Ухвала

Іменем України

11 жовтня 2023 року м.Житомир

Слідчий суддя Корольовського районного суду м.Житомира ОСОБА_1 ,

за участю:

секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

слідчого ОСОБА_3 ,

прокурора ОСОБА_4 ,

підозрюваного ОСОБА_5 ,

захисника ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання старшого слідчого в ОВС слідчого управління Головного управління Національної поліції в Житомирській області майора поліції ОСОБА_3 , погоджене прокурором відділу Житомирської обласної прокуратури ОСОБА_7 , про продовження строку застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця м.Коростишів, не одруженого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживає за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого,

підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною 4 статті 189 Кримінального кодексу України у кримінальному провадженні №0000373 від 14 липня 2023 року,

встановив:

Старший слідчий в ОВС слідчого управління Головного управління Національної поліції в Житомирській області майор поліції ОСОБА_3 звернувся до слідчого судді Корольовського районного суду м.Житомира із клопотанням, погодженим прокурором відділу Житомирської обласної прокуратури ОСОБА_7 , відповідно до змісту якого просить продовжити строк застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою без визначення розміру застави, підозрюваному ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на 60 (шістдесят) днів у кримінальному провадженні №0000373 від 14.07.2023.

В обґрунтування поданого клопотання слідчий ОСОБА_3 зазначає, що у провадженні слідчого управління Головного управління Національної поліції в Житомирській області перебувають матеріали досудового розслідування, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000373 від 14.07.2023, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.4 ст.189, ч.1 ст.263, ч.1 ст.309, ч.2 ст.28, ч.3 ст.342, ч.2 ст.345, ч.2 ст.146, ст.386 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що у достовірно невстановлений досудовим розслідуванням день, час та місці, восени 2022 року, у ОСОБА_8 , ОСОБА_5 та невстановленої особи, які вступили у попередню злочинну змову, з корисливих мотивів, на ґрунті вигаданого боргового зобов`язання, виник умисел направлений на вимогу передачі їм грошових коштів ОСОБА_9 , поєднаний із погрозами насильства над потерпілим.

Так, у достовірно невстановлений день та час, восени 2022 року, з метою реалізації свого злочинного умислу, ОСОБА_8 , ОСОБА_5 та невстановлена особа, діючи за попередньою змовою, переслідуючи корисливий мотив та керуючись єдиним злочинним умислом направленим на вимагання грошових коштів у ОСОБА_9 , перебуваючи в м.Коростишів, вул.Горького поблизу будинку №39-А, неодноразово через певний проміжок часу, в усній формі висловили вимогу передачі їм грошових коштів в сумі 15000 доларів США, та повідомили про негативні наслідки для здоров`я потерпілого у разі невиконання ним цієї вимоги.

Крім цього, у достовірно невстановлений досудовим розслідуванням день, час та місці, але не пізніше листопада 2022, у ОСОБА_8 , ОСОБА_5 та ОСОБА_10 , які вступили у попередню злочинну змову, з корисливих мотивів, на ґрунті штучно збільшеного боргового зобов`язання, виник умисел направлений на вимогу передачі їм грошових коштів ОСОБА_11 , поєднаний із застосуванням насильства над потерпілим та погрозами насильства над потерпілим.

Так, у достовірно невстановлений день та час, в листопаді 2022 року, з метою реалізації свого злочинного умислу, ОСОБА_5 та ОСОБА_10 , діючи повторно, за попередньою змовою із ОСОБА_8 , з метою реалізації свого злочинного умислу, переслідуючи корисливий мотив та керуючись єдиним злочинним умислом направленим на вимагання грошових коштів у ОСОБА_11 , висловили вимогу передачі їм потерпілим ОСОБА_11 грошових коштів в сумі 70000 гривень та наголосили на негативних наслідках для потерпілого, які настануть у разі невиконання ним цієї вимоги. Після отримання відмови потерпілого ОСОБА_11 давати таку суму грошей, ОСОБА_5 та ОСОБА_10 , діючи за попередньою змовою із ОСОБА_8 , одночасно нанесли значну кількість ударів руками та ногами по різних частинах тіла потерпілого, від чого останній відчув сильний фізичний біль.

Після побиття у невстановлений час потерпілий ОСОБА_11 , перебуваючи під психологічним тиском, реально сприймаючи попередні погрози застосування насильства над ним, зустрівся із ОСОБА_8 та передав грошові кошти в сумі 32000 гривень.

Не зважаючи на повернення боргу потерпілим ОСОБА_11 , ОСОБА_8 , діючи повторно, за попередньою змовою з ОСОБА_10 та ОСОБА_5 , з метою реалізації свого злочинного умислу, переслідуючи корисливий мотив та керуючись єдиним злочинним умислом направленим на вимагання грошових коштів, продовжив виловлювати погрози фізичного насильства відносно потерпілого та вимагав грошові кошти в сумі 120 000 гривень.

Крім цього, у достовірно невстановлений досудовим розслідуванням день, час та місці, але не пізніше січня 2023, у ОСОБА_8 та ОСОБА_5 , ОСОБА_12 , які вступили у попередню злочинну змову, з корисливих мотивів, на ґрунті вигаданого боргового зобов`язання, виник умисел направлений на вимогу передачі їм грошових коштів ОСОБА_13 , поєднаний із застосуванням насильства над потерпілим та погрозами насильства над потерпілим та під час зустрічі з ним ОСОБА_8 , ОСОБА_5 , ОСОБА_12 та двоє невстановлених осіб без будь-яких пояснень почали наносити удари руками та ногами по різних частинах тіла потерпілому ОСОБА_13 . Після закінчення нанесення ударів ОСОБА_5 , діючи повторно, за попередньою змовою із ОСОБА_8 , ОСОБА_12 та невстановленими особами, переслідуючи корисливий мотив та керуючись єдиним злочинним умислом направленим на вимагання грошових коштів у ОСОБА_13 , почав вимагати від останнього грошові кошти в сумі 50 000 гривень за втручання в їх справи.

Продовжуючи реалізацію свого злочинного умислу, направленого на незаконне вимагання чужого майна, ОСОБА_5 , діючи повторно, за попередньою змовою з ОСОБА_8 , ОСОБА_12 , у період з січня по травень 2023 року, систематично телефонував ОСОБА_13 та під час телефонних розмов висловлював категоричні вимоги передачі йому неіснуючого боргу, постійно збільшуючи його розмір до 100 000 гривень, а в разі відмови ОСОБА_13 виконувати його вимоги, висловлював погрози завдання тілесних ушкоджень рідним та близьким потерпілого, а також йому особисто.

Крім цього, у достовірно невстановлений досудовим розслідуванням день, час та місці, але не раніше 26.07.2023, у ОСОБА_8 , ОСОБА_5 , ОСОБА_10 та ОСОБА_14 , які вступили у попередню злочинну змову, з корисливих мотивів, на ґрунті вигаданого боргового зобов`язання, виник умисел направлений на вимогу передачі їм грошових коштів ОСОБА_15 , поєднаний із застосуванням насильства над потерпілим та погрозами насильства над потерпілим.

Так, у достовірно невстановлений день та час, в липні 2023 року, з метою реалізації свого злочинного умислу, ОСОБА_10 , діючи повторно, за попередньою змовою із ОСОБА_5 , ОСОБА_8 та ОСОБА_14 , переслідуючи корисливий мотив та керуючись єдиним злочинним умислом направленим на вимагання грошових коштів у ОСОБА_15 , зателефонував останньому та в усній формі висловив вимогу передачі йому вигаданого боргу, яку супроводжував погрозами пошкодження майна, застосуванням насильства відносно потерпілого та його близьких у разі невиконання ним цієї вимоги. Тримаючи ОСОБА_15 за руку, проти його волі, ОСОБА_5 та ОСОБА_14 сіли на заднє сидіння автомобіля марки BMW реєстраційний номер НОМЕР_1 , та почергово нанесли декілька ударів руками по голові ОСОБА_15 , від чого останній відчув сильний фізичний біль.

Крім цього, у достовірно невстановлений досудовим розслідуванням день, час та місці, наприкінці 2022 року, у ОСОБА_8 , ОСОБА_5 , ОСОБА_10 та ОСОБА_16 , які вступили у попередню злочинну змову, з корисливих мотивів, на ґрунті вигаданого боргового зобов`язання, виник умисел направлений на вимогу передачі їм грошових коштів ОСОБА_17 , поєднаний із заподіянням тілесних ушкоджень та погрозами насильства над потерпілим.

Так, у достовірно невстановлений день, час та місці, наприкінці 2022 року, з метою реалізації свого злочинного умислу, ОСОБА_5 та ОСОБА_10 , діючи повторно, за попередньою змовою із ОСОБА_8 та ОСОБА_16 , переслідуючи корисливий мотив та керуючись єдиним злочинним умислом направленим на вимагання грошових коштів у ОСОБА_17 , в усній формі висловили вимогу передачі їм грошових коштів в сумі 70000 гривень, та повідомили про негативні наслідки для здоров`я потерпілого у разі невиконання ним цієї вимоги. Через деякий проміжок часу, на адресу в АДРЕСА_3 , прибули ОСОБА_10 та ОСОБА_8 , наказали потерпілому роздягнутися та ОСОБА_10 продовжив наносити удари по тулубу ОСОБА_17 гумовим ременем для тренувань. У цей час ОСОБА_5 та ОСОБА_8 діючи повторно, висловили вимогу передачі їм грошових коштів в сумі 70000 гривень та наголосили на негативних наслідках для життя та здоров`я потерпілого, які настануть у майбутньому, у разі невиконання ОСОБА_17 їхніх вимог.

Крім цього, у достовірно невстановлений досудовим розслідуванням день, час та місці, однак не пізніше 10.07.2023, у ОСОБА_5 та ОСОБА_10 які вступили у попередню злочинну змову, з корисливих мотивів, на ґрунті вигаданого та не існуючого боргового зобов`язання, виник умисел направлений на вимогу передачі їм грошових коштів ОСОБА_18 , поєднаний із заподіянням тілесних ушкоджень та погрозами насильства над потерпілим.

Так, 15.07.2023, з метою реалізації свого злочинного умислу, ОСОБА_5 та ОСОБА_10 , діючи повторно, за попередньою змовою, переслідуючи корисливий мотив та керуючись єдиним злочинним умислом направленим на вимагання грошових коштів, зустрілись із ОСОБА_18 поблизу домоволодіння, що розташоване за адресою: АДРЕСА_4 , де в усній формі, рішучим тоном ОСОБА_5 висловив вимогу передачі йому потерпілим грошових коштів в сумі 70000 гривень, під надуманим приводом вчинення ОСОБА_18 крадіжки у знайомого ОСОБА_5 та наголосив на негативних наслідках для потерпілого, які настануть у разі невиконання ним цієї вимоги. Після чого ОСОБА_10 наніс удар ногою в обличчя ОСОБА_18 та також повторно наголосив на негативних наслідках для здоров`я потерпілого у разі невиконання ним цієї вимоги. 06.08.2023 близько 17 год. ОСОБА_5 та ОСОБА_10 , переслідуючи потерпілого зустрілися з останнім поблизу магазину в центральній частині с.Старосільці Житомирського району Житомирської області, де у черговий раз висловили вимогу передачі їм грошових коштів в сумі 70000 гривень, після чого ОСОБА_10 , знаходячись позаду, утримував потерпілого рукою за шию, а ОСОБА_5 почав наносити удари кулаком по пальцях ноги, а також наголосив на негативних наслідках для потерпілого, які настануть у разі невиконання ним цієї вимоги.

15.08.2023 у порядку ст.208 КПК України ОСОБА_5 затримано, та 16.08.2023 йому повідомлено про підозру.

17.08.2023 ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.189 КК України.

17.08.2023 Корольовським районним судом м.Житомира до підозрюваного ОСОБА_5 застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою без визначення розміру застави.

Необхідність продовження строку тримання ОСОБА_5 під вартою орган досудового розслідування обґрунтовує необхідністю запобігання ризикам, передбаченим п.п.1, 2, 3, 4, 5 ч.1 ст.177 КПК України:

- п.1 ч.1 ст.177 КПК України, бажаючи уникнути негативних наслідків кримінально -правового та цивільно - правового характеру, підозрюваний ОСОБА_5 може ухилятися від органу досудового розслідування та суду, враховуючи кваліфікацію вчиненого злочину;

- п.2 ч.1 ст.177 КПК України, перебуваючи на волі, з метою уникнення кримінальної відповідальності, ОСОБА_5 може вчиняти спроби знищити, сховати, спотворити речові докази, які наразі не перебувають у розпорядженні органу досудового розслідування;

- п.3 та п.4 ч.1 ст.177 КПК України, підозрюваний ОСОБА_5 , з метою уникнення кримінальної відповідальності, перешкоджанню всебічного, повного та неупередженого встановлення обставин вчиненого злочину, може вчиняти спроби протиправного впливу на учасників кримінального провадження будь- яким шляхом для зміни (відмови) від показів останніх. ОСОБА_5 може вчиняти спроби спілкуватися з іншими особами, у тому числі дистанційно, використовуючи досягнення науки і техніки у сфері інформаційних та телекомунікаційних технологій, та повідомляти останнім про докази, які перебувають у розпорядженні органів слідства, про необхідність знищити та приховати інші докази, про існування яких стороні обвинувачення наразі не відомо. Крім того, підозрюваний може орієнтувати інших осіб про необхідність переховуватися з метою уникнення кримінальної відповідальності та ускладнити процес доказування вчинення кримінального правопорушення з кваліфікуючою ознакою за попередньою змовою групою осіб;

- п.5 ч.1 ст.177 КПК України, характер та послідовність вчинення злочину, у якому підозрюється ОСОБА_5 може свідчити про те, що вчинення даного роду кримінальних правопорушень є одним і способів отримання джерел доходів для прожиття.

Слідчий ОСОБА_3 та прокурор ОСОБА_4 в судовому засіданні подане клопотання про продовження строку застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою підтримали, з підстав, викладених у клопотанні. Прокурор додатково зазначив, що ризики, передбачені положеннями частини першої статті 177 КПК України, на час розгляду клопотання є актуальними.

Захисник підозрюваного ОСОБА_5 - адвокат ОСОБА_6 в судовому засіданні проти задоволення клопотання заперечував та просив застосувати стосовно підозрюваного більш м`який запобіжний захід. Вказав, що підозра є необґрунтованою, а наявність ризиків, передбачених ст.177 КПК України не доведена. Також зазначив, що ОСОБА_5 не вчиняв відносно потерпілих жодного насильства та не погрожував його застосуванням. В разі, якщо суд вважатиме за необхідне продовжити строк тримання підозрюваного під вартою, просив визначити розмір застави.

Підозрюваний ОСОБА_5 в судовому засіданні підтримав позицію свого захисника. Додатково вказав, що не наносив нікому тілесних ушкоджень, а лише словесно вимагав у потерпілих повернути йому кошти, які він їм попередньо позичив.

Заслухавши думку учасників судового засідання, дослідивши матеріали клопотання, вислухавши учасників справи, слідчий суддя дійшов наступного висновку.

Згідно ст.177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.

Згідно ч.1 ст.183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст.177 цього Кодексу.

Відповідно до пункту 4 частини 2 статті 183 КПК України запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як: до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.

Згідно ч.3 ст.199 КПК України, клопотання про продовження строку тримання під вартою, крім відомостей, зазначених у статті 184 цього Кодексу, повинно містити:

1) виклад обставин, які свідчать про те, що заявлений ризик не зменшився або з`явилися нові ризики, які виправдовують тримання особи під вартою;

2) виклад обставин, які перешкоджають завершенню досудового розслідування до закінчення дії попередньої ухвали про тримання під вартою.

У відповідності до ч.5 цієї ж статті, слідчий суддя зобов`язаний відмовити у продовженні строку тримання під вартою, якщо прокурор, слідчий не доведе, що обставини, зазначені у частині третій цієї статті, виправдовують подальше тримання підозрюваного, обвинуваченого під вартою.

Відповідно до ст.178 КПК України при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі: вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним кримінального правопорушення; тяжкість покарання, що загрожує особі у разі визнання підозрюваного винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється; вік та стан здоров`я підозрюваного; міцність соціальних зв`язків в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців; наявність у підозрюваного постійного місця роботи або навчання; репутацію підозрюваного; майновий стан; наявність судимостей; дотримання підозрюваним умов застосованих запобіжних заходів, якщо вони застосовувалися до нього раніше; наявність повідомлення особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення; ризик продовження чи повторення протиправної поведінки.

Щодо наявності обґрунтованої підозри, слідчий суддя зазначає наступне.

Так як положення кримінального процесуального законодавства не розкривають поняття "обґрунтованості підозри", в оцінці цього питання слідчій судді належить користуватися практикою Європейського суду з прав людини, яка відповідно до статті 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" є джерелом права.

У своїх рішеннях, зокрема "Фокс, Кемпбел і Гартлі проти Сполученого Королівства", "Нечипорук та Йонкало проти України", Європейський суд з прав людини наголошує, що "обґрунтована підозра" передбачає наявність фактів або інформації, які б могли переконати неупередженого спостерігача в тому, що відповідна особа можливо вчинила злочин. При цьому факти, що підтверджують обґрунтовану підозру не повинні бути такого ж рівня, що й факти, на яких має ґрунтуватися обвинувальний вирок. Стандарт доказування "обґрунтована підозра" не передбачає, що уповноважені органи мають оперувати доказами, достатніми для пред`явлення обвинувачення чи ухвалення обвинувального вироку, що пов`язано з меншою мірою ймовірності, необхідною на ранніх етапах кримінального провадження для обмеження прав особи. Обґрунтована підозра повинна бути заснована на об`єктивних фактах, наданих суду стороною обвинувачення.

17 серпня 2023 року ОСОБА_5 було повідомлено про нову підозру у вчиненні ним кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.189 Кримінального кодексу України, що є особливо тяжким злочином.

Так, дослідивши матеріали клопотання, слідчий суддя вважає, що надані слідчим та прокурором докази у їх сукупності переконали б неупередженого спостерігача, що ОСОБА_5 , можливо, вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч.4 ст.189 Кримінального кодексу України, що підтверджується, зокрема: протоколами прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення (або таке, що готується) від 07 серпня 2023 року, від 16 серпня 2023 року; протоколами допиту потерпілих від 07 серпня 2023 року, від 15 серпня 2023 року, від 16 серпня 2023 року, від 17 серпня 2023 року, від 23 серпня 2023 року; протоколом додаткового допиту потерпілих від 09 серпня 2023 року, від 16 серпня 2023 року, від 26 вересня 2023 року, від 27 вересня 2023 року, від 28 вересня 2023 року; протоколами пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 18 серпня 2023 року, від 26 вересня 2023 року; протоколами проведення слідчого експерименту від 26 вересня 2023 року, від 27 вересня 2023 року, від 28 вересня 2023 року, від 29 вересня 2023 року; довідками до протоколу пред`явлення особи для впізнання за фотознімками; протоколами допиту свідків від 07 серпня 2023 року, від 13 серпня 2023 року, від 15 серпня 2023 року, від 16 серпня 2023 року, від 17 серпня 2023 року, від 18 серпня 2023 року, від 19 серпня 2023 року, від 26 вересня 2023 року; протоколом огляду речей та предметів від 07 серпня 2023 року; протоколом огляду та вручення грошових коштів від 08 серпня 2023 року, від 15 серпня 2023 року; протоколом про результати контролю за вчиненням злочину від 09 серпня 2023 року, від 15 серпня 2023 року; протоколом затримання особи, підозрюваної у вчиненні кримінального правопорушення від 15 серпня 2023 року; протоколом огляду предметів від 15 серпня 2023 року; протоколами про результати проведення НСРД від 11 серпня 2023 року; протоколом проведення слідчого експерименту від 16 серпня 2023 року; висновками експерта №1446, №1356, №1355; рапортом.

Ухвалою слідчого судді Корольовського районного суду м.Житомира від 11 жовтня 2023 року у справі №296/10036/23 продовжено строк досудового розслідування кримінального провадження №0000373 від 14.07.2023 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.4 ст.189, ч.1 ст.263, ч.1 ст.309, ч.2 ст.28, ч.3 ст.342, ч.2 ст.345, ч.2 ст.146, ст.386 КК України до п`яти місяців, тобто до 15 січня 2024 року, а отже слідчим суддею встановлено наявність обставин, які перешкоджають завершенню досудового розслідування до закінчення дії попередньої ухвали про тримання під вартою підозрюваного ОСОБА_5 .

При цьому, слідчий суддя враховує ризики, які не зменшились і продовжують існувати, які виправдовують тримання особи під вартою.

Зокрема, продовжує існувати ризик того, що підозрюваний ОСОБА_5 буде переховуватись від органів досудового розслідування та суду з метою уникнення покарання, яке йому загрожує.

Так, ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні особливо тяжкого злочину, за яке передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк від семи до дванадцяти років з конфіскацією майна.

У справі "Ілійков проти Болгарії" (заява №33977/96) від 26 липня 2001 року Європейський суд з прав людини вказав, що «суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування або повторного вчинення злочинів».

На обґрунтування ризику можливого переховування підозрюваного від органів досудового розслідування та/або суду, слідчий суддя враховує, що тяжкість покарання збільшує його ймовірність, також враховує особу підозрюваного, який не має міцних соціальних зв`язків, не одружений, дітей та непрацездатних осіб на утриманні не має.

Також суд не виключає продовження існування ризику щодо можливості знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, оскільки збір доказів органом досудового розслідування триває.

Крім того, слідчий суддя вважає доведеним продовження існування ризику можливого продовження вчинення ОСОБА_5 інкримінованого йому кримінального правопорушення або вчинення іншого правопорушення, поєднаного із вимаганням та застосуванням насильства, з огляду на обставини кримінального провадження №0000373 від 14.07.2023 та те, що підозрюваний раніше притягувався до кримінальної відповідальності за вчинення злочину, передбаченого ч.3 ст.185 КК України. Характер вчинення інкримінованих кримінальних правопорушень може свідчити про кримінальний спосіб життя підозрюваного та, відповідно, отримання ним незаконних джерел доходів.

Слідчий суддя не виключає ризику незаконного впливу зі сторони підозрюваного на свідків, потерпілих у кримінальному провадженні №0000373 від 14.07.2023, а також на інших підозрюваних у кримінальному провадженні. На користь такого ризику свідчить те, що підозрюваному відомі особи потерпілих, їх місцезнаходження, а також можуть бути відомі свідки злочину, яким, що не виключається судом з огляду на зміст підозри, ОСОБА_5 може погрожувати чи застосовувати щодо них насильство.

Разом з тим, суд вважає не достатньо доведеним продовження існування ризику перешкоджання кримінальному провадженню іншим шляхом.

Вирішуючи питання про продовження строку тримання підозрюваного під вартою, слідчим суддею враховані вимоги п.3 і п.4 ст.5 Конвенції про захист прав людини та практику Європейського суду з прав людини, згідно з якими обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою.

Водночас, даних про наявність підстав для зміни запобіжного заходу на менш м`який, ніж тримання під вартою, слідчим суддею при розгляді клопотання не встановлено та стороною захисту достатніми доказами не доведено.

З огляду на наведене, враховуючи, що ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні особливо тяжкого кримінального правопорушення, наявність ризиків, передбачених ч.1 ст.177 КПК України, обставин, які перешкоджають завершенню досудового розслідування до закінчення дії попередньої ухвали, беручи до уваги особу підозрюваного, слідчий суддя дійшов висновку про наявність підстав для продовження строку тримання ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , під вартою до 09 грудня 2023 року включно, без визначення розміру застави.

Відповідно до вимог п.1 ч.4 ст.183 КПК України, слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 цього Кодексу, має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні: щодо злочину, вчиненого із застосуванням насильства або погрозою його застосування.

Беручи до уваги приписи п.1 ч.4 ст.183 КПК України, розмір застави слідчим суддею не визначається, оскільки ОСОБА_5 пред`явлена підозра у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.189 КК України.

Враховуючи вищевикладене, клопотання старшого слідчого в ОВС СУ ГУНП в Житомирській області майора поліції ОСОБА_3 , погоджене прокурором відділу Житомирської обласної прокуратури ОСОБА_19 , про продовження строку застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно ОСОБА_5 підлягає задоволенню.

Керуючись статтями 131, 132, 176-178, 183, 184, 193-194, 196-197, 199, 205 Кримінального процесуального кодексу України, слідчий суддя, -

постановив:

Клопотання старшого слідчого в ОВС слідчого управління Головного управління Національної поліції в Житомирській області майора поліції ОСОБА_3 , погоджене прокурором відділу Житомирської обласної прокуратури ОСОБА_7 , про продовження строку застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно ОСОБА_5 - задовольнити.

Продовжити підозрюваному ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , строк запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою до 09 грудня 2023 року включно, без визначення розміру застави.

Ухвала слідчого судді підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Житомирського апеляційного суду протягом п`яти днів з моменту оголошення та набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

Повний текст ухвали складено 16 жовтня 2023 року.

Слідчий суддя ОСОБА_1