ЧЕРКАСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-кп/821/268/23 Справа № 750/2658/20 Категорія: адміністративний нагляд Головуючий у І інстанції ОСОБА_1 Доповідач в апеляційній інстанції ОСОБА_2
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 червня 2023 року м. Черкаси

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Черкаського апеляційного суду у складі:

головуючого ОСОБА_2 ,

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

за участі:

секретаря ОСОБА_5 ,

засудженого ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду кримінальне провадження за апеляційною скаргою засудженого ОСОБА_6 на ухвалу Уманського міськрайонного суду Черкаської області від 07 лютого 2023 року,

ВСТАНОВИЛА

Ухвалою, що оскаржується, встановлено адміністративний нагляд відносно ОСОБА_6 , строком на 1 рік із встановленням обмежень: заборони виходу з будинку (квартири) з 22.00 год. до 06.00 год.; заборони виїзду чи обмеження виїзду в особистих справах за межі району (міста).

З ухвали суду вбачається, що начальник ДУ «Старобабанівська виправна колонія (№92) звернувся до суду із поданням про встановлення адміністративного нагляду відносно засудженого ОСОБА_6 .

В обґрунтування подання зазначив, що засуджений ОСОБА_6 з 04.10.2020 відбуває покарання в Старобабанівській ВК № 92 за вироком Деснянського районного суду м. Чернігова від 13.04.2020. За час відбування покарання зарекомендував себе з негативної сторони, допустив 11 порушень режиму відбування покарання, за що отримав стягнення, які не зняті та не погашені. Заохочень не має. Не завжди виконує законні вимоги персоналу установи, хоча дотримується правомірних взаємовідносин з персоналом установи. Відбуваючи покарання на шлях виправлення він не став. ОСОБА_6 звільняється з установи 23.02.2023 по відбуттю покарання, та оскільки, він був засуджений за кримінальні правопорушення, пов`язані з незаконним обігом наркотичних засобів, адміністрація установи просить вирішити питання про встановлення по відношенню до нього адміністративного нагляду терміном на 1 рік із встановленням відповідних обмежень.

Суд першої інстанції дослідивши наявні матеріали, заслухавши думку представника ДУ «СВК (№92)», та доводи ОСОБА_6 щодо відмови в задоволенні клопотання, встановив необхідність встановлення відносно останнього адміністративного нагляду.

В апеляційній скарзі засуджений просить розглянути питання про скасування щодо нього застосування адміністративного нагляду, оскільки вважає про відсутність законних прав для його застосування.

При розгляді справи просить врахувати ухвалу Чернігівського апеляційного суду, якою змінено вирок Деснянського районного суду м. Чернігова від 13.04.2020 в частині кваліфікації дій та призначення покарання, зокрема перекваліфікації його дій з ч.2 ст.309 КК на ч.1 ст.309 КК, яка не є підставою для встановлення адміністративного нагляду.

Заслухавши суддю-доповідача, доводи засудженого, який просив задовольнити його апеляційну скаргу, вивчивши матеріали кримінального провадження та дослідивши наведені в апеляційній скарзі доводи, колегія суддів вважає, що вона підлягає задоволенню, з таких підстав.

У відповідності до ч. 1 ст. 404 КПК суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Відповідно до вимог ст. 370 КПК, судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.

Зазначених вимог закону судом першої інстанції в повній мірі не дотримано.

Ухвалюючи вказане рішення суд першої інстанції керувався положеннями Закону України «Про адміністративний нагляд за особами, звільненими з місць позбавлення волі» (далі - Закону), яким, зокрема визначено порядок встановлення, здійснення та припинення адміністративного нагляду.

Так, відповідно до п. «г» ст. 3 Закону адміністративний нагляд встановлюється щодо засуджених до позбавлення волі за один із злочинів, пов`язаних з незаконним обігом наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів.

Однак, колегія суддів звертає увагу на те, що Законом України від 22 листопада 2018року № 2617-VIII «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо спрощення досудового розслідування окремих категорій кримінальних правопорушень» внесено зміни до ст. 12 КК, якими визначено поняття «кримінальний проступок». В результаті цих змін кримінально-карані діяння, передбачені ч. 1 ст. 309 КК було віднесено до кримінальних проступків.

Ця обставина залишилася поза увагою суду першої інстанції.

Як вбачається з матеріалів провадження, ОСОБА_6 засуджений 13.04.2020 Деснянським районним судом м. Чернігова до покарання: за ч. 2 ст. 309 КК у виді позбавлення волі на строк 2 роки; за ч.2 ст.15; ч.3 ст.185 КК у виді позбавлення волі на строк 3 роки; на підставі ч. 1 ст. 70 КК, за сукупністю злочинів, шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим, призначено покарання у виді позбавлення волі на строк 3 роки; на підставі ч. 1 ст. 71 КК, за сукупністю вироків до призначеного покарання приєднано не відбуте покарання за вироком Чернігівського районного суду Чернігівської області від 11.09.2019, у виді штрафу в розмірі 50 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 грн. і остаточно призначено покарання 3 роки позбавлення волі та штраф в розмірі 50 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 850 грн; на підставі ч. 3 ст. 72 КК вирок Чернігівського районного суду Чернігівської області від 11.09.2019, яким засуджений за ч. 4 ст. 358 КК та призначено ОСОБА_6 покарання у виді штрафу у розмірі 50 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 850 грн. - виконувати самостійно.

Разом з тим, ухвалою колегії суддів судової палати у кримінальних справах Чернігівського апеляційного суду від 29.07.2020 вирок Деснянського районного суду м. Чернігова від 13.04.2020 змінено, в частині кваліфікації дій та призначеного покарання. Цією ухвалою було виключено з мотивувальної частини вироку посилання суду на кваліфікуючу ознаку за ч.2 ст.309 КК - «вчинення злочину повторно», дії обвинуваченого перекваліфіковано з ч.2 ст.309 КК на ч.1 ст.309 КК та призначено покарання: за ч.1 ст.309 КК у виді арешту на строк 5 місяців; за ч.2 ст.15, ч.3 ст.185 КК у виді позбавлення волі на строк 3 роки; на підставі ч.1 ст.70 КК шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, призначено ОСОБА_6 покарання у виді позбавлення волі на строк 3 роки; відповідно до ч.1 ст.71 КК до призначеного покарання приєднано невідбуте покарання за вироком Чернігівського районного суду від 11.09.2019 у виді штрафу в розмірі 50 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 грн., й остаточно визначено ОСОБА_6 покарання у виді позбавлення волі на строк 3 роки та штрафу в розмірі 50 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 грн; на підставі ч.3 ст.72 КК, вирок Чернігівського районного суду від 11.09.2019 - виконувати самостійно. у решті вирок залишено без змін.

23.02.2023 ОСОБА_6 звільнився по відбуттю строку покарання.

Відтак, колегія суддів вважає, що у поданні начальника ДУ Старобабанівської виправної колонії (№92) та ухвалі суду першої інстанції не наведено обставин, які б давали підстави для застосування до ОСОБА_6 адміністративного нагляду на підставі п. «г» ст. 3 Закону, адже його за злочин, пов`язаний з незаконним обігом наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів засуджено за ч.1 ст.309 КК до покарання у виді арешту.

Враховуючи наведене, апеляційний суд дійшов висновків про те, що ухвалу Уманського міськрайонного суду Черкаської області від 07 лютого 2023 року про встановлення ОСОБА_6 адміністративного нагляду слід скасувати, а у задоволенні подання начальника ДУ Старобабанівської виправної колонії (№92) - відмовити.

Керуючись ст.ст. 404, 405, п. 4 ч.1 ст. 407, ст.ст. 409, 418, 419 КПК, колегія суддів,

УХВАЛИЛА

Апеляційну скаргу засудженого ОСОБА_6 задовольнити.

Ухвалу Уманського міськрайонного суду Черкаської області від 07 лютого 2023 року- скасувати.

Постановити нову ухвалу, якою у задоволенні подання начальника ДУ Старобабанівської виправної колонії (№92) про встановлення адміністративного нагляду щодо ОСОБА_6 - відмовити.

Ухвала апеляційного суду оскарженню не підлягає.

Головуючий ОСОБА_2

Судді: ОСОБА_3

ОСОБА_4