Справа № 297/19/24
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою

04 січня 2024 року м. Берегове

Слідчий суддя Берегівського районного суду Закарпатської області ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , слідчого ОСОБА_4 , підозрюваного ОСОБА_5 , його захисника ОСОБА_6 , розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання слідчого СВ Берегівського районного відділу поліції ГУНП в Закарпатській області ОСОБА_4 , погоджене прокурором Берегівської окружної прокуратури ОСОБА_3 , по кримінальному провадженню № 0000003 від 02.01.2024 року за ознаками кримінального правопорушення за ч. 2 ст. 332 КК України, про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та мешканця АДРЕСА_1 , громадянина України, без освіти, непрацюючого, неодруженого, раніше не судимого,

ВСТАНОВИВ:

Слідчий СВ Берегівського районного відділу поліції ГУНП в Закарпатській області ОСОБА_4 звернувся з клопотанням до суду, яке погоджене прокурором Берегівської окружної прокуратури ОСОБА_3 , про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_5 строком на 60 діб із визначенням розміру у сумі 80 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 214720 гривень, а також покласти обов`язки, передбачені п. п. 1-4, 8 ч. 5 ст. 194 КПК України, а саме:

- прибувати за першим викликом до слідчого, прокурора та суду;

- не відлучатись з території Закарпатської області без дозволу слідчого, прокурора або суду;

- повідомляти слідчого, прокурора та суд про зміну свого місця проживання та роботи;

- утримуватись від спілкування зі свідками, експертами, спеціалістами у кримінальному провадженні №0000003 від 02.01.2024 року, зокрема із свідками ОСОБА_7 , ОСОБА_8 та ОСОБА_9 ;

- здати на зберігання до відповідного органу державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

Клопотання мотивовано тим, що ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , маючи умисел, спрямований на незаконне переправлення громадян України через державний кордон України, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, під час дії воєнного стану, який постановлено ввести в Україні Указом Президента України №64/2022 від 24.02.2022 року «Про введення воєнного стану в Україні» у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до пункту 20 частини першої статті 106 Конституції України, Закону України «Про правовий режим воєнного стану» (з подальшим продовженням Указами Президента України №133/2022 від 14.03.2022, №259/2022 від 18.04.2022, №341/2022 від 17.05.2022, № 573/2022від 12.08.2022, № 757/2022 від 07.11.2022, № 58/2023 від 06.02.2023, № 254/2023 від 01.05.2023, № 451/2023 від 26.07.2023, №734/2023 від 06.11.2023) достовірно знаючи про заборону виїзду за кордон громадян України чоловічої статі віком від 18 до 60 років, передбачаючи суспільно небезпечні наслідки свого діяння і бажаючи їх настання, діючи з прямим умислом, за попередньою змовою з невстановленою на даний час досудовим розслідуванням особою (особами), сприяв незаконному переправленню трьох громадян України через державний кордон України шляхом надання вказівок та засобів за наступних обставин.

Так, ОСОБА_5 о 20 годині 40 хвилин 30.12.2023 року, діючи умисно за попередньою домовленістю з невстановленою досудовим розслідуванням особою, та за її вказівкою, під`їхав на автомобілі марки «ВАЗ» моделі «2109», зеленого кольору, в м. Мукачево по вулиці біля ромського ринку, де його в подальшому з громадянином ОСОБА_8 забрав автомобіль марки «Mercedes» моделі «Sprinter», білого кольору, в якому на час посадки за кермом перебувала невстановлена особа, а позаду був громадянин ОСОБА_7 , після чого автомобіль марки «Mercedes» моделі «Sprinter», білого кольору, попрямував до АЗС «Мотто» яка розташована в м. Мукачево вул. Пряшівська, де на них вже очікував громадянин ОСОБА_9 .

Після чого, ОСОБА_5 дав вказівку ОСОБА_7 , ОСОБА_8 та ОСОБА_9 пересісти з автомобіля марки «Mercedes» моделі «Sprinter», білого кольору до автомобіля марки «Opel» моделі «Zafira» сірого кольору, який вже був припаркований на території АЗС «Мотто», після чого останні пересіли у вказаний автомобіль і попрямували в сторону Берегівського району, а ОСОБА_5 залишився в автомобілі марки «Mercedes» моделі «Sprinter» та попрямував в тому ж напрямку попереду автомобіля марки «Opel» моделі «Zafira» сірого кольору.

В подальшому, близько 22 години 30 хвилин 30.12.2023 року автомобіль марки «Mercedes» моделі «Sprinter», білого кольору та автомобіль марки «Opel» моделі «Zafira» сірого кольору, прибули на околицю с. Дийда Берегівського району, де ОСОБА_5 дав вказівку ОСОБА_7 , ОСОБА_8 та ОСОБА_9 вийти з автомобіля, відключити свої мобільні телефони та слідувати за ним, і в пішому порядку, поза встановленим пунктом пропуску, у напрямку 206 прикордонного знаку на державному кордоні України з Угорщиною, з метою уникнення прикордонних нарядів Державної прикордонної служби України здійснював безпосередньо їх супровід та керував їх діями, наданням порад, вказівок та засобів.

Однак, перебуваючи на відстані 300 метрів від державного кордону ОСОБА_5 , разом з ОСОБА_7 , ОСОБА_8 та ОСОБА_9 були викриті та затримані прикордонним нарядом ІНФОРМАЦІЯ_3 безпосередньо біля державного кордону.

Таким чином, ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 332 КК України, тобто в сприянні незаконному переправленню осіб через державний кордон України вказівками, наданням засобів, вчиненому щодо кількох осіб, за попередньою змовою групою осіб.

02 січня 2024 року ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 332 КК України.

Обґрунтованість підозри ОСОБА_5 підтверджується зібраними по кримінальному провадженню доказами, а саме: допитом в якості свідка ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_4 ; допитом в якості свідка ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_5 ; допитом в якості свідка ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_6 ; протоколом проведення впізнання за фотознімками з свідком ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_6 ; протоколом проведення впізнання за фотознімками з свідком ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_5 ; протоколом проведення впізнання за фотознімками з свідком ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_4 та іншими зібраними в ході досудового розслідування доказами

Злочин, який інкримінується ОСОБА_5 відповідно до ч. 5 ст. 12 КК України, відноситься до категорії тяжких злочинів, та за який передбачено покарання у виді позбавлення волі строком від 5 до 7 років, а в разі доведення його вини в ході судового слідства, останньому загрожує реальна міра покарання у виді позбавлення волі.

Відповідно до ст. 177 КПК України, з метою застосування підозрюваному ОСОБА_5 запобіжного заходу у виді тримання під вартою забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам:

1. Переховуватися від органів досудового розслідування та суду.

Обґрунтовується тим, що злочин, який інкримінується ОСОБА_5 є тяжким і передбачає можливість призначення покарання у вигляді позбавлення волі на строк до 7 років, що вже саме по собі може бути підставою та мотивом для підозрюваного переховуватись від органів досудового розслідування та суду.

Вищевказана обставина, а також той факт, що Закарпатська область межує з чотирма країнами (Польща, Румунія, Словаччина та Угорщина) дають підстави вважати, що підозрюваний ОСОБА_5 усвідомлюючи тяжкість та невідворотність покарання за вчинення тяжкого злочину може переховуватись від органів досудового розслідування та має реальні можливості покинути територію України з цією метою, поза межами пункту пропуску державного кордону України, а також переховуватись на території України.

2. Незаконно впливати на свідків та інших учасників у кримінальному провадженні.

Обґрунтовується тим, що підозрюваний ОСОБА_5 з урахуванням відомих йому обставин кримінального правопорушення та матеріалів кримінального провадження може вступати у поза процесуальні відносини із свідками та схиляти їх до зміни даних слідству показів і це створює загрозу тиску та підбурювання вказаних осіб до дачі неправдивих показів або відмови від надання таких.

3. Перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином.

Обґрунтовується тим, що знаходячись на волі підозрюваний ОСОБА_5 зможе використовуючи свої зв`язки координувати дії засобами, які мають можливість впливати на викривлення зазначених даних для кримінального провадження шляхом погрози та тиску на учасників сторін кримінального провадження, з метою уникнення підозрюваним кримінальної відповідальності, що є способом перешкоджанням досудового розслідування.

Також, може незаконно впливати на понятих, які брали участь у слідчих діях.

Крім того, ОСОБА_5 може перешкоджати кримінальному провадженню іншим способом, зокрема, підшукуючи осіб, що можуть надати вигідні для нього неправдиві показання

Підставою застосування підозрюваному ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні кримінального правопорушення та наявність ризиків, які дають підстави вважати, що підозрюваний матиме можливість переховуватись від органів досудового розслідування та суду, незаконно впливати на свідків та інших учасників кримінального провадження, вчинити інше кримінальне правопорушення.

У випадку засудження ОСОБА_5 за вчинення тяжкого злочину, до якого може бути застосовано виключно покарання у вигляді реального позбавлення волі до 7 років.

Вивченням особи підозрюваного на даний час встановлено, що ОСОБА_5 працездатний, тяжкими захворюваннями, які б перешкоджали його утриманню під вартою, не страждає.

Даних, які б вказували на неможливість застосування вказаного запобіжного заходу не встановлено.

Ураховуючи викладене, тяжкість та специфіку кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_5 , дані про особу підозрюваного, з метою забезпечення виконання процесуальних обов`язків та запобіганням наведеним у клопотанні ризикам до ОСОБА_5 необхідно застосувати запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

За викладених обставин до підозрюваного є неможливим застосування іншого більш м`якого запобіжного заходу, окрім як тримання під вартою.

В судовому засіданні прокурор ОСОБА_3 підтримав клопотання та просив його задовольнити з підстав, зазначених у ньому.

Слідчий ОСОБА_4 в судовому засіданні підтримав позицію прокурора та просив клопотання задовольнити в повному обсязі.

Захисник ОСОБА_6 в судовому засіданні вважав клопотання необґрунтованим, оскільки обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою є занадто жорстким. Просив обрати щодо підозрюваного ОСОБА_5 більш м`який запобіжний захід, а саме домашній арешт. При цьому, у разі ухвалення слідчим суддею рішення щодо застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою просив визначити мінімальний розмір застави.

Підозрюваний ОСОБА_5 в судовому засіданні погодився із позицією свого захисника.

Заслухавши думку сторін та перевіривши матеріали клопотання, суд вважає, що клопотання підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Відповідно до ч. 1 ст. 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Частиною 2 ст. 177 КПК України передбачено, що підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до ч. 1 ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу.

Метою і підставою тримання під вартою є запобігання спробам переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду, незаконно впливати на свідків або іншим чином перешкоджати кримінальному провадженню.

Зокрема, ризик щодо переховування підозрюваного ОСОБА_5 від органу досудового розслідування та суду підтверджується тим, що Закарпатська область межує з чотирма країнами (Польща, Румунія, Словаччина та Угорщина) та це дає реальну можливість покинути територію України поза межами пункту пропуску державного кордону України; за інкриміноване підозрюваному кримінальне правопорушення, яке відповідно до ст. 12 КК України, відноситься до категорії тяжких злочинів, передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від п`яти до семи років з позбавленням права обіймати певні посади чи займатися певною діяльністю на строк до трьох років.

При судовому розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, судом враховано вимоги п.п. 3,4 ст. 5 Конвенції про захист прав людини та практику Європейського суду з прав людини, згідно з якими обмеження прав особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою.

Зокрема, при розгляді клопотання суд оцінює підстави для застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою з урахуванням конкретних обставин справи.

Крім цього, враховуючи практику Європейського суду та положення ч. 1 ст. 178 КПК України, при розгляді питання про доцільність тримання особи під вартою, суд бере до уваги характер (обставини) і тяжкість злочину; обґрунтованість доказів того, що саме ця особа вчинила злочин; покарання, яке, можливо, буде призначено в результаті засудження; характер, минуле, особисті та соціальні обставини життя особи, його зв`язки з суспільством.

Судом встановлено, що підозрюваний ОСОБА_5 неодружений, неповнолітніх дітей чи батьків похилого віку на утриманні немає, офіційних документів щодо його працевлаштування суду не надано, що свідчить про відсутність міцних соціальних зв`язків.

Згідно з п. 4 ч. 2 ст. 183 КПК України, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.

24 лютого 2022 року Указом Президента України № 64/2022 на всій території України запроваджено воєнний стан, який передбачає особливий правовий режим, що вводиться в Україні у зв`язку зі збройною агресією росії проти України. Такий правовий режим вносить певні особливості і при призначенні покарань особам, які вчинили кримінальні правопорушення під час воєнного стану.

Так, ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, що відповідно до ст. 12 КК України, відноситься до категорії тяжкого злочину, за який передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк від п`яти до семи років з позбавленням права обіймати певні посади чи займатися певною діяльністю на строк до трьох років. ОСОБА_5 загрожує реальна міра покарання у виді позбавлення волі. Крім того, вказане кримінальне правопорушення вчинено в умовах воєнного стану, що може слугувати обтяжуючою обставиною при призначенні покарання у разі визнання підозрюваного винним.

Вивченням особи підозрюваного на даний час встановлено, що ОСОБА_5 працездатний, тяжкими захворюваннями, які б перешкоджали його утриманню під вартою, не страждає. Даних, які б вказували на неможливість застосування вказаного запобіжного заходу судом не встановлено.

З огляду на викладене, враховуючи:

- тяжкість кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_5 ;

- тяжкість покарання, що загрожує у разі визнання його винним у кримінальному правопорушенні;

- кримінальне правопорушення вчинене під час дії воєнного стану;

- особисті обставини життя,

- факт того, що ОСОБА_5 ніде не працює;

- неодружений;

- неповнолітніх дітей чи батьків похилого віку на утриманні немає;

- може переховуватись від органу досудового розслідування;

- може незаконно впливати на свідків та інших учасників кримінального провадження;

- може перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином,

тому суд вважає, що існує ризик його переховування від органів досудового розслідування та суду.

Враховуючи вищенаведене, суд приходить до висновку, що органом досудового розслідування доведено ризики, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України, а стороною захисту такі не спростовано.

У зв`язку з наведеним, суд дійшов до висновку, що клопотання про обрання ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою із строком на 60 днів є обґрунтованим та підлягає до задоволення.

Відповідно до ч. 3 ст. 183 КПК України, слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим обов`язків, передбачених цим Кодексом, крім випадків, передбачених частиною четвертою цієї статті.

В ухвалі слідчого судді, суду зазначаються, які обов`язки з передбачених статтею 194 цього Кодексу будуть покладені на підозрюваного, обвинуваченого у разі внесення застави, наслідки їх невиконання, обґрунтовується обраний розмір застави, а також можливість її застосування, якщо таке рішення прийнято у кримінальному провадженні, передбаченому частиною четвертою цієї статті.

Отже, враховуючи вимоги п. 2 ч. 5 ст. 182 КПК України, суд вважає за необхідне при застосуванні запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою визначити заставу в максимальному розмірі 80 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 242240 (двісті сорок дві тисячі двісті сорок) гривень 00 копійок. Позаяк, органом досудового розслідування доведено наявність ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, що свідчить про необхідність визначення розміру застави саме у максимальному розмірі, який є достатнім для забезпечення виконання підозрюваним обов`язків, передбачених цим Кодексом.

При цьому, суд вважає, що в разі внесення підозрюваним застави, на нього слід покласти обов`язки, передбачені п.п. 1, 2, 3, 4, 8 ч. 5 ст. 194 КПК України, а саме:

- прибувати за першим викликом до слідчого, прокурора та суду;

- не відлучатись з території Закарпатської області без дозволу слідчого, прокурора або суду;

- повідомляти слідчого, прокурора та суд про зміну свого місця проживання та роботи;

- утримуватись від спілкування зі свідками, експертами, спеціалістами у кримінальному провадженні №0000003 від 02.01.2024 року, зокрема із свідками ОСОБА_7 , ОСОБА_8 та ОСОБА_9 ;

- здати на зберігання до відповідного органу державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

Відповідно до ч. 1 ст. 197 КПК України, строк дії ухвали слідчого судді, суду про тримання під вартою або продовження строку тримання під вартою не може перевищувати шістдесяти днів.

Враховуючи наведене та керуючись ст.ст. 132, 176, 177, 178, 182, 183, 194, 196, 197, 309, ч. 2 ст. 376, ст. 395 КПК України, суд -

УХВАЛИВ:

Клопотання слідчого СВ Берегівського районного відділу поліції ГУНП в Закарпатській області ОСОБА_4 , погоджене прокурором Берегівської окружної прокуратури ОСОБА_3 , по кримінальному провадженню № 0000003 від 02.01.2024 року за ознаками кримінального правопорушення за ч. 2 ст. 332 КК України, про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відноснопідозрюваного ОСОБА_5 - задовольнити.

Застосувати щодо підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, строком на 60 (шістдесят) днів з моменту його затримання із визначенням розміру застави.

Визначити ОСОБА_5 розмір застави, достатньої для забезпечення виконання ним обов`язків, передбачених КПК України, у розмірі 80 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 242240 (двісті сорок дві тисячі двісті сорок) гривень 00 копійок.

Підозрюваний або заставодавець мають право у будь-який момент внести заставу у визначеному розмірі. У разі внесення застави у визначеному розмірі ОСОБА_5 повинен бути звільнений з-під варти. З моменту звільнення ОСОБА_5 з-під варти внаслідок внесення застави, він та заставодавець зобов`язані виконувати покладені на них обов`язки, пов`язані із застосуванням запобіжного заходу у вигляді застави.

У разі звільнення ОСОБА_5 з-під варти внаслідок внесення застави покласти на нього наступні обов`язки, передбачені п.п. 1, 2, 3, 4, 8 ч. 5 ст. 194 КПК України, а саме:

- прибувати за першим викликом до слідчого, прокурора та суду;

- не відлучатись з території Закарпатської області без дозволу слідчого, прокурора або суду;

- повідомляти слідчого, прокурора та суд про зміну свого місця проживання та роботи;

- утримуватись від спілкування зі свідками, експертами, спеціалістами у кримінальному провадженні №0000003 від 02.01.2024 року, зокрема із свідками ОСОБА_7 , ОСОБА_8 та ОСОБА_9 ;

- здати на зберігання до відповідного органу державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

Строк дії ухвали закінчується 04 березня 2024 року.

Ухвала слідчого судді щодо застосування запобіжного заходу підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена до Закарпатського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1