Справа 688/104/24
№ 1-кп/688/54/24
Вирок

Іменем України

23 січня 2024 року м. Шепетівка

Шепетівський міськрайонний суд Хмельницької області у складі:

головуючого - судді ОСОБА_1 ,

за участю: секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 ,

потерпілої ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі судових засідань в м. Шепетівка кримінальне провадження № 0002174 за обвинуваченням ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та проживаючого в АДРЕСА_1 , громадянина України, з професійно-технічною освітою, працюючого в ТОВ «Велес Агро», неодруженого, з інвалідністю 3 групи, не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України,

встановив:

1.Формулювання обвинувачення та стаття закону України про кримінальну відповідальність, яка передбачає відповідальність за вчинене кримінальне правопорушення.

21 листопада 2023 року близько 17 год., ОСОБА_7 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, поряд із домоволодінням за адресою: АДРЕСА_2 , виявив біля брами вказаного домоволодіння велосипед марки «Ardis» чорного кольору, що належить ОСОБА_6 , який вирішив викрасти. У подальшому, ОСОБА_7 , достовірно знаючи, що на всій території України Указом Президента України №64/2022 від 24.02.2022 «Про введення воєнного стану в Україні», із змінами внесеними Указом Президента України №734/2023 від 06.11.2023 (затверджений Законом України № 3429-ІХ від 08.11.2023) «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні», введено воєнний стан, керуючись корисливим мотивом, з метою вчинення крадіжки чужого майна та незаконного особистого збагачення, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, пересвідчившись в тому, що за його діями ніхто не спостерігає, шляхом вільного доступу, умисно, таємно, підійшов до велосипеда марки «Ardis», взяв обома руками за кермо та відвів в бік, після чого

сів на нього та поїхав в напрямку с. Красносілка Шепетівського району

Хмельницької області, та у такий спосіб викрав зазначений велосипед, вартість

якого становить 838 грн 75 коп., яким у подальшому

розпорядився на власний розсуд.

Таким чином, ОСОБА_7 своїми умисними діями заподіяв потерпілій

ОСОБА_6 матеріальну шкоду на вказану суму.

Своїми умисними діями, які виразились у таємному викраденні

чужого майна (крадіжці), вчиненому в умовах воєнного стану,

ОСОБА_7 скоїв кримінальне правопорушення, передбачене ч. 4 ст. 185 КК України.

2. Відомості про укладену угоду.

04.01.2024 року між прокурором Шепетівської окружної прокуратури ОСОБА_3 та підозрюваним ОСОБА_7 та захисником ОСОБА_5 укладена угода про визнання винуватості відповідно до вимог ст. 472 КПК України.

Згідно з цією угодою, обвинувачений ОСОБА_7 повністю та беззастережно визнає свою вину у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України.

Сторони дійшли згоди щодо правової кваліфікації дій за ч. 4 ст. 185 КК України, істотних для цього кримінального провадження обставин, а також на призначення міри покарання у виді 5 років позбавлення волі. На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_7 від відбування покарання з випробуванням та покладенням обов`язків, визначених ст. 76 КК України.

3.Мотиви, з яких суд виходив при вирішенні питання про відповідність угоди вимогам закону і ухваленні вироку, положення закону, якими суд керувався.

Згідно з п. 1 ч. 4 ст. 469 КПК України угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, нетяжких і тяжких злочинів.

Судом встановлено, що ОСОБА_7 обґрунтовано обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України - таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене в умовах воєнного стану, яке згідно ст. 12 КК України відносяться до тяжкого злочину.

Прокурор просив затвердити угоду про визнання винуватості.

Обвинувачений ОСОБА_7 свою вину у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення визнав повністю, щиро розкаявся, просив затвердити угоду про визнання винуватості.

При цьому судом з`ясовано, що обвинувачений ОСОБА_7 цілком розуміє права, визначені п. 1 ч. 4 ст. 474 КПК України, наслідки укладення та затвердження даної угоди, передбачені ч. 2 ст. 473 КПК України, характер обвинувачення, вид покарання, наслідки невиконання угоди, та наполягає на затвердженні угоди про визнання винуватості.

Захисник пояснила, що їй зрозумілі наслідки затвердження угоди про визнання винуватості та просила затвердити означену угоду.

Потерпіла ОСОБА_6 у судовому засіданні просила суд затвердити угоду про визнання винуватості.

Суд переконався, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді. Встановлено, що зміст, умови та порядок укладення угоди про визнання винуватості відповідають вимогам ст.ст. 469, 472 КПК України, міра покарання, узгоджена сторонами угоди, визначена у межах санкції ч. 4 ст. 185 КК України.

Підстав для відмови у затвердженні угоди про визнання винуватості, передбачених ч. 7 ст. 474 КПК України, не встановлено.

4.Відомості, які характеризують особу обвинуваченого, обставини, які пом`якшують або обтяжують покарання.

ОСОБА_7 за місцем проживання характеризується позитивно, працює, не судимий, на обліку у лікарів нарколога та психіатра, органі пробації, не перебуває, має 3 групу інвалідності, має 3-х неповнолітніх дітей.

Обставиною, що пом`якшує покарання є щире каяття.

Обставиною, що обтяжує покарання є вчинення кримінального правопорушення в стані алкогольного сп`яніння.

5.Призначення узгодженої сторонами міри покарання.

Відповідно до ч. 1 ст. 475 Кримінального процесуального кодексу України, якщо суд переконається, що угода може бути затверджена, він ухвалює вирок, яким затверджує угоду і призначає узгоджену сторонами міру покарання.

Із врахуванням всіх обставин справи, суд дійшов висновку, що узгоджене сторонами покарання відповідає не тільки тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, обставинам справи, але й особі обвинуваченого, є обґрунтованим і буде відповідати цілям покарання.

Виходячи з викладеного, суд дійшов висновку про можливість затвердження угоди про визнання винуватості і призначення узгодженої сторонами міри покарання.

Частинами другою, третьою та четвертою статті 75 КК України встановлено, що суд приймає рішення про звільнення від відбування покарання з випробуванням у випадку затвердження угоди про примирення або про визнання вини, якщо сторонами угоди узгоджено покарання у виді, в тому числі, позбавлення волі на строк не більше п`яти років, а також узгоджено звільнення від відбування покарання з випробуванням.

У випадках, передбачених частинами першою, другою цієї статті, суд ухвалює звільнити засудженого від відбування призначеного покарання, якщо він протягом визначеного іспитового строку не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього обов`язки. Тривалість іспитового строку та обов`язки, які покладаються на особу, звільнену від відбування покарання з випробуванням, визначаються судом.

Іспитовий строк встановлюється судом тривалістю від одного року до трьох років.

Судом встановлено, що обвинувачений щиро розкаявся у вчиненні кримінального правопорушення та враховуючи один епізод кримінальної діяльності, думку прокурора, суд дійшов висновку про можливість його звільнення від відбування покарання з випробуванням строком в 1 рік.

Щодо питання покладення обов`язків із числа регламентованих статтею 76 КК України, то перелік обов`язків суд визначає самостійно з урахуванням характеру, тяжкості вчиненого, думки прокурора.

У зв`язку з цим, суд вважає за необхідне покласти на обвинуваченого обов`язки, передбачені пунктами 1-2 частини першої статті 76 КК України: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

7. Мотиви ухвалення інших рішень щодо питань, які вирішуються судом при ухваленні вироку.

Процесуальні витрати слід стягнути з обвинуваченого згідно зі ст. 124 КПК України.

Питання щодо речових доказів вирішити відповідно до ст. 100 КПК України.

Арешт, накладений на речовий доказ ухвалою слідчого судді Шепетівського міськрайонного суду Хмельницької області слід скасувати.

Керуючись ст.ст. 374, 469, 474, 475 КПК України, суд

ухвалив:

Затвердити угоду про визнання винуватості у кримінальному провадженні № 0002174, укладену 04.01.2024 між прокурором Шепетівської окружної прокуратури ОСОБА_3 та підозрюваним ОСОБА_7 та захисником ОСОБА_5 .

ОСОБА_7 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України та призначити йому покарання у виді позбавлення волі строком на 5 років.

Згідно зі ст. 75 КК України ОСОБА_7 звільнити від відбування покарання з випробуванням і встановити йому іспитовий строк тривалістю 1 (один) рік та покласти на нього обов`язки, передбачені п.п. 1, 2 ч. 1 ст. 76 КК України (періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання).

Речовий доказ: велосипед марки «Ardis» чорного кольору, що зберігається в камері зберігання речових доказів Шепетівського РУП ГУНП в Хмельницькій області повернути потерпілій ОСОБА_6 .

Арешт, накладений на речовий доказ ухвалою слідчого судді Шепетівського міськрайонного суду Хмельницької області від 27.11.2023, скасувати.

Стягнути з ОСОБА_7 витрати за проведення судової експертизи у сумі 956 грн у дохід держави.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Вирок може бути оскаржений з підстав, передбачених ст. 394 КПК України до Хмельницького апеляційного суду через Шепетівський міськрайонний суд протягом 30 днів з дня його проголошення.

В умовах дії воєнного стану після складання та підписання повного тексту вироку суд має право обмежитися проголошенням його резолютивної частини з обов`язковим врученням учасникам судового провадження повного тексту вироку в день його проголошення.

Суддя Алла ЦІДИК