Заводський районний суд м. Запоріжжя
Справа № 318/1232/18
Провадження № 1-і/332/4/24
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 січня 2024 р. м. Запоріжжя

Заводський районний суд м. Запоріжжя у складі:

головуючого судді: ОСОБА_1 ,

при секретарі: ОСОБА_2 ,

за участю:

прокурора: ОСОБА_3 ,

захисника: ОСОБА_4 ,

обвинуваченого: ОСОБА_5 ,

розглянувши в режимі відеоконференції у відкритому судовому засіданні в залі суду клопотання начальника Кам`янсько-Дніпровського відділу Василівської окружної прокуратури Запорізької області ОСОБА_3 про продовження строку застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, який має неповну середню освіту, офіційно не працевлаштований, одружений, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимий, остання судимість: 18.04.2013 Кам`янсько-Дніпровським районним судом Запорізької області за ч. 1 ст. 152, 71 КК України до 4 років 6 місяців позбавлення волі. Умовно-достроково звільнився 22.12.2014 з Кам`янської ВК № 101,

обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 187, п.п. 6, 12 ч. 2 ст. 115 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

Згідно змісту клопотання, в провадженні Василівського районного суду Запорізької області перебуває кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000831 від 24.06.2016 за ознаками вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 187, п.п. 6, 12 ч.2 ст. 115 України відносно обвинуваченого ОСОБА_5 .

Ухвалою Заводського районного суду м. Запоріжжя від 21.11.2023 ОСОБА_5 продовжено строк запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою на 60 днів, до 19.01.2023.

Прокурор ініціює продовження обвинуваченому ОСОБА_5 строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою на 60 днів, оскільки ризики, передбачені ст. 177 КПК України, а саме: переховування від суду, незаконний вплив на потерпілого, свідків, експертів у цьому ж кримінальному провадженні, вчинення іншого кримінального правопорушення є реальними та триваючими, та виключають можливість зміни міри запобіжного заходу на більш м`який, так як альтернативні запобіжні заходи на даний час не зможуть забезпечити належний рівень процесуальної поведінки обвинуваченого.

В обґрунтування змісту клопотання, прокурором долучені: ухвала слідчого судді Кам`янсько-Дніпровського районного суду Запорізької області від 19.06.2018 про обрання ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та ухвала Заводського районного суду м. Запоріжжя від 21.11.2023 про продовження обвинуваченому ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою до 19.01.2024.

Прокурор у судовому засіданні підтримав клопотання, просив його задовольнити.

Обвинувачений ОСОБА_5 та його захисник - адвокат ОСОБА_4 , заперечували щодо задоволення клопотання прокурора через його належну необґрунтованість, просили обрати обвинуваченому альтернативний запобіжний захід, з урахуванням тривалого часу перебування обвинуваченого під вартою, відсутністю судового розгляду тощо.

Суд, заслухавши думку учасників процесу, дослідивши матеріали кримінального провадження, дійшов до наступного висновку.

Відповідно до ч. 1 ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених ч. 5 ст. 176 цього Кодексу.

Положення чинного КПК України вказують, що важливим елементом при встановленні підстав для продовження строку дії запобіжного заходу є не лише наявність ризиків, які існували при обранні запобіжного заходу, а і ті обставини, що до завершення дії попереднього судового рішення про обрання запобіжного заходу вони не зменшилися або з`явилися нові. Доведення таких обставин покладається на слідчого, прокурора.

Європейський суд з прав людини через призму своїх рішень (зокрема «Харченко проти України», «Єлоев проти України», «Фельдман проти України») неодноразово акцентував увагу на тому, що доцільність продовження строків тримання під вартою, як упродовж досудового розслідування так і судового розгляду, ґрунтується на презумпції, що з перебігом ефективного розслідування справи та її судового розгляду зменшуються ризики, які стали підставою для взяття особи під варту на початковій стадії розслідування. Відповідно, кожне наступне продовження строку тримання під вартою має містити детальне обґрунтування ризиків, що залишаються, та їх аналіз, як підстави для подальшого втручання у право особи на свободу.

Як вбачається зі змісту клопотання, яке подано з порушенням вимог ст. 199 КПК України щодо строку подачі, кримінальне провадження відносно ОСОБА_5 , обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 187, п.п. 6, 12 ч. 2 ст. 115 КК України перебуває на розгляді у Василівському районному суді Запорізької області (дата отримання судом обвинувального акту в клопотанні не вказана).

Крім того, як випливає із клопотання, відносно ОСОБА_5 обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою 19.06.2018, який в подальшому неодноразово продовжувався, що свідчить про те, що останній вже тривалий час перебуває під вартою - 5 років 7 місяців.

При цьому доводів, які б свідчили про те, що на даний час здійснюється судовий розгляд у даному кримінальному провадженні прокурором в своєму клопотанні не зазначено, посилаючись тільки на сплив строків застосування запобіжного заходу відносно ОСОБА_5 . Надмірно тривале знаходження обвинуваченого під вартою, за фактичною відсутності судового розгляду є неприпустимим. Здійснення судового розгляду в цьому кримінальному провадженні не відповідає його завданням, оскільки не є швидким.

Таке забезпечення розгляду та вирішення справи не відповідає загальним засадам кримінального провадження: верховенства права, законності, повага до людської гідності, забезпечення права на свободу та особисту недоторканість, доступ до правосуддя, забезпечення права на захист.

Водночас, ч. 4 ст. 28 КПК України визначає, що кримінальне провадження щодо особи, яка тримається під вартою, має бути здійснено невідкладно і розглянуто в суді першочергово.

В порушення вимог ч.3 ст. 184 КПК України, ініціатором клопотання не додані копії матеріалів, якими прокурор обґрунтовує доводи клопотання.

За таких обставин слід виходити, що з урахуванням вкрай тривалого часу, перебування обвинуваченого під вартою, суд вважає, що ступень ризиків вказаних судом зменшився, що є підставою для розгляду питання про застосування до обвинуваченого більш м`якого запобіжного заходу, а ніж тримання під вартою.

При цьому, покладення на обвинуваченого обов`язків прибувати за кожною вимогою до суду, не відлучатися із населеного пункту, в якому він проживає чи перебуває без дозволу суду, утримуватися від спілкування зі свідками у цьому провадженні також істотно зменшують існуючи ризики.

Зваживши всі обставини у їх сукупності, надмірно тривалий час перебування обвинуваченого під вартою, суд приходить до висновку, що запобігти встановленим ризикам та забезпечити належну процесуальну поведінку ОСОБА_5 можливо шляхом застосування до останнього запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 176-178, 199, 131-132, 369-372 КПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

У задоволенні клопотання прокурора про продовження строку застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_5 - відмовити.

Змінити обраний ОСОБА_5 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання.

Покласти на обвинуваченого такі обов`язки:

- з`являтися на першу вимогу до суду;

- повідомляти суд про місце свого проживання та його зміну;

- не відлучатися з місця перебування без дозволу суду;

- утримуватися від спілкування зі свідками, потерпілим та іншими особами з приводу обставин вчинення інкримінованого злочину;

- здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

В порядку ст. 179 КПК України обвинуваченому роз`яснюється, що у разі невиконання покладених на нього обов`язків, до нього може бути застосований більш жорсткий запобіжних захід і на нього може бути накладено грошове стягнення.

Звільнити ОСОБА_5 з-під варти негайно.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя ОСОБА_1