Справа № 357/4994/23
У Х В А Л А

18.05.2023 Білоцерківський міськрайонний суд Київської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі судового засідання Білоцерківського міськрайонного суду Київської області, кримінальне провадження № 0000373, внесене до ЄРДР 09.07.2022 року, за обвинуваченням

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця села Острійки, Білоцерківського району, Київської області, громадянина України, не одруженого, з вищою освітою, військовослужбовця військової служби за призовом під час мобілізації, водія автомобільного відділення автомобільного взводу автомобільної роти військової частини НОМЕР_1 , зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 415 КК України,

сторони кримінального провадження та інші учасники судового провадження:

прокурор ОСОБА_4 ,

потерпілий ОСОБА_5 ,

представник потерпілого адвокат ОСОБА_6 ,

захисник ОСОБА_7 ,

обвинувачений ОСОБА_3 ,

У С Т А Н О В И В:

ОСОБА_3 , будучи військовослужбовцем військової служби за призовом під час мобілізації та обіймаючи посаду водія автомобільного відділення автомобільного взводу автомобільної роти військової частини НОМЕР_1 , 09.07.2022 року, приблизно о 10 годині, виконуючи службове завдання з переміщення особового складу, керуючи технічно справним автофургоном марки «ГАЗ-66», реєстраційний номер НОМЕР_2 , що відноситься до транспортних машин призначених для перевезення особового складу та матеріальних засобів і належить військовій частині НОМЕР_1 , рухаючись на 416 км + 550 м автодороги Н-02, що проходить в межах населеного пункту с. Блощинці Білоцерківського району Київської області, в напрямку до м. Узина, діючи в порушення вимог п.п. 1.5, 2.3 (д) Правил дорожнього руху України, проявив особисту необережність та недбалість до забезпечення вимог безпеки дорожнього руху, належним чином стежив за дорожньою обстановкою, своєчасно не відреагував на її зміну та в порушення вимог п. 12.1 Правил дорожнього руху України, під час здійснення руху не обрав безпечну швидкість та належним чином не врахував дорожню обстановку, що вплинуло на втрату можливості контролювати рух транспортного засобу, безпечно керувати ним, внаслідок чого відбулася втрата керованості автомобілем з подальшим виїздом за межі проїзної частини та перекиданням транспортного засобу.

В результаті дорожньо-транспортної пригоди пасажир автофургону марки ГАЗ-66» реєстраційний номер НОМЕР_2 ОСОБА_5 отримав тілесні ушкодження у вигляді перелому дужки лівої ніжки та заднього горбика, поперечногопаростка 6-го шийного хребця, двобічний перелом пластинок дуг шийного хребця, перелом суглобів відростку 5-го шийного хребця ліворуч, глибокий тетрапарез, забій центральних структур спинного мозку на рівні 4-6 хребців, а також різану рану верхньої губи, що відносяться до категорії тяжких тілесних ушкоджень, як небезпечних для життя в момент заподіяння.

Грубе порушення водієм ОСОБА_3 вимог пунктів 1.5, 2.3 (д), 12.1 Правил дорожнього руху України перебуває у прямому причинному зв`язку з виникненням дорожньо-транспортної пригоди та настанням наслідків у вигляді спричинення потерпілому ОСОБА_5 тяжких тілесних ушкоджень.

Таким чином, ОСОБА_3 порушив правил водіння транспортної машини, що спричинилопотерпілому тяжкі тілесні ушкодження, тобто вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 415 КК України.

В судовому засіданні захисник обвинуваченого ОСОБА_3 адвокат ОСОБА_7 заявив клопотання про звільнення його підзахисного від кримінальної відповідальності, на підставі ст. 45 КК України, у зв`язку з дійовим каяттям.

Клопотання мотивовано тим, що ОСОБА_3 вперше вчинив кримінальне правопорушення передбачене ч. 1 ст. 45 КК України, яке є необережними нетяжким злочином, щиро розкаявся, активно сприяв розкриттю кримінального правопорушення, повністю відшкодував шкоду потерпілому, примирився з ним, а тому відповідно до ст. 45 КК України, підлягає звільненню від кримінальної відповідальності у зв`язку з дійовим каяттям.

ОСОБА_3 повідомив суду про дійсність свого щирого каяття та сприяння розкриттю вчиненого ним кримінального правопорушення, відшкодування шкоди потерпілому, примирення з ним, а тому просить звільнити його від кримінальної відповідальності за ч.1 ст.286 КК України на підставі ст. 45 КК України.

Потерпілий ОСОБА_5 підтримав клопотання, просив закрити кримінальне провадження щодо ОСОБА_3 з підстав дійового каяття. Зазначив, шо йому відшкодована шкода та він не має жодних претензій до обвинуваченого. Повідомив, що йому, як потерпілому, відомі наслідки закриття кримінального провадження щодо обвинуваченого з вказаних підстав.

Представник потерпілого ОСОБА_5 - адвокат ОСОБА_6 підтримав клопотання, не заперечував проти закрити кримінального провадження щодо ОСОБА_3 з підстав дійового каяття. Зазначив, шо його підзахисному шкода відшкодована та претензій до обвинуваченого не має.

Прокурор висловився про можливість звільнення ОСОБА_3 від кримінальної відповідальності на підставі ст. 45 КК України та закриття кримінального провадження з підстав передбачених п. 1 ч. 2 ст. 284 КК України.

Вивчивши обвинувальний акт, заслухавши клопотання захисника, позицію обвинуваченого, потерпілого, представника потерпілого, думку прокурора, суд дійшов наступного висновку.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 285 КПК України, особа звільняється від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених законом України про кримінальну відповідальність.

Частиною 1 статті 286 КПК України передбачено, що звільнення від кримінальної відповідальності за вчинення кримінального правопорушення здійснюється судом.

Згідно з ч. 4 ст. 286 КПК України встановлено, що якщо під час здійснення судового провадження щодо провадження, яке надійшло до суду з обвинувальним актом, сторона кримінального провадження звернеться до суду з клопотанням про звільнення від кримінальної відповідальності обвинуваченого, суд має невідкладно розглянути таке клопотання.

Пунктом першим ч. 2 ст. 284 КПК України передбачена можливість закриття кримінального провадження у разі звільнення особи від кримінальної відповідальності.

Згідно із ст. 45 КК України, особа, яка вперше вчинила кримінальний проступок або необережний нетяжкий злочин, крім корупційних кримінальних правопорушень або кримінальних правопорушень, пов`язаних з корупцією, порушень правил безпеки дорожнього руху або експлуатації транспорту особами, які керували транспортними засобами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебували під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, звільняється від кримінальної відповідальності, якщо вона після вчинення кримінального правопорушення щиро покаялася, активно сприяла розкриттю кримінального правопорушення і повністю відшкодувала завдані нею збитки або усунула заподіяну шкоду.

За змістом ст. ст. 44, 45 КК України за наявності підстав, передбачених ст. 45 КК України, звільнення особи від кримінальної відповідальності - є обов`язковим, якщо тільки вона сама проти цього не заперечує.

Судом було роз`яснено обвинуваченому ОСОБА_3 право заперечувати проти закриття кримінального провадження та право наполягати на проведенні судового провадження у повному обсязі в загальному порядку, також роз`яснено, що кримінальне провадження в такому випадку закривається з нереабілітуючих підстав.

Обвинувачений ОСОБА_3 заявив, що підстави та наслідки звільнення за ст. 45 КК України йому зрозумілі і просить звільнити його від кримінальної відповідальності.

Системний аналіз чинного законодавства свідчить про те, що при вирішенні питання про звільнення особи від кримінальної відповідальності суд (суддя) повинен переконатися, що діяння, яке поставлено особі за провину, дійсно мало місце, що воно містить склад злочину і особа винна в його вчиненні, а також що умови та підстави її звільнення від кримінальної відповідальності передбачені Кримінальним кодексом України. Тільки після цього можна постановити (ухвалити) у визначеному кримінально-процесуальним кодексом порядку відповідне судове рішення.

Шляхом опитування сторін кримінального провадження судом встановлено, що обвинувачений ОСОБА_3 правильно розуміє і не оспорює формулювання та характер пред`явленого йому обвинувачення, правову кваліфікацію своїх дій за ч. 1 ст. 415 КК України, відсутні будь-які сумніви у добровільності та істинності такої його позиції, а відтак діяння, яке поставлено обвинуваченому у провину, дійсно мало місце, вчинене ним, і отримало правильну кримінально-правову оцінку та визнано самим обвинуваченим.

Відповідно до ч. 2 ст. 12 КК України інкриміноване ОСОБА_3 кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 415 КК України, є нетяжким злочином і таке, що не є корупційним кримінальним правопорушенням, вчинене не у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебували під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції,

ОСОБА_3 раніше до кримінальної відповідальності не притягувався, є особою, яка вперше вчинила необережний нетяжкий злочин.

Дотримуючись сталості та єдності судової практики, умовою звільнення особи від кримінальної відповідальності у зв`язку з дійовим каяттям є вчинення нею вперше необережного нетяжкого злочину. Дійове каяття полягає в тому, що після вчинення злочину особа щиро покаялась, активно сприяла його розкриттю та повністю відшкодувала завдані збитки або усунула заподіяну шкоду. Відсутність хоча б однієї із зазначених складових дійового каяття виключає звільнення особи від кримінальної відповідальності за ст.45 КК України. Виняток можуть становити лише випадки вчинення злочину чи замаху на нього, внаслідок яких не заподіяно шкоду або не завдано збитки.

Дійове каяття передбачає обов`язкову наявність трьох елементів, а саме: щирого каяття, активного сприяння розкриттю злочину, повного відшкодування заподіяних збитків або усунення заподіяної шкоди.

На переконання суду, щире каяття обвинуваченого ОСОБА_3 полягає в суб`єктивному ставленні останнього до вчиненого, зокрема, в тому, що він визнав факт вчинення кримінального правопорушення та його негативні наслідки, визнав свою провину у вчиненому повністю, висловив щирий жаль і сором з приводу цього, засудив свою поведінку та бажав виправити наслідки своїх дій, відшкодував шкоду потерпілому, що підтверджено останнім в судовому засіданні.

У даному випадку має місце активне сприяння розкриттю злочину з боку обвинуваченого ОСОБА_3 , що полягає у тому, що останнім органу досудового розслідування повідомлено про всі відомі обставини вчинення кримінального правопорушення.

Вирішуючи питання про звільнення від кримінальної відповідальності у зв`язку із дійовим каяттям та закриття кримінального провадження з цієї підстави, суд враховує, що обвинувачений раніше до кримінальної відповідальності не притягувався, вперше вчинив необережний нетяжкий злочин, щиро розкаявся у вчиненому, активно сприяв розкриттю кримінального правопорушення, відшкодував потерпілому заподіяну шкоду, примирився з ним.

Таким чином, судом встановлено, що наявні всі підстави для звільнення ОСОБА_3 від кримінальної відповідальності у зв`язку з дійовим каяттям та закриття кримінального провадження.

Долю речових доказів суд вирішує згідно ст. 100 КПК України.

Процесуальні витрати підлягають стягненню з обвинуваченого на суму 3775,60 грн.

Керуючись ст. 45 КК України, ст. 100, 124, п. 1 ч. 2 ст. 284 КПК України, суд

П О С ТА Н О В И В :

Звільнити ОСОБА_3 , від кримінальної відповідальності за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 415 КК України, на підставі ст. 45 КК України, у зв`язку з дійовим каяттям.

Кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_3 - закрити.

Речові доказі у кримінальному провадженні:

- автомобіль марки «ГАЗ-66», реєстраційний номер НОМЕР_2 , який переданий на відповідальне зберігання військовій частині НОМЕР_1 , залишити у останньої, як у власника майна;

- DVD-R диск з відеофайлами, на яких відображено обставини пригоди від 09.07.2022 року - зберігати у матеріалах кримінального провадження.

Сягнути з ОСОБА_3 на користь держави процесуальні витрати на залучення експертів для проведення експертиз у сумі 3775,60 гривень.

Ухвала може бути оскаржена до Київського апеляційного суду протягом 7 днів з дня її проголошення, шляхом подачі апеляції через Білоцерківський міськрайонний суд Київської області.

СуддяОСОБА_1