Справа № 304/1766/22 Провадження № 1-кп/304/94/2023
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

03 травня 2023 року м. Перечин

Перечинський районний суд Закарпатської області в складі:

головуючої судді ОСОБА_1 ,

за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченої ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду кримінальне провадження, внесене в Єдиний реєстр досудових розслідувань за № 0000153 від 13 вересня 2022 року, за обвинуваченням

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки с. Кісниця Крижопільського району Вінницької області, яка зареєстрована та фактично проживає за адресою:АДРЕСА_1 , громадянки України, з середньою освітою, одружена, має на утриманні одну малолітню дитину, тимчасово непрацююча, раніше не судима,

у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_4 вчинила умисне легке тілесне ушкодження за наступних обставин.

Так, 09 вересня 2022 року близько 22 години 00 хвилин ОСОБА_4 , знаходячись неподалік магазину АВС «Городок» за адресою: Закарпатська область, Ужгородський район, м. Перечин, вул. Покровська, № 9/10, діючи умисно, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій та бажаючи настання наслідків, на ґрунті раптово виниклих особистих неприязних відносин, з метою спричинення тілесних ушкоджень, затиснутою в кулак рукою нанесла ОСОБА_5 один удар в область обличчя, від чого остання не втрималась на ногах і впала на землю та ударилась спиною, чим спричинила потерпілій тілесні ушкодження у вигляді: рани нижньої губи, забійних саден нижньої губи, які виникли внаслідок дії тупих твердих предметів з обмеженою травмуючою поверхнею по ударному механізму дії; синців на задній поверхні лівого ліктьового суглобу, попереку в ділянці крижового відділу хребта, а також на верхніх внутрішніх квадрантах сідниць, задньої поверхні верхньої третини лівого плеча, верхньої третини правого стегна по зовнішньо-задній поверхні, верхньої третини лівого стегна по задній зовнішній поверхні, які виникли внаслідок дії тупого твердого предмету з переважаючою травмуючою поверхнею по ударному механізму дії або внаслідок ударяння об такий, задньою поверхнею тулубу при падінні потерпілої з висоти власного зросту на підлегле тверде покриття, після надання їй прискорення. Вказані тілесні ушкодження мають незначні скороминучі наслідки тривалістю не більше як шість днів і відповідно до п. 2.3.5 Правил судово-медичного визначення ступеню тяжкості тілесних ушкоджень, затверджених Наказом МОЗ України від 17.01.1995 № 6, кваліфікуються як легкі тілесні ушкодження.

Тим самим ОСОБА_4 скоїла проступок, передбачений ч. 1 ст. 125 КК України.

Прокурор ОСОБА_3 у судовому засіданні просив суд визнати ОСОБА_4 винною у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України, і призначити їй покарання у виді громадських робіт.

Потерпіла ОСОБА_5 у судове засідання не з`явилася, однак подала заяву, в якій просила розгляд справи проводити без її участі, при цьому зазначила, що обвинувачена попросила в неї вибачення за свої дії, міру покарання залишила на розсуд суду.

Допитана в судовому засіданні обвинувачена свою вину у вчиненні інкримінованого правопорушеннявизнала повністю та підтвердила обставини вчиненого нею проступку, вказані в обвинувальному акті. Обвинувачена суду пояснила, що у той день та час неподалік магазину АВС «Городок» за адресою: Закарпатська область, Ужгородський район, м. Перечин, вул. Покровська, № 9/10 вона затиснутою в кулак рукою нанесла ОСОБА_5 один удар в область обличчя, від чого остання не втрималась на ногах і впала на землю, у зв`язку з чим вдарилася спиною. Зазначила, що шкодує про свої вчинки, щиро розкаялася. При цьому зазначила, що готова понести покарання.

Крім повного визнання обвинуваченою своєї вини, її винуватість у вчиненні інкримінованого кримінального проступку доведена зібраними органом досудового розслідування матеріалами кримінального провадження, які учасники судового провадження не оспорювали та вважали їх дослідження в судовому засіданні недоцільним.

На підставі ч. 3 ст. 349 КПК України за згодою учасників судового провадження судом визнано недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин, які ніким не оспорюються. При цьому судом з`ясовано, що сторони кримінального провадження правильно розуміють зміст цих обставин, сумніву у добровільності та істинності їх позицій немає, роз`яснено учасникам процесу положення ч. 3 ст. 349 КПК України, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини у апеляційному порядку.

Враховуючи наведене, суд дійшов висновку про доведеність винуватості ОСОБА_4 поза розумним сумнівом, та вважає, що дії обвинуваченої правильно кваліфіковано за ч. 1 ст. 125 КК України як умисне легке тілесне ушкодження.

Призначаючи покарання, відповідно до ст. 65 КК України, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винної та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Відповідно до ст. 12 КК України умисне легке тілесне ушкодження є кримінальним проступком.

Суд враховує дані про особу винної: ОСОБА_4 за місцем проживання охарактеризована як така, що до адміністративної відповідальності комісією при виконавчому комітеті Перечинської міської ради не притягалася, скарги з боку сусідів до Перечинської міської ради не надходили, одружена, має на утриманні одну малолітню дитину, офіційно не працевлаштована, на диспансерному обліку в лікарів психіатра та нарколога не перебуває, кримінальне правопорушення вчинила вперше.

Відповідно до ст. 66 КК України обставинами, які пом`якшують покарання обвинуваченій ОСОБА_4 , суд визнає щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину.

Обставин, які б обтяжували покарання обвинуваченій відповідно до ст. 67 КК України, судом не встановлено.

Суд вважає, що підстави застосування ст. ст. 69, 69-1 КК України при призначенні покарання відсутні.

Призначаючи обвинуваченій ОСОБА_4 покарання, суд враховує, що покарання як захід державного реагування на осіб, котрі вчинили кримінальне правопорушення, є головною і найбільш поширеною формою реалізації кримінальної відповідальності, роль і значення якого багато в чому залежать від обґрунтованості його призначення і реалізації. Застосування покарання є одним із завершальних етапів кримінальної відповідальності, на якому суд вирішує питання, визначені ч. 1 ст. 368 КПК, та яке виступає правовим критерієм, показником негативної оцінки як самого правопорушення, так і особи, котра його вчинила. Покарання завжди має особистий, індивідуалізований характер, а його призначення і виконання можливе тільки щодо особи, визнаної винною у вчиненні кримінального правопорушення. При цьому призначення необхідного і достатнього покарання певною мірою забезпечує відчуття справедливості як у потерпілого, так і суспільства.

За сукупності наведених обставин, дотримуючись принципів законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання, обираючи покарання обвинуваченій ОСОБА_4 , суд враховує характер вчиненого нею проступку, фактичні обставини справи, спосіб вчинення кримінального проступку, форму вини, обстановку вчинення проступку, особу обвинуваченої, позицію прокурора, який просив призначити покарання у виді громадських робіт, суд вважає за необхідне призначити їй покарання у виді громадських робіт у межах санкції, за якою кваліфіковано її дії, оскільки таке покарання є достатнім, справедливим і необхідним для її виправлення та для запобігання вчиненню кримінальних правопорушень як нею, так і іншими особами.

Долю речових доказів вирішити відповідно до ст. 100 КПК України.

Процесуальних витрат у кримінальному провадженні немає.

Цивільний позов у цьому кримінальному провадженні не заявлено.

Запобіжний захід відносно обвинуваченої ОСОБА_4 під час досудового розслідування не обирався. Підстав для обрання суд не вбачає.

На підставі наведеного та керуючись ст. ст. 349, 368, 370, 373, 374 КПК України, суд,

У Х В А Л И В:

ОСОБА_4 визнати винуватою у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України, і призначити їй покарання у виді громадських робіт строком на 60 (шістдесят) годин.

Речовий доказ: диск марки DVD-R, на якому містяться відеоматеріали з камери зовнішнього відеоспостереження, розташованої неподалік магазину АВС «Городок» по вул. Покровській, 9/10 в м. Перечин, що знаходиться в матеріалах кримінального провадження, залишити в таких.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Вирок суду може бути оскаржений до Закарпатського апеляційного суду через Перечинський районний суд Закарпатської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Відповідно до положень ч. 2 ст. 394 КПК України вирок не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до положень частини третьої статті 349 цього Кодексу.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченій та прокурору.

Інші учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Головуюча: ОСОБА_1