Справа №949/1906/23
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10 листопада 2023 року Дубровицький районний суд Рівненської області у складі:

головуючого - судді ОСОБА_1 ,

при секретарі судових засідань ОСОБА_2 ,

за участю:

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

потерпілої ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дубровиця кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000152 від 01 вересня 2023 року по обвинуваченню

ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та зареєстрованого в АДРЕСА_1 , фактично проживаючого в АДРЕСА_2 , громадянина України, освіти неповної загальної середньої, одруженого, непрацюючого, інваліда ІІІ групи загального захворювання, раніше несудимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України,

в с т а н о в и в:

Згідно обвинувального акту, затвердженого 21 вересня 2023 року, обвинувачений ОСОБА_4 31 серпня 2023 року близько 21 год., точний час досудовим розслідуванням не встановлено, перебуваючи в будинку АДРЕСА_2 , в ході раптово виниклого конфлікту із своєю колишньою дружиною ОСОБА_5 , з мотивів раптово виниклих неприязних відносин, з метою нанесення тілесних ушкоджень, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер свого діяння та передбачаючи суспільно-небезпечні наслідки у вигляді спричинення тілесних ушкоджень, бажаючи їх настання, умисно взяв правою рукою за шию ОСОБА_5 та стиснув її, в результаті чого остання отримала тілесне ушкодження у вигляді суцільного синця підборідково-шийної ділянки (посередині), яке, згідно висновку судово-медичної експертизи, відноситься до категорії легких тілесних ушкоджень.

Допитаний в суді обвинувачений ОСОБА_4 вину у скоєнні інкримінованого кримінального правопорушення визнав повністю, підтвердивши зазначені у обвинувальному акті обставини. У вчиненому обвинувачений щиро розкаюється, попросив вибачення у потерпілої.

Крім повного визнання вини обвинуваченим, його винність у вчиненні вказаного кримінального правопорушення повністю доводиться доказами, наявними в матеріалах кримінального провадження.

Потерпіла ОСОБА_5 у судовому засіданні повністю підтвердила показання, дані нею в ході досудового розслідування, при цьому зазначила, що на даний час претензій до обвинуваченого ОСОБА_4 не має, а тому просила суд суворо його не карати.

У судовому засіданні учасники судового провадження не оспорювали обставини, при яких скоєно кримінальне правопорушення, а тому суд у відповідності до ч. 3 ст. 349 КПК України, за відсутності заперечень учасників судового провадження, визнавши недоцільним дослідження доказів щодо фактичних обставин справи, які ніким не оспорюються, з`ясувавши правильне розуміння обвинуваченим та іншими учасниками судового провадження змісту цих обставин та за відсутності сумнівів у добровільності та істинності їх позицій, роз`яснивши їм, що в такому разі вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку, вважає доведеним, що обвинувачений ОСОБА_4 вчинив умисні протиправні дії, які виразились у спричиненні умисного легкого тілесного ушкодження, а його дії суд кваліфікує за ч. 1 ст. 125 КК України.

Відповідно до ст. 65 КК України, пункту 1 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 24.10.2003 року "Про практику призначення судами кримінального покарання" з наступними її змінами, суд призначаючи покарання, у кожному конкретному випадку має дотримуватись вимог кримінального закону й зобов`язаний враховувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані про особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання. Призначене покарання має бути необхідним і достатнім для виправлення засудженого і попередження нових злочинів.

Тому, при призначенні покарання обвинуваченому, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, вимоги ст.ст. 50, 65 КК України, згідно яких метою покарання є не тільки кара, а також виправлення засудженого та попередження вчинення нових кримінальних правопорушень.

При визначенні виду та розміру покарання, суд враховує суспільну небезпечність та характер вчиненого кримінального правопорушення, яке згідно ст. 12 КК України, відноситься до кримінального правопорушення - проступку, дані про особу обвинуваченого, який раніше несудимий, є інвалідом ІІІ групи загального захворювання, добре характеризується по місцю проживання, не перебуває на обліку лікарів психіатра та нарколога, а також пом`якшуючі покарання обставини - щире каяття та активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення.

При цьому, обтяжуючою покарання обвинуваченого обставиною, судом визнається вчинення кримінального правопорушення щодо колишнього подружжя.

При призначенні покарання суд також враховує і думку потерпілої ОСОБА_5 , яка в судовому засіданні вказала, що на даний час претензій до обвинуваченого не має, у зв`язку з чим просить суд суворо обвинуваченого не карати.

Таким чином, дотримуючись принципів законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання, зважаючи на те, що головною метою покарання є виховання та соціальна реабілітація винного, враховуючи характеризуючі дані особи винного, поведінку обвинуваченого після вчинення злочину, який щиро розкаявся у вчиненому, з урахуванням вищенаведених пом`якшуючих обставин, суд приходить до висновку, що обвинуваченому слід призначити покарання в межах санкції ч. 1 ст. 125 КК України, у виді штрафу у мінімальному його розмірі, яке буде необхідним і достатнім для виправлення засудженого, попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень.

Майнової шкоди кримінальним правопорушення не заподіяно.

Цивільний позов по кримінальному провадженню не заявлений.

Запобіжні заходи відносно обвинуваченого не обиралися.

Речові докази та витрати на залучення експертів у кримінальному провадженні відсутні.

Керуючись статтями 349, 368, 370, 371, 374, 395 Кримінального процесуального кодексу України, суд -

У Х В А Л И В:

ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України, призначивши йому покарання у виді штрафу у розмірі тридцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 510 грн. (п`ятсот десять гривень).

Вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку протягом тридцяти днів з дня його проголошення шляхом подання апеляційної скарги до Рівненського апеляційного суду через Дубровицький районний суд Рівненської області.

Вирок суду першої інстанції не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до положень частини 3 статті 349 Кримінального процесуального кодексу України.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Обвинуваченому та прокурору копію вироку вручити негайно після його проголошення.

Суддя: підпис.

Згідно з оригіналом.

Суддя Дубровицького

районного суду: ОСОБА_1