ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
Справа № 645/4365/23 Головуючий суддя І інстанції ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/818/1438/23 Суддя доповідач ОСОБА_2
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 жовтня 2023 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Харківського апеляційного суду у складі:

головуючого - ОСОБА_2 ,

суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

за участю секретаря - ОСОБА_5 ,

обвинуваченого - ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Харкові в режимі відеоконференції апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_6 на ухвалу Фрунзенського районного суду м. Харкова від 05 вересня 2023 року, якою задоволено клопотання прокурора Немишлянської окружної прокуратури м. Харкова ОСОБА_7 про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у кримінальному провадженні № 0000903 від 13.07.2023, за ознаками злочину, передбаченого ч. 4 ст. 186 КК України,-

В С Т А Н О В И Л А:

Цією ухвалою продовжено строк запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в умовах ДУ «Харківський слідчий ізолятор» на 60 днів до 04 листопада 2023 року включно із застосуванням альтернативного запобіжного заходу у вигляді застави у розмірі 40 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 107360 грн. до сплину строку тримання під вартою. При внесенні визначеної суми застави ОСОБА_6 -під варти звільнити, поклавши на нього певні обов`язки, передбачені ч.5 ст. 194 КПК України.

На зазначену ухвалу суду обвинувачений ОСОБА_6 подав апеляційну скаргу, в якій просив знизити розмір застави, посилаючись на те, що для нього цей розмір застави непомірно великий, а його мати та бабуся також не в змозі заплатити таку суму, а тому просив її знизити.

В судове засідання в суд апеляційної інстанції прокурор та захисник не з`явились, про час та місце розгляду апеляційної скарги обвинуваченого повідомлені належним чином, причин неявки суду не повідомили.

Враховуючи вимоги ч. 4 ст. 405, ч.2 ст. 422 КПК України, колегія суддів вважає за можливе проведення апеляційного перегляду ухвали слідчого судді за відсутністю прокурора та захисника, оскільки неприбуття сторін або інших учасників кримінального провадження не перешкоджає проведенню розгляду, якщо такі особи були належним чином повідомлені про дату, час і місце апеляційного розгляду та не повідомили про поважні причини свого неприбуття.

Заслухавши доповідь судді, доводи обвинуваченого ОСОБА_6 , який підтримав апеляційну скаргу та просив її задовольнити, дослідивши матеріали провадження та перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, з наступних підстав.

З матеріалів справи вбачається, що Фрунзенський районний суд м. Харкова здійснює судовий розгляд у кримінальному провадженні № 0000903 від 13.07.2023 року за ознаками злочину, передбаченого ч.4 ст.186 КК України, тобто відкрите заволодіння чужим майном (грабіж), вчинене повторно, в умовах воєнного стану.

13 липня 2023 року ОСОБА_6 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст. 186 КК України.

04.09.2023 року прокурор Немишлянської окружної прокуратури м. Харкова ОСОБА_7 звернулася до Фрунзенського районного суду м. Харкова з клопотанням про продовження строку застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою до обвинуваченого ОСОБА_6 .

В обґрунтування клопотання прокурор посилався на продовження існування ризиків, передбачених п.п. 1, 3, 5 ч.1 ст. 177 КПК України, а також на те, що ОСОБА_6 обґрунтовано обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст. 186 КК України, що є тяжким злочином. На думку прокурора, слід врахувати тяжкість кримінального правопорушення, у вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_6 , та особисті обставини, які можуть свідчити на користь збільшення ризиків переховування від правосуддя чи інших способів неналежної процесуальної поведінки. Застосування іншого, більш м`якого запобіжного заходу до обвинуваченого є неможливим, оскільки він не забезпечить виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків та не може запобігти вищевказаним ризикам.

Вирішуючи питання про продовження запобіжного заходу щодо ОСОБА_6 , суд першої інстанції враховуючи продовження існування ризиків, передбачених п.п. 1,3,5 ч.1 ст. 177 КПК України, а також оцінюючи сукупність обставин, передбачених ст. 178 КПК України, застосування більш м`яких запобіжних заходів є неможливим, за таких обставин клопотання про продовження строку застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою із застосуванням альтернативного запобіжного заходу застави у розмірі 40 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що складає 107360 грн., з покладенням на обвинуваченого обов`язків, визначених ухвалою Фрунзенського районного суду м. Харкова від 14.07.2023 року, передбачені ч.5 ст. 194 КПК України, є обґрунтованими та підлягають задоволенню.

Колегія суддів погоджується з вказаними висновками слідчого судді з наступних підстав.

Відповідно до вимог ч.1 ст. 404 КПК України, суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Обвинувачений ОСОБА_6 оскаржує судову ухвалу лише в частині визначеного розміру альтернативного запобіжного заходу, а саме застави. В іншій частині судову ухвалу він не оскаржував, а тому суд апеляційної інстанції в цій частині не переглядає оскаржувану ухвалу.

Суд першої інстанції, визначаючи розмір застави взяв до уваги всі обставини провадження, відомості, що характеризують особу обвинуваченого, а також врахував інші фактичні обставини цього кримінального провадження та вважав за необхідне визначити обвинуваченому заставу в розмірі 40 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, тобто в сумі 107360 грн.., оскільки застава в такому розмірі зможе запобігти ризикам, передбаченим ч.1 ст. 177 КПК України та не є завідомо непомірною.

Відповідно до положень п. 2 ч.5 ст. 182 КПК України, розмір застави визначається у таких межах: щодо особи, обвинуваченої у вчиненні тяжкого злочину, - від двадцяти до вісімдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Тобто суд першої інстанції призначив розмір застави, що не є максимальним для визначення застави у цій категорії проваджень.

Колегія суддів погоджується з таким висновком суду та вважає, що 40 розмірів прожиткових мінімумів для працездатних осіб є пропорційним, виходячи з ризиків, які доведені прокурором та встановлені нормами п.2 ч.5 ст. 182 КПК України, тобто буде достатнім для забезпечення виконання ОСОБА_6 , як обвинуваченим, покладених на нього обов`язків, таким, що забезпечить виконання завдань кримінального провадження.

Отже, доводи апеляційної скарги щодо необґрунтованості ухвали суду є безпідставними, оскільки прокурором поза розумним сумнівом доведено, а судом було належним чином перевірено та досліджено докази, надані прокурором та стороною захисту, враховані відомості, які вказують на обґрунтованість підозри, а також відомості, які характеризують особу обвинуваченого, його вік та його сімейний стан. При цьому, висновки суду першої інстанції належним чином мотивовані та наведені обґрунтовані підстави для застосування до обвинуваченого ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою з визначенням розміру застави.

Таке судове рішення не суперечить вимогам ст. 5 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, оскільки у провадженні існують реальні ознаки справжнього суспільного інтересу, який, незважаючи на презумпцію невинуватості, переважає принцип поваги до особистої свободи, а також цілком відповідають усталеній практиці Європейського Суду з прав людини, яка свідчить про те, що рішення суду повинно забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів, що вимагає від суду більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства.

За таких обставин, колегія суддів погоджується з висновками чуду першої інстанції та вважає, що застосування до ОСОБА_6 іншого, менш суворого виду запобіжного заходу, ніж тримання під вартою з визначенням застави у розмірі 40 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, не буде достатнім для запобігання ризиків, передбачених п.п. 1, 3, 5 ч.1 ст.177 КПК України.

Колегія суддів дійшла висновку, що ухвала суду першої інстанції, відповідно до вимог статті 370 КПК України, є законною, обґрунтованою і вмотивованою, а тому підстав для її скасування, та обрання підозрюваному іншого запобіжного заходу, не пов`язаного з триманням під вартою, а також зменшення розміру застави, колегія суддів - не вбачає.

Керуючись ст. ст. 376, 392, 393, 404, 405, ст.407 ч.3 п.1, ст.ст. 418, 419, 422, 424 КПК України, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А :

Апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_6 залишити без задоволення.

Ухвалу Фрунзенського районного суду м. Харкова від 05 вересня 2023 року залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуючий -

Судді :