У Х В А Л А

26 жовтня 2023 року м. Бориспіль

Суддя Бориспільського міськрайонного суду Київської області ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , обвинуваченої ОСОБА_4 , захисника ОСОБА_5 ,

розглянувши клопотання прокурора про продовження строку тримання під вартою обвинуваченогоу об`єднаному кримінальному провадженні за обвинуваченням ОСОБА_6 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 185, ч. 2 ст. 190, ч. 4 ст. 185 КК України,

в с т а н о в и в :

У судовому засіданні прокурор заявив клопотання про продовження обвинуваченій ОСОБА_6 строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. В обґрунтування необхідності продовження запобіжного заходу у виді тримання під вартою під час судового провадження прокурор послався на наявність ризиків, які дають підстави вважати, що обвинувачена може здійснити дії, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України, зокрема ризик переховування від суду, а також може вчинити інші кримінальні правопорушення, оскільки неодноразово судима. Неможливість запобігання зазначеним вище ризикам шляхом застосування більш м`яких запобіжних заходів обґрунтовує тяжкістю інкримінованих злочинів та вчинення злочину під час іспитового строку, що обумовлює можливість тримання під вартою. На думку прокурора, застосування більш м`яких запобіжних заходів не забезпечить виконання обвинуваченою процесуальних обов`язків та не гарантує можливості запобігти ризикам.

В свою чергу, обвинувачена та її захисник заперечили проти застосування найсуворішого запобіжного заходу, просили суд застосувати до обвинуваченої більш м`який запобіжний захід не пов`язаний з позбавленням волі, зокрема домашній арешт. В обґрунтування клопотання захисник послався на тривалий час перебування обвинуваченої під вартою, а також на те, що з моменту обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою, ризики, які були зазначені стороною обвинувачення, на сьогоднішній день є недоведеними та необґрунтованими. Міцність її соціальних зв`язків очевидна у відносинах її із мамою. Крім того, захисник вважає, що рішення про застосування до обвинуваченої ОСОБА_6 альтернативного запобіжного заходу у виді домашнього арешту є справедливим та обґрунтованим та не буде порушувати конституційні права та гарантії обвинуваченої.

Розглянувши клопотання прокурора про продовження обвинуваченій ОСОБА_6 строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, суд дійшов таких висновків.

Ухвалою Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 04.09.2023 обвинуваченій ОСОБА_6 продовжено строк тримання під вартою до 01.11.2023 року включно.

Відповідно до ст. 331 КПК України під час судового розгляду суд за клопотанням сторони обвинувачення або захисту має право своєю ухвалою змінити, скасувати, обрати або продовжити запобіжний захід щодо обвинуваченого. Вирішення питання судом щодо запобіжного заходу відбувається в порядку, передбаченому главою 18 цього Кодексу. За наявності клопотань суд під час судового розгляду зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження запобіжного заходу до закінчення двомісячного строку з дня його застосування. За результатами розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців. Копія ухвали вручається обвинуваченому, прокурору та надсилається уповноваженій службовій особі до місця ув`язнення.

Відповідно до ч. 2 ст. 183 КПК України запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як 5) до раніше судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад три роки. Санкція ч. 4 ст. 185 КК України, передбачає позбавлення волі на строк від п`яти до восьми років.Разом з тим, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам кримінального провадження (ч. 1 ст. 183 КПК України).

Вимоги статті 194 КПК України зобов`язують суд під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу встановити чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні. За таких умов суду належить дослідити кожен із зазначених вище критеріїв окремо.

Щодо обґрунтованості підозри.

Суд звертає увагу на те, що оцінка обґрунтованості пред`явленого особі обвинувачення судом здійснюватиметься після закінчення судового розгляду під час ухвалення вироку. Станом на 26.10.2023 року стадія досудового розслідування завершена та зібрано усі докази, які прокурор вважав достатніми для складення обвинувального акту. Із змісту обвинувального акту, який надійшов до суду, вбачається, що ОСОБА_6 обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 185, ч. 2 ст. 190, ч. 4 ст. 185 КК України. В обвинувальному акті зокрема викладене формулювання обвинувачення та фактичні обставини правопорушення.

Щодо ризиків кримінального провадження.

Ризиком у контексті кримінального провадження є певна ступінь можливості, що особа вдасться до вчинків, які будуть перешкоджати досудовому розслідуванню та судовому розгляду або ж створять загрозу суспільству. Суд оцінюючи вірогідність такої поведінки обвинуваченого, має дійти обґрунтованого висновку про високу ступінь ймовірності позапроцесуальних дій зазначеної особи.

ОСОБА_6 обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 185, ч. 2 ст. 190, ч. 4 ст. 185 КК України. Санкція ч. 4 ст. 185 КК України, передбачає позбавлення волі на строк від п`яти до восьми років. Як вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_6 раніше неодноразово судимата обвинувачується у вчиненні злочину вчиненого під час відбування іспитового строку. Отже, суд погоджується із доводами прокурора щодо продовження існування ризику, передбаченого п.1 ч.1 ст. 177 КПК, та допускає, що обвинувачена ОСОБА_6 може вдатися до переховування як способу поведінки у випадку загрози її інтересам. Водночас, станом на 26.10.2023 вищевказаний ризик зменшився. При цьому, наявність ризику можливого вчинення нових злочинів у клопотанні прокурора недоведений.

Отже, суд вважає, що існує єдиний ризик, передбачений статтею 177 КПК України, а тому на даному етапі кримінального провадження застосування запобіжного заходу є об`єктивно необхідним з метою дієвості відповідного кримінального провадження.

Щодо застосування менш суворого запобіжного заходу.

Ні в письмовому клопотанні, ні усно в судовому засіданні прокурор не зазначив про обставини, які свідчать про неможливість застосування до ОСОБА_6 іншого більш м`якого запобіжного заходу. У свою чергу, захисник просив суд розглянути можливість застосування менш суворого запобіжного заходу.

Відповідно до ч. 4 ст. 194 КПК України якщо при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу прокурор доведе обставини, передбачені пунктами 1 та 2 частини першої цієї статті, але не доведе обставини, передбачені пунктом 3 частини першої цієї статті, слідчий суддя, суд має право застосувати більш м`який запобіжний захід, ніж той, який зазначений у клопотанні, а також покласти на підозрюваного, обвинуваченого обов`язки, передбачені частинами п`ятою та шостою цієї статті, необхідність покладення яких встановлена з наведеного прокурором обґрунтування клопотання.

Суд погоджується із доводами сторони захисту, що прокурором не доведено недостатність застосування до ОСОБА_6 більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику переховування обвинуваченої від суду. На думку суду, з урахуванням тривалості перебування обвинуваченої під вартою, враховуючи її міцні соціальні зв`язки до обвинуваченої ОСОБА_6 можливо застосувати менш суворий запобіжний захід - домашній арешт, який полягатиме у забороні обвинуваченій цілодобово залишати житло ( АДРЕСА_1 ).

Керуючись ст. 176-178, 183, 194-196, 331 КПК України,

п о с т а н о в и в :

Змінити запобіжний захід, застосований до обвинуваченої ОСОБА_6 ІНФОРМАЦІЯ_1 у виді тримання під вартою, на домашній арешт, заборонивши їй залишати житло за адресою АДРЕСА_1 цілодобово.

Зобов`язати обвинувачену ОСОБА_6 ІНФОРМАЦІЯ_1 прибувати за кожною вимогою до суду, а також виконувати такі обов`язки:

1) не відлучатися із населеного пункту, в якому вона проживає, без дозволу суду;

2) повідомляти суд про зміну свого місця проживання;

3) здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну ;

Негайно доставити обвинувачену ОСОБА_6 ІНФОРМАЦІЯ_1 до місця проживання - АДРЕСА_1 і звільнити її з-під варти.

Ухвала про застосування запобіжного заходу діє до 25.12.2023 року включно.

Ухвалу про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту передати для виконання органу Національної поліції за місцем проживання обвинуваченого. Орган Національної поліції повинен негайно поставити на облік обвинуваченого і повідомити про це суд.

Ухвала може бути оскаржена до Київського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до суду апеляційної інстанції протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Повний текст ухвали оголошено о 08.30 год. 31.10.2023 р.

Суддя ОСОБА_1