УХВАЛА

24 квітня 2023 року

м. Київ

справа № 204/3688/22

провадження № 51-2399ск23

Верховний Суд колегією суддів Третьої судової палати Касаційного кримінального суду у складі:

головуючого ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

розглянувши касаційну скаргу захисника засудженого ОСОБА_4 - адвоката ОСОБА_5 на вирок Дніпровського апеляційного суду від 07 листопада 2022 року щодо ОСОБА_4 ,

встановив:

У касаційній скарзі захисник порушує питання про перевірку вироку апеляційного суду щодо засудженого ОСОБА_4 у касаційному порядку.

Перевіривши відповідність касаційної скарги вимогам ст. 427 Кримінального процесуального кодексу України (далі - КПК), суд касаційної інстанції дійшов висновку, що скаргу захисником подано без додержання вимог пунктів 3, 4, 5 ч. 2, ч. 6 вказаної статті.

Пунктом 3 ч. 2 ст. 427 КПК передбачено, що у касаційній скарзі необхідно зазначити судові рішення, що оскаржуються.

Захисник у касаційній скарзі вказує на оскарження нею вироку Дніпровського апеляційного суду від 07 листопада 2022 року, однак просить скасувати вирок вказаного суду від 25 січня 2023 року, чим допустила суперечності.

Відповідно до п. 4 ч. 2 ст. 427 КПК касаційна скарга повинна містити обґрунтування заявлених скаржником вимог із зазначенням того, у чому полягає незаконність чи необґрунтованість судового рішення.

Згідно вимог ч. 1 ст. 438 КПК підставами для скасування або зміни судових рішень

при розгляді справи в суді касаційної інстанції є: істотне порушення вимог кримінального процесуального закону (ст. 412 КПК); неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність (ст. 413 КПК); невідповідність призначеного покарання ступеню тяжкості кримінального правопорушення та особі засудженого

(ст. 414 КПК).

Отже, посилаючись у касаційній скарзі на незаконність судових рішень, особа,

яка подає касаційну скаргу, має вказати на конкретні порушення закону,

що є підставами для скасування або зміни судових рішень, і які, на її думку, допущені судами обох інстанцій при їх винесенні, навести конкретні докази і аргументи

в обґрунтування кожної позиції.

Однак, усупереч наведеним положенням процесуального закону, захисник, вказуючи на невідповідність призначеного покарання тяжкості кримінального правопорушення та особі засудженого, як на підставу, передбачену п. 3 ч. 1 ст. 438 КПК,

для скасування або зміни вироку апеляційного суду, лише формально посилається

на несправедливість призначеного ОСОБА_4 покарання через суворість,

при цьому не наводить доводів щодо його явної несправедливості з огляду

на положення ст. 414 цього Кодексу.

Відповідно до вимог п. 5 ч. 2 ст. 427 КПК укасаційній скарзі зазначаються вимоги особи, яка подає касаційну скаргу, до суду касаційної інстанції.

Прохальна частина касаційної скарги має узгоджуватися з положеннями ст. 436 КПК, оскільки нечітке, суперечливе чи таке, що не відповідає наведеним вимогам, прохання скаржника унеможливлює прийняття судом касаційної інстанції відповідного рішення згідно вимог закону.

Положеннями ст. 436 КПК визначено, що суд касаційної інстанції за наслідками розгляду касаційної скарги має право: 1) залишити судове рішення без зміни,

а касаційну скаргу - без задоволення; 2) скасувати судове рішення і призначити новий розгляд у суді першої чи апеляційної інстанції; 3) скасувати судове рішення і закрити кримінальне провадження; 4) змінити судове рішення.

Однак, захисник у своїй касаційній скарзі, зокрема у мотивувальній її частині, вказує

на необхідність зміни вироку апеляційного суду щодо її підзахисного шляхом пом`якшення призначеного йому покарання, при цьому в прохальній її частині - висловлює вимогу про скасування вироку апеляційного суду та призначення нового розгляду в суді апеляційної інстанції, чим допустила суперечності.

З огляду на це адвокат ОСОБА_5 має чітко сформулювати вимоги до суду касаційної інстанції та зазначити, яке саме рішення повинен прийняти Суд з урахуванням положень вказаної статті.

Крім того, захисник всупереч вимогам ч. 6 ст. 427 КПК не додала до касаційної скарги доданих до неї додатків у кількості, необхідній для надіслання сторонам кримінального провадження й усім учасникам судового провадження.

Наявність цих недоліків, зважаючи на те, що суд касаційної інстанції переглядає судові рішення в межах касаційної скарги, перешкоджає вирішенню питання про відкриття касаційного провадження.

Таким чином, оскільки касаційна скарга не відповідає вимогам, передбаченим

ст. 427 КПК, Суд вважає за необхідне на підставі ч. 1 ст. 429 КПК залишити касаційну скаргу захисника без руху та встановити строк для усунення допущених недоліків,

що не може перевищувати п`ятнадцяти днів з дня отримання ухвали особою, яка подала касаційну скаргу.

Колегія суддів звертає увагу, що недоліки касаційної скарги можуть бути усунуті шляхом складання нового тексту касаційної скарги, якщо зауваження стосувалися змістовної частини скарги, та/або шляхом подання додаткових документів, якщо всупереч вимогам КПК, не додано усіх документів, які мають подаватися разом

з касаційною скаргою.

На підставі викладеного та керуючись ч. 1 ст. 429 КПК, Верховний Суд

постановив:

Касаційну скаргу захисника засудженого ОСОБА_4 - адвоката ОСОБА_5

на вирок Дніпровського апеляційного суду від 07 листопада 2022 року щодо ОСОБА_4 залишити без руху і надати їй строк для усунення недоліків - десять днів із дня отримання копії ухвали.

У разі неусунення зазначених в ухвалі недоліків в установлений строк скаргу буде повернуто особі, яка її подала.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3