю доповідача, скаржника, яка просила задовольнити апеляційну скаргу, дослідивши матеріали провадження та зваживши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до таких висновків.

Вирішуючи питання своєчасності подання апеляційної скарги, колегія суддів враховує положення ч. 5 ст. 115, абз. 2 ч. 3 ст. 395 КПК України.

Так, строки, у межах яких особа може оскаржити ухвалу слідчого судді, передбачені ст. 395 КПК України, зокрема частина друга даної норми закону передбачає, що апеляційна скарга, якщо інше не передбачено цим Кодексом, може бути подана на ухвалу слідчого судді протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Частина 3 ст. 395 КПК України регламентує, якщо ухвалу слідчого судді було постановлено без виклику особи, яка її оскаржує, то строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення.

Копія судового рішення не пізніше наступного дня після ухвалення надсилається учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні, що відповідає приписам ч. 7 ст. 376 КПК України.

Правило початку перебігу строку «з дня отримання копії судового рішення» не поширюється на оскарження ухвал місцевого суду, постановлених за викликом особи, але без її участі. У такому випадку строк на апеляційне оскарження обчислюється за загальним правилом, а саме з моменту оголошення судового рішення (постанова Верховного Суду від 28.07.2021 у справі №204/7066/20).

У ході оцінки доводів ОСОБА_6 про поважність пропущеного строку, колегія суддів дійшла висновку про те, що її звернення з апеляційною скаргою в цій справі відбулося з пропуском строку на апеляційне оскарження. Адже, слідчим суддею постановлено та проголошена ухвала 15.11.2023, хоча і за відсутності апелянта, проте з її повідомленням про дату та час судового засідання, тому перебіг строку на апеляційне оскарження для ОСОБА_6 розпочався з наступного дня (16.11.2023) та завершився 20.11.2023 (останній день на подачу), тобто звернення до суду з апеляційною скаргою 28.11.2023 відбулося з пропуском строку на апеляційне оскарження.

Пропущений із поважних причин строк повинен бути поновлений за клопотанням заінтересованої особи ухвалою суду (ч. 1 ст. 117 КПК України).

Необізнаність особи з мотивами прийнятого слідчим суддею рішення, коли отримано лише його резолютивну частину, а повний текст вручено після спливу строків на апеляційне оскарження, може бути визнано поважною причиною пропуску строку апеляційного оскарження та підставою для його поновлення (постанова Об`єднаної палати Касаційного кримінального суду Верховного Суду від 27.05.2019 у справі №461/1434/18, провадження №51-6470кмо18).

Вищезазначений підхід, на думку колегії суддів, повинен бути застосований і до ситуації, коли суд постановив рішення за відсутності у судовому засіданні повідомленої про час і місце судового розгляду особи, яка його оскаржила після отримання повного тексту такого рішення.

Застосовуючи наведений підхід до тлумачення норм кримінального процесуального закону в контексті обставин цієї справи, колегія суддів виходить із того, що 27.11.2023 ОСОБА_6 отримала повний текст оскаржуваної ухвали, після чого вже наступного дня 28.11.2023 подала на неї апеляційну скаргу, тобто без зайвого зволікання часу з моменту отримання копії.

Ураховуючи вищевикладене колегія суддів приходить до висновку, що строк на апеляційне оскарження слід поновити.

Що стосується апеляційних вимог ОСОБА_6 про скасування ухвали слідчого судді, то вони не підлягають задоволенню виходячи з такого.

Відповідно до ст. 370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених КПК України. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до ст. 94 КПК України. Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 303 КПК України на досудовому провадженні можуть бути оскаржені такі рішення, дії чи бездіяльність слідчого або прокурора, як бездіяльність слідчого, дізнавача, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення, у неповерненні тимчасово вилученого майна згідно з вимогами статті 169 цього Кодексу, а також у нездійсненні інших процесуальних дій, які він зобов`язаний вчинити у визначений цим Кодексом строк, - заявником, потерпілим, його представником чи законним представником, підозрюваним, його захисником чи законним представником, представником юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, володільцем тимчасово вилученого майна, іншою особою, права чи законні інтереси якої обмежуються під час досудового розслідування.

Як визначає ч. 1 ст. 214 КПК України, слідчий, дізнавач, прокурор невідкладно, але не пізніше 24 годин після подання заяви, повідомлення про вчинене кримінальне правопорушення або після самостійного виявлення ним з будь-якого джерела обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, зобов`язаний внести відповідні відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань, розпочати розслідування та через 24 години з моменту внесення таких відомостей надати заявнику витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань. Слідчий, який здійснюватиме досудове розслідування, визначається керівником органу досудового розслідування, а дізнавач - керівником органу дізнання, а в разі відсутності підрозділу дізнання - керівником органу досудового розслідування.

Передумовою внесення відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР є подання заяви про вчинення саме кримінальне правопорушення (ст. 214 КПК України).

Підставами вважати заяву повідомленням саме про кримінальне правопорушення є наявність в таких заявах або повідомленнях об`єктивних даних, які містять достатні відомості про кримінальне правопорушення та які дійсно свідчать про ознаки злочину; якщо у заявах таких даних немає, то вони не можуть вважатися заявами про кримінальне правопорушення, які мають бути обов`язково внесені до ЄРДР.

Положення про Єдиний реєстр досудових розслідувань, порядок його формування та ведення, затверджене наказом Генерального прокурора 30.06.2020 № 298 вимагає: відомості про кримінальне правопорушення, викладені у заяві, повідомленні чи виявлені з іншого джерела, повинні відповідати вимогам пункту 4 частини п`ятої статті 214 КПК України, зокрема, мати короткий виклад обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення.

Згідно із висновком Великої Палати Верховного Суду, закріпленим у справі № 818/1526/18 Постановою від 30.01.2019, у межах процедури оскарження бездіяльності слідчого щодо невнесення відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР після отримання заяви слідчий суддя з`ясовує обставини та мотиви, з яких слідчий або прокурор дійшов висновку про відсутність підстав для внесення відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР, чим саме обґрунтоване невнесення відповідних відомостей до ЄРДР, та вирішує питання про наявність або відсутність правових підстав для зобов`язання слідчого або прокурора внести інформацію про кримінальне правопорушення до ЄРДР.

Підставами вважати заяву повідомленням саме про кримінальне правопорушення є наявність в таких заявах або повідомленнях об`єктивних даних, які містять достатні відомості про кримінальне правопорушення та які дійсно свідчать про ознаки злочину; якщо у заявах таких даних немає, то вони не можуть вважатися заявами про кримінальне правопорушення, які мають бути обов`язково внесені до ЄРДР.

Як йдеться у постанові ККС ВС від 16.05.2019 (справа № 761/20985/18): Якщо не було події кримінального правопорушення або в діях особи немає складу кримінального правопорушення, то за таких обставин кримінальне провадження не може бути розпочато. А якщо через помилку чи з інших причин таке провадження розпочато, то воно негайно має бути припинено і з позиції вимог правопорядку, і з огляду дотримання інтересів всіх учасників правовідносин.

Також у постанові ККС ВС від 30.09.2021 (справа № 556/450/18) зазначено: підставою початку досудового розслідування є не будь-які прийняті та зареєстровані заяви, повідомлення, а лише ті з них, з яких вбачаються вагомі обставини, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, короткий виклад яких разом із прізвищем, ім`ям, по-батькові (найменуванням) потерпілого або заявника, серед іншого, вноситься до Єдиного реєстру досудових розслідувань.

Колегією суддів встановлено, що ОСОБА_6 звернулась до слідчого судді зі скаргою на бездіяльність посадових осіб Кіровоградської обласної прокуратури, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви про вчинення кримінального правопорушення від 16.01.2023.

З поданої скарги вбачається, що ОСОБА_6 звернулась до Кіровоградської обласної прокуратури із заявою від 16.01.2023, в якій просила перевірити всі доводи, докази та просила захисту в зв`язку з переслідуванням її лікарем - психіатром та в змові з прокурорами та начальником поліції смт. Олександрівка Кіровоградської області ОСОБА_7 . Проте, як їй повідомили усно в прокуратурі, її заява не розглянута по суті та не внесена до ЄРДР. Просила зобов`язати уповноважену особу прокуратури Кіровоградської області внести відомості до ЄРДР згідно заяви про вчинення злочину від 16.01.2023 за ст. ст. 364, 382 - невиконання ухвал судів, зловживаючи своїм службовим становищем, недбале ставлення до своїх обов`язків при службі України.

Заявнику ОСОБА_6 першим заступником керівника Кіровоградської обласної прокуратури ОСОБА_8 була надана відповідь від 26.01.2023, в якій зазначено, що її звернення, подані 16.01.2023 з приводу можливих неправомірних дій лікарів, працівників органу досудового розслідування, прокуратури та суду, щодо здійснення неналежного досудового слідства у кримінальному провадженні № 0000001, невиконання ухвал слідчих суддів в ході його розслідування та стосовно можливих неправомірних дій службових осіб Олександрівського районного суду під час розгляну цивільної справи, розглянуті. За результатами досудового розслідування у кримінальному провадженні № 0000137 від 17.08.2020 за ч. 1 ст. 366 КК України, за фактом протиправних дій лікарів Олександрівської центральної районної лікарні, слідчим 21.10.2022 прийнято рішення про його закриття, на підставі п. 2 ч. 1 ст. 284 КПК України.

У кримінальному провадженні № 0000403 від 20.09.2019 за фактом шахрайського заволодіння житлом, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 358, ч. 1 ст. 190 КК України, слідчим поліції 24.01.2022 прийнято рішення про його закриття на підставі п. 2 ч. 1 ст. 284 КПК України.

Ухвалою слідчого судді від 01.12.2022 у задоволені скарги, поданої у порядку ст. 303 КПК України, на постанову слідчого про закриття кримінального провадження № 0000403, відмовлено.

На виконання ухвали слідчого судді Ленінського районного суду м. Кіровограда від 01.04.2022, постановленої за її заявою щодо неналежного досудового слідства у кримінальному провадженні № 0000001, після її надходження до обласної прокуратури, 14.04.2022 до ЄРДР внесено відомості та розпочато досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000047, за фактами можливого умисного невиконання слідчими поліції ухвал слідчих суддів, постановлених в ході досудового розслідування у кримінальному провадженні № 0000001, із попередньою правовою кваліфікацією, передбаченою ч. 1 ст. 382 КК України.

Досудове розслідування у вищевказаному кримінальному провадженні здійснюється третім слідчим відділом (з дислокацією у м. Кропивницькому) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого в м. Миколаєві та наразі триває.

Зазначено також, що доводи та твердження про невиконання слідчими поліції ухвал слідчих суддів та своїх службових обов`язків під час досудового розслідування у кримінальному провадженні № 0000001, фактично вже перевіряються в ході проведення досудового слідства у кримінальному провадженні № 0000047.

Разом з цим зазначено, що у зверненні ОСОБА_6 не відображено об`єктивних та достатніх даних, що свідчать про наявність ознак кримінального правопорушення в діях працівників правоохоронних органів області, а фактично висловлюється незгода з діями та рішеннями слідчих, прокурорів і слідчих суддів під час досудового розслідування у кримінальних провадженнях та з порядком та результатами судового розгляду цивільної справи суддями Олександрівського районного суду, а тому, підстав для внесення відповідних відомостей до ЄРДР та початку досудового розслідування, не вбачається. Роз`яснений порядок оскарження дій суддів та прокурорів, у разі незгоди з ними (а.м.п. 84-85).

Отже, обставини, на які вказує скаржниця у скарзі, у конкретному випадку не є безумовною підставою для внесення відомостей про вчинення кримінальних правопорушень до ЄРДР.

Вказаним доводам надано належної оцінки слідчим суддею, що належно мотивовано в оскаржуваній ухвалі слідчого судді.

Висновки слідчого судді з приводу того, що заява ОСОБА_6 не містить обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення є правильними, а тому підстави для внесення відповідних відомостей до ЄРДР - відсутні.

Апеляційні доводи ОСОБА_6 про те, що її скаргу розглянуто без участі сторін провадження, зокрема без неї, є необґрунтованими.

Як убачається з матеріалів провадження, ОСОБА_6 , яка є ініціатором даного судового провадження, неодноразово викликалась у встановленому законом порядку в судові засідання призначені на 10.08.2023, 22.08.2023, 14.09.2023, 11.10.2023, 19.10.2023, 15.11.2023.

Однак, ОСОБА_6 у вищевказані судові засідання не з`являлась, причини неявок слідчому судді не повідомила, із заявами про відкладення розгляду скарги не зверталась.

Між тим, мотиви рішення можливості розгляду скарги без участі заявника наведені в мотивувальній частині ухвали.

Колегія суддів погоджується з такими висновками та зазначає, що у своїх рішеннях Європейський суд з прав людини неодноразово зазначав, що сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитись провадженням у справі, в якій вона є стороною, добросовісно користуватись належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

Враховуючи те, що ОСОБА_6 є ініціатором судового провадження, а тому (з урахуванням строку розгляду даної категорії справ) фактично допустила неналежне здійснення своїх процесуальних прав і виконання процесуальних обов`язків, щодо швидкого вирішення справи по суті.

В апеляційній скарзі ОСОБА_6 містяться також інші доводи, які не мають істотного значення, адже не спростовують обґрунтованого висновку слідчого судді щодо відмови у задоволенні поданої скарги. Отже, вони не потребують детального аналізу з точки зору викладення мотивів рішення суду апеляційної інстанції, виходячи з усталеної практики ЄСПЛ.

Так, хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі Ruiz Torija v. Spain від 09.12.1994, № 303-A, § 29; рішення у справі Серявін та інші проти України від 10.02.2010, заява № 4909/04, § 58).

Суд звертає увагу, що за практикою Європейського суду з прав людини право на вмотивованість судового рішення сягає своїм корінням більш загального принципу, втіленого у Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, який захищає особу від свавілля; рішення національного суду повинно містити мотиви, які достатні для того, щоб відповісти на істотні аспекти доводів сторони (рішення у справі «Руїз Торія проти Іспанії»). Це право не вимагає детальної відповіді на кожен аргумент, використаний стороною; більше того, воно дозволяє судам вищих інстанцій просто підтримати мотиви, наведені судами нижчих інстанцій, без того, щоб повторювати їх (рішення у справі «Хірвісаарі проти Фінляндії»).

З урахуванням вищевикладеного, колегія суддів вважає, що слідчий суддя обґрунтовано відмовив ОСОБА_6 у задоволенні її скарги, а тому підстави для скасування ухвали відсутні.

Керуючись ст.ст. 117, 376 ч.2, 404, 405, 407, 418, 419, 422 КПК України, апеляційний суд,

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження задовольнити.

Поновити ОСОБА_6 строк на апеляційне оскарження ухвали слідчого судді Ленінського районного суду м.Кіровограда від 15 листопада 2023 року.

Апеляційну скаргу ОСОБА_6 залишити без задоволення, а ухвалу слідчого судді Ленінського районного суду м.Кіровограда від 15 листопада 2023 року, якою відмовлено у задоволенні скарги ОСОБА_6 на бездіяльність посадових осіб Кіровоградської обласної прокуратури, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення від 16.01.2023 - без змін.

Ухвала є остаточною, набирає законної сили з моменту проголошення та оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4