Справа № 740/10/23
Провадження № 1-кп/740/145/23
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21 червня 2023 року м.Ніжин

Ніжинський міськрайонний суд Чернігівської області

в складі : головуючої судді ОСОБА_1

з участю секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 ,

потерпілих ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 ,

представника потерпілих адвоката ОСОБА_9

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у місті Ніжині кримінальне провадження № 0000990 відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Ніжин, громадянина України, неодруженого, непрацюючого, раніше несудимого, зареєстрованого та проживаючого в АДРЕСА_1

у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст. 121, ч. 4 ст. 187 КК України,

ВСТАНОВИВ:

08 жовтня 2022 року близько 21 год.00 хв. ОСОБА_4 , маючи умисел на відкрите заволодіння чужим майном, шляхом розбійного нападу та спричинення тяжких тілесних ушкоджень, в умовах воєнного стану перебував за адресою: АДРЕСА_2 на подвір`ї професійно-технічного училища № 11 в м. Ніжині, де реалізуючи свої злочинні наміри, спрямовані на заволодіння майном потерпілого ОСОБА_10 та спричинення тяжких тілесних ушкоджень з корисливих мотивів, з метою незаконного збагачення, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи наслідки у вигляді заподіяння тяжких тілесних ушкоджень ОСОБА_10 і бажаючи їх настання, ОСОБА_4 підійшов до потерпілого, який знаходився на бетонних сходах, вчинив на нього розбійний напад, в ході якого завдав одного удару ногою в область голови, від якого ОСОБА_10 впав на землю, після чого ОСОБА_4 продовжував наносити йому численні удари руками і ногами в область голови, тулубу та шиї, чим спричинив останньому тілесні ушкодження у вигляді: закритої черепно-мозкової травми, що включає в себе масивні зливні гематоми, закритої тупої травми грудної клітки у вигляді перелому 2, 3, 4 ребер зліва, синців обох параорбітальних ділянок з крововиливами у склери обох очей, гематоми та набряку губ, їх слизових оболонок, з переходом на праву щоку та праву поверхню шиї, гематоми підборіддя з переходом на шию, садна лобно-тім?яної ділянки голови, садна над лівим вухом, садна потилиці, садна обох колін та гематоми правої вушної раковини, що в комплексі, як наслідок одного травматичного процесу відносно живої особи, мають ознаки тяжких тілесних ушкоджень за ознакою небезпеки для життя та знаходяться в прямому причинно-наслідковому зв`язку з настанням смерті. В ході спричинення тілесних ушкоджень, доводячи злочинний умисел до кінця, направлений на заволодіння чужим майном, ОСОБА_4 незаконно заволодів грошима в сумі 190 грн., мобільним телефоном марки Xiaomi Redmi Note 7, вартістю 1717 грн., які відшукав у кишенях потерпілого ОСОБА_10 , та маючи змогу вільно розпоряджатись викраденим, з місця вчинення кримінального правопорушення зник, завдавши ОСОБА_10 матеріальної шкоди на суму 1907 грн.

В подальшому від отриманих тілесних ушкоджень ОСОБА_10 ІНФОРМАЦІЯ_2 в період з 01.00 год. до 04.00 год. помер на місці події.

Допитаний в судовому засіданні ОСОБА_4 свою вину в пред`явленому обвинуваченні визнав частково, у скоєному розкаявся, від дачі показів відмовився. Цивільний позов визнав частково у сумі 100 000 грн.

Допитана в судовому засіданні потерпіла ОСОБА_8 пояснила, що до війни вона проживала разом батьком ОСОБА_10 , який допомагав виховувати та забезпечувати матеріально її сина, оскільки вона не має чоловіка. На день смерті батька, вона перебувала в евакуації за кордоном і не змогла приїхати навіть на поховання. Злочином їй заподіяно моральну шкоду, що полягає у сильних душевних стражданнях та хвилюваннях внаслідок втрати близької людини. Обвинувачений жодного разу не попросив у них вибачення, не розкаявся у вчиненому злочині. У зв`язку з цим, просила задовольнити цивільний позов про стягнення моральної шкоди в сумі 500 000 грн.

Потерпіла ОСОБА_7 пояснила, що за життя постійно спілкувалась із батьком ОСОБА_10 . На день його смерті також перебувала за кордоном в евакуації. Від звістки про загибель батька та у зв`язку з неможливістю бути присутньою на похованні, вона зазнала стресу і в неї почалась депресія. Просила стягнути з обвинуваченого заподіяну злочином моральну шкоду в сумі 500 000 грн., а також матеріальну шкоду в сумі 98150 грн., яка складається з витрат на встановлення пам`ятника загиблому батьку.

Потерпілий ОСОБА_8 заявлений цивільний позов у сумі 33310 грн. підтримав, пояснивши, що вказані витрати він поніс, у зв`язку з похованням свого брата ОСОБА_10 .

Свідок ОСОБА_11 в судовому засіданні показав, що 08 жовтня 2022 року приблизно о 21.00 годині йому зателефонував ОСОБА_4 , який перебував в стані алкогольного сп`яніння, і запропонував сходити у супермаркет «Сільпо». Проходивши через 11 училище, він помітив лежачого на землі чоловіка і запропонував його підняти. Вони підняли чоловіка і посадили на сходах, але той наступив ОСОБА_4 на кросівок і це дуже розлютило останнього. Він вдарив потерпілого правою ногою у висок, внаслідок чого останній упав зі сходів. ОСОБА_4 почав бити потерпілого руками та ногами, стрибати по тілу, заподіявши близько 20 ударів. ОСОБА_11 просив ОСОБА_4 зупинитися, але обвинувачений його не слухав. Потім ОСОБА_4 відтягнув потерпілого й обшукавши кишені, забрав телефон та гаманець, і продовжив наносити потерпілому удари, вимагаючи назвати пароль від телефону. На той час ОСОБА_10 був без свідомості. В подальшому він витягнув з гаманця гроші та картки, а сам гаманець закинув на дах накриття.

Після цього вони пішли у магазин «Сільпо», де ОСОБА_4 намагався скористатись карткою потерпілого, але це йому не вдалось. За викрадені у потерпілого гроші ОСОБА_4 купив дві піци та два гамбургери, також потім ще купував спиртні напої у магазині «Міраж».

ОСОБА_4 дав ОСОБА_11 на зберігання ключі від квартири, повідомивши, що то його ключі, проте вранці працівники поліції вилучили ключі, оскільки виявилось, що вони належали потерпілому. Про смерть потерпілого він дізнався від працівників поліції.

Заслухавши обвинуваченого, потерпілих, свідка, дослідивши надані матеріали справи, суд приходить до наступних висновків.

Указом Президента України № 64/2022 від 24.02.2022 року із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року на всій території України введено воєнний стан, строком на 30 діб, який в подальшому продовжений Указом Президента від 12 серпня 2022 року № 537/2022 з 05 години 30 хвилин 23 серпня 2022 року на 90 діб.

Відповідно до рапорту чергового Ніжинського РВП, 09.10.2022 року надійшло повідомлення зі служби 102 про те, що 09.10.2022 року о 07 год. 55 хв. за адресою: вул. Незалежності, 42, м. Ніжин при обході території колишнього училища № 11 охоронцем було виявлено труп чоловіка (а.с. 88).

Згідно витягу з Єдиного реєстру досудових розслідувань, відомості за вказаним фактом внесено 09.10.2022 року в ЄРДР за № 0000990 з правовою кваліфікацією за ч. 2 ст. 121 КК України (а.с. 75).

Витягом з ЄРДР підтверджується внесення 10.10.2022 року відомостей за № 0000995 про вчинення ОСОБА_4 08.10.2022 року кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 187 КК України, відносно ОСОБА_10 (а.с. 78 т.1).

Відповідно до постанови прокурора Ніжинської окружної прокуратури матеріали досудових розслідувань по зазначених кримінальних правопорушеннях було об`єднано в одне провадження за № 0000990 (а.с. 82-83 т. 1).

Протоколом огляду місця події від 09.10.2022 року та фототаблицею до нього (а.с.89-93 т.1), зафіксовано, що на задній частині подвір`я училища № 11 за адресою: АДРЕСА_2 виявлено труп чоловіка, з тілесними ушкодженнями, а саме: з вираженим набряком та синюшністю обличчя, крововиливами та розривами губ, крововиливами в яснах передніх зубів, язика, гематомами під шкірою голови. Крім того, на місці події неподалік від трупа на накритті з бетону виявлено чорний шкіряний чоловічий гаманець.

Протоколом огляду місця події від 09.10.2022 року зафіксовано огляд приміщення Ніжинського МРВ СМЕ, де знаходився труп ОСОБА_10 , під час якого вилучено одяг потерпілого (а.с.119-121 т.1).

Відповідно до висновку судово-медичної експертизи № 140 від 09.10.2022 року (а.с. 110- 117 т.1) встановлено, що смерть ОСОБА_10 настала ІНФОРМАЦІЯ_2 у проміжок часу з 01 год. 00 хв. до 04 год. 00 хв. внаслідок набряку головного мозку, який є наслідком черепно-мозкової травми.

При дослідженні трупа виявлено наступні тілесні ушкодження: закрита черепно-мозкова травма, що включила в себе масивні зливні гематоми, що розташовані зліва у скронево-тімяній ділянці, розміром 12,0х8,0 см, аналогічна гематома зправа в скронево-тімяно-потиличній ділянці, розміром 13,0х8,0 см, також в порожнині черепа виявлена масивна субдуральна гематома, що займає всю ліву півкулю по базальній та конвекситальній поверхнях. При видаленні гематоми з черепа мається ділянка забою речовини мозку, що локалізована зліва в лобно-скроневій ділянці наближено округлої форми, розміром 5-4 см. Також наявні такі ушкодження синці обох параорбітальних ділянок з крововиливами в склери обох очей, гематома та набряк губ, їх слизових оболонок, з переходом на праву щоку, гематома підборіддя, садно лобно-тімяної ділянки голови, садно над лівим вухом, садно потилиці, гематома правого вуха. Експертом встановлено, що вказані тілесні ушкодженні відносно живої особи мають ознаки тяжких тілесних ушкоджень за ознакою небезпеки для життя, при цьому оцінка ступеня тяжкості зазначених тілесних ушкоджень проведена в комплексі, оскільки під час утворення черепно-мозкової травми кожне наступне тілесне ушкодження може збільшувати її прояви в цілому.

Крім того, експертом зафіксовано наявність на трупі тілесних ушкоджень, які, як в сукупності, так і кожне окремо, мають ознаки середнього ступеню тяжкості, а саме: закрита тупа травма горла та органо-комплексу шиї, закрита тупа травма грудної клітки у вигляді перелому 2,3,4 ребер зліва. Також виявлено легкі тілесні ознаки у вигляді саден обох колін.

При судово-токсикологічному дослідженні крові трупа ОСОБА_10 виявлено етанол в концентрації 4,1 г/л, що відносно живої людини є тяжким отруєнням алкоголем.

Стороною захисту в судовому засіданні заявлено клопотання про визнання вказаного висновку експертизи недопустимим доказом, оскільки дослідження експертом розпочато до внесення відомостей до ЄРДР.

Вирішуючи дане клопотання суд враховує наступне.

Відповідно до ст. 2 КПК завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого досудового розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до кримінальної відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Послідовність викладення в диспозиції правової норми наведених вище завдань дає підстави для висновку, що застосування належної юридичної процедури є не самоціллю, а важливою умовою досягнення результатів кримінального судочинства, визначених законодавцем як пріоритетні, - захисту особи, суспільства та держави від злочинних посягань, охорони прав і свобод людини, забезпечення оперативного й ефективного розкриття кримінальних правопорушень і справедливого судового розгляду.

Невідповідність тим чи іншим вимогам закону нівелює доказове значення відомостей, одержаних у результаті відповідних процесуальних дій, не в будь-якому випадку, а лише в разі, якщо вона призвела до порушення прав людини і основоположних свобод або ж ставить під сумнів походження доказів, їх надійність і достовірність. Оскільки для прийняття законного й обґрунтованого рішення суд має отримувати максимально повну інформацію щодо обставин, які належать до предмета доказування, надаючи сторонам у змагальній процедурі достатні можливості перевірити й заперечити цю інформацію.

В основі встановлених кримінальним процесуальним законом правил допустимості доказів лежить концепція, відповідно до якої в центрі уваги суду повинні знаходитися права людини і виправданість втручання в них держави.

На користь відповідного висновку свідчить зміст ст. 87 КПК, якою визначено критерії недопустимості засобів доказування у зв`язку з недотриманням законного порядку їх одержання. Згідно з частиною першою цієї статті недопустимими є докази, отримані внаслідок істотного порушення прав та свобод людини, гарантованих Конституцією та законами України, міжнародними договорами, а також будь-які інші докази, здобуті завдяки інформації, одержаній унаслідок істотного порушення прав та свобод людини.

Частинами другою і третьою цієї статті передбачено безальтернативний обов`язок суду констатувати істотне порушення прав людини і основоположних свобод і визнати недопустимими засоби доказування, отримані: в результаті процесуальних дій, які потребують попереднього дозволу суду, здійснених без такого дозволу або з порушенням його суттєвих умов; внаслідок катування, жорстокого, нелюдського або такого, що принижує гідність особи, поводження або погрози його застосування; з порушенням права особи на захист; з показань чи пояснень, відібраних із порушенням права особи відмовитися від давання показань і не відповідати на запитання, або без повідомлення про таке право; з порушенням права на перехресний допит; з показань свідка, який надалі був визнаний підозрюваним чи обвинуваченим у цьому кримінальному провадженні; після початку кримінального провадження шляхом реалізації органами досудового розслідування та прокуратури своїх повноважень, не передбачених цим Кодексом, для забезпечення досудового розслідування кримінальних правопорушень; в результаті обшуку житла чи іншого володіння особи, якщо до проведення даної слідчої дії не було допущено адвоката.

З наведеного слідує, що імперативною законодавчою забороною використовувати результати процесуальних дій як докази охоплюються випадки, коли недотримання процедури їх проведення призвело до порушення конвенційних та/або конституційних прав і свобод людини - заборони катування й нелюдського поводження (ст. 3 Конвенції, ч. 1 ст. 28 Конституції України), прав підозрюваного, обвинуваченого на захист, у тому числі професійну правничу допомогу (п. «с» ч. 3 ст. 6 Конвенції, ст. 59 Конституції України), на участь у допиті свідків (п. «d» ч. 3 ст. 6 Конвенції), права людини на повагу до свого приватного життя, недоторканність житла (ст. 8 Конвенції), на відмову давати показання щодо себе, членів своєї сім`ї та близьких родичів (ч. 1 ст. 63 Конституції України).

З огляду на зазначене суд, вирішуючи питання про вплив порушень порядку проведення процесуальних дій на доказове значення отриманих у їх результаті відомостей, повинен насамперед з`ясувати вплив цих порушень на ті чи інші конвенційні або конституційні права людини, зокрема встановити, наскільки процедурні недоліки «зруйнували» або звузили ці права або ж обмежили особу в можливостях їх ефективного використання.

Вказаний правовий висновок сформульовано в Постанові Великої Палати Верховного Суду від 31 серпня 2022 року по справі № 756/10060/17.

Як вбачається з висновку експерта № 140 на а.с. 110 т.1, проведення судово-медичної експертизи розпочато об 11 год. 00 хв. 09.10.2022 року, а відповідно до витягу з ЄРДР часом внесення відомостей до ЄРДР за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст.121 КК України, за фактом виявлення на території колишнього училища № 11 трупа ОСОБА_10 , вказано 09.10.2022 року 11 год. 05 хв.

Допитана в судовому засіданні в якості свідка слідча Ніжинського РВП ГУНП в Чернігівській області ОСОБА_12 , пояснила, що 09.10.2022 року вона виїжджала на місце події територію колишнього училища №11 за повідомленням про виявлення трупа ОСОБА_10 . Після доставки трупа в морг, з`ясувавши у слідчої ОСОБА_13 , що відомості за даний фактом вже внесено в ЄРДР, вона видала експерту постанову про призначення судово-медичної експертизи трупа ОСОБА_10 , а сама повернулась на місце події для подальшого проведення слідчих дій.

У відповіді на запит прокурора, експерт ОСОБА_14 вказала, що проведення експертизи розпочинається нею тільки після отримання постанови слідчого про призначення експертизи, при цьому перевірка номера кримінального провадження та часу внесення відомостей до ЄРДР нею не перевіряється, оскільки це не входить до її обов`язків. Часова похибка в межах 5 хвилин є цілком можливою, враховуючи специфіку роботи та надмірне навантаження (а.с 19).

Відповідно до вимог статті 69 КПК України, пункту 1 частини 1 статті 12 Закону № 4038-ХІІ, судовий експерт зобов`язаний провести повне дослідження і дати обґрунтований та об`єктивний висновок, а згідно зі статтею 70 КПК - несе встановлену законом відповідальність за завідомо неправдивий висновок чи відмову без поважних причин від виконання покладених на нього обов`язків.

Доказова сила висновку експерта визначається саме повнотою вирішення поставлених перед ним питань, правильністю використаної методики й науковою обґрунтованістю.

Таким чином, на переконання суду, оскільки в результаті призначення судово-медичної експертизи трупа ОСОБА_10 не були порушені конвенційні або конституційні права, свободи чи інтереси обвинуваченого ОСОБА_4 , часова похибка у 5 хвилин є неістотною і цілком могла виникнути внаслідок неточності годинника експерта, тому висновок судово-медичної експертизи № 140 слід визнати належним та допустимим доказом у кримінальному провадженні. Позиція сторони захисту щодо визнання вказаного висновку неналежним доказом, на думку суду, не заслуговує на увагу.

Відповідно до висновку експерта № 155 від 23.12.2022 року (на підставі висновку експерта судово-медичного дослідження № 140 від 09.10.2022 року) (а.с. 96-108) встановлено, що виявлені на трупі ОСОБА_10 тілесні ушкодження у вигляді закритої черепно-мозкової травми, закрита тупа травма горла та органокомплексу шиї, закрита тупа травма грудної клітки у вигляді перелому 2,3,4 ребер зліва, а також синці обох параорбітальних ділянок з крововиливами у склери обох очей, гематома та набряк губ, їх слизових оболонок, з переходом на праву щоку та праву поверхню шиї, гематома підборіддя з переходом на шию, садно лобно-тімяної ділянки голови, садно над лівим вухом, садно потилиці, садна обох колін та гематома правої вушної раковини виникли незадовго до настання смерті, внаслідок не менше як 10-15 ударів тупим предметом (предметами), з наступною силою дії тиснення-давлення та тертя-ковзання. Під час спричинення тілесних ушкоджень, взаємне розташування потерпілого і нападника могли неодноразово змінюватись.

Масивні зливні гематоми, синці та інше вказують на множинні удари, що могли накладатись кількаразово один на одного в ту ж ділянку.

Тілесні ушкодження, виявлені у ОСОБА_10 могли утворитись, в тому числі, за обставин, які вказували під час допитів та слідчих експериментів ОСОБА_4 та ОСОБА_15 .

Тілесних ушкоджень, характерних для самозахисту, на трупі не виявлено.

Також встановлено неможливість виникнення виявлених на трупі ОСОБА_10 тілесних ушкоджень при вільному падінні особи з висоти власного зросту та ударів об тверду поверхню чи виступаючі предмети.

З протоколу обшуку від 09.10.2022 року, проведеного за місцем проживання обвинуваченого ОСОБА_4 в АДРЕСА_1 , вбачається, що під час обшуку ОСОБА_4 добровільно видав мобільний телефон марки Redmi Xiaomi, синього кольору, при цьому зазначив, що вказаний телефон ним було викрадено 08.10.2022 року у незнайомого чоловіка. Також обвинувачений видав свій одяг (куртку та штани) з плямами бурого кольору, в якому він перебував, коли бив чоловіка (а.с. 122-124 т.1).

Протоколом огляду речі від 09.10.2022 року зафіксовано, під час огляду телефону марки Redmi Xiaomi, виданого ОСОБА_4 , потерпілий ОСОБА_6 впізнав телефон по зовнішніх ознаках та пошкодженнях, вказавши, що телефон належав його брату ОСОБА_10 (а.с. 131 т.1).

Згідно протоколу огляду місця події від 09.10.2022 року та фототаблиці до нього, неповнолітнім ОСОБА_15 у приміщенні Ніжинського РВП добровільно видано ключі від вхідних дверей, які йому 08.10.2022 року передав ОСОБА_4 , після того, як спричинив тілесні ушкодження ОСОБА_10 (а.с. 137-138 т.1).

В судовому засіданні оглянуто відеозапис проведення слідчого експерименту, який міститься на флеш-носії і є додатком до протоколу слідчого експерименту від 09 жовтня 2022 року (а.с. 143-147 т.1), проведеного на місці вчинення кримінального правопорушення в м. Ніжині по вул. Незалежності, з участю неповнолітнього свідка ОСОБА_15 . Як вбачається з відеозапису, ОСОБА_15 в присутності опікуна та психолога, розповів про обставини вчинення кримінальних правопорушень 08 жовтня 2022 року ОСОБА_4 , при цьому вказавши на місцевості: де знаходився потерпілий ОСОБА_10 в момент, коли ОСОБА_4 та ОСОБА_15 його помітили; бетонні сходи, на які вони посадили потерпілого; відтворив на манекені, як обвинувачений наносив удари потерпілому, а потім перетягнув останнього за ноги від бетонних сходів до місця, де в подальшому було знайдено труп ОСОБА_10 . Також свідок указав місце (дах бетонного накриття), куди ОСОБА_4 викинув належний потерпілому гаманець, після того, як витягнув з нього гроші та платіжну картку.

Таким чином, пояснення, дані свідком ОСОБА_15 під час слідчого експерименту повністю узгоджуються з його показами в судовому засіданні, а також з іншими доказами, наданими стороною обвинувачення у кримінальному провадженні. Зокрема показані свідком місце події, місцезнаходження потерпілого після побиття та місце, куди обвинувачений викинув відібраний у потерпілого гаманець повністю співпадають з обставинами, зафіксованими протоколом огляду місця події від 09.10.2022 року. Відтворений свідком механізм нанесення та кількість ударів (близько 20), заподіяних ОСОБА_4 потерпілому ОСОБА_10 також узгоджується з висновком судово-медичної експертизи про те, що потерпілому було заподіяно множинні удари (10-15) тупим предметом, зокрема в область голови та по тулубу.

Оскільки у ході слідчого експерименту свідок ОСОБА_15 на місці розповів та відтворив обставини та дії обвинуваченого під час вчинення злочину, даний доказ отриманий в порядку встановленому ст.ст. 104, 240 КПК, а отже, він, всупереч твердженню захисника ОСОБА_5 , визнається судом як допустимий та належний, і такий, що може бути використаний при прийнятті процесуального рішення та встановлення винуватості ОСОБА_4 , що узгоджується з висновком об`єднаної палати Касаційного кримінального суду Верховного суду, викладеному у Постанові від 14.09.2020 року у справі 740/3597/17.

З переглянутого в судовому засіданні відеозапису проведення слідчого експерименту, який міститься на флеш-носії і є додатком до протоколу слідчого експерименту від 14.10.2022 року, з участю обвинуваченого ОСОБА_4 , вбачається, що обвинувачений в присутності захисника ОСОБА_16 добровільно розповів про обставини вчинення кримінальних правопорушень щодо ОСОБА_10 , вказавши місце вчинення злочину. Зокрема, ОСОБА_4 пояснив, що 08.10.2022 року у вечірній час, перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння та проходячи територією 11 училища, разом із ОСОБА_17 , вони побачили лежачого на землі незнайомого чоловіка, який був п`яний. Вони його підняли та відвели до сходів. Потерпілий узяв його за плече і не хотів відпускати, тоді він наніс один удар правою ногою в область лівої сторони голови, удар лівою ногою в область правої сторони тулуба та один удар правою ногою в область лівої сторони голови, відтворивши механізм нанесення ударів на манекені. Крім того, ОСОБА_4 вказав, що забрав телефон та гаманець, належні потерпілому, який у цей час був без свідомості. Гроші та дві банківські картки забрав, а сам гаманець викинув на галявину. Йому невдалось підібрати пін-код до карток і він їх викинув, а гроші із ОСОБА_17 витратили у магазині «Сільпо».

З протоколу про результати проведення негласної слідчої (розшукової) дії аудіо- відеоконтроль особи від 08.12.2022 року (194-195 т.1) та протоколу огляду предмета від 26.12.2022 року, а саме оптичного диску із записом розмов обвинуваченого, отриманих за результатами проведеної НСРД (а.с.199 т. 1) , вбачається, що під час спілкування з співкамерником в ІТТ №3 м. Ніжин, обвинувачений ОСОБА_4 фактично розповів про обставини вчинення злочинів, вказавши, що тричі вдарив потерпілого в голову, забрав у нього картку, гроші та мобільний телефон, а сім-картку викинув.

Висновком судової молекулярно-генетичної експертизи № СЕ-19-22/40855-БД від 14.02.2023 року (а.с. 216-224 т.1 ) підтверджено, що на належному ОСОБА_4 правому кросівку виявлено сліди крові, яка за генетичними ознаками збігається з кров`ю потерпілого ОСОБА_10 .

Висновком судової молекулярно-генетичної експертизи № СЕ-19-22/40850-БД від 14.02.2023 року (а.с. 227-235 т.1 ) підтверджено, що на куртці, вилученій під час обшуку 09.10.2022 року у ОСОБА_4 , виявлено сліди крові, яка за генетичними ознаками збігається з кров`ю потерпілого ОСОБА_10 .

Відповідно до висновку судової товарознавчої експертизи від 24.11.2022 року за № СЕ-19/125-22/8178-ТВ ринкова вартість мобільного телефону марки Xiaomi Redmi Note 7, 3/32, з урахування зносу може становити 1717 грн.

Відповідно до висновку судово-психіатричної експертизи № 430 від 03.11.2022 року у ОСОБА_4 на час проведення експертизи ознак психічного захворювання не виявлено, тому застосування примусових заходів медичного характеру йому не показане, за своїм психічним станом на теперішній час здатний правильно сприймати обставини, які мають значення для даного кримінального провадження та давати по них правильні свідчення. Крім того, в період часу, до якого відноситься кримінальне правопорушення, ОСОБА_4 був здатний усвідомлювати свої дії та керувати ними (а.с.175-178 т.1 ).

З висновку судово-психітричної експертизи № 431 від 03.11.2022 року (а.с. 179-181 т. 1) вбачається, що у ОСОБА_4 на час проведення експертизи не виявлено ознак психічних та поведінкових розладів внаслідок вживання алкоголю та інших психоактивних речовин із синдромом залежності, тому відповідне лікування йому не показане.

Оцінюючи в сукупності надані та перевірені у судовому засіданні докази, які узгоджуються між собою та визнаються судом допустимими, суд вважає, що вина ОСОБА_4 доведена повністю, його дії вірно кваліфіковані:

- за ч. 2 ст. 121 КК України, як умисне тяжке тілесне ушкодження, що спричинило смерть потерпілого ОСОБА_10 ;

-за ч. 4 ст. 187 КК Україна, як напад з метою заволодіння чужим майном (розбій), поєднаний із заподіянням тяжких тілесних ушкоджень, вчинений в умовах воєнного стану.

Оскільки обвинувачений в судовому засіданні свою вину у вчиненні інкримінованих злочинів визнав частково і не конкретизував, які саме обставини справи ним заперечуються, тому висновок суду про його винуватість базується на досліджених доказах.

Так, з дослідженого в судовому засіданні протоколу слідчого експерименту з участю ОСОБА_4 та протоколу про результати НСРД вбачається, що обвинувачений фактично не заперечуючи обставини вчинених ним злочинів, зазначав про нанесення лише трьох ударів потерпілому. Проте таке твердження обвинуваченого повністю спростовується сукупністю вищевикладених доказів, які як в цілому, так і в деталях узгоджуються між собою, зокрема висновками судово-медичної експертизи, показами свідка ОСОБА_17 , який був очевидцем подій. Доказів, які б свідчили про можливість спричинення тяжких тілесних ушкоджень ОСОБА_10 іншою особою, під час судового розгляду не встановлено. Так само в судовому засіданні не встановлено жодних підстав оговорювати обвинуваченого свідком ОСОБА_17 , оскільки вони є друзями та не мали неприязних стосунків.

Вирішуючи питання призначення покарання, суд виходить з положень ст.50 КК України, що покарання має на меті не лише кару, а й виправлення засудженого, а також запобігання вчинення нових злочинів, як засудженим так і іншими особами.

При призначенні покарання ОСОБА_4 , суд відповідно до ст.65 КК України, враховує суспільну небезпечність скоєних злочинів, які відносяться до особливо тяжкого злочину (ч. 4 ст.187 КК України) та тяжкого злочину (ч. 2 ст. 121 КК України), особу винного, який має молодий вік, раніше несудимий, на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває.

Обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання відсутні.

Зважаючи на викладене, суд вважає достатнім для виправлення обвинуваченого і попередження вчинення ним нових злочинів призначити покарання в межах санкцій ч.2 ст. 121, ч. 4 ст. 187 КК України у виді позбавлення волі.

Відповідно до ч.1 ст.128 КПК України, особа, якій кримінальним правопорушенням завдано майнової та/або моральної шкоди, має право під час кримінального провадження до початку судового розгляду пред`явити цивільний позов до обвинуваченого.

Згідно ст.16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди; відшкодування моральної (немайнової) шкоди.

Згідно ч. 1 ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Потерпілими у кримінальному провадженні заявлено цивільні позови про стягнення з обвинуваченого матеріальної та моральної шкоди.

Зокрема, потерпілим ОСОБА_6 заявлено цивільний позов про відшкодування матеріальної шкоди в сумі 33310 гривень. Вказані витрати включають організацію та проведення поховання його брата ОСОБА_10 , ритуальні послуги, поминальний обід, придбання продуктів харчування. Потерпілою ОСОБА_7 також заявлено позов про відшкодування матеріальної шкоди в сумі 98150 гривень, яка полягає у витратах, у зв`язку з замовленням виготовлення та встановлення пам`ятника на могилу її батька - ОСОБА_10 .

Дослідивши докази, надані цивільними позивачами на підтвердження понесених витрат, суд приходить до наступних висновків.

Згідно з ст.1201 ЦК України особа, яка завдала шкоди смертю потерпілого, зобов`язана відшкодувати особі, яка зробила необхідні витрати на поховання та на спорудження надгробного пам`ятника, ці витрати.

Згідно з роз`ясненнями, які містяться у п. 24 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди» у випадку смерті потерпілого організація або громадянин, відповідальні за заподіяння шкоди, зобов`язані відшкодувати витрати на поховання (в тому числі на ритуальні послуги і обряди).

Статтею 2 Закону України «Про поховання та похоронну справу» визначено, що поховання померлого - комплекс заходів та обрядових дій, які здійснюються з моменту смерті людини до поміщення труни з тілом або урни з прахом у могилу або колумбарну нішу, облаштування та утримання місця поховання відповідно до звичаїв та традицій, що не суперечать законодавству.

До витрат на поховання відносяться: витрати на ритуальні послуги; оплата вінків; оплата на огорожу могили; оплата копання могили; оплата надгробного пам`ятника; придбання спеціального одягу для померлого; оплата похоронного транспорту.

Зі змісту абзаців 8, 9 та 10 ст. 2 Закону України «Про поховання та похоронну справу» вбачається, що церемонія поховання та церемонія поминання є зовсім різними поняттями.

Верховний Суд України в своїй ухвалі від 29 вересня 2010 року у справі № 6-35316св10 зазначив, що понесені на організацію поминального обіду затрати не відносяться до витрат з поховання.

Враховуючи викладене, суд вважає за необхідне цивільний позов ОСОБА_6 задовольнити частково, стягнувши з обвинуваченого на його користь 19 910 гривень витрат на поховання померлого ОСОБА_10 , підтверджених накладною №4132 від 09.10.2022 року (а.с. 33). В частині стягнення з обвинуваченого понесених цивільним позивачем витрат на організацію поминального обіду в загальній сумі 13400 грн, згідно рахунку № 733 від 11.10.2022 року та накладної від 10.10.2022 року (а.с. 35-36), слід відмовити, оскільки ст.2 Закону України «Про поховання та похоронну справу», визначено, що в себе включає церемонія поховання, при цьому поминання є зовсім іншим заходом.

Позовні вимоги ОСОБА_7 про стягнення на її користь з обвинуваченого 98 150 гривень в рахунок відшкодування витрат на придбання та встановлення пам`ятника померлому батьку, суд вважає за необхідне задовольнити, оскільки такі вимоги законні, обґрунтовані та підтверджені належними доказами (товарним чеком з фототаблицею від 27.12.2022 року на а.с.32, 37 т. 1).

Крім того, потерпілими ОСОБА_7 та ОСОБА_8 заявлено вимоги про стягнення з обвинуваченого по 500 000 гривень на користь кожної в рахунок відшкодування моральної шкоди. Заявлені вимоги обґрунтовують тим, що вони є дочками померлого ОСОБА_10 . У результаті вчиненого злочину їм заподіяно заподіяно моральну шкоду, оскільки втрата батька привела до моральних страждань, що виявились в депресії, дратівливості та безсонні. В їх сім`ях порушені життєві плани, звичайні життєві зв`язки та звички, оскільки вони втратили близьку людину. Крім того, на час загибелі батька вони перебували в евакуації в Італії, внаслідок чого не змогли бути присутні при його похованні, що викликало стрес та переживання.

Вирішуючи питання стягнення моральної шкоди, суд виходить із наступного.

Відповідно до положень ст. 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає: у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна.

В силу ч.1 ст.1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини.

Як зазначено в п. 9 Постанови Пленуму ВСУ №4 від 31.03.1995 року «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди», розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин. Зокрема, враховуються стан здоров`я потерпілого, тяжкість вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках, час та зусилля, необхідні для відновлення попереднього стану. При цьому суд має виходити із засад розумності, виваженості та справедливості.

Суд вважає, що потерпілим ОСОБА_7 та ОСОБА_8 дійсно завдано моральної шкоди, що полягає у душевних стражданнях, яких вони зазнали внаслідок смерті батька.

Визначаючи розмір грошового відшкодування моральної шкоди, суд враховує в сукупності негативні наслідки, які настали для потерпілих, характер та обсяг душевних страждань, вимушені зміни у їх житті, ступінь вини обвинуваченого, та виходячи із засад розумності, виваженості і справедливості, оцінює завдану моральну шкоду кожній з потерпілих по 500 000 гривень, яка підлягає стягненню з ОСОБА_4 на їх користь.

Що стосується стягнення з обвинуваченого на користь ОСОБА_7 витрат, пов`язаних з правничою допомогою, суд зазначає наступне.

Відповідно до пункту 1 частини першої статті 118 КПК України - процесуальні витрати складаються із витрат на правову допомогу.

Згідно із ч. 2 ст. 120 КПК України, витрати, пов`язані з оплатою допомоги представника потерпілого, цивільного позивача, цивільного відповідача та юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які надають правову допомогу за договором, несе відповідно потерпілий, цивільний позивач, цивільний відповідач, юридична особа, щодо якої здійснюється провадження.

Відповідно до ч. 1 ст. 124 КПК України, у разі ухвалення обвинувального вироку суд стягує з обвинуваченого на користь потерпілого всі здійснені ним документально підтверджені процесуальні витрати.

Виходячи із змісту статті 30 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» від 5 липня 2012 року № 5076-VI, гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення, тощо, визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.

В матеріалах справи містяться договори про надання правової допомоги від 03.01.2023 року, укладений потерпілими ОСОБА_8 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 з адвокатом ОСОБА_9 , звіт про виконані адвокатом роботи, згідно з яким сторони домовились про оплату послуг адвоката в сумі 29065 грн., квитанції до прибуткового касового ордера від 03.01.2023 та від 10.04.2023 року, за якими ОСОБА_7 , сплатила за договором про надання правової допомоги 29065 грн. на користь адвоката ОСОБА_9 (а.с.38-42 т.1, а.с.21-23 т.2).

Таким чином, оскільки вимоги про стягнення витрат на професійну правничу допомогу документально підтверджені, їх розмір є співмірним із складністю справи та наданими адвокатом послугами, а від сторони захисту та обвинуваченого клопотань про зменшення розміру належних до оплати процесуальних витрат не заявлялось, тому такі витрати підлягають стягненню з обвинуваченого ОСОБА_4 на користь ОСОБА_7 у розмірі 29065 гривень.

Згідно ч.2 ст. 124 КПК України витрати на залучення експертів для проведення експертиз у розмірі 21189, 33 гривень підлягають стягненню з обвинуваченого на користь держави.

Враховуючи те, що ухвалою слідчого судді Ніжинського міськрайонного суду від 13 жовтня 2022 року було накладено арешт на майно, суд приходить до висновку, що ухвалюючи вирок по справі на підставі ч.4 ст. 174 КПК України, арешт слід скасувати.

Долю речових доказів необхідно вирішити, відповідно до вимог ст. 100 КПК України.

Керуючись ст.ст. 373, 374 КПК України, суд,

УХВАЛИВ:

ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 121, ч. 4 ст. 187 КК України, призначивши покарання:

- за ч. 2 ст. 121 КК України у виді дев`яти років позбавлення волі;

- за ч. 4 ст. 187 КК України у виді дванадцяти років позбавлення волі з конфіскацією усього належного майна.

На підставі ч.1 ст. 70 КК України, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим ОСОБА_4 призначити покарання у виді дванадцяти років позбавлення волі з конфіскацією усього належного йому майна.

Термін відбування покарання ОСОБА_4 відраховувати з часу затримання 09 жовтня 2022 року.

Міру запобіжного заходу обрану ОСОБА_4 у виді тримання під вартою, до набрання вироком законної сили, залишити без змін.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь держави витрати на залучення експертів в розмірі 21189 (двадцять одну тисячу сто вісімдесят дев`ять) гривень 33 копійки.

Скасувати арешт, накладений ухвалою слідчого судді Ніжинського міськрайонного суду від 13 жовтня 2022 року на: змиви речовини бурого кольору, гіпсовий зліпок низу підошви взуття, пластикову пляшку, об`ємом 0,5 л. із залишками напою, гаманець чорного кольору вилучені; мобільний телефон марки Xiaomi Redmi синього кольору, куртку чоловічу зі слідами речовини бурого кольору, штани чоловічі зі слідами речовини бурого кольору, кросівки синього кольору із вставками жовто-гарячого кольору; ключі від вхідних дверей; кросівки чоловічі синього кольору, штани джинсові чоловічі, чоловічі труси блакитного кольору, сіру чоловічу майку, синю чоловічу сорочку, чоловічу куртку чорного кольору.

Речові докази по справі:

- змиви речовини бурого кольору, гіпсовий зліпок низу підошви взуття, пластикову пляшка об`ємом 0,5 л. із залишками напою, гаманець чорного кольору, куртку чоловічу зі слідами речовини бурого кольору, штани чоловічі зі слідами речовини бурого кольору, кросівки синього кольору із вставками жовто-гарячого кольору, що належали ОСОБА_4 , а також кросівки чоловічі синього кольору, штани джинсові чоловічі, чоловічі труси блакитного кольору, сіру чоловічу майку, синю чоловічу сорочку, чоловічу куртку чорного кольору, що належали ОСОБА_10 знищити;

- ключі від вхідних дверей, мобільний телефон марки Xiaomi Redmi синього кольору, що належали ОСОБА_10 повернути потерпілій ОСОБА_8 .

Цивільний позов ОСОБА_6 до ОСОБА_4 задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_6 19 910 (дев`ятнадцять тисяч дев`ятсот десять) гривень, в рахунок відшкодування матеріальної шкоди.

В задоволенні позовних вимог в іншій частині, відмовити.

Цивільний позов ОСОБА_7 до ОСОБА_4 , задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_7 98 150 гривень в рахунок відшкодування матеріальної шкоди, 500 000 гривень в рахунок відшкодування моральної шкоди та 29065 гривень в рахунок відшкодування витрат на правничу допомогу, а всього стягнути 627 215 (шістсот двадцять сім тисяч двісті п`ятнадцять) гривень.

Цивільний позов ОСОБА_8 до ОСОБА_4 , задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_8 500 000 гривень в рахунок відшкодування моральної шкоди.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

На вирок суду може бути подана апеляційна скарга до Чернігівського апеляційного суду через Ніжинський міськрайонний суд протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Суддя ОСОБА_1