Справа № 487/3876/23
Провадження № 1-кп/487/371/24
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29.01.2024 року м. Миколаїв

Заводський районний суд м. Миколаєва у складі:

головуючого судді - ОСОБА_1

при секретарі - ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщені суду м. Миколаєва кримінальне провадження внесене до ЄРДР за № 0001086 від 27.06.2023 за обвинуваченням:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець міста Миколаєва, громадянин України, із середньо-технічною освітою, офіційно не працюючий, в силу ст. 89 КК України раніше не судимий, проживаючий за адресою: АДРЕСА_1

за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 190, ч. 2 ст. 190 КК України,-

за участю сторін судового провадження:

прокурор -ОСОБА_4
обвинувачений -ОСОБА_3

ВСТАНОВИВ:

Формулювання обвинувачення, визнане судом доведеним:

19.08.2021 року, в денний час доби, приблизно о 09 годині 07 хвилин у ОСОБА_3 , виник злочинний умисел, спрямований на заволодіння чужим майном шляхом обману. Так, ОСОБА_3 здійснив виклик на номер телефону НОМЕР_1 , який належить ОСОБА_5 та, реалізуючи свій злочинний корисливий умисел, спрямований на заволодіння чужим майном шляхом обману, в ході розмови, ввівши потерпілу в оману, видаючи себе за голову Міської Ради м. Борщов, повідомив останній, що може допомогти її продати будинок, але для прискорення складання договору купівлі-продажу необхідно здійснити переказ грошових коштів в сумі 8000 грн. на банківську карту, номер якої ОСОБА_3 повідомив потерпілій.

В подальшому, цього ж дня, приблизно о 11:00 годині, потерпіла ОСОБА_5 прибула до відділення Ощадбанку, що розташоване в м. Борщів, та здійснила два грошових переказів коштів на суму 4000 грн. та 3900 грн. на номер банківської карти НОМЕР_2 , яка відкрита на ім`я ОСОБА_3 .

Після здійснення вище вказаних переказів, грошові кошти в сумі 7900 грн. отримав ОСОБА_3 та розпорядився вказаними коштами на власний розсуд, чим спричинив потерпілій ОСОБА_5 матеріальну шкоду на загальну суму 7900 грн.

Дії обвинуваченого ОСОБА_3 , суд кваліфікує за ч. 1 ст. 190 КК України, та визнає його винуватим у заволодінні чужим майном шляхом обману (шахрайство).

Крім того, 19.08.2021 року, в денний час доби, приблизно о 09 годині 07 хвилин у ОСОБА_3 , повторно виник злочинний умисел, спрямований на заволодіння чужим майном шляхом обману. Так, ОСОБА_3 здійснив виклик на номер телефону НОМЕР_3 , який належить ОСОБА_6 та, реалізуючи свій злочинний корисливий умисел, спрямований на повторне заволодіння чужим майном шляхом обману, діючи повторно, в ході розмови, ввівши потерпілого в оману, видаючи себе за голову Міської Ради м. Борщов, повідомив останньому, що може допомогти йому продати будинок, але для прискорення складання договору купівлі-продажу необхідно здійснити переказ грошових коштів в сумі 5000 грн. на банківську карту, номер якої ОСОБА_3 повідомив потерпілому.

В подальшому, цього ж дня, приблизно о 11:30 годин, потерпілий ОСОБА_6 прибув до відділення Ощадбанку, що розташоване в м. Борщів та здійснив два грошових перекази на суму 2000 грн. та 3000 грн. на номер банківської карти НОМЕР_4 , яка відкрита на ім`я ОСОБА_3 .

Після здійснення вище вказаних переказів, грошові кошти в сумі 5000 грн. отримав ОСОБА_3 та розпорядився вказаними коштами на власний розсуд, чим спричинив потерпілому ОСОБА_6 матеріальну шкоду на загальну суму 5000 грн.

Дії обвинуваченого ОСОБА_3 , суд кваліфікує за ч. 2 ст. 190 КК України, та визнає його винуватим у заволодіння чужим майном шляхом обману (шахрайство), вчинене повторно.

Крім того, 24.08.2022 року, в денний час доби, приблизно о 10 годині 00 хвилин у ОСОБА_3 , повторно виник злочинний умисел, спрямований на заволодіння чужим майном шляхом обману. Так, ОСОБА_3 здійснив виклик на номер телефону НОМЕР_5 , який належить ОСОБА_7 та, реалізуючи свій злочинний корисливий умисел, спрямований на повторне заволодіння чужим майном шляхом обману, діючи повторно, в ході розмови, ввівши потерпілу в оману, видаючи себе за міським Новоукраїнським головою, повідомив останній, що може допомогти їй продати будинок, але для прискорення складання договору купівлі-продажу, необхідно здійснити переказ грошових коштів в сумі 13500 грн. на банківську карту, номер якої ОСОБА_3 повідомив потерпілій.

В подальшому, цього ж дня, приблизно о 12:45 годин, потерпіла ОСОБА_7 прибула до відділення Ощадбанку, що розташоване в м. Кропивниць та здійснила два грошових перекази на суму 10658 грн. та 3700 грн. на номер банківської карти НОМЕР_6 , яка відкрита на ім`я ОСОБА_3 .

Після здійснення вище вказаних переказів, грошові кошти в сумі 14358 грн. отримав ОСОБА_3 та розпорядився вказаними коштами на власний розсуд, чим спричинив потерпілій ОСОБА_7 матеріальну шкоду на загальну суму 14358 грн.

Дії обвинуваченого ОСОБА_3 , суд кваліфікує за ч. 2 ст. 190 КК України, та визнає його винуватим у заволодіння чужим майном шляхом обману (шахрайство), вчинене повторно.

Крім цього, 15.11.2022 року, в денний час доби, приблизно о 11 годині 00 хвилин у ОСОБА_3 , повторно виник злочинний умисел, спрямований на повторне заволодіння чужим майном шляхом обману. Так, ОСОБА_3 здійснив виклик на номер телефону НОМЕР_7 , який належить ОСОБА_8 та, реалізуючи свій злочинний корисливий умисел, спрямований на повторне заволодіння чужим майном шляхом обману, діючи повторно, в ході розмови, ввівши потерпілу в оману, представившись колишнім керівником сестри потерпілої, повідомив останній, що може допомогти їй продати будинок, але для прискорення складання договору купівлі-продажу, необхідно здійснити переказ грошових коштів в сумі 12000 грн. на банківську карту, номер якої ОСОБА_3 повідомив потерпілій.

В подальшому, цього ж дня, приблизно о 14:00 годині, потерпіла ОСОБА_8 прибула до відділення Ощадбанку, що розташоване в м. Корсунь-Шевченківський та здійснила грошовий переказ на суму 12000 грн. на номер банківської карти НОМЕР_4 , яка відкрита на ім`я ОСОБА_3 .

Після здійснення вище вказаного переказу, грошові кошти в сумі 12000 грн. отримав ОСОБА_3 та розпорядився вказаними коштами на власний розсуд, чим спричинив потерпілій ОСОБА_8 матеріальну шкоду на загальну суму 12000 грн.

Дії обвинуваченого ОСОБА_3 , суд кваліфікує за ч. 2 ст. 190 КК України, та визнає його винуватим у заволодіння чужим майном шляхом обману (шахрайство), вчинене повторно.

Докази на підтвердження встановлених судом обставин:

Показання обвинуваченого ОСОБА_3 який безпосередньо при допиті під час судового розгляду вину в інкримінованих йому правопорушеннях визнав в повному обсязі та підтвердив обставини викладені в обвинувальному акті.

За згодою обвинуваченого та інших учасників судового провадження, суд в силу ч. 3 ст. 349 КПК України, визнав недоцільними дослідження доказів щодо тих обставин справи, які ніким не оспорюються. Судом з`ясовано, що обвинувачений ОСОБА_3 правильно розуміє зміст цих обставин, сумнівів у добровільності його позиції не має, а також йому роз`яснено, що у такому випадку він буде позбавлений права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

Доказами на підтвердження встановлених судом обставин є пояснення обвинуваченого ОСОБА_3 та наданими прокурором матеріалами кримінального провадження.

Таким чином, суд вважає, що вина обвинуваченого ОСОБА_3 в інкримінованому йому кримінальних правопорушеннях доведена повністю.

Обставиною, що пом`якшує покарання, суд визнає щире каяття обвинуваченого, визнання провини.

Обставин, що обтяжують покарання, судом не встановлено.

Вирішуючи питання, щодо призначення обвинуваченому ОСОБА_3 покарання суд виходить з загальних засад призначення покарання, з урахуванням тяжкості вчиненого кримінального правопорушення (злочину), особи обвинуваченого та обставини, що пом`якшує покарання.

Так ОСОБА_3 , з урахуванням приписів ст. 12 КК України, вчинено проступок та нетяжкий злочин.

Обвинувачений в силу ст. 89 КК України раніше не судимий, на обліку у лікарів нарколога та психіатра КНП «Миколаївський обласний центр психічного здоров`я» Миколаївської обласної ради не перебуває.

За місцем проживання характеризується посередньо, до адміністративної відповідальності не притягувалася.

Відповідно до положень ст. 65 КК України, виходячи з принципів законності, справедливості та вимог, щодо індивідуалізації та достатності покарання для виправлення засудженої та запобігання скоєнню ним нових злочинів, з врахуванням вищезазначених обставин, суд при обрані виду та міри покарання, вважає за необхідне та достатнє призначити ОСОБА_3 покарання у вигляді позбавлення волі у межах санкції ч.1 та 2 ст.190 КК України.

Відповідно до положень ч.1 ст. 75 КК України, з урахуванням особи обвинуваченого, тяжкості та відношення до скоєного, а саме щире каяття обвинуваченого, суд приходить до висновку, що виправлення ОСОБА_3 можливе без ізоляції від суспільства, та вважає за можливе звільнити його від відбування покарання з випробуванням, з покладенням обов`язків визначених п.п.1,2 ч.1 ст.76 КК України.

Вирішуючи цивільний позов потерпілої ОСОБА_7 . суд вирішує у відповідності з вимогами ст. 129 КПК України та правилами цивільного судочинства, вважаючи, що позов підлягає частковому задоволенню.

ОСОБА_7 вказує у цивільному позові, що протиправними діями ОСОБА_3 завдано матеріальну шкоду в сумі 15978,55 грн., що полягає: отримані обвинуваечним грошові кошти та комісія за банківський переказ в сумі 14358,00 грн., інфляційні витрати в сумі 1155,63 грн., три відсотки річних в сумі 464,92 грн.

Згідно ст. 128 КПК України особа, якій кримінальним правопорушенням або іншим суспільно небезпечним діянням завдано майнової та/або моральної шкоди, має право під час кримінального провадження до початку судового розгляду пред`явити цивільний позов до обвинуваченого. Цивільний позов у кримінальному провадженні розглядається судом за правилами, встановленими цим Кодексом. Якщо процесуальні відносини, що виникли у зв`язку з цивільним позовом, цим Кодексом не врегульовані, до них застосовуються норми Цивільного процесуального кодексу України за умови, що вони не суперечать засадам кримінального судочинства.

Відповідно до ст. 129 КПК України ухвалюючи обвинувальний вирок, суд залежно від доведеності підстав і розміру позову задовольняє цивільний позов повністю або частково чи відмовляє в ньому.

Отже, розглянувши заявлений ОСОБА_7 цивільний позов відповідно до положень ст.1166 ЦК України, дослідивши матеріали справи суд прийшов до висновку про часткове задоволення позову.

Крім того Лозіна просила стягнути на її користь процесуальні витрати, а саме витрати на правову допомогу в розмірі 22035, 00 грн

Відповідно до ст.118 КПК України до процесуальних витрат належать витрати на правову допомогу, яку згідно вимог ст.119 КПК України суд має право зменшити.

Крім того, порядок розподілу судових витрат між сторонами визначенийст. 141 ЦПК України.

За змістом ч.1, ч.3 ст. 133 ЦПК Українидо судових витрати належать витрати, пов`язані з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу.

Відповідно до ст. 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.

Відповідно до ч. 3ст. 137 ЦПК Українидля визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження витрат на правову допомогу цивільним позивачем надано: рахунок-факуру №43 від13.10.2023 р., прибутковий касовий ордер №25/09/23 від 25.09.2023 р., прибутковий касовий ордер №02/08/23 від 02.08.2023 р.

Згідно ст. 137 ЦПК Українисуд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.

Згідно ч.4ст. 137 ЦПК Українирозмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Відповідно до позиції Верховного Суду, що висвітлена у постановах КЦС ВС від 09.06.2020 року по справ.і №466/9758/16-ц та від 15.04.2020 року по справі №199/3939/18-ц, аналізовані витрати сторони судового процесу мають бути документально підтверджені та доведені.

Крім того, у згаданих вище постановах Верховний Суд зазначає, що при визначенні розміру витрат на правничу допомогу на підставі поданих сторонами доказів, суд має виходити з критеріїв: їхньої реальності (тобто встановлення їхньої дійсності та необхідності); розумності їхнього розміру (виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін).

Тож суд може зменшити розмір понесених витрат на правничу допомогу, якщо обсяг робіт і час, витрачених у зв`язку з розглядом справи, є явно неспівмірним із складністю виконаних адвокатом робіт.

Враховуючи особливості розгляду справи, її значення для учасників, виходячи від критеріїв їх виправданості, розумності їх розміру, співмірності з позовом та складністю справи, виходячи з конкретних обставин справи суд приходить до висновку, що розмір судових витрат на правову допомогу, які підлягають стягненню з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_7 , підлягає зменшенню до 11000,00 грн.

Речові докази у кримінальному провадженні відсутні.

Керуючись ст. ст. 369-376 КПК України , суд

УХВАЛИВ:

ОСОБА_3 визнати винним у скоєнні злочинів, передбачених ч.1 ст. 190, ч.2 ст. 190 КК України і призначити йому покарання:

за ч.1 ст. 190 КК України - у вигляді 1 року обмеження волі;

за ч.2 ст. 190 КК України - у вигляді 2 років позбавлення волі;

Згідно ч.1 ст. 70 КК України за сукупністю злочинів шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим остаточно призначити ОСОБА_3 покарання у вигляді 2 (двох) років позбавлення волі.

На підставі ч. 1 ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_3 від відбування призначеного покарання з випробуванням, строком на два роки.

На підставі п. п. 1, 2 ч. 1 ст. 76 КК України зобов`язати ОСОБА_3 з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи.

Цивільний позов ОСОБА_7 задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_7 15978,55 грн.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_7 витрати на правничу допомогу в розмірі 11000,00 грн.

На вирок може бути подана апеляція до Миколаївського апеляційного суду через Заводський районний суд м. Миколаєва протягом тридцяти днів з моменту його проголошення.

Копію вироку негайно після проголошення вручити прокурору, обвинуваченому.

Інші учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Суддя ОСОБА_1