Справа №: 343/2365/23
Провадження №: 1-кп/0343/125/23
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

06 жовтня 2023 року м. Долина

Долинський районний суд Івано - Франківської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

з участю: секретаря судового засідання - ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Долинського районного суду Івано - Франківської області кримінальне провадження №1-кп/0343/125/23, внесене в Єдиний реєстр досудових розслідувань за № 0000357 від 05.09.2023, про обвинувачення

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, неодруженого, на утриманні неповнолітніх дітей не має, без постійного місця роботи, раніше не судимого,

у вчиненні злочину, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України,

за участю: прокурора Долинського відділу Калуської окружної прокуратури ОСОБА_4 ,

потерпілої ОСОБА_5 ,

обвинуваченого ОСОБА_3 ,

ВСТАНОВИВ :

І. Формулювання обвинувачення, визнаного судом доведеним, із зазначенням місця, часу, способу вчинення та наслідків злочину, форми вини і мотивів злочину:

ОСОБА_3 вчинив таємне викрадення чужого майна (крадіжку) в умовах воєнного стану.

Злочин вчинено за таких обставин.

Указом Президента України від 24.02.2022 № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні», в Україні введено воєнний стан із 05 год 30 хв 24.02.2022 строком на 30 діб. Цей Указ затверджено Законом України «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» від 24.02.2022 № 2102-ІХ. Надалі дію воєнного стану на території України неодноразово продовжено, востаннє Указом Президента України від 26.07.2023 №451/2023, затвердженого Законом України від 27.07.2023 №3275-ІХ, з 05 год 30 хв 18.08.2023 строком на 90 діб.

27 серпня 2023 року ОСОБА_3 в період з 13.00 год до 18.00 год., перебуваючи в гостях в будинку який належить ОСОБА_6 , що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , де вони спільно розпивали алкогольні напої, знаходячись у кухні цього будинку, переконавшись, що за його діями ніхто не спостерігає, діючи умисно, в умовах воєнного стану, усвідомлюючи суспільно небезпечний та протиправний характер своїх дій, передбачаючи їх наслідки і свідомо бажаючи їх настання, з корисливих мотивів, шляхом вільного доступу, скориставшись тим, що потерпіла ОСОБА_5 та власник будинку ОСОБА_6 спали у кімнаті кухні, зі столу таємно викрав: мобільний телефон марки «HUAWEI» серії « НОМЕР_1 lite», моделі «MAR-LX1A», об`ємом пам`яті 4/128 GB IMEI: НОМЕР_2 , НОМЕР_3 , вартістю 2 567 гривень, чохол книжку, вартістю 30 гривень та карту пам`яті micro-SD марки «ХО» 10 клас, об`ємом пам`яті 32 Гб, вартістю 120 гривень, після чого покинув приміщення будинку і розпорядився викраденим майном на власний розсуд, спричинивши потерпілій ОСОБА_5 матеріальну шкоду на загальну суму 2 717 гривень.

ІІ. Позиція сторін кримінального провадження:

у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 свою вину у вчиненні злочину, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України визнав в повній мірі. Зазначив, що точно не пригадує за яких обставин вчинив інкримінований йому злочин, оскільки був випивший. Однак пригадує, що зайшов до свого сусіда, який спав із потерпілою, побачив мобільний телефон та забрав його собі. Пізніше прийшовши до ОСОБА_7 , якому запропонував купити телефон, однак останній відмовився. Після чого пішов до дому, а викрадений ним телефон він повернув працівникам поліції. У вчиненому щиро кається, розуміє протиправність своїх дій, обіцяє, що більше такого не повторить, просить його суворо не карати та врахувати, що він ніколи не притягувався до кримінальної відповідальності, одразу відшкодував потерпілій ОСОБА_5 завдані збитки.

ІІІ. Визначений обсяг доказів, які підлягають дослідженню, та встановлений порядок їх дослідження:

враховуючи те, що обвинувачений ОСОБА_3 вину у вчиненні злочину, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України визнав повністю, не оспорює фактичні обставини справи і судом встановлено, що він правильно розуміє зміст цих обставин, відсутні будь-які сумніви у добровільності та істинності його позиції, заслухавши думку учасників судового провадження, які не заперечували проти розгляду кримінального провадження у порядку, передбаченому ч. 3 ст. 349 КПК України, та роз`яснивши їм положення даної статті, а саме про наслідки застосування обмеженого дослідження доказів і про позбавлення їх у такому випадку права подальшого оспорювання цих обставин провадження в апеляційному порядку, суд визнав дослідження доказів відносно фактичних обставин справи недоцільним та обмежив їх дослідження допитом обвинуваченого, дослідженням даних, які характеризують особу обвинуваченого, даних про речові докази, вирішення питання щодо заходу забезпечення кримінального провадження та понесені процесуальні витрати.

ІV. Стаття Закону України про кримінальну відповідальність, що передбачає відповідальність за злочин, винним у вчиненні якого визнається обвинувачений:

беручи до уваги вищевказане, суд дійшов висновку, що дії ОСОБА_3 необхідно кваліфікувати за ч. 4 ст. 185 КК України, оскільки він вчинив таємне викрадення чужого майна (крадіжку) в умовах воєнного стану.

V. Обставини, які пом`якшують та обтяжують покарання:

обставинами, які згідно із ст. 66 КК України пом`якшують покарання ОСОБА_3 є щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину та добровільне відшкодування завданого збитку.

Обставиною, яка згідно із ст. 67 КК України обтяжує покарання ОСОБА_3 є вчинення злочину у стані алкогольного сп`яніння.

VІ. Мотиви призначення покарання:

призначаючи покарання, судом враховується ступінь тяжкості вчиненого обвинуваченим ОСОБА_3 злочину, який у відповідності до ст. 12 КК України, є тяжким, особа винного, наявність кількох обставин, які пом`якшують покарання, та наявність однієї обставини, яка обтяжує покарання.

Вивченням особи обвинуваченого ОСОБА_3 судом встановлено, що він раніше не судимий, за допомогою до лікаря - нарколога та лікаря - психіатра консультативно - діагностичного центру КНП "Долинська багатопрофільна лікарня" не звертався, за місцем проживання скарг на його поведінку не надходило.

Статтею 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» від 23.02.2006 № 3477-IV передбачено, що при розгляді справ суди застосовують Конвенцію та практику Суду як джерело права.

Тому, суд враховує позиції Європейського суду з прав людини, які викладені у справах «Бакланов проти росії» (рішення від 09 червня 2005 року), і в справі «Фрізен проти росії» (рішення від 24 березня 2005 року), згідно з якими досягнення справедливого балансу між загальними інтересами суспільства та вимогами захисту основоположних прав особи лише тоді стає значимим, якщо встановлено, що під час відповідного втручання було дотримано принципу «законності» і воно не було «свавільним». У справі «Ізмайлов проти росії» (п. 38 рішення від 16 жовтня 2008 року) ЄСПЛ вказав, що для того, щоб втручання вважалося пропорційним, воно має відповідати тяжкості правопорушення і не становити «особистий надмірний тягар для особи».

При призначенні покарання суд бере до уваги положення ст. 50 КК України, якою встановлено, що покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами, положення ст. 65 КК України, згідно з якою, особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.

Обираючи обвинуваченому ОСОБА_3 покарання, суд також приймає до уваги обставини, що, згідно зі ст. 65 КК України, підлягають врахуванню, а саме мету й мотиви, якими керувалась особа при вчиненні кримінального правопорушення, поведінку під час та після вчинення злочинних дій, тяжкість вчиненого кримінального правопорушення, дані про особу, які наведені вище.

Враховуючи наявність кількох обставин, які пом`якшують покарання, наявність однієї обставини, яка обтяжує покарання, особу винного, його вік, суд вважає за можливе призначити ОСОБА_3 покарання у виді п`яти років позбавлення волі.

Водночас, як встановлено ч. 1 ст. 75 КК України, якщо суд, крім випадків засудження за корупційне кримінальне правопорушення, кримінальне правопорушення, пов`язане з корупцією, кримінальне правопорушення, передбачене статтями 403, 405, 407, 408, 429 цього Кодексу, вчинене в умовах воєнного стану чи в бойовій обстановці, порушення правил безпеки дорожнього руху або експлуатації транспорту особами, які керували транспортними засобами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебували під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, катування, передбачене частиною третьою статті 127 цього Кодексу, при призначенні покарання у виді виправних робіт, службового обмеження для військовослужбовців, обмеження волі, а також позбавлення волі на строк не більше п`яти років, враховуючи тяжкість кримінального правопорушення, особу винного та інші обставини справи, дійде висновку про можливість виправлення засудженого без відбування покарання, він може прийняти рішення про звільнення від відбування покарання з випробуванням.

Таким чином, враховуючи особу винного, те, що обвинувачений ОСОБА_3 раніше не судимий, за місцем проживання скарг на його поведінку не надходило, завдану потерпілій ОСОБА_5 шкоду він відшкодував, остання до нього претензій майнового або морального характеру не має, суд приходить висновку, що обвинуваченому слід призначити покарання із застосуванням ст. 75 КК України із звільненням від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком два роки та покладенням на нього обов`язків, передбачених ст. 76 КК України.

На думку суду, саме таке покарання буде справедливим та законним з урахуванням всіх фактичних обставин кримінального провадження в їх сукупності, а також буде необхідним та достатнім для його виправлення і попередження вчинення нових кримінальних правопорушень ним та іншими особами, буде відповідати принципу співрозмірності конкретних кримінальних протиправних діянь, вчинених обвинуваченим з призначеним йому покаранням, не буде становити «особистий надмірний тягар для особи» та відповідатиме справедливому балансу між загальними інтересами суспільства та вимогами захисту основоположних прав особи.

VІІ. Цивільний позов у даному кримінальному провадженні не заявлявся.

VІІІ. Мотиви ухвалення інших рішень щодо питань, які вирішуються судом при ухваленні вироку, та положення закону, якими керувався суд:

запобіжний захід щодо ОСОБА_3 не обирався, обвинувачений виконував всі покладені обов`язки щодо явки до суду, а тому суд не вбачає підстав для обрання йому запобіжного заходу до набрання вироком законної сили.

Вчиненим ОСОБА_3 злочином завдана потерпілій ОСОБА_5 майнова шкода у розмірі 2 717 гривень, яка відшкодована обвинуваченим у добровільному порядку.

Питання про скасування арешту майна суд вирішує відповідно до ч. 4 ст. 174 КПК України та враховує міру покарання, яку слід призначити обвинуваченому, майно, на яке накладено арешт.

Долю речових доказів суд вирішує згідно з вимогами ст. 100 КПК України.

Під час досудового слідства понесено процесуальні витрати на залучення експерта для проведення товарознавчої експертизи (висновок експерта №СЕ-19/109-23/10624-ТВ від 12.09.2023) у розмірі 1 434 гривні, які відповідно до ч. 2 ст. 124 КПК України, підлягають стягненню з обвинуваченого на користь держави.

На підставі викладеного та керуючись ст. 368, 370, 374, 394, 395 КПК України, суд

У Х В А Л И В:

ОСОБА_3 визнати винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, призначивши покарання у виді позбавлення волі на строк п`ять років.

На підставі ст. 75 Кримінального кодексу України звільнити ОСОБА_3 від відбування призначеного покарання з іспитовим строком два роки.

Згідно із ст. 76 Кримінального кодексу України, покласти на ОСОБА_3 такі обов`язки:

1) періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

2) повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання;

3) не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Запобіжний захід щодо обвинуваченого ОСОБА_3 до набрання вироком законної сили не обирати.

Скасувати арешт накладений ухвалою слідчого судді Долинського районного суду Івано Франківської області від 07.09.2023 на мобільний телефон марки "HUAWEI P30 lite", модель "MAR-LX1A", в чохлі бежевого кольору, з сім-картою оператора мобільного зв`язку ПрАТ "Київстар" та флеш-носієм micro SD на 32 Gb.

Речові докази по справі після набрання вироком законної сили, а саме - мобільний телефон марки "HUAWEI P30 lite", модель "MAR-LX1A", в чохлі бежевого кольору, з сім-картою оператора мобільного зв`язку ПрАТ "Київстар" та флеш-носієм micro SD на 32 Gb, який знаходиться у камері схову відділення поліції №1 (м. Долина) Калуського РВП ГУНП в Івано - Франківській області - повернути ОСОБА_5 .

Стягнути з ОСОБА_3 на користь держави документально підтверджені витрати на проведення експертизи у розмірі 1 434 (однієї тисячі чотириста тридцяти чотирьох) гривень.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку на подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. В разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Вирок може бути оскаржено з урахуванням вимог ч. 2 ст. 394 КПК України шляхом подачі апеляційної скарги до Івано - Франківського апеляційного суду через Долинський районний суд Івано - Франківської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору. Інші учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Суддя: ОСОБА_1