Провадження № 1-кс/761/6160/2022
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

02 вересня 2022 року місто Київ

Слідчий суддя Шевченківського районного суду міста Києва ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду матеріали клопотання директора товариства з обмеженою відповідальністю «Ліферунг ЛТД» ОСОБА_3 , про накладення арешту на майно в кримінальному провадженні № 0000079

У С Т А Н О В И В:

У провадженні СУ ГУ НП у місті Києві знаходиться кримінальне провадження № 0000079 від 01 лютого 2022 року за заявою ТОВ «Ліферунг ЛТД» за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 190 КК України.

Постановою слідчого від 01 лютого 2022 року ТОВ «Ліферунг ЛТД» визнано потерпілим у кримінальному провадженні.

Заявник звернувся до слідчого судді Шевченківського районного суду міста Києва із клопотанням про накладення арешту на майно.

Учасники розгляду у судове засідання не з`явились.

Фіксування судового засідання за допомогою технічних засобів не відбувалось на підставі ч. 4 ст. 107 КПК України.

Дослідивши матеріали справи, слідчий суддя зазначає наступне.

За правилами ч.1 ст. 61 КПК України цивільним позивачем у кримінальному провадженні може бути фізична або юридична особа, якій кримінальним правопорушенням або іншим суспільно-небезпечним діянням завдано майнової шкоди, та яка в порядку, встановленому цим Кодексом, пред`явила цивільний позов.

Права та обов`язки цивільного позивача виникають з моменту подання позовної заяви органу досудового розслідування або суду (ч.2 ст. 61 КПК).

Відповідно до ч. 1 ст. 62 КПК України цивільним відповідачем у кримінальному провадженні може бути фізична або юридична особа, яка в силу закону несе цивільну відповідальність за шкоду, завдану злочинними діями (бездіяльністю) підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, та до якої пред`явлено цивільний позов у порядку, встановленому цим Кодексом.

Права та обов`язки цивільного відповідача виникають з моменту подання позовної заяви органу досудового розслідування або суду (ч.2 ст. 62 КПК).

За правилами ч.1 ст. 128 КПК України цивільний позов може бути подано під час кримінального провадження до початку судового розгляду з вимогами до підозрюваного, обвинуваченого або до фізичної чи юридичної особи, яка за законом несе цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння.

Відповідно до п.4 ч.2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов) чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Згідно із ч.6 ст. 170 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, фізичної чи юридичної особи, яка в силу закону несе цивільну відповідальність за шкоду, завдану діями (бездіяльністю) підозрюваного, обвинуваченого, засудженого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, а також юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, за наявності обґрунтованого розміру цивільного позову у кримінальному провадженні, а так само обґрунтованого розміру неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою, щодо якої здійснюється провадження.

Відповідно до вимог ч.ч.1, 3 ст. 171 КПК України з клопотанням про арешт майна до слідчого судді, суду має право звернутися прокурор, слідчий за погодженням з прокурором, а з метою забезпечення цивільного позову також цивільний позивач. У клопотанні цивільного позивача про арешт майна підозрюваного, обвинуваченого, юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, третіх осіб повинно бути зазначено: 1) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, а також розмір позовних вимог; 2) докази факту завдання шкоди і розміру цієї шкоди.

За правилами п.3 ч.2 ст. 173 КПК України при вирішенні клопотання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен врахувати наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу).

Отже, за змістом вищевказаних норм кримінального процесуального закону цивільний позивач, яким є особа визначена в ч.1 ст. 61 КПК України має право подати до слідчого судді, суду клопотання про накладення арешту на майно з метою забезпечення цивільного позову виключно за наявності обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, та при цьому зазначити докази завдання відповідної шкоди кримінальним правопорушенням.

Як встановлено вище, умов, визначених КПК України для подання клопотання від імені потерпілої юридичної особи ТОВ «Ліферунг ЛТД» про арешт майна з метою забезпечення цивільного позову, не настало. Отже, підстав для його задоволення клопотання про арешт майна немає.

Відповідно до ч.1 ст. 173 КПК України слідчий суддя, суд відмовляє в задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, що його подала не доведе необхідності такого арешту.

Крім того, суд зауважує, що заявник до слідчого судді вісім разів поспіль до судового засідання, не з`явився, хоча був належним чином повідомлений про дату, час та місце слухання справи.

Враховуючи те, що заявник у судове засідання не з`явився та не надав обґрунтувань з приводу поданого клопотання про накладення арешту на майно, тим самим фактично не підтримав його вимоги, таким чином слідчий суддя доходить висновку, що у задоволенні клопотання директора товариства з обмеженою відповідальністю «Ліферунг ЛТД» ОСОБА_3 , про накладення арешту на майно в кримінальному провадженні № 0000079 слід відмовити.

На підставі вище викладеного, керуючись ст. ст. 171, 173, 174, 234 КПК України, слідчий суддя

У Х В А Л И В:

Відмовити у задоволенні клопотання директора товариства з обмеженою відповідальністю «Ліферунг ЛТД» ОСОБА_3 , про накладення арешту на майно в кримінальному провадженні № 0000079.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1