Справа № 740/8159/23
Провадження № 1-кп/740/508/23
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19 грудня 2023 року м. Ніжин

Ніжинський міськрайонний суд Чернігівської області в складі:

головуючого - судді ОСОБА_1 ,

розглянувши в порядку спрощеного провадження за відсутності учасників судового провадження в приміщенні Ніжинського міськрайонного суду Чернігівської області кримінальне провадження, зареєстроване 25.11.2023 у Єдиному реєстрі досудових розслідувань за № 0000009, за обвинуваченням

ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженцям.НіжинаЧернігівської області, громадянина України, зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимий:

- 24.04.2015 Ніжинським міськрайонним судом Чернігівської області за ч.2 ст.121, ч.2 ст.263, ч.1 ст.70 КК України до 8 років позбавлення волі, звільнений 21.04.2020 умовно-достроково на невідбутий строк 2 роки 6 місяців 24 дні;

- 20.02.2023 Ніжинським міськрайонним судом Чернігівської області за ч. 1 ст. 162 КК України до 850 грн штрафу;

- 19.04.2023 Ніжинським міськрайонним судом Чернігівської області за ч. 1 ст. 162, ч. 1 ст. 71, ч. 3 ст. 72 КК України до 1 року обмеження волі та 850 грн штрафу;

- 03.07.2023 Ніжинським міськрайонним судом Чернігівської області за ст. 395, ч. 1 ст. 71, ч. 3 ст. 72 КК України до 1 року 2 місяців обмеження волі та штрафу у розмірі 850 грн,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 162 КК України,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_2 24.11.2023 близько 15 год 30 хв, реалізуючи свій виниклий протиправний умисел на незаконне проникнення до іншого володіння особи, а саме до території господарства, яке розташоване у господарстві за адресою: АДРЕСА_1 , та на праві власності належить ОСОБА_3 ,діючи умисно, всупереч волі власника, маючи прямий умисел на порушення конституційного права на недоторканість іншого володіння особи, передбаченого ст. 30 Конституції України, з особистого мотиву переліз через паркан, таким чином, потрапив на територію господарства ОСОБА_3 за адресою: АДРЕСА_1 , яке йому не належить на праві власності та не перебуває в його користуванні.

Дії ОСОБА_2 кваліфіковані за ч. 1 ст. 162 КК України як незаконне проникнення до іншого володіння особи.

Частиною 2 ст.381 КПК України визначено, що суд розглядає обвинувальний акт щодо вчинення кримінального проступку без проведення судового розгляду в судовому засіданні за відсутності учасників судового провадження, якщо обвинувачений не оспорює встановлені під час дізнання обставини і згоден з розглядом обвинувального акта.

Прокурор звернувся з клопотанням про розгляд кримінального проступку у порядку спрощеного провадження без проведення судового розгляду в судовому засіданні за відсутності учасників судового провадження.

До обвинувального акта долучена письмова заява обвинуваченого ОСОБА_2 , складена у присутності захисника ОСОБА_4 , відповідно до якої обвинувачений беззаперечно визнає свою винуватість у вчиненні інкримінованого йому кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 162 КК України, не оспорює встановлені під час дізнання обставини, згоден на розгляд обвинувального акту у спрощеному провадженні без проведення судового розгляду в судовому засіданні та без його участі, ознайомлений з обмеженнями права апеляційного оскарження, передбаченими ч.1 ст. 394 Кримінального процесуального кодексу України.

Потерпіла ОСОБА_3 у поданій заяві також не заперечує проти розгляду обвинувального акта за обвинуваченням ОСОБА_2 у спрощеному провадженні.

З урахуванням наведеного, вивчивши обвинувальний акт та матеріали кримінального провадження, оцінюючи кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного рішення, суд дійшов висновку, що подія кримінального правопорушення мала місце, вина обвинуваченого ОСОБА_2 у скоєнні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 162 КК України, знайшла своє підтвердження і доведена повністю поза розумним сумнівом. Дії обвинуваченого ОСОБА_2 вірно кваліфіковані за ч. 1 ст. 162 КК України як незаконне проникнення до іншого володіння особи.

При призначенні покарання обвинуваченому, суд відповідно до ст. 65 КК України, враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, яке відповідно до ст.12 КК України є кримінальним проступком, особу винного, який раніше судимий, у тому числі двічі упродовж 2023 року за ч. 1 ст. 162 КК України, на обліку у лікаря психіатра не перебуває, з приводу захворювання на алкоголізм перебуває на обліку у лікаря-нарколога з 25.09.2023, обставин, що пом`якшують чи обтяжують покарання суд не вбачає, положення п.1 ч.1 ст. 67 КК України визначають обтяжуючими покарання обставинами вчинення саме злочину повторно та рецидив злочинів, а не кримінальних проступків, і дійшов висновку про необхідність та достатність призначення йому покарання у виді обмеження волі в дещо вищих за мінімальні межі санкції частини статті, за якою він засуджується.

Оскільки ОСОБА_2 вчинив кримінальне правопорушення (проступок) 24.11.2023, тобто після вироку від 03.07.2023, яким його засуджено за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ст. 395 КК України, та призначено остаточне покарання на підставі ч. 1 ст. 71 та ст. 72 КК України у виді 1 року 2 місяців обмеження волі та штрафу у розмірі 850 гривень і покарання у виді штрафу ухвалено виконувати самостійно, та у матеріалах дізнання не міститься відомостей про відбуття ОСОБА_2 даних покарань, розгляд проводиться у порядку спрощеного провадження за відсутності учасників судового провадження, суд вважає за необхідне призначити остаточне покарання, з урахуванням правил, передбачених ч. 1 ст. 71 та ст. 72 КК України, у виді обмеженні волі, частково приєднавши невідбуту частину покарання у виді обмеження волі за попереднім вироком та до покарання у виді обмеження волі повністю приєднати невідбуту частину покарання у виді штрафу, яке у відповідності до ч. 3 ст. 72 КК України підлягає самостійному виконанню, що узгоджується із висновками, викладеними у постанові Верховного Суду від 05.10.2022 у справі №704/791/21.

Суд не знаходить підстав для звільнення ОСОБА_2 від покарання у виді обмеження волі з випробуванням, оскільки якщо за один із злочинів призначено основне покарання у виді штрафу, яке відповідно до ч. 3 ст. 72 КК не підлягає складанню з іншими видами покарань та виконується самостійно, то звільнення від відбування іншого покарання з випробуванням, яке входить у сукупність вироків, є неприпустимим, на що вказав Верховий Суд у постанові від 26.05.2020 у справі № 243/2528/19.

Керуючись ст. 374, 381-382, 394, 424, 473, 475 КПК України, суд

УХВАЛИВ:

ОСОБА_2 визнати винуватим у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст.162 КК України, та призначити покарання у виді обмеження волі на строк 1 (один) рік 5 (п"ять) місяців.

На підставі ч. 1 ст. 71 КК України за сукупністю вироків до покарання за цим вироком приєднати частково невідбуту частину покарання у виді обмеження волі та повністю у виді штрафу за попереднім вироком Ніжинського міськрайонного суду Чернігівської області від 03.07.2023, і остаточно призначити ОСОБА_2 покарання у виді обмеження волі на строк 1 (один) рік 6 (шість) місяців та штрафу у розмірі п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 (вісімсот п`ятдесят) гривень.

Відповідно до ч. 3 ст. 72 КК України покарання у виді штрафу в розмірі 50 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян в сумі 850 гривень виконувати самостійно.

На вирок учасниками кримінального провадження протягом тридцяти днів з дня отримання копії вироку, ухваленого за результатами спрощеного провадження, може бути подана апеляційна скарга до Чернігівського апеляційного суду через Ніжинський міськрайонний суд Чернігівської області з урахуванням особливостей, передбачених ст. 394 КПК України, а саме, вирок не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав розгляду провадження за відсутності учасників судового провадження, недослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені досудовим розслідуванням обставини.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

У разі подання апеляційної скарги вирок суду, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копію вироку за результатами розгляду обвинувального акта щодо вчинення кримінального проступку не пізніше дня, наступного за днем його ухвалення, надіслати учасникам судового провадження.

Суддя ОСОБА_1