Провадження № 1-кс/344/4419/23
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 червня 2023 року м. Івано-Франківськ

Слідчий суддя Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області ОСОБА_1 , з участю секретаря ОСОБА_2 , потерпілої ОСОБА_3 , дізнавача ОСОБА_4 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду скаргу ОСОБА_3 на постанову старшого дізнавача сектору дізнання Івано-Франківського РУП ГУНП в Івано-Франківській області ОСОБА_4 від 12.06.2023 року,-

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_3 звернулась до слідчого судді зі скаргою на постанову старшого дізнавача сектору дізнання Івано-Франківського РУП ГУНП в Івано-Франківській області ОСОБА_4 від 12.06.2023 року про часткову відмову у задоволенні клопотання в якій просить скасувати постанову оскільки вважає, що дізнавач повторно розглянула клопотання та винесла аналогічну постанову, яка вже була скасована слідчим суддею.

ОСОБА_3 в судовому засіданні вимоги скарги підтримала з підстав наведених в ній.

Дізнавач в судовому засіданні вимоги скарги заперечила, вважає постанову законною, обґрунтованою, підстав для її скасування немає..

Заслухавши пояснення потерпілої, дізнавача, вивчивши матеріали скарги та матеріали кримінального провадження, вважаю за необхідне зазначити наступне.

Відповідно до п. 7 ч. 1 ст. 303 КПК України, на досудовому провадженні може бути оскаржено рішення слідчого, дізнавача, прокурора про відмову в задоволенні клопотання про проведення слідчих (розшукових) дій, негласних слідчих (розшукових) дій - особою, якій відмовлено у задоволенні клопотання, її представником, законним представником чи захисником.

23 травня 2023 року ОСОБА_3 звернувся із клопотанням в якому просила провести певні слідчі дії.

12 червня 2023 року дізнавач частково відмовила у задоволенні клопотання про що склала постанову.

Відмовляючи у задоволенні клопотання дізнавач вказала, що клопотання не підлягає до задоволення в частині застосування під час допиту свідків технічних записів, оскільки такої потреби немає, свідки вже допитані, потерпіла у своєму клопотанні не вказала в чому полягають розбіжності у показах свідків, для чого потрібен одночасний допит свідків, які до того ж ще не допитувались окремо, зокрема це стосується свідків ОСОБА_5 та ОСОБА_6 питання постановлені потерпілою свідку ОСОБА_7 є некоректними, містять коментар до допиту.

Слідчий суддя погоджується із твердженнями викладеними дізнавачем у постанові, оскільки відповідно до ч. 1 ст. 107 КПК України, рішення про фіксацію процесуальної дії за допомогою технічних засобів під час досудового розслідування приймає особа, яка проводить відповідну процесуальну дію. За клопотанням учасників процесуальної дії застосування технічних засобів фіксування є обов`язковим.

Згідно вимог ч. 1 та 2 ст. 223 КПК України, слідчі (розшукові) дії є діями, спрямованими на отримання (збирання) доказів або перевірку вже отриманих доказів у конкретному кримінальному провадженні. Підставами для проведення слідчої (розшукової) дії є наявність достатніх відомостей, що вказують на можливість досягнення її мети.

Із клопотання потерпілої дізнавач не встановила необхідності повторно допиту свідків чи їх одночасного допиту.

Відповідно до ст. 84 КПК України, доказами в кримінальному провадженні є фактичні дані, отримані у передбаченому цим Кодексом порядку, на підставі яких слідчий, прокурор, слідчий суддя і суд встановлюють наявність чи відсутність фактів та обставин, що мають значення для кримінального провадження та підлягають доказуванню.

За змістом ст. 91 КПК України, у кримінальному провадженні підлягають доказуванню:

1) подія кримінального правопорушення (час, місце, спосіб та інші обставини вчинення кримінального правопорушення);

2) винуватість обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, форма вини, мотив і мета вчинення кримінального правопорушення;

3) вид і розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, а також розмір процесуальних витрат;

4) обставини, які впливають на ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, характеризують особу обвинуваченого, обтяжують чи пом`якшують покарання, які виключають кримінальну відповідальність або є підставою закриття кримінального провадження;

5) обставини, що є підставою для звільнення від кримінальної відповідальності або покарання;

6) обставини, які підтверджують, що гроші, цінності та інше майно, які підлягають спеціальній конфіскації, одержані внаслідок вчинення кримінального правопорушення та/або є доходами від такого майна, або призначалися (використовувалися) для схиляння особи до вчинення кримінального правопорушення, фінансування та/або матеріального забезпечення кримінального правопорушення чи винагороди за його вчинення, або є предметом кримінального правопорушення, у тому числі пов`язаного з їх незаконним обігом, або підшукані, виготовлені, пристосовані або використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення;

7) обставини, що є підставою для застосування до юридичних осіб заходів кримінально-правового характеру.

Доказування полягає у збиранні, перевірці та оцінці доказів з метою встановлення обставин, що мають значення для кримінального провадження.

Відповідно до ст. 92 КПК України, обов`язок доказування обставин, передбачених статтею 91 цього Кодексу, за винятком випадків, передбачених частиною другою цієї статті, покладається на слідчого, прокурора та, в установлених цим Кодексом випадках - на потерпілого.

Відповідно до ст. 94 КПК України слідчий, дізнавач, прокурор, слідчий суддя, суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінюють кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення.

Слід також зазначити, що чинний КПК України не встановлює вичерпного переліку дій, які є обов`язковими до вчинення слідчим чи дізнавачем при здійсненні досудового розслідування за повідомленням про кримінальне правопорушення. При проведені досудового розслідування слідчий, дізнавач чи прокурор, з урахуванням конкретних обставин справи, на власний розсуд визначають об`єм перевірочних дій, достатніх за їх переконанням для прийняття вмотивованого рішення.

Отже, прокурор, дізнавач та слідчий при здійсненні досудового розслідування за повідомленням про кримінальне правопорушення визначають об`єм перевірочних дій, достатніх за їх переконанням для прийняття вмотивованого рішення, а не слідчий суддя.

Відтак враховуючи наведене, та те, що мотиви прийняття дізнавачем вказаної вище постанови знайшли своє підтвердження, вважаю оскаржувану постанову вмотивованою та достатньо обґрунтованою, а тому підстав для її скасування не вбачаю.

Згідно з частиною 3 статтею 307 КПК України ухвала слідчого судді за результатами розгляду скарги на рішення, дію чи бездіяльність слідчого, дізнавача чи прокурора не може бути оскаржена, окрім ухвали про відмову у задоволенні скарги на постанову про закриття кримінального провадження, скарги на відмову слідчого, прокурора в задоволенні клопотання про закриття кримінального провадження з підстав, визначених пунктом 9-1 частини першої статті 284 цього Кодексу, про скасування повідомлення про підозру та відмову у задоволенні скарги на повідомлення про підозру.

Керуючись ст.ст. 303, 306, 307, 309 КПК України, -

У Х В А Л И В :

В задоволенні скарги ОСОБА_3 на постанову старшого дізнавача сектору дізнання Івано-Франківського РУП ГУНП в Івано-Франківській області ОСОБА_4 від 12.06.2023 року - відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1 .

Відповідно до частини 2 статті 376 КПК України повний текст ухвали складено та оголошено 27 червня 2023 року о 16 год. 00 хв.