Справа №760/7941/23
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13 квітня 2023 року м. Київ

Слідчий суддя Солом`янського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участі: прокурора відділу нагляду за додержанням законів регіональним органом безпеки Київської обласної прокуратури ОСОБА_3 , захисників ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , підозрюваного ОСОБА_6 , розглянувши клопотання слідчого в ОВС першого відділу слідчого управління Головного управління Служби Безпеки України в м. Києві та Київській області ОСОБА_7 , про продовження строку тримання під вартою щодо підозрюваного

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Озера Бучанського району Київської області,громадянина України, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого, у кримінальному провадженні № 0000038 від 12 березня 2022 року, за ознаками кримінальних правопорушень, відповідальність за які передбачена ч. 2 ст. 111, ч.4 ст.111-1, ч.4 ст.186 та ч.1 ст.436-2 КК України,

В С Т А Н О В И В:

11 квітня 2023 року до Солом`янського районного суду м. Києва надійшло клопотання слідчого в ОВС першого відділу слідчого управління Головного управління Служби Безпеки України в м. Києві та Київській області ОСОБА_7 , про продовження строку тримання під вартою щодо підозрюваного ОСОБА_6 .

Клопотання обґрунтовується тим, що слідчим управлінням Головного управління СБ України у м. Києві та Київській області проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000038, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 12 березня 2022 року, за підозрою громадянина України ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 111 КК України, а також за фактом вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 111, ч. 4 ст. 111-1, ч. 4 ст. 186 та ч. 1 ст. 436-2 КК України.

17 лютого 2023 року слідчим за погодженням з прокурором на підставі ст. ст. 276 - 278 КПК України повідомлено про підозру ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженцю с. Озера Бучанського району Київської області, громадянину України, раніше не судимому, одруженому, працюючого на посаді старости с. Озера, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_2 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 111 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що 28 січня 2021 року у відповідності до ч. 1 ст. 54-1 та ч.1 ст. 59 Закон України «Про місцеве самоврядування в Україні» та на підставі рішення другої сесії восьмого скликання Гостомельської селищної ради Київської області №18-02-VІІІ «Про затвердження на посаду старости с. Озера» ОСОБА_6 затверджено на посаді старости с. Озера Гостомельської селищної територіальної громади.

Згідно положень ч. 2 ст. 54-1 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» староста працює на постійній основі в апараті відповідної ради та її виконавчого комітету. На старосту поширюються вимоги щодо обмеження сумісності його діяльності з іншою роботою (діяльністю), встановлених Законом для сільського, селищного, міського голови.

Відповідно до ч. 5 ст. 54-1 Закону староста має наступні повноваження (не виключно):

- уповноважений сільською, селищною, міською радою, яка його затвердила, діяти в інтересах жителів відповідного старостинського округу у виконавчих органах сільської, селищної, міської ради;

- бере участь у пленарних засіданнях сільської, селищної, міської ради та засіданнях її постійних комісій з правом дорадчого голосу;

- бере участь у засіданнях виконавчого комітету з питань, що стосуються інтересів жителів відповідного старостинського округу;

- бере участь в організації виконання рішень сільської, селищної, міської ради, її виконавчого комітету, розпоряджень сільського, селищного, міського голови на території відповідного старостинського округу та у здійсненні контролю у їх виконанням;

- вносить пропозиції до виконавчого комітету сільської, селищної, міської ради з питань діяльності на території відповідного старостинського округу виконавчих органів сільської, селищної, міської ради, підприємств, установ, організацій комунальної власності та їх посадових осіб;

- отримує від виконавчих органів сільської, селищної, міської ради, підприємств, установ, організацій комунальної власності та їх посадових осіб інформацію, документи і матеріали, необхідні для здійснення наданих йому повноважень.

Згідно положень ч. 6 ст. 54-1 Закону при здійсненні наданих повноважень староста є відповідальним і підзвітним сільській, селищній, міській раді та підконтрольний сільському, селищному, міському голові.

В свою чергу, згідно ст. 1 Закону України «Про службу в органах місцевого самоврядування» від 07.06.2001 року (зі змінами та доповненнями) №2493-ІІІ, служба в органах місцевого самоврядування - це професійна, на постійній основі діяльність громадян України, які займають посади в органах місцевого самоврядування, що спрямована на реалізацію територіальною громадою свого права на місцеве самоврядування та окремих повноважень органів виконавчої влади, наданих законом.

Згідно змісту ст. 2 Закону України «Про службу в органах місцевого самоврядування» посадовою особою місцевого самоврядування є особа, яка працює в органах місцевого самоврядування, має відповідні посадові повноваження щодо здійснення організаційно-розпорядчих та консультаційно-дорадчих функцій і отримує заробітну плату за рахунок місцевого бюджету.

Стаття 11 Закону України «Про службу в органах місцевого самоврядування» зазначає, що громадяни України, які вперше приймаються на службу в органи місцевого самоврядування, у день прийняття відповідного рішення складають Присягу такого змісту: «Усвідомлюючи свою високу відповідальність, урочисто присягаю, що буду вірно служити громаді та народові України, неухильно дотримуватись Конституції України та законів України, сприяти втіленню їх у життя, охороняти права, свободи і законні інтереси громадян, сумлінно виконувати свої посадові обов`язки».

В свою чергу, абз. 6 ч.1 ст. 14 Закону України «Про службу в органах місцевого самоврядування» посада старости відноситься до п`ятої категорії посад в органах місцевого самоврядування.

Таким чином, з 28 січня 2021 року ОСОБА_6 , будучи затвердженим на посаді старости с. Озера Гостомельської селищної територіальної громади, являється посадовою особою місцевого самоврядування, має відповідні посадові повноваження щодо здійснення організаційно-розпорядчих та консультаційно-дорадчих функцій і отримує заробітну плату за рахунок місцевого бюджету.

22 лютого 2022 року президент російської федерації, діючи в порушення норм міжнародного законодавства, а саме: Статуту Організації Об`єднаних Націй, підписаного 26 червня 1945 року, Декларації Генеральної Асамблеї ООН № 36/103 від 9 грудня 1981 року про неприпустимість інтервенції та втручання у внутрішні справи держав та резолюціями - № 2131 (ХХ) від 21 грудня 1965 року, що містить Декларацію про неприпустимість втручання у внутрішні справи держав та про захист їх незалежності та суверенітету; № 2625 (XXV) від 24 жовтня 1970 року, що містить Декларацію про принципи міжнародного права, що стосуються дружніх відносин і співробітництва між державами відповідно до Статуту ООН; № 2734 (ХХV) від 16 грудня 1970 року, що містить Декларацію про зміцнення міжнародної безпеки та № 3314 (ХХІХ) від 14 грудня 1974 року, що містить визначення агресії, встановлено, що жодна з держав не має права здійснювати інтервенцію або втручання будь-якій формі або з будь-якої причини у внутрішні та зовнішні справи інших держав; Резолюції Генеральної Асамблеї ООН від 14 грудня 1974 року № 3314 (ХХІХ); Конвенції про відкриття військових дій від 18 жовтня 1907 року, що вступила в дію 26 січня 1910 року і 7 березня 1955 року, реалізуючи злочинний план, направлений на насильницьку зміну меж території та кордонів України, порушення порядку, встановленого Конституцією України, направив до Ради федерації звернення про використання збройних сил російської федерації за межами російської федерації, яке було задоволене.

24 лютого 2022 року о 5 годині президент російської федерації оголосив рішення про початок військової операції в Україні.

Того ж дня, близько 05 год. 10 хв. збройними силами російської федерації, що діяли за наказом керівництва російської федерації та збройних сил російської федерації, здійснено запуск крилатих та балістичних ракет по аеродромах, військових штабах, складах, підрозділах Збройних Сил України та інших військових формувань.

Після чого тоді ж війська російської федерації вдерлися сухопутним шляхом на територію суверенної держави України.

У зв`язку з цим, Указом Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» від 24.02.22 року № 64/2022 в Україні введено воєнний стан з 05 год. 30 хв. 24 лютого 2022 року строком на 30 діб.

Надалі, Указом Президента України «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні» від 14 березня 2022 року №133/2022 в Україні продовжено строк дії воєнного стану з 05 години 30 хвилин 26 березня 2022 року строком на 30 діб.

Указом Президента України «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні» від 18 квітня 2022 року № 259/2022 продовжено строк дії воєнного стану з 05 години 30 хвилин 25 квітня 2022 року строком на 30 діб.

Указом Президента України «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні» від 17 травня 2022 року №341/2022 в Україні продовжено строк дії воєнного стану з 05 години 30 хвилин 25 травня 2022 року строком на 90 діб.

В подальшому, 25 лютого 2022 року внаслідок збройної агресії російської федерації територія с. Озера Гостомельської селищної територіальної громади Бучанського району Київської області була окупована збройними силами російської федерації, тобто, згідно положень ст. 42 частини ІІІ Положення про закони і звичаї війни на суходолі, що є додатком до ІV Конвенції про закони і звичаї війни на суходолі, фактично перейшла під владу армії російської федерації.

В свою чергу, ОСОБА_6 у невстановлені досудовим розслідуванням дату та час, але не пізніше 08 березня 2022 року, являючись посадовою особою органів місцевого самоврядування України, добровільно прийняв рішення на вчинення дій на шкоду суверенітетові, територіальній цілісності та недоторканності, обороноздатності, державній, економічній та інформаційній безпеці України шляхом переходу на бік ворога в період збройного конфлікту.

Так, в період часу з 08 березня 2022 року ОСОБА_6 ,усвідомлюючи факт окупації території с. Озера Гостомельської селищної територіальної громади Бучанського району Київської області збройними силами російської федерації, розуміючи, що у зв`язку з цим територія вказаного населеного пункту фактично перейшла під владу армії російської федерації, діючи в порушення Конституції України, Присяги службовця органів місцевого самоврядування, перейшов на бік ворога в період збройного конфлікту та розпочав виконувати повноваження старости с. Озера від імені окупаційної військової влади російської федерації під час окупації населеного пункту.

Досудовим розслідуванням встановлено, що в період часу з 08 березня 2022 року по 30 березня 2022 року ОСОБА_6 , переслідуючи свою злочинну мету, діючи в інтересах представників збройних сил російської федерації та на шкоду суверенітетові, територіальній цілісності, недоторканості, обороноздатності, державній безпеці України в умовах воєнного стану, перейшов на бік ворога в період збройного конфлікту, а саме продовжив здійснювати при окупаційному режимі організаційно-розпорядчі та консультаційно-дорадчі функції як староста АДРЕСА_2 .

Так, діючи на виконання вказівок представників збройних сил російської федерації ОСОБА_6 особисто здійснював поіменну фіксацію мешканців с. Озера, які перебували в окупації, з метою подальшої організації розподілення та видачі продуктів харчування та медикаментів, наданих представниками окупаційних військ (окупаційної влади), разом з представниками збройних сил російської федерації приймав участь у патрулюванні (охоронних заходах) території населеного пункту, за погодженням з окупаційною владою представників армії російської федерації організовував проведення поховань загиблих внаслідок збройної агресії російської федерації мешканців с. Озера, вказував представникам військового командування підрозділів армії російської федерації шляхи пересування до прилеглих населених пунктів, відкрито закликав місцевих мешканців до співпраці з окупаційними військами.

Крім цього, ОСОБА_6 використовував розпізнавальний знак, ідентичний зі знаками розрізнення військовослужбовців російської федерації у вигляді сірої пов`язки на рукаві та маючи при собі предмет, візуально схожий на автоматичну вогнепальну зброю, систематично вільно переміщувався по території с. Озера, в тому числі разом з військовослужбовцями збройних сил російської федерації.

08 березня 2022 року, тобто під час окупації території АДРЕСА_2 збройними силами російської федерації, незважаючи на встановлену окупаційною владою російської федерації заборону цивільному населенню с. Озера пресуватися населеним пунктом, ОСОБА_6 , діючи в інтересах представників збройних сил російської федерації та на шкоду суверенітетові, територіальній цілісності, недоторканості, обороноздатності, державній безпеці України, знаходячись на перехресті вул. Партизанська та Першотравнева в с. Озера, відкрито та демонстративно вів бесіду з місцевими мешканцями, тримаючи при собі предмет візуально схожий на автоматичну вогнепальну зброю «автомат Калашникова» та відкрито закликав місцевих мешканців до співпраці з окупаційними військами.

Про добровільний характер дій ОСОБА_6 , спрямованих на шкоду суверенітетові, територіальній цілісності та недоторканності, обороноздатності, державній, економічній та інформаційній безпеці України, які виразилися у переході на бік ворога в період збройного конфлікту, вчинених в умовах воєнного стану, свідчить незастосування до останнього та його родини фізичного примусу або погроз з боку представників військової окупаційної влади, вільне та ініціативне спілкування з представниками збройних сил російської федерації, вільне пересуванні по території с. Озера та поза його межами на власному автомобілі, вільне користування мобільним телефоном в період встановленої військовою окупаційною владою російської федерації заборони цивільному населенню с. Озера покидати територію своїх домоволодінь та користуватися засобами зв`язку.

17 лютого 2023 року ОСОБА_6 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 111 КК України.

Ухвалою слідчого судді Солом`янського районного суду м. Києва провадження №1-кс/760/1927/23 в справі №760/3815/23 від 18 лютого 2023 року відносно підозрюваного ОСОБА_6 обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком до 18 квітня 2023 року без визначення застави.

Відповідно до ч. 5 ст. 9 КПК України кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.

Згідно з до п. 175 рішення Європейського суду з прав людини у справі «Нечипорук і Йонкало проти України» (заява № 42310/04) термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення.

Таке саме тлумачення терміну «обґрунтована підозра» наведено у рішенні Європейського суду з прав людини у справі «Фокс, Кембел і Гартлі проти Сполученого Королівства».

Причетність ОСОБА_6 до вчинення інкримінованого йому кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 111 КК України підтверджується зібраними під час досудового розслідування доказами, що містяться в матеріалах досудового розслідування у кримінальному провадженні, зокрема:

- протоколами допитів свідків - мешканців с. Озера: ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , а також її доньки - ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 та ОСОБА_17 , відповідно до яких ОСОБА_6 під час окупації території вищевказаного села російськими військами, добровільно та з особистих переконань перейшов на бік ворога та надавав допомогу представникам командування військ російської федерації у встановлені окупаційних органів влади, а саме, в якості призначеного представниками командування збройних сил російської федерації старости АДРЕСА_2 особисто здійснював поіменну фіксацію мешканців с. Озера, які перебували в окупації, з метою подальшої організації розподілення та видачі продуктів харчування та медикаментів, наданих представниками окупаційних військ (окупаційної влади), разом з представниками збройних сил російської федерації приймав участь у патрулюванні (охоронних заходах) території населеного пункту, за погодженням з окупаційною владою представників армії російської федерації організовував проведення поховань загиблих внаслідок збройної агресії російської федерації мешканців с. Озера, вказував представникам військового командування підрозділів армії російської федерації шляхи пересування до прилеглих населених пунктів, відкрито закликав місцевих мешканців до співпраці з окупаційними військами, носив пов`язку сріблястого відтінку, як солдати збройних сил російської федерації, на відміну від білої, яку носили інші мешканці с. Озера, вільно пересувався на власному автомобілі, мав при собі предмет, схожий на автомат, та міг користуватися мобільним телефоном, що іншим мешканцям окупованого населеного пункту було категорично заборонено.

Зазначені у клопотанні обставини підозри мають місце і підтверджуються на цьому етапі розслідування достатньою сукупністю доказів, які містяться у документах, перелік яких зазначено вище.

Копії матеріалів кримінального провадження, які долучено в якості додатків до даного клопотання, зважаючи на практику Європейського суду з прав людини, містять достатньо фактів та інформації, які могли б переконати об`єктивного спостерігача в тому, що підозрюваний ОСОБА_6 міг вчинити інкриміноване йому кримінальне правопорушення.

На даному етапі кримінального провадження стороною обвинувачення та слідчим суддею не вирішуються питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винною чи невинною у вчиненні кримінального правопорушення. Сторона обвинувачення на підставі оцінки сукупності отриманих доказів стверджує, що причетність особи до вчинення нею злочинів є вірогідною та достатньою для застосування щодо особи обмежувальних заходів.

Вказане також знайшло своє відображення у рішенні Європейського суду з прав людини в справі «Мюррей проти Об`єднаного Королівства», який вказав, що факти, які викликають підозру, не обов`язково мають бути встановлені до ступеня, необхідного для засудження або для пред`явлення обвинувачення, що являється завданням наступних етапів кримінального процесу.

Наразі у кримінальному провадженні виконуються усі можливі і необхідні заходи, спрямовані на об`єктивне, всебічне та повне дослідження обставин вчинення ОСОБА_6 кримінального правопорушення, виявлення обставин, що пом`якшують чи обтяжують покарання, а також встановлення інших обставин, що підлягають доказуванню у кримінальному провадженні.

Разом з цим закінчити досудове розслідування до закінчення строку дії запобіжного заходу відносно підозрюваного ОСОБА_6 у вигляді тримання під вартою, тобто до 18 квітня 2023 року, неможливо, оскільки на даний час у рамках кримінального провадження необхідно виконати наступні слідчі (розшукові) та процесуальні дії:

- провести аналіз та огляд інформації, отриманої в ході проведення тимчасових доступів до речей та документів, які перебували у володінні ПрАТ «Київстар» та ПрАТ «ВФ Україна»;

- провести судову психологічну експертизу із застосуванням спеціального технічного засобу - із залученням відповідного спеціаліста відносно підозрюваного ОСОБА_6 та долучити відповідний висновок судового експерта до матеріалів кримінального провадження, про що просили захисники підозрюваного ОСОБА_6 у своєму клопотанні, яке було задоволене слідчим;

- провести судову психологічну експертизу із застосуванням спеціального технічного засобу - із залученням відповідного спеціаліста відносно свідка ОСОБА_18 та долучити відповідний висновок судового експерта до матеріалів кримінального провадження, про що просили захисники підозрюваного ОСОБА_6 у своєму клопотанні, яке було задоволене слідчим;

- провести одночасний допит свідка ОСОБА_18 та підозрюваного ОСОБА_6 , про що просили захисники підозрюваного ОСОБА_6 , у своєму клопотанні, яке було задоволене слідчим;

- провести одночасний допит свідка ОСОБА_18 та підозрюваного ОСОБА_19 , про що просили захисники підозрюваного ОСОБА_6 у своєму клопотанні, яке було задоволене слідчим;

- допитати як свідків у кримінальному провадженні ОСОБА_20 , ОСОБА_21 , ОСОБА_22 , ОСОБА_23 , ОСОБА_24 , ОСОБА_25 , ОСОБА_26 , ОСОБА_27 , ОСОБА_28 , які були заявлені як свідки клопотанням захисників підозрюваного, яке було задоволене слідчим;

- допитати як свідків у кримінальному провадженні військовослужбовців Національної Гвардії України ОСОБА_29 , ОСОБА_30 , ОСОБА_31 , які були заявлені як свідки клопотанням захисників підозрюваного, яке було задоволене слідчим;

- отримати та долучити до матеріалів кримінального провадження висновок судово-товарознавчої експерти;

- отримати та долучити до матеріалів кримінального провадження висновок судової експерти комунікаційних засобів;

- за результатами проведених експертиз, з урахуванням наявних доказів, отриманих під час проведення досудового розслідування, вирішити питання щодо повідомлення про підозру іншим фігурантам по справі;

- провести заходи з метою встановлення додаткових можливих свідків у зазначеному кримінальному правопорушенні;

- провести інші слідчі (розшукові) та процесуальні дії, в яких виникне необхідність;

- провести допит підозрюваного за результатами опрацьованих матеріалів отриманих в ході проведення тимчасових доступів;

- виконати вимоги ст. 290 КПК України та скласти обвинувальний акт та реєстр матеріалів досудового розслідування.

- направити обвинувальний акт до суду.

Вказані слідчі (розшукові) та процесуальні дії не могли бути здійснені та завершені з об`єктивних причин, оскільки їх проведенню перешкоджають значний обсяг процесуальних дій, які необхідно провести у вказаному провадженні; необхідність перевірки отриманої інформації щодо обставин вчинення злочину причетних до його вчинення осіб; огляд та аналіз значної кількості речових доказів, необхідністю проведення відповідних судових експертиз; встановлення всього кола осіб, обізнаних із обставинами вказаного злочину, забезпечення їх явки на допити до слідчих, що здійснюють досудове розслідування; поступовість отримання відомостей, що мають значення для вказаного кримінального провадження та інші об`єктивні обставини.

Ризиками настання обставин, з метою недопущення яких необхідно продовжити строк дії покладених на підозрюваного обов`язків (ст. 177 КПК України) визначає:

- переховування від органів досудового розслідування та суду;

- незаконний вплив на свідків.

Виклад обставин, що дають підстави зробити висновки про наявність вищевказаних ризиків та виклад обставин, які свідчать про те, що заявлені ризики не зменшилися.

Ризик, передбачений п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України, обґрунтовується тим, що підозрюваний з метою уникнення від відповідальності на території України за інкриміноване йому кримінальне правопорушення (злочин), за який в разі доведеності вини передбачено реальне покарання на строк 15 років або довічне позбавлення волі з конфіскацією майна, може і надалі переховуватись від органів досудового розслідування та суду на території країни-агресора.

Відповідно до рішення ЄСПЛ у справі «Ілійков проти Болгарії» від 26.01.2001року (параграф 80, заява № 33977/96) тяжкість покарання, як обставина сама по собі вже може бути мотивом та підставою для підозрюваного переховуватися від органів досудового розслідування чи суду, оскільки суворість можливого вироку є відповідним елементом в оцінці ризику ухилення підозрюваного.

Ризик, передбачений п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України, обґрунтовується тим, що підозрюваний, будучи обізнаним про коло причетних осіб до вчинення кримінального правопорушення, може незаконно впливати на свідків у цьому ж кримінальному провадженні як самостійно, так і через інших співучасників, оскільки не всі свідки на даний час встановленні.

Крім того, під час подальшого досудового розслідування вказаного кримінального провадження ОСОБА_6 для ухилення від можливої кримінальної відповідальності може впливати у будь-який спосіб на свідків, місцевих мешканців с. Озера, зокрема ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , та її доньку - ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , ОСОБА_17 з метою зміни ними показів, наданих на досудовому слідстві, так як з деякими зі свідків підозрюваний є особисто знайомий та з усіма проживає в одному населеному пункті.

Таким чином, відповідно до ч. 3 ст. 199 КПК України, в ході досудового розслідування встановлено, що вказані ризики, передбачені п. п. 1, 3 ч. 1 ст. 177 КПК України не зменшились, що виправдовує подальше продовження строку дії запобіжного заходу відносно ОСОБА_6 .

Враховуючи вищенаведене та беручи до уваги, що підозрюваний ОСОБА_6 обґрунтовано підозрюється у вчиненні особливо тяжкого злочину, а також те, що викладені обставини обґрунтовано свідчать, що ризики, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України, доведені органом досудового розслідування та враховані слідчим суддею Солом`янського районного суду м. Києва під час обрання 18.02.2023 року запобіжного заходу ОСОБА_6 у вигляді тримання під вартою, не зменшилися, є необхідність у продовженні обраної міри запобіжного заходу для запобігання вищенаведеним ризикам.

У органу досудового розслідування є достатні підстави вважати, що будь-який інший запобіжний захід, не пов`язаний із триманням під вартою, не може забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваного ОСОБА_6 , виходячи з наступного.

Застосування до підозрюваного ОСОБА_6 запобіжних заходів у вигляді особистого зобов`язання та домашнього арешту не забезпечить належної поведінки підозрюваного, не зменшить наявність вищевказаних ризиків та не зможе перешкодити їх реалізації, оскільки, зважаючи на особу підозрюваного та характер вчинення інкримінованих йому дій, останній не буде позбавлений можливості ухилитися від органу досудового розслідування.

Крім цього, у разі обрання відносно нього вказаних запобіжних заходів, а також запобіжного заходу у вигляді особистої поруки чи застави, підозрюваний, продовжуючи проживати на території с. Озера та Київської області під час дії таких запобіжних заходів, матиме фактично безперешкодну можливість незаконно впливати на свідків вказаного кримінального правопорушення, з метою зміни ними показів, наданих під час допитів.

Отже, єдиним запобіжним заходом, який здатен забезпечити виконання підозрюваним покладених на нього обов`язків та унеможливить реалізацію вищевикладених ризиків є запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Крім цього, відповідно до ч. 6 ст. 176 КПК України, під час дії воєнного стану до осіб, які підозрюються або обвинувачуються у вчиненні злочинів, передбачених ст.ст. 109-114-2, 258-258-5, 260, 261, 437-442 КК України, за наявності ризиків, зазначених у ст. 177 цього Кодексу, застосовується запобіжний захід, визначений пунктом 5 частини першої цієї статті (тримання під вартою).

У судовому засіданні прокурор підтримав подане клопотання та просив його задовольнити з зазначених у ньому підстав, однак в межах строку досудового розслідування, продовженого постановою заступника керівника Київської обласної прокуратури від 12 квітня 2023 року, а саме до 17 травня 2023 року.

Захисники та підозрюваний у судовому засіданні заперечували проти продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, оскільки висновки органів досудового розслідування та публічного обвинувачення про перехід ОСОБА_6 на бік ворога є передчасними та не ґрунтуються на достатніх та достовірних доказах.

Захисники вважають, що акт притягнення ОСОБА_6 до кримінальної відповідальності за вчинення ним державної зради є результатом його обмови та наклепу з боку окремих мешканців с. Озера Гостомельської селищної ради Київської області, здійснений з метою помсти ОСОБА_6 за його законну та принципову позицію під час вирішення земельних та інших питань територіальної громади.

Зазначають, що в основу повідомлення про підозру ОСОБА_6 слідством були покладенні вибіркові, упереджені показання та інші відомості від односельчан підозрюваного, зокрема ОСОБА_32 та членів його родини, з якими в нього були тривалі та неприязні відносини, які постійно негативно висловлювались в його бік, скаржились та звертались з надуманих підстав до правоохоронних органів з метою притягнення ОСОБА_6 до різних видів юридичної відповідальності.

Також наголосили, що з моменту введення на території України воєнного стану ОСОБА_6 юридично втратив свої повноваження старости, оскільки усі повноваження органів місцевого самоврядування перейшли до військових-цивільних адміністрацій.

Пересування по території села здійснювали й інші мешканці с. Озера, про що зазначають у своїх показаннях навіть особи, чиї показання сторона обвинувачення використовує під час обґрунтування доводів клопотання.

Категоричної заборони на таке пересування не існувало, люди це робили на свій страх і ризик, виключно заради того, щоб хоч якось допомагати один одному з їжею, ліками, теплими речами, або доглядати за особами похилого віку.

Мобільні телефони також використовувалися за бажанням їх власників.

Даний факт підтвердили і свідки у своїх показаннях.

Вважають, що поховання людини жодним чином не може розцінюватися як прояв виконання адміністративних функцій старостою села, а є сталою та звичайною християнською традицією будь - якої української громади.

Крім цього, наголосили, що під час окупації села було врятовано від рашистів військовослужбовців Національної гвардії України, яких завдяки активним та ризикованим діям ОСОБА_6 мешканці села переховували у своїх домівках. ОСОБА_6 спільно з іншими односельчанами забезпечував їх цивільним одягом та взуттям, допомагав з їжею та іншими побутовими речами. Спільно з ОСОБА_33 ОСОБА_6 переховував документи військовослужбовців, їх зброю та спорядження. Під час проведення численних обшуків будинків с. Озера солдатами рф, ОСОБА_6 , знаючи про місцезнаходження військовослужбовців НГУ, не повідомив про це, а навпаки, сприяв збереженню їх життя та інших мешканців с. Озера.

Автоматична зброя, яку бачили у ОСОБА_6 , належала одному з таких військовослужбовців, яка після звільнення села повернута до військової частини НГУ.

Зазначені обставини та небажання сторони обвинувачення перевірити альтернативні версії цих подій вказують на однобічність проведеного розслідування та неповноту встановлення фактичних обставин цього кримінального правопорушення, і як наслідок, необґрунтованість пред`явленої підозри та спрямованого до суду клопотання про продовження ОСОБА_6 строку тримання під вартою.

Наголошують, що ризики настання обставин, з метою недопущення яких необхідно продовжити строк дії покладених на підозрюваного обов`язків, відсутні, доказів протилежного немає.

Вважають, що стороною обвинувачення в клопотанні не наведено достатніх та переконливих аргументів, а також не додано жодного доказу, які б засвідчували неможливість застосування до ОСОБА_6 будь-якого іншого, більш м`якого запобіжного заходу. достатнього для забезпечення виконання ним покладених процесуальних обов`язків.

Просили обрати більш м`який запобіжний захід, не пов`язаний з позбавленням волі з покладенням на нього додаткових обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України.

Допитані в судовому засіданні свідки ОСОБА_20 , ОСОБА_34 , ОСОБА_35 , ОСОБА_36 та ОСОБА_37 підтвердили приведені захисниками обставини та дії підозрюваного під час окупації села.

Заслухавши думку учасників судового розгляду, дослідивши матеріали, на які посилається прокурор, обґрунтовуючи доводи клопотання, слідчий суддя дійшов до наступного.

Відповідно до ч. 2 ст. 131 КПК України одним із заходів забезпечення кримінального провадження з метою досягнення його дієвості є запобіжні заходи.

Згідно з ч. 1 ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, а також наявність ризиків, передбачених цим Кодексом.

Частиною 2 ст. 177 КПК України передбачено, що підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави вважати, що підозрюваний може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

Ухвалою слідчого судді Солом`янського районного суду м. Києва від 18 лютого 2023 року відносно ОСОБА_6 обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком до 18 квітня 2023 року без визначення альтернативного запобіжного заходу у вигляді застави.

Заступником керівника Київської обласної прокуратури від 12 квітня 2023 року строк досудового розслідування у кримінальному провадженні продовжено до 3-х / трьох /місяців, тобто до 17 травня 2023 року.

Враховуючи характер правопорушення, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_6 , його особу, наявні підстави для застосування до нього запобіжного заходу.

Статтею 183 КПК України визначено, що тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, і визначений вичерпний перелік випадків можливості застосування такого заходу.

У п. 4 ч. 2 ст. 183 КПК України вказано, що запобіжний захід у вигляді тримання під вартою може бути обраний, зокрема, до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.

Обираючи вид заходу забезпечення кримінального провадження слідчий суддя враховує особу підозрюваного, а також те, що ризики, зазначені в клопотанні, підтверджені наданими стороною обвинувачення доказами.

Зокрема, доведені ризики можливості переховування від слідства чи суду та можливості незаконно впливати на інших учасників кримінального провадження.

За таких обставин, застосування до підозрюваного більш м`якого, окрім виняткового запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України, а саме: спробам переховуватися від органу досудового розслідування та від суду та вчиненню іншого кримінального правопорушення.

Відповідно до ч. 3 ст. 197 КПК України строк тримання під вартою може бути продовжений слідчим суддею в межах строку досудового розслідування в порядку, передбаченому цим Кодексом.

У ч. 3 ст. 183 КПК України зазначено, що слідчий суддя при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним обов`язків передбачених цим Кодексом.

В той же час, відповідно до абз. 8 ч. 4 ст. 183 КПК України під час дії воєнного стану слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 цього Кодексу, має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні щодо злочину, передбаченого статтями 109-114-2, 258-258-5, 260, 261, 402-405, 407, 408, 429, 437-442 КК України.

Таким чином, суд має право не визначити розмір застави.

З огляду на наведене, клопотання слідчого підлягає задоволенню.

Керуючись статтями 177, 178, 181, 183, 184, 192-194, 196, 197, 202, 376, 395 КПК України, слідчий суддя,

У Х В А Л И В:

Клопотання слідчого в ОВС першого відділу слідчого управління Головного управління Служби Безпеки України в м. Києві та Київській області ОСОБА_7 , про продовження строку тримання під вартою щодо підозрюваного ОСОБА_6 задовольнити.

Продовжити строк тримання під вартою підозрюваного ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Озера Бучанського району Київської області,громадянина України, зареєстрованого та проживаючого за АДРЕСА_1 , раніше не судимого, до 17 травня 2023 року включно.

Строк дії ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо ОСОБА_6 закінчується о 12 год. 00 хв. 17 травня 2023 року.

Контроль за виконанням ухвали покласти на Київську обласну прокуратуру.

Ухвала слідчого судді підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Київського апеляційного суду протягом 5 (п`яти) днів з дня її оголошення, а підозрюваним - в цей же строк з моменту вручення йому копії даної ухвали.

Слідчий суддя: ОСОБА_1