Рівненський апеляційний суд
_______________________________________________________
У Х В А Л А

Іменем України

23 травня 2023 року м. Рівне

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Рівненського апеляційного суду в складі:

Суддів ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_4

прокурора ОСОБА_5

обвинуваченого ОСОБА_6

захисника-адвоката ОСОБА_7

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції з ДУ «Рівненський слідчий ізолятор» та Рокитнівським районним судом Рівненської області кримінальне провадження №0000241 щодо ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с.Ремчиці Сарненського району Рівненської області, жителя АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, із середньою спеціальною освітою, в силу ст.89 КК України не судимого, обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 286-1 КК України, за апеляційною скаргою захисника адвоката ОСОБА_7 на вирок Сарненського районного суду Рівненської області від 13 лютого 2023 року,-

ВСТАНОВИЛА:

Вироком Сарненського районного суду Рівненської області від 13 лютого 2023 року ОСОБА_6 визнано винним у вчиненні злочину, передбаченого ч.3 ст.286-1 КК України, з призначенням покарання вісім років позбавлення волі з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 10 років.

Зараховано у строк покарання час перебування під вартою з 23 серпня 2022 року, а також дні затримання з 20 серпня по 23 серпня 2022 року, з розрахунку - один день попередього ув`язнення за один день позбавлення волі.

Стягнуто з ОСОБА_6 на користь держави документально підтверджені витрати на залучення експерта в сумі 3398 грн. 04 коп. та вирішено питання щодо речових доказів у провадженні.

Як визнав доведеним суд, ОСОБА_6 20 серпня 2022 року близько 20 год. 25 хв, керуючи транспортним засобом - мотоциклом марки TEKEN MH-250GY-15 р.н.з. НОМЕР_1 у світлу пору доби, перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, діючи із злочинною самовпевненістю, передбачаючи можливість настання суспільно-небезпечних наслідків свого діяння, але легковажно розраховуючи на їх відвернення, в порушення вимог підпунктів а), б), ґ) пункту 2.1, підпункту б) пункту 2.3, підпункту а) пункту 2.9, пунктів 12.3, 12.4, 13.1 Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету міністрів України від 10.10.2001 №1306, ч. 5 ст. 14 Закону України «Про дорожній рух», рухаючись по вул. Шевченка в с. Костянтинівка Сарненського району Рівненської області зі сторони м. Сарни Рівненської області в напрямку вул. Ясинева с. Костянтинівка Сарненського району Рівненської області з увімкнутим ближнім світлом фар, проявив неуважність до дорожньої обстановки, неправильно її оцінив, з моменту виявлення перешкоди для руху у вигляді малолітнього велосипедиста ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , котра рухалась попереду мотоцикла в попутному напрямку, і яку він міг об`єктивно виявити, не дотримався безпечного бокового інтервалу та дистанції, своєчасно не вжив заходів для зменшення швидкості аж до зупинки транспортного засобу або об`їзду перешкоди, та допустив наїзд на малолітнього велосипедиста ОСОБА_8 , яка внаслідок ДТП отримала тяжкі тілесні ушкодження, небезпечні для життя в момент їх заподіяння, і загинула на місці події.

Порушення ОСОБА_6 вимог пункту 12.3 Правил дорожнього руху, що вимагає від водія у разі виникнення небезпеки для руху або перешкоди, яку водій об`єктивно спроможний виявити, негайно вжити заходів для зменшення швидкості аж до зупинки транспортного засобу, та пункту 13.1 Правил дорожнього руху, що вимагає від водія в залежності від швидкості руху, дорожньої обстановки, особливостей вантажу, що перевозиться і стану транспортного засобу дотримуватись безпечної дистанції та безпечного інтервалу, знаходиться у прямому причинному зв`язку з виникненням дорожньо-транспортної пригоди і суспільно небезпечними наслідками, що настали.

В апеляційній скарзі захисник ОСОБА_6 адвокат ОСОБА_7 , не оспорюючи фактичні обставини справи, доведеність вини та правильність кваліфікації дій обвинуваченого ОСОБА_6 , покликається на суворість призначеного покарання, яке вважає невідповідним принципам достатності. Зазначає, що під час судового розгляду кримінального провадження обтяжуючих покарання обставин не встановлено, ОСОБА_6 щиро розкаявся у вчиненому, на обліку в лікаря нарколога та психіатра не перебуває, є не судимим, має родину, двох неповнолітніх дітей, за місцем проживання характеризується позитивно, заключив контракт зі ЗСУ, що свідчить про бажання обвинуваченого стати на шлях виправлення.

Просить оскаржуваний вирок в частині призначеного покарання змінити і призначити обвинуваченому ОСОБА_6 менш суворе покарання, аніж передбачене санкцією ч. 3 ст. 286-1 КК України.

У поданих запереченнях на апеляційну скаргу прокурор вважає вирок законним та зазначає, що судом першої інстанції при призначенні покарання в повній мірі враховано характер і ступінь вчиненого злочину, особу обвинуваченого, а тому просить вирок суду першої інстанції залишити без змін, а апеляційну скаргу без задоволення.

Іншими учасниками судового розгляду вирок в апеляційному порядку не оскаржено.

Потерпілий ОСОБА_9 належним чином повідомлений про день і час розгляду апеляційної скарги, що підтверджується рекомендованим поштовим повідомленням з підписом адресата, долученим до матеріалів провадження.

Заслухавши суддю-доповідача, доводи захисника, підтримані ОСОБА_6 , щодо пом`якшення призначеного покарання, доводи прокурора, який вважає вирок законним, обгрунтованим і просить залишити його без змін, перевіривши матеріали кримінального провадження й обговоривши викладене в апеляційній скарзі, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга захисника не підлягає задоволенню.

Висновок суду першої інстанції про доведеність вини ОСОБА_6 у вчиненні даного кримінального правопорушення за вказаних у вироку обставин підтверджується сукупністю зібраних у провадженні й досліджених судом доказів, яким дана правильна юридична оцінка, що не заперечується в апеляційній скарзі й не оспорюється ніким з учасників провадження.

Твердження апелянта про призначення ОСОБА_6 надто суворого покарання не є переконливими, оскільки термін явно несправедливе покарання означає не будь-яку можливу відмінність в оцінці виду та розміру покарання з погляду суду апеляційної інстанції, а відмінність у такій оцінці принципового характеру.

Це положення вказує на істотну диспропорцію, неадекватність, між визначеним судом, хоча й у межах відповідної санкції статті, видом і розміром покарання, та тим видом і розміром покарання, яке б мало бути призначене, враховуючи обставини, які підлягають доказуванню, зокрема, і ті, що повинні братися до уваги при призначенні покарання.

Правову позицію щодо дотримання справедливості Конституційний Суд України висловив у рішеннях від 30 січня 2003 року № 3-рп/2003 та від 2 листопада 2004 року № 15-рп/2004 у справах про призначення судом більш м`якого покарання.

Так, у рішенні № 15-рп/2004 Конституційний Суд України зазначив: Окремим виявом справедливості є питання відповідності покарання вчиненому злочину; категорія справедливості передбачає, що покарання за злочин повинно бути домірним злочину. Справедливе застосування норм права є передусім недискримінаційний підхід, неупередженість. Це означає не тільки те, що передбачений законом склад злочину та рамки покарання відповідатимуть один одному, а й те, що покарання має перебувати у справедливому співвідношенні із тяжкістю та обставинами скоєного і особою винного. Адекватність покарання ступеню тяжкості злочину випливає з принципу правової держави, із суті конституційних прав та свобод людини і громадянина, зокрема, права на свободу, які не можуть бути обмежені, крім випадків, передбачених Конституцією України.

Визначені у ст. 65 КК України загальні засади призначення покарання наділяють суд правом вибору однієї із форм реалізації кримінальної відповідальності - призначити покарання або звільнити від покарання чи від його відбування, завданням якої є виправлення та попередження нових злочинів. Ця функція за своєю правовою природою є дискреційною, оскільки потребує врахування та оцінки конкретних обставин справи, ступеня тяжкості вчиненого злочину, особи винного, обставин, що впливають на покарання.

Дискреційні повноваження суду визнаються і Європейським судом з прав людини, який у своїх рішеннях (зокрема й у справі Довженко проти України) зазначає лише про необхідність визначення законності, обсягу, способів і меж застосування свободи оцінювання представниками судових органів, виходячи із відповідності таких повноважень суду принципу верховенства права. Це забезпечується, зокрема, відповідним обґрунтуванням обраного рішення в процесуальному документі суду тощо.

Згідно зі ст. 414 КПК України, невідповідним ступеню тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого визнається таке покарання, яке хоч і не виходить за межі, встановлені відповідною статтею (частиною статті) закону України про кримінальну відповідальність, але за своїм видом чи розміром є явно несправедливим через м`якість або через суворість.

Ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення у значенні ст. 414 КПК України означає з`ясування судом, насамперед, питання про те, до злочинів якої категорії тяжкості відносить закон (ст. 12 КК України) вчинене у конкретному випадку злочинне діяння. Беручи до уваги те, що у ст. 12 КК України дається лише видова характеристика ступеня тяжкості злочину, що знаходить своє відображення у санкції статті, встановленій за злочин цього виду, суд при призначенні покарання на основі всебічного, повного та неупередженого врахування обставин кримінального провадження в їх сукупності визначає тяжкість конкретного кримінального правопорушення, враховуючи його характер, цінність суспільних відносин, на які вчинено посягання, тяжкість наслідків, спосіб посягання, форму і ступінь вини, мотивацію кримінального правопорушення, наявність або відсутність кваліфікуючих ознак тощо.

Під особою обвинуваченого у контексті ст. 414 КПК України розуміється сукупність фізичних, соціально-демографічних, психологічних, правових, морально-етичних та інших ознак індивіда, щодо якого ухвалено обвинувальний вирок, які існують на момент прийняття такого рішення та мають важливе значення для вибору покарання з огляду мети та засад його призначення. Тобто поняття особа обвинуваченого вживається у тому ж значенні, що й у п. 3 ч. 1 ст. 65 КК України поняття особа винного.

При обранні покарання обвинуваченому ОСОБА_6 суд, як видно з вироку, дотримався положень ст. 65 КК України щодо загальних засад призначення покарання та роз`яснень, що містяться в п.п. 2, 3 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 24.10.2003 року (з послідуючими змінами) „Про практику призначення судами кримінального покарання, врахував характер та ступінь вчиненого злочину, віднесеного законом до тяжких злочинів, особу ОСОБА_6 , який до вчинення цього злочину неодноразово притягувався до адміністративної відповідальності за порушення ПДР, в тому числі, і за керування транспортним засобом в нетверезому стані, а також за перебування в стані алкогольного сп`яніння під час несення служби, за місцем проходження військової служби характеризується виключно негативно та посередньо по місцю проживання, і призначив йому в межах своїх дискреційних повноважень законне покарання, належним чином вмотивувавши прийняте рішення, яке, з врахуванням обставин вчиненого в стані алкогольного сп`яніння злочину та тяжких, непоправних наслідків смерті малолітньої дитини, не можна вважати надто суворим.

Істотних порушень вимог кримінально-процесуального закону або неправильного застосування закону України про кримінальну відповідальність, які б слугували безумовними підставами для скасування або зміни судового рішення, при розгляді кримінального провадження в суді апеляційної інстанції не встановлено.

Керуючись ст.ст. 404-405, 407, 419 КПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Вирок Сарненського районного суду Рівненської області від 13 лютого 2023 року щодо ОСОБА_6 залишити без зміни, а апеляційну скаргу адвоката ОСОБА_7 без задоволення.

Ухвала може бути оскаржена в касаційному порядку до Касаційного кримінального суду Верховного Суду протягом трьох місяців з моменту оголошення ухвали, а ОСОБА_6 - в той же строк з моменту отримання копії ухвали.

С У Д Д І :

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3