Справа № 145/2180/23
Провадження №1-кп/145/211/2023
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
20.12.2023 року смт Тиврів
Тиврівський районний суд Вінницької області в складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
за участю секретаря ОСОБА_2 ,
ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця міста Київ, мешканця АДРЕСА_1 , громадянина України, із неповною середньою освітою, непрацюючого, неодруженого, раніше несудимого,
у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч.2 ст.125 КК України,
02.09.2023 року приблизно о 11 год. 30 хв. неповнолітній ОСОБА_3 , перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння на території домогосподарства, що розташоване по АДРЕСА_1 , розпочав словесну суперечку із вітчимом ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , яка виникла на грунті раніше виниклих неприязних відносин.
Під час вказаної суперечки ОСОБА_3 , перебуваючи на території подвір`я вищевказаного господарства, діючи умисно, розуміючи протиправність своїх дій, маючи на меті спричинення шкоди здоров`ю ОСОБА_4 , взяв із приміщення житлового будинку обома руками секатор, яким наніс один удар в ліву пахвинну ділянку ОСОБА_4 та продовжуючи вчиняти протиправні дії, завдав один удар кулаком правої руки в обличчя ОСОБА_4 .
Внаслідок вищезазначених протиправних дій, згідно висновку судово -медичної експертизи від 06.09.2029 № 58, ОСОБА_4 отримав тілесні ушкодження у вигляді садна та синця на голові, синець на спині та в ділянці попереку, дві рани в лівій пахвинній ділянці, які за свої характером належать до легких тілесних ушкоджень, що спричинили короткочасний розлад здоров`я, виникли внаслідок дії тупого твердого предмету, рани що виникли від дії предмету, мають ріжучі властивості.
Таким чином, ОСОБА_3 обвинувачується у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч.2 ст.125 КК України, тобто умисного легкого тілесного ушкодження, що спричинило короткочасний розлад здоров`я .
До обвинувального акту відносно ОСОБА_3 долучена письмова заява обвинуваченого, що складена у присутності законного представника ОСОБА_5 , захисника ОСОБА_6 , відповідно до якої ОСОБА_3 беззаперечно визнає свою винуватість у вчиненні інкримінованого йому кримінального проступку, передбаченого ч.2 ст.125 КК України, не оспорює встановлені досудовим розслідуванням обставини, ознайомлений з обмеженням права на апеляційне оскарження, згоден на розгляд обвинувального акту у спрощеному провадженні без проведення судового розгляду в судовому засіданні та без його участі.
Також до обвинувального акту долучена письмова заява потерпілого ОСОБА_4 , відповідно до якої він згоден на розгляд обвинувального акту у спрощеному провадженні без проведення судового розгляду в судовому засіданні.
За результатами дослідження змісту відповідних заяв та матеріалів дізнання, у суду не виникло сумнівів в тому, що зазначені заяви є усвідомленими, відповідають їх внутрішній волі, а їх процесуальна позиція сформувалася без будь-якого стороннього неправомірного впливу на них.
Згідно з ч.2 ст.382 КПК України вирок суду за результатами спрощеного провадження ухвалюється в порядку, визначеному цим Кодексом, та повинен відповідати загальним вимогам до вироку суду. У вироку суду за результатами спрощеного провадження замість доказів на підтвердження встановлених судом обставин зазначаються встановлені органом досудового розслідування обставини, які не оспорюються учасниками судового провадження.
Встановлені органом досудового розслідування обставини не оспорюються учасниками судового провадження і суд не вбачає підстав ставити їх під сумнів та визнає їх доведеними, оскільки вони повністю узгоджуються з наданими суду матеріалами дізнання.
Вищенаведені фактичні обставини поза всяким розумним сумнівом достатньо доводять винуватість ОСОБА_3 у вчиненні кримінального проступку в обсязі обвинувачення, яке було сформульоване прокурором і його дії правильно кваліфіковані за ч.2 ст.125 КК України як заподіяння умисного легкого тілесного ушкодження.
Вирішуючи питання про призначення ОСОБА_3 покарання, суд враховує, що обвинувачений раніше несудимий, непрацює, на обліку у лікаря - нарколога та психіатра не перебуває, за медичною допомогою не звертався, згідно характеристики, виданої Сутисківською селищною радою за місцем проживання зауважень відносно його поведінки в громадських місцях та зі сторони сусідів до селищної ради не надходило, компрометуючими матеріалами сільська рада не володіє.
Обставиною, що пом`якшує покарання ОСОБА_3 суд визнає щире каяття.
Обставин, що обтяжують покарання, не встановлено.
Згідно вимог статті 65 КК України, суд призначає покарання у межах, установлених у санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини цього Кодексу, що передбачає відповідальність за вчинене кримінальне правопорушення; відповідно до положень Загальної частини цього Кодексу; враховуючи ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання. Згідно ч. 3 ст. 65 КК України підстави для призначення більш м`якого покарання, ніж це передбачено відповідною статтею Особливої частини цього Кодексу за вчинене кримінальне правопорушення, визначаються статтею 69 цього Кодексу.
Особливості кримінальної відповідальності та покарання неповнолітніх регламентуються нормами розділу XV Загальної частини Кримінального кодексу України.
Законом України про кримінальну відповідальність передбачено, що за кримінальне правопорушення згідно ч.2 ст. 125 КК України може бути призначено покарання у виді громадських робіт на строк від ста п`ятдесяти до двохсот сорока годин.
Законом також визначено особливості призначення покарання неповнолітнім, зокрема суд при призначенні покарання неповнолітньому діє відповідно до статтей 65-67 КК України та враховує й інші обставини - умови його життя та виховання, вплив дорослих, рівень розвитку та інші особливості особи неповнолітнього. Що стосується обмежень щодо видів покарань та їх розмірів, які можна застосувати до неповнолітніх, то суд має враховувати ці особливості в кожному випадку, виходячи із меж покарання, передбаченого санкцією статті закону України про кримінальну відповідальність.
Розмір покарання неповнолітнім призначається із врахуванням особливостей, передбачених статтями 99-102 цього Кодексу. Зокрема, статтею100 КК України визначено, що громадські роботи можуть бути призначені неповнолітньому на строк від тридцяти до ста двадцяти годин.
У даному кримінальному провадженні ОСОБА_3 обвинувачується у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч.2 ст.125 КК України, санкцією якої визначено як мінімальну, так і максимальну межу покарання у виді громадських робіт.
Якщо санкцією статті визначено мінімальну та максимальну межі покарання, то суд може призначити особі (як повнолітній так і неповнолітній) покарання нижче від найнижчої межі, передбаченої санкцією цієї статті, тільки застосувавши положення ст. 69 КК України, за наявності для цього правових підстав. (Такий правовий висновок надав Верховний Суд у постанові від 23.04.2020 у справі № 566/1387/18).
За наведених вище обставин, суд приходить до висновку про призначення ОСОБА_3 покарання із застосуванням ст. 69, ч.1 ст. 100 КК України у виді 120 годин громадських робіт.
Цивільний позов не заявлено, запобіжний захід обвинуваченому не обирався та підстав для обрання немає.
Судові витрати та речові докази відсутні.
Керуючись ст.ст. 368-371, 373-374, 381-382 КПК України, суд
ОСОБА_3 визнати винуватим у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч.2 ст.125 КК України і призначити йому покарання із застосуванням ст. 69, ч.1 ст. 100 КК України у виді 120 годин громадських робіт.
Вирок може бути оскаржений до Вінницького апеляційного суду протягом 30 днів з дня отримання його копії, з урахуванням особливостей, передбачених статтею 394 КПК України.

Вирок суду першої інстанції, ухвалений за результатами спрощеного провадження не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав розгляду провадження за відсутності учасників судового провадження, недослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені досудовим розслідуванням обставини.

Копію вироку не пізніше дня, наступного за днем його ухвалення, надіслати обвинуваченому, захиснику, прокурору, потерпілому.

Суддя ОСОБА_1