Справа № 646/6107/23
№ провадження 1-кп/646/665/2023
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01.11.2023 м.Харків

Червонозаводський районний суд міста Харкова у складі:

головуючого судді: ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання: ОСОБА_2 ,

прокурора: ОСОБА_3 ,

захисника обвинуваченого адвоката ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду в м. Харкові матеріали кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань №0000117 від 02.08.2023 року за обвинуваченням

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Чапаєвка, Золотоніського району, Черкаської області, українця, громадянина України, не одруженого, з середньою освітою, військовослужбовця, що проходить військову службу за мобілізацією на посаді водія 1 стрілецького відділення 1 стрілецького взводу 3 стрілецької роти у військовій частині НОМЕР_1 , у військовому званні «солдат», зареєстрований та фактично проживаючий за адресою: АДРЕСА_1

за обвинуваченням у вчиненні кримінального правопорушення - злочину, передбаченого ч. 1 ст. 369 КК України, -

встановив:

Згідно з вимогами Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» солдат ОСОБА_5 14 травня 2019 року призваний на строкову військову службу до Збройних Сил України, у зв`язку з чим він був зобов`язаний проходити військову службу у лавах Збройних Сил України протягом строкової військової служби, а в разі настання особливого періоду - понад установлений строк, знати та сумлінно виконувати службові обов`язки за посадами, які займатиме протягом строкової військової служби, а також особливі обов`язки, визначені статутами Збройних Сил України.

Відповідно до наказу командира військової частини НОМЕР_1 № 512 від 04.12.2022 року ОСОБА_5 зараховано до списків особового складу зазначеної військової частини, поставлено на всі види забезпечення, та згідно наказу командира військової частини НОМЕР_1 № 512 від 04.12.2022 року солдата ОСОБА_5 призначено на посаду - водій 3 стрілецького відділення й стрілецького взводу 3 стрілецької роти військової частини НОМЕР_1 , де він проходить військову службу по теперішній час, а відповідно до ст.ст. 2, 4, 24 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», останній вважається військовослужбовцем, який проходить військову службу за мобілізацією.

У відповідності до вимог ст. ст. 9, 11, 16, 17 та 49 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, затвердженого Законом України від 24.03.1999 №548-XIV (зі змінами), ст. ст. 1, 4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, затвердженого Законом України від 24.03.1999 №551-XIV, солдат ОСОБА_5 під час проходження військової служби повинен свято і непорушно додержуватися Конституції України та законів України, Військової присяги, віддано служити Українському народові, сумлінно і чесно виконувати військовий обов`язок; знати та виконувати свої обов`язки та додержуватися вимог статутів Збройних Сил України; виконувати службові обов`язки, що визначають обсяг виконання завдань, доручених йому за посадою; бути зразком високої культури, скромності й витримки, берегти військову честь, захищати свою й поважати гідність інших людей; поводитися з гідністю й честю, не допускати самому і стримувати інших від негідних вчинків.

Стаття 19 Конституції України зобов`язує органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадових осіб діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про запобігання корупції», неправомірна вигода - це грошові кошти або інше майно, переваги, пільги, послуги, нематеріальні активи, будь-які інші вигоди нематеріального чи не грошового характеру, які обіцяють, пропонують, надають або одержують без законних на те підстав.

Відповідно до статей 129, 130, 199, 216 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, необхідність забезпечення у військовій частині постійної бойової готовності, проведення занять з бойової підготовки, підтримання внутрішнього порядку, військової дисципліни та виконання службових обов`язків, зобов`язують військовослужбовців у службовий час постійно знаходитись в розташуванні військової частини або місці служби і не залишати їх без дозволу командира (начальника).

Відповідно до п. п. 1, 3 ч. 3 ст. 24 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» військовослужбовці вважаються такими, що виконують обов`язки військової служби на території військової частини або в іншому місці роботи (занять) протягом робочого (навчального) часу, включаючи перерви, встановлені розпорядком (розкладом занять), чи поза військовою частиною, якщо перебування там відповідає обов`язкам військовослужбовця або його було направлено туди за наказом відповідного командира (начальника).

Згідно з положеннями ч. ч. 2, 3 ст. 18 КК України спеціальним суб`єктом злочину є фізична осудна особа, яка вчинила у віці, з якого може наставати кримінальна відповідальність, злочин, суб`єктом якого може бути лише певна особа.

Службовими особами є особи, які постійно, тимчасово чи за спеціальним повноваженням здійснюють функції представників влади чи місцевого самоврядування, а також постійно чи тимчасово обіймають в органах державної влади, органах місцевого самоврядування, на підприємствах, в установах чи організаціях посади, пов`язані з виконанням організаційно- розпорядчих чи адміністративно-господарських функцій, або виконують такі функції за спеціальним повноваженням, яким особа наділяється повноважним органом державної влади, органом місцевого самоврядування, центральним органом державного управління із спеціальним статусом, повноважним органом чи повноважною службовою особою підприємства, установи, організації, судом або законом.

Відповідно до примітки 1 статті 364 КК України службовими особами у статтях 364, 368, 368-5, 369 КК України є особи, які постійно, тимчасово чи за спеціальним повноваженням здійснюють функції представників влади чи місцевого самоврядування, а також обіймають постійно чи тимчасово в органах державної влади, органах місцевого самоврядування, на державних чи комунальних підприємствах, в установах чи організаціях посади, пов`язані з виконанням організаційно-розпорядчих чи адміністративно-господарських функцій, або виконують такі функції за спеціальним повноваженням, яким особа наділяється повноважним органом державної влади, органом місцевого самоврядування, центральним органом державного управління із спеціальним статусом, повноважним органом чи повноважною особою підприємства, установи, організації, судом або законом.

Тобто Особа 1 є службовою особою.

В той же час, відповідно до ч. 1 ст. 3 Закону України «Про запобігання корупції» дія даного Закону поширюється, з-поміж іншого, на військових посадових осіб Збройних Сил України, Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації України та інших утворених відповідно до законів військових формувань, крім військовослужбовців строкової військової служби, курсантів вищих військових навчальних закладів, курсантів вищих навчальних закладів, які мають у своєму складі військові інститути, курсантів факультетів, кафедр та відділень військової підготовки.

Згідно ст. 22 Закону України «Про запобігання корупції» військовим посадовим особам Збройних Сил України, Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації України та інших утворених відповідно до законів військових формувань, крім військовослужбовців строкової військової служби, забороняється використовувати свої службові повноваження або своє становище та пов`язані з цим можливості з метою одержання неправомірної вигоди для себе чи інших осіб, у тому числі використовувати будь-яке державне чи комунальне майно або кошти в приватних інтересах.

Незважаючи на обізнаність з вимогами вищевказаного законодавства та обов`язок їх дотримуватися ОСОБА_5 будучи водієм 1 стрілецького відділення 1 стрілецького взводу 3 стрілецької роти військова частина НОМЕР_1 наприкінці квітня 2023 року вирішив стати на злочинний шлях та вчинити корупційний злочин, а саме - надання службовій особі неправомірної вигоди за вчинення службовою особою в інтересах того хто надає таку вигоду, будь- якої дії з використанням наданої їй влади та службового становища, тобто кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 369 КК України.

Так, ОСОБА_5 проходячи строкову службу у військовій частини НОМЕР_1 , яка тимчасово дислокується у АДРЕСА_2 впродовж дня 22.04.2023 вживав алкогольні напої та в подальшому був викритий у стані алкогольного сп`яніння Особою - 1. В цей час у Особа - 1 виник умисел вимагання та отримання неправомірної вигоди від ОСОБА_5 , у вигляді грошових коштів у розмірі 50000 гривень за неповідомлення командування військової частини про факт перебування в стані алкогольного сп`яніння ОСОБА_5 , на території тимчасової дислокації військової частини НОМЕР_1 , розташованої у АДРЕСА_2 .

У ході виконання 22.04.2023 Особою - 1 своїх службових обов`язків, на території тимчасової дислокації військової частини НОМЕР_1 , розташованої у АДРЕСА_2 , в ході бесіди Особа - 1 повідомила ОСОБА_5 , що він має передати на картковий банківський рахунок Особі 1, який останній надав неправомірну вигоду у вигляді грошових коштів у розмірі 50000 гривень, за те, що Особа - 1 не повідомить командування військової частини НОМЕР_1 про факт перебування в стані алкогольного сп`яніння ОСОБА_5 , на території тимчасової дислокації військової частини НОМЕР_1 , розташованої у АДРЕСА_2 , а у разі відмови останнього пригрозив проблемами по службі та притягненням до адміністративної та дисциплінарної відповідальності, що в свою чергу створить умови не нарахування щомісячної премії.

Так, 22 квітня 2023 року о 10 годині 42 хвилини, водій 3 стрілецького відділення й стрілецького взводу 3 стрілецької роти військової частини НОМЕР_1 ОСОБА_5 , діючи умисно, а саме: усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно-небезпечні наслідки та бажаючи їх настання з метою уникнення від адміністративної та дисциплінарної відповідальності про факт перебування в стані алкогольного сп`яніння на території тимчасової дислокації військової частини НОМЕР_1 , розташованої у АДРЕСА_2 , за допомогою мобільного додатку «ПриватБанк» зі свого банківського рахунку здійснив переказ неправомірної вигоди у вигляді грошових коштів в сумі 50000 гривень на номер банківської картки Особа - 1, який в свою чергу не повідомив командування вищого рівня військової частини НОМЕР_1 , про факт перебування в стані алкогольного сп`яніння ОСОБА_5 , на території тимчасової дислокації військової частини НОМЕР_1 , розташованої у АДРЕСА_2 та не створюватиме штучних перешкод при проходженні останнім військової служби у складі військової частини НОМЕР_1 .

Дії ОСОБА_5 кваліфіковані за ч. 1 ст. 369 КК України, тобто надання неправомірної вигоди службовій особі за вчинення нею, в інтересах того, хто надає таку вигоду, дій з використанням наданого їй службового становища.

Під час підготовчого судового засідання прокурором подано клопотання про закриття кримінального провадження у зв`язку із звільненням обвинуваченого від кримінальної відповідальності на підставі ч. 5 ст. 354 КК України, до якого, зокрема, додав клопотання ОСОБА_5 аналогічного змісту .

Обвинувачений та його захисник підтримали клопотання прокурора та обвинуваченого про закриття кримінального провадження, звільнивши ОСОБА_5 від кримінальної відповідальності з підстав викладених у них.

Вислухавши думку прокурора, обвинуваченого та його захисника, дослідивши матеріали справи та додані до клопотання прокурора документи, суд дійшов таких висновків.

Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 284 КПК України кримінальне провадження закривається судом у зв`язку зі звільненням особи від кримінальної відповідальності.

Згідно з ст. 44 КК України та ст. 285 КПК України, особа, яка вчинила злочин, звільняється від кримінальної відповідальності, у випадках, передбачених законом України про кримінальну відповідальність.

Частиною 1 статті 369 КК України передбачена кримінальна відповідальність за пропозицію чи обіцянку службовій особі надати їй або третій особі неправомірну вигоду, а так само надання такої вигоди за вчинення чи невчинення службовою особою в інтересах того, хто пропонує, обіцяє чи надає таку вигоду, чи в інтересах третьої особи будь-якої дії з використанням наданої їй влади чи службового становища.

Відповідно до ч. 5 ст. 354 КК України, особа, яка запропонувала, пообіцяла або надала неправомірну вигоду, звільняється від кримінальної відповідальності за злочини, передбачені статтями 354, 368-3, 368-4, 369, 369-2 Кримінального Кодексу України, якщо після пропозиції, обіцянки чи надання неправомірної вигоди вона - до отримання з інших джерел інформації про цей злочин органом, службова особа якого згідно із законом наділена правом повідомляти про підозру, - добровільно заявила про те, що сталося, такому органу та активно сприяла розкриттю злочину, вчиненого особою, яка одержала неправомірну вигоду або прийняла її пропозицію чи обіцянку.

Зазначена позиція викладене й у пункті 12 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами України законодавства про звільнення особи від кримінальної відповідальності» №12 від 23.12.2005, відповідно до якого суд зобов`язаний звільнити особу від кримінальної відповідальності, у разі наявності спеціальних обставин, передбачених конкретною нормою закону, якою, у даному випадку, є норма ч. 5 ст. 354 КК України.

Вивченням даних про особу обвинуваченого ОСОБА_5 встановлено, що він військовослужбовець, з середньою освітою, не одружений, у лікаря-нарколога у КНП «Черкаський обласний наркологічний диспансер Черкаської міської ради» та лікаря-психіатра у КНП «ЧОПНД Черкаської обласної ради» під наглядом не перебуває, за місцем проходження військової служби характеризується позитивно, має за даними медичної служби військової частини незадовільний загальний стан здоров`я, раніше не судимий.

На момент повідомлення ОСОБА_5 про вчинення ним кримінального правопорушення у Харківської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Східного регіону або СВ ВСП ГУНВ в Харківській області така інформація була відсутня.

З огляду на викладене, враховуючи, що ОСОБА_5 після вчинення ним кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 369 КК України шляхом надання службовій особі неправомірної вигоди, до отримання з інших джерел інформації про цей злочин органом, службова особа якого згідно із законом наділена правом повідомляти про підозру, добровільно заявив про те, що сталося до відділу спеціальної поліції Головного управління Національної поліції в Харківській області та активно сприяв розкриттю злочину, суд вважає за можливе звільнити обвинуваченого від кримінальної відповідальності, передбаченої ч. 1 ст. 369 КК України на підставі ч.5 ст. 354 КК України, закривши провадження по справі.

ОСОБА_5 добровільно надав згоду на звільнення його від кримінальної відповідальності у зв`язку з тим що ним було добровільно повідомлено про скоєний злочин, передбачений ч. 1 ст. 369 КК України.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 284, 285 КПК України, ст.ст.44, 354 КК України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання прокурора ОСОБА_3 та обвинуваченого ОСОБА_5 про звільнення від кримінальної відповідальності обвинуваченого ОСОБА_5 за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 369 КК України - задовольнити.

На підставі ч. 5 ст. 354 КК України звільнити ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , від кримінальної відповідальності за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 369 КК України.

Кримінальне провадження №0000117 від 02.08.2023 року відносно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 369 КК України закрити відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 284 КПК України у зв`язку із його звільненням від кримінальної відповідальності на підставі ч.5 ст. 354 КК України.

Ухвала може бути оскаржена до Харківського апеляційного суду через Червонозаводський районний суд м. Харкова протягом 7 днів з дня її проголошення.

Суддя ОСОБА_1