Справа №487/3022/23
Провадження №1-кс/487/1781/23
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11.07.2023 Слідчий суддя Заводського районного суду міста Миколаєва ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання слідчого СУ ГУНП в Херсонській області ОСОБА_3 у кримінальному провадженні внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000188, відомості про яке 12.22.2022 внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 204 КК України про арешт майна,-

ВСТАНОВИВ:

14.06.2023 слідчий СУ ГУНП в Херсонській області ОСОБА_3 в рамках здійснення досудового розслідування кримінального провадження №0000188, відомості про яке 12.22.2022 внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 204 КК України звернувся до Заводського районного суду м. Миколаєва з клопотанням, в якому просив накласти арешт на 12 пляшок з надписом на етикетці «Бальзам NZ 26 трав и соцветий», видаткову накладну № 30492 від 13.06.2023 року, що вилучено під час проведення огляду 13.06.2023 року, з метою збереження речових доказів.

Підставою для внесення клопотання стало те, що вилучені документи та речі мають істотне значення для досудового розслідування та можуть бути використані як доказ фактів та обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, існування обставин, які підтверджують, що незастосування заборони на користування, розпорядження цими речами призведе до їх приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування або передачі.

Слідчий у судове засідання не з`явився, надав заяву про розгляд справи у його відсутності, клопотання підтримує.

Розгляд клопотання було проведено за відсутності слідчого, що не суперечить приписам ч.1 ст.172 КПК України.

З урахуванням приписів ч.2 ст.172 КПК України, розгляд клопотання було проведено за відсутності власника майна.

Заслухавши думку учасників процесу, дослідивши клопотання та докази, якими воно обґрунтовується, слідчий суддя приходить до наступних висновків.

Судом встановлено, що Слідчим управлінням ГУНП в Херсонській області проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000188 від 09.12.2022, за фактом незаконного зберігання та збуту незаконно виготовлених алкогольних напоїв на території складського приміщення ТОВ «ЛДК», розташованого за адресою: м. Херсон, вул. Миколаївське Шосе, 5км, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 204 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що 08.12.2022 у складському приміщенні ТОВ «ЛДК», за адресою: м. Херсон, вул. Миколаївське Шосе, 5км, проведено огляд місця події, за результатами якого виявлено та вилучено алкогольні напої країна виробник яких «Росія» та «Республіка Білорусь», без марок акцизного податку, різного об`єму, а саме: горілка: «Огни Припяти», «MEDOFF классик», «ZEPPELIN classic vodka», «Чистая формула», «ЗАЛІХВАЦКАЯ ОТБОРНАЯ», «ЗАЛІХВАЦКАЯ МЯГКАЯ», «СОТКА ОСОБАЯ», «ГЖЕЛКА», настоянка «ДОН БАТЮШКА», бальзам «NZ 26 трав» та вино «АНТАЛЬ» «Вино плодовое крепленое крепкое улучшенного качества».

За результатами виконання доручення слідчого, оперативним підрозділом УСР в Херсонській області ДСР НПУ встановлено, що ТОВ "ЛДК" () розташоване за адресою: м. Херсон, Миколаївське шосе 5 км., директором якого є ОСОБА_4 .

На думку органу досудового слідства під час окупації міста Херсону, працівники та службові особи ТОВ «ЛДК», здійснювали діяльність з оптової та роздрібної торгівлі алкогольними напоями, країна виробник яких «Росія» за законодавством РФ у складських приміщеннях, за адресою: м. Херсон, Миколаївське шосе 5 км, а також й на теперішній час продовжують здійснювати вказану незаконну діяльність.

Відповідно до пояснень свідків ОСОБА_5 та ОСОБА_6 , останні 19.05.2023 придбали алкогольну продукцію російського виробництва без марок акцизного збору, а саме «Водка Гжелка» в одному з складських приміщень на території підприємства ТОВ «ЛДК», що розташоване за адресою: м. Херсон, вул. Миколаївське шосе 5 км у громадянина ОСОБА_7 за ціною 40 грн., за пляшку.

Допитаний в якості свідка директор ТОВ «ЛДК» ОСОБА_4 показав, що вказану алкогольну продукцію привезли військові формування РФ, які під погрозою застосування вогнепальної зброї наказали йому залишили на тимчасове зберігання таку продукцію на території складу його підприємства. Після деокупації м. Херсона, зазначена продукція вилучена працівниками поліції зі складського приміщення ТОВ «ЛДК», за адресою: м. Херсон, Миколаївське шосе 5 км.

13.06.2023 органом досудового слідства задокументовано факт реалізації менеджером з логістики ТОВ «ЛДК» ОСОБА_7 на території вказаного підприємства, за адресою: м. Херсон, вул. Миколаївське шосе 5 км, алкогольної продукції - Бальзам «NZ 26 трав и соцветий» у кількості 12 пляшок об`ємом 0,5 л. кожна, без марок акцизного податку, країна виробник Росія.

13.06.2023 проведено огляд території біля боксів за адресою: м. Херсон, Миколаївське шосе, 5, за участю ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Під час огляду виявлено та вилучено 12 пляшок з надписом на етикетці «Бальзам NZ 26 трав и соцветий» виготовлено в ТОВ Лікеро-горілковий завод «Фортуна» Росія, Краснодарський край, м. Тимашевськ, вул. Чкалова, 19 та видаткова накладна № 30492 від 13.06.2023 року.

Під час огляду ОСОБА_8 пояснив, що придбав вказаний алкогольний напій та видаткову накладу у чоловіка на ім`я ОСОБА_9 за адресою: АДРЕСА_1 .

14.06.2023, 12 пляшок з надписом на етикетці «Бальзам NZ 26 трав и соцветий» та видаткову накладну № 30492 від 13.06.2023 року визнано речовим доказом про, що слідчим винесено відповідну постанову.

У відповідності до п. п. 1, 2, 3 ч. 2, ч. 3-5 статті 170 КПК України передбачено, що арешт майна допускається з метою забезпечення, зокрема: збереження речових доказів; спеціальної конфіскації; конфіскації майна як виду покарання.

У випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 КПК України, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 КПК України.

Згідно положень ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Вилучені речі містять відомості, які можуть бути використані як доказ факту та обставин, що встановлюється під час кримінального провадження та є речовими доказами.

Згідно п. 1 ч. 2 ст. 167 КПК України тимчасово вилученим може бути майно у вигляді речей, документів, грошей тощо, щодо яких є достатні підстави вважати, що вони: підшукані, виготовлені, пристосовані чи використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення та (або) зберегли на собі його сліди.

Відповідно до ч. 2 ст. 168 КПК України тимчасове вилучення майна може здійснюватися також під час обшуку, огляду.

За змістом ч. 1 ст.170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органівта органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.

Згідно ч. 10 ст. 170 КПК України, арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна.

Згідно частин 1 та 2 ст. 173 КПК України слідчий суддя, суд відмовляють у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, що його подала, не доведе необхідність такого арешту, а також наявність ризиків, передбачених абзацом другим частини першої статті 170 КПК України. При вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен, у тому числі, враховувати: правову підставу для арешту майна; можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої статті 170 цього Кодексу); розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою ( якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

Відповідно до ч.2 ст.173 КПК України при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати:

1) правову підставу для арешту майна;

2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу);

3) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу);

3-1) можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої статті 170 цього Кодексу);

4) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу);

5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження;

6) наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

Згідно ст. 1 Протоколу до Конвенції про захист прав та основоположних свобод, кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.

Таким чином, будь-яке обмеження власності повинно здійснюватися відповідно до закону, а отже суб`єкт, який ініціює таке обмеження, повинен обґрунтувати свою ініціативу з посиланням на норми закону.

Слідчим доведено, що вилучені документи та речі відповідають критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу, а саме містять відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження.

Також доведена наявність ризиків, передбачених абзацом другим частини першої статті 170 цього Кодексу та існує необхідність накладення арешту на ці речі для забезпечення збереження їх як речового доказу та виконання завдань кримінального провадження.

Незастосування заходу забезпечення кримінального провадження у вигляді арешту може мати наслідком перешкоджання кримінальному провадженню та встановленню істини у ньому, шляхом знищення чи зміни вказаного майна. Таке обмеження права власності є розумним та співрозмірним із завданням кримінального провадження.

За такого, слідчий суддя дійшов висновку, що клопотання належить задовольнити

Керуючись ст. ст. 98, 131-132, 167, 168, 170-173 КПК України, слідчий суддя

УХВАЛИВ:

Клопотання задовольнити.

Накласти арешт на 12 пляшок з надписом на етикетці «Бальзам NZ 26 трав и соцветий», видаткову накладну № 30492 від 13.06.2023 року, що вилучено під час проведення огляду 13.06.2023 території біля боксів за адресою: м. Херсон, Миколаївське шосе, 5.

Ухвала підлягає негайному виконанню.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Миколаївського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Оскарження ухвали не зупиняє її виконання.

Слідчий суддя ОСОБА_1