Справа № 192/1320/23
Провадження № 1-в/192/159/23
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 липня 2023 року Солонянський районний суд Дніпропетровської області у складі:

головуючого - судді ОСОБА_1

за участю секретаря судового засідання - ОСОБА_2

представника ДУ «СВК (№21)» - ОСОБА_3

прокурора - ОСОБА_4

засудженого (в режимі відеоконференції) - ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт Солоне Дніпропетровської області в режимі відеоконференції клопотання

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Нікополь Дніпропетровської області, який відбуває покарання у виді 1року 3 місяців позбавлення волі в ДУ «Солонянська виправна колонія № 21» за вироком Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 04.08.2021, яким він засуджений за ч.2 ст. 309 КК України на підставі ст.71, 72 КК України частково приєднано невідбуте покарання за вироком Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 25.01.2021 року,

про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання

Початок строку: 05.08.2022 року

Кінець строку: 05.11.2023 року

встановив:

До Солонянського районного суду Дніпропетровської області надійшло клопотання засудженого ОСОБА_5 про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання.

В судовому засіданні в режимі відеоконференції засуджений просив клопотання задовольнити та звільнити його від подальшого відбуття покарання умовно-достроково, оскільки він довів своє виправлення, працює, навчався в установі, має два заохочення, стягнень не має, хоче до дітей.

Представник ДУ «Солонянська виправна колонія (№21)» в судовому засіданні вважав, що ОСОБА_5 стає на шлях виправлення, але не довів свого виправлення.

Прокурор в судовому засіданні вважав, що ОСОБА_5 став на шлях виправлення, але не довів його, тому заперечував проти задоволення клопотання.

Суд, вислухавши засудженого, представника ДУ «Солонянська виправна колонія (№21)», з`ясувавши думку прокурора, дослідивши матеріали справи, вивчивши матеріали особової справи засудженого, виходить з такого.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 81 КК України до осіб, що відбувають покарання у виді позбавлення волі, може бути застосоване умовно-дострокове звільнення від відбування покарання, якщо засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення.

ОСОБА_5 відбуває покарання за вчинення нетяжкого злочину, передбаченого ч.2 ст. 309 КК України у виді 1 року 3 місяців позбавлення волі за вироком Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 04.08.2021, який ухвалений із застосуванням ст.71 КК України шляхом часткового приєднання невідбутого покарання за вироком Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 25.01.2021 року з урахуванням положень ст. 72 КК України.

Згідно характеристики ОСОБА_5 він в установах виконання покарань за останньою судимістю знаходиться з 05.08.2022 року. За період перебування в СІЗО характеризувався посередньо, стягнень не мав, має одне заохочення. В Солонянській виправній колонії № 21 знаходиться з 25.08.2022 року. Працевлаштований до дільниці виготовлення «єгоза» за власним бажанням. За час відбування покарання характеризується посередньо. Порушень режиму утримання не допускав, стягнень не має, має 1 заохочення. У взаємовідносинах з іншими засудженими не конфліктний. Дотримується правомірних та ввічливих взаємовідносин з персоналом. До виконання передбачених законом вимог персоналу установи ставиться не завжди сумлінно через особисту неорганізованість. Безвідповідально ставиться до виконання робіт із благоустрою установи, не вбачає суспільну необхідність у їх виконанні. Участі в організації виховних заходів, які проводяться в установі не бере, бере участь в реалізації програми диференційованого виховного впливу «Професія», прагне до підвищення наявного загальноосвітнього рівня, підтримує зв`язки з рідними.

Суд не погоджується з доводами адміністрації ДУ «СВК №21» щодо підстав для умовно-дострокового звільнення ОСОБА_5 по відбуттю 2/3 строку покарання - 05.06.2023 у зв`язку з чим комісією 16.06.2023 було відмовлено в направленні матеріалів до суду про умовно-дострокове звільнення як особі, що не довела свого виправлення з огляду на таке.

Відповідно до п.2 ч.3 ст. 81 КК України умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване після фактичного відбуття засудженим не менше двох третин строку покарання, призначеного судом за корупційний нетяжкий злочин або кримінальне правопорушення, пов`язане з корупцією, порушення правил безпеки дорожнього руху або експлуатації транспорту особами, які керували транспортними засобами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебували під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, умисний тяжкий злочин чи необережний особливо тяжкий злочин, а також у разі, якщо особа раніше відбувала покарання у виді позбавлення волі за умисне кримінальне правопорушення і до погашення або зняття судимості знову вчинила умисне кримінальне правопорушення, за яке вона засуджена до позбавлення волі.

Правопорушення, передбачене ч.2 ст.309 КК України за яким ОСОБА_5 відбуває покарання в ДУ СВК№21 не відноситься до правопорушень визначених п.2 ч.3 ст. 81 КК України. Єдиною підставою для розгляду питання про умовно-дострокове звільнення ОСОБА_5 по відбуттю 2/3 строку покаранняможе бути лише відбування ним раніше покарання у виді позбавлення волі за умисне кримінальне правопорушення.

Однак, на думку суду, враховуючи що між вимогою щодо відбування покарання у виді позбавлення волі за умисне кримінальне правопорушення раніше та погашенням або зняттям судимості законодавцем застосовано сполучник «і», такий строк відбуття засудженим покарання при вирішенні питання про його умовно-дострокове звільнення, як 2/3 строку, застосовується лише за наявності всіх умов в сукупності.

Тобто, лише в тому разі, коли особі за вчинення нового умисного кримінального правопорушення призначене покарання у виді позбавлення волі, яке вона відбуває на час вирішення питання про умовно-дострокове звільнення, має існувати не погашена або не знята судимість за умисне кримінальне правопорушення за яке було призначене покарання у виді позбавлення волі та яке особа відбувала у відповідній установі виконання покарань раніше.

ДУ «СВК№21» зазначено про попередні судимості ОСОБА_5 :

- 16.12.1996 року ОСОБА_5 був засуджений Нікопольським міськрайонним судом Дніпропетровської області за ч.3 ст. 142 КК України до 6 років позбавлення волі. Звільнений 03.08.2001 на підставі ст. 2 Закону України «Про амністію» від 05.07.2001;

- 06.11.2007 року ОСОБА_5 був засуджений Святошинським районним судом м.Києва за ч.3 ст. 146, ч.4 ст. 187, ч.54 ст. 189, ч.1 ст. 263, ст. 70 КК України до 8 років позбавлення волі. Звільнений 11.07.2011 по відбуттю строку покарання.

Отже, станом на час ухвалення вироку Нікопольським міськрайонним судом Дніпропетровської області 25.01.2021 року за ч. 1 ст. 309 КК України ОСОБА_5 в силу ст. 89 КК України не судимий. Вказаним вироком ОСОБА_5 призначене покарання за вчинення кримінального проступку передбаченого ч.1 ст.309 КК України у виді 1 року обмеження волі та на підставі ст.ст. 75, 76 КК України його було звільнено від призначеного покарання з випробуванням з іспитовим строком 1 рік.

Відповідно до ч.ч.1, 2 ст.88 КК України особа визнається такою, що має судимість, з дня набрання законної сили обвинувальним вироком і до погашення або зняття судимості. Судимість має правове значення у разі вчинення нового кримінального правопорушення, а також в інших випадках, передбачених законами України.

З аналізу вищевикладеного суд приходить до висновку, що при вирішенні питання про наявність підстав для умовно-дострокового звільнення ОСОБА_5 застосовуванню підлягають положення п.1 ч.3 ст. 81 КК України відповідно до яких умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване після фактичного відбуття засудженим не менше половини строку покарання, призначеного судом за нетяжкий злочин.

Згідно ч. 2 ст. 50 КК України, покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами.

Судом встановлено, що ОСОБА_5 відбув більше половини строку покарання, призначеного Нікопольським міськрайонним судом Дніпропетровської області 04.08.2021 за ч.2 ст. 309 КК України та 16.06.2023 комісією ДУ «СВК (№21)» йому було відмовлено в направленні матеріалів до суду як такому, що не довів свого виправлення, таке рішення адміністрації СВК№21 на думку суду є обґрунтованим.

За час відбування покарання з 05.08.2022 ОСОБА_5 має одне заохочення у вигляді подяки за зразкову поведінку та сумлінне ставлення до праці за підсумками І кварталу 2023 року, стягнень не має.

Суд наголошує, що висновок про можливість умовно-дострокового звільнення повинен ґрунтуватися на аналізі даних про поведінку засудженого за весь час відбування покарання, в тому числі й даних, що характеризують, зокрема, особу засудженого в цілому. При цьому основним, вирішальним є не факт відбуття певної частини покарання, а виправлення засудженого.

Аналізуючи поведінку засудженого за весь період відбування покарання до якого засуджений ОСОБА_5 , суд враховує, що він має заохочення, яке застосоване до нього 11.04.2023, стягнень не має, працює, прагне до підвищення наявного освітнього рівня у зв`язку з чим отримав додаткові професійні навички зварювальника.

Однак, застосоване до ОСОБА_5 заохочення не має системного характеру, є одиничним, крім того, при відбуванні покарання ОСОБА_5 безвідповідально ставиться до виконання робіт із благоустрою установи, не вбачає суспільну необхідність у їх виконанні, що не може свідчити про сумлінність поведінки засудженого. Суд позбавлений можливості прийти до висновку про сумлінність як поведінки ОСОБА_5 , так і ставлення до праці, у зв`язку з відсутністю обґрунтованих підстав.

Судом враховано особу засудженого ОСОБА_5 в цілому. ОСОБА_5 неодноразовопритягувався до кримінальної відповідальності за кримінальні правопорушення, пов`язані з наркотичними засобами, до нього застосовувалось звільнення від відбування покарання відповідно до ст.75 КК України, яке не мало виправного чи попереджувального впливу на нього у зв`язку з чим він відбуває покарання у виді позбавлення волі. Поведінка ОСОБА_5 на даному етапі відбування покарання свідчить про те, що динаміка та зміни в особистості засудженого мають позитивну спрямованість, однак, ресоціалізація засудженого не відбулась, на думку суду він ще не готовий до самокерованої, правослухняної поведінки та соціально-нормативного життя в суспільстві.

Суд вважає, що основна мета призначеного ОСОБА_5 покарання на даному етапі його відбування ще не досягнута, ОСОБА_5 не довів суду свого виправлення.

За таких обставин, суд вважає, що умовно-дострокове звільнення є недоцільним, тому в задоволенні клопотання суд відмовляє.

На підставі викладеного, ст. 81 КК України та керуючись ст.ст. 537, 539 КПК України, суд

постановив:

У задоволенні клопотання засудженого ОСОБА_5 про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання - відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду через Солонянський районний суд Дніпропетровської області протягом семи днів з дня її проголошення, а ОСОБА_5 - в той же строк з дня отримання копії повної ухвали суду.

Повна ухвала складена 17.07.2023.

Суддя ОСОБА_1