ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-сс/803/2044/23 Справа № 203/3336/23 Суддя у 1-й інстанції - ОСОБА_1 Суддя у 2-й інстанції - ОСОБА_2
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 серпня 2023 року м. Дніпро

Дніпровський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду кримінальних справ :

Головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4

за участю:

секретаря судового засідання ОСОБА_5

прокурора ОСОБА_6

захисника ОСОБА_7

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Дніпровського апеляційного суду в режимі відеоконференції матеріали судового провадження за апеляційною скаргою захисника ОСОБА_7 , поданої в інтересах підозрюваного ОСОБА_8 на ухвалу слідчого судді Кіровського районного суду м.Дніпропетровська від 15 серпня 2023 року про продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно:

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Дніпропетровська, громадянина України, з вищою освітою, одруженого, маючого на утриманні двох дітей неповнолітнього сина ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та малолітню доньку ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , оперуповноваженого відділу кримінальної поліції Дніпровського РУП ГУНП в Дніпропетровській області, маючого спеціальне звання старшого лейтенанта поліції, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,-

підозрюваного у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст.255, ч.5 ст.27, ч.4 ст.28, ч.3 ст.307, ч.5 ст.27, ч.4 ст.28, ч.2 ст.317 КК України (далі КК), -

В С Т А Н О В И Л А :

11 серпня 2023 року до Кіровського районного суду м. Дніпропетровська із клопотанням про продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_8 у кримінальному провадженні №0000143 від 12.05.2022, звернувся старший слідчий третього слідчого відділу (з дислокацією у м.Дніпрі) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого в місті Полтаві ОСОБА_11 , погодженим прокурором відділу Дніпропетровської обласної прокуратури ОСОБА_6 , в якому порушувалося питання про продовження строку тримання під вартою підозрюваному ОСОБА_8 на 30 діб, з утриманням в ДУ Дніпровська установа виконання покарань №4.

Оскаржуваною ухвалою слідчого судді Кіровського районного суду м.Дніпропетровська від 15 серпня 2023 року клопотання слідчого було задоволено та продовжено строк тримання під вартою підозрюваному ОСОБА_8 на 30 днів, тобто до 14 вересня 2023 року, включно, без визначення розміру застави.

В апеляційній скарзі захисник порушує питання про скасування ухвали слідчого судді у зв`язку незаконністю, необґрунтованістю, істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону та невідповідністю висновків суду, викладеним у судовому рішенні, фактичним обставинам кримінального провадження.

Вважає, що клопотання слідчого не відповідає вимогам ст.ст.184, 199 КПК України (далі-КПК), оскільки воно є ідентичне клопотанню, яке подавалось для обрання запобіжного заходу та не містить жодного нового обґрунтування продовження існування ризиків, які виправдовують подальше тримання під вартою, а також будь-яких нових доказів продовження існування ризиків, передбачених ч.1 ст.177 КПК.

Водночас зазначає, що оскільки матеріали кримінального провадження не містять жодного доказу про те, що підозрюваний ОСОБА_8 будучи діючим співробітником поліції, здійснював пособництво в організації та утриманні приміщення для вживання психотропної речовини метамфетамін; забезпечував прикриття незаконної діяльності злочинної організації зі сторони правоохоронних органів, шляхом налагодження зв`язків серед працівників та інших правоохоронних органів з метою невжиття ними заходів правового реагування на незаконну діяльність злочинної організації; отримував будь-які грошові кошти від інших фігурантів даної справи від незаконного збуту наркотичних засобів; інформував та консультував учасників злочинної організації щодо форм, методів та засобів розкриття злочинів вказаної категорії, з метою сприяння незаконній діяльності організації, а також використовував зв`язки в органах поліції та інших правоохоронних органах з метою попередження учасників злочинної організації та своєчасного їх інформування щодо наявності загрози кримінального переслідування за вчинення правопорушень у сфері незаконного обігу наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів та прекурсорів, тому об`єктивно встановити навіть можливу причетність ОСОБА_8 до вказаних кримінальних правопорушень неможливо.

Також, вказує, що матеріали додані стороною обвинувачення до клопотання жодним чином не підтверджують існування ризиків, передбачених п.п.1,2,3,4,5 ч.1 ст.177 КПК України (далі-КПК). Аргументує тим, що ОСОБА_8 має дружину та двох неповнолітніх дітей, батьків похилого віку, постійне місце проживання та реєстрації, до затримання мав постійне офіційне місце роботи, заробітну плату, яка в достатній мірі могла забезпечити утримання сім`ї, за місцем роботи та проживання характеризується виключно позитивно, має численні грамоти та подяки. Крім того, під час проведення обшуку за місцем мешкання ОСОБА_8 жодної речі або документу не вилучено, а всі інші вилучені речі та документи перебувають на зберіганні в органу досудового розслідування, а тому можливості їх спотворити або знищити взагалі не існує.

Щодо ризику незаконного впливу на свідків, експертів, інших підозрюваних у цьому ж кримінальному провадженні зазначає, що прокурором на існування вказаного ризику не надано жодного доказу, зокрема, заяв свідків, членів їх сімей чи інших осіб, експертів, інших підозрюваних, що на них здійснювався тиск, або про обґрунтовані побоювання, що на них може чинитися тиск. Крім того, стосовно свідків у даному кримінальному провадженні застосовано заходи безпеки, у зв`язку з чим вони не відомі підозрюваному.

Водночас вважає, що ризики можливості підозрюваного перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином та вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити те, в якому підозрюється, ґрунтуються лише на припущеннях.

Крім того, наголошує, що наявність у справі суспільного інтересу з боку сторонніх спостерігачів це виключно думка сторони обвинувачення, яка взагалі нічим не підтверджена.

На підставі вищевикладеного захисник просить апеляційний суд скасувати ухвалу слідчого судді Кіровського районного суду м. Дніпропетровська від 15 серпня 2023 року та постановити нову, якою обрати ОСОБА_8 альтернативний, не пов`язаний із тримання під вартою, запобіжний захід у вигляді домашнього арешту в нічний час за адресою: АДРЕСА_2 , з покладенням обов`язків, передбачених ст.194 КПК, а саме: повідомляти суд про зміну свого місця проживання, або визначити розмір застави у розмірі 40 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Заслухавши суддю-доповідача, вислухавши пояснення захисника на підтримку доводів поданої апеляційної скарги, яка наполягала на її задоволенні, просила скасувати ухвалу слідчого судді та постановити нову, якою обрати підозрюваному ОСОБА_8 альтернативний запобіжний захід у вигляді домашнього арешту в нічний час за адресою: АДРЕСА_2 , з покладенням обов`язків, передбачених ст.194 КПК, а саме: повідомляти суд про зміну свого місця проживання, або визначити розмір застави у розмірі 40 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, вислухавши думку прокурора, який заперечував проти задоволення апеляційної скарги та просив залишити без змін ухвалу слідчого судді, перевіривши матеріали судового провадження та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла наступного висновку.

Згідно з положеннями ч.1 ст.404 Кримінального процесуального кодексу України (далі- КПК) суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Відповідно до вимог ст.370 цього Кодексу судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим, при цьому його законність повинна базуватись на правильному застосуванні норм матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених положеннями Кримінального процесуального кодексу України.

За змістом ч.3 ст.197 КПК строк тримання під вартою може бути продовжений слідчим суддею в межах строку досудового розслідування, в порядку, передбаченому цим Кодексом.

Згідно з положеннями частини третьої, четвертої та п`ятої статті 199 КПК клопотання про продовження строку тримання під вартою, крім відомостей, зазначених у статті 184 цього Кодексу, повинно містити:

1) виклад обставин, які свідчать про те, що заявлений ризик не зменшився або з`явилися нові ризики, які виправдовують тримання особи під вартою;

2) виклад обставин, які перешкоджають завершенню досудового розслідування до закінчення дії попередньої ухвали про тримання під вартою.

Слідчий суддя зобов`язаний розглянути клопотання про продовження строку тримання під вартою до закінчення строку дії попередньої ухвали згідно з правилами, передбаченими для розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу.

Слідчий суддя зобов`язаний відмовити у продовженні строку тримання під вартою, якщо прокурор, слідчий не доведе, що обставини, зазначені у частині третій цієї статті, виправдовують подальше тримання підозрюваного, обвинуваченого під вартою.

Колегія суддів вважає, що зазначених вимог закону слідчий суддя дотримався у повному обсязі.

Одним із методів державної реакції на порушення, що носять кримінально-правовий характер, є заходи забезпечення кримінального провадження, передбачені ст.131 КПК, які виступають важливим елементом механізму здійснення завдань кримінального провадження при розслідуванні злочинів. Одним з таких заходів є запобіжні заходи.

При застосуванні заходів забезпечення кримінального провадження слідчий суддя повинен діяти у відповідності до вимог КПК та судовою процедурою гарантувати дотримання прав, свобод та законних інтересів осіб, а також умов, за яких жодна особа не була б піддана необґрунтованому процесуальному обмеженню.

Відповідно до ст.17 Закону України № 3477-ІV «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди при розгляді справ застосовують Конвенцію та практику Суду, як джерело права, а статтею 18 цього Закону встановлено порядок посилання на Конвенцію та практику Суду.

ЄСПЛ стверджує, що вимога законності не може бути задоволена лише шляхом дотримання національного законодавства, яке само по собі повинно відповідати Конвенції (рішення ЄСПЛ у справі «Плесо проти Угорщини»), тому позбавлення волі може бути цілком законним з точки зору внутрішнього права, однак, бути свавільним, виходячи зі змісту Конвенції, порушуючи тим самим її положення (рішення ЄСПЛ у справі «А. та інші проти Об`єднаного Королівства»).

З наведеного витікає, що рішення суду про продовження строку дії до особи запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою буде обґрунтованим не лише, якщо воно відповідає внутрішньому законодавству, але й постановлене з урахуванням положень Конвенції та рішень ЄСПЛ.

Так, у справі «Маккей проти Об`єднаного Королівства» ЄСПЛ зазначив, що основна мета статті 5 Конвенції полягає у запобіганні свавільного або безпідставного позбавлення волі особи.

Відповідно до рішення ЄСПЛ у справі «Клішин проти України», наявність кожного ризику повинна носити не абстрактний, а конкретний характер та доводитися відповідними доказами.

Мотивуючи своє рішення про задоволення клопотання слідчого та необхідність продовження строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_8 строком на 30 днів, слідчий суддя в ухвалі зазначив, що продовжують існувати ризики, передбачені п.п.1,2,3,4,5 ч.1 ст.177 КПК, а саме можливість підозрюваного ОСОБА_8 переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду, знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей, які мають істотне значення для встановлення обставин вчинення кримінального правопорушення, незаконно впливати на свідків, інших підозрюваних, експертів у цьому ж кримінальному провадженні, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальні правопорушення, у яких підозрюється, які враховувались при застосуванні до підозрюваного запобіжного заходу та на теперішній час не зменшилися та не втратили своєї актуальності.

Зокрема, про наявність існування ризику, що підозрюваний ОСОБА_8 може переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду свідчить тяжкість та невідворотність покарання, що загрожує підозрюваному у разі визнання його винуватим в інкриміноваих кримінальних правопорушеннях, у зв`язку із чим, останній може переховуватись від органу досудового розслідування та/або суду з метою уникнення від кримінальної відповідальності. Крім того, про наявність вказаного ризику свідчить законодавча заборона умовного звільнення від відбування покарання за вчинення злочинів, передбачених ч.3 ст.255, ч.5 ст.27, ч.4 ст.28, ч.3 ст.307, ч.5 ст.27, ч.4 ст.28, ч.2 ст.317 КК.

Про наявність існування ризику, що підозрюваний ОСОБА_8 може знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей, які мають істотне значення для встановлення обставин вчинення кримінального правопорушення, свідчить те, що на теперішній час органом досудового розслідування не затримано всіх осіб, які приймали участь у злочинній організації серед громадян міста Дніпра, Дніпропетровської області та у них не вилучено прекурсоровмісткі лікарські засоби (псевдоефедрин, ефедрин), хімічні речовини, реактиви та обладнання, призначені для виготовлення психотропної речовини метамфетамін, грошові кошти, отримані від незаконного обігу прекурсоровмістких лікарських засобів (псевдоефедрину, ефедрину) та психотропної речовини метамфетамін, комп`ютерну техніку, планшети, банківські картки, мобільні телефони, сім-карти мобільних операторів, карти пам`яті, флеш-накопичувачі, з огляду на ті обставини, що місцезнаходження речей чи документів, які мають відношення до скоєного злочину відомо лише підозрюваним, жоден з яких з органами досудового розслідування не співпрацює, свою вину не визнає.

Про наявність існування ризику, що підозрюваний ОСОБА_8 може незаконно впливати на свідків, інших підозрюваних, експертів у цьому ж кримінальному провадженні, свідчить те, що свідками у даному кримінальному провадженні є наркозалежні особи, а тому підозрюваний може залякувати свідків, членів їх родини, а також примушувати їх відмовитися від наданих раніше свідчень, що тягне за собою подальше викриття злочинної діяльності ОСОБА_8 . Крім того, підозрюваний обіцянками не розголошувати відомості щодо причетності певних осіб до скоєння злочинів проти громадської безпеки та обігу наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів та прекурсорів може примусити їх до надання завідомо неправдивих свідчень. Окрім того, про наявність вказаного ризику свідчить і встановлений ст.225 КПК порядок отримання пояснень свідків, а тому ризик впливу на свідків існує не лише на початковому етапі кримінального провадження при збирання доказів, а й на стадії судового розгляду до моменту безпосереднього отримання судом показань від свідків та дослідження їх судом.

Водночас, підозрюваний може незаконно впливати на інших підозрюваних у цьому ж кримінальному провадженні, оскільки знаходячись на свободі, будучи обізнаним у доказах, які на теперішній час наявні в матеріалах кримінального провадження, своїми порадами та вказівками може допомогти особам, насамперед це стосується осіб, яким підозрюваний збував психотропну речовину метамфетамін, яких органами досудового розслідування ще не встановлено та до кримінальної відповідальності не притягнуто, ухилитися від притягнення до кримінальної відповідальності, що, як наслідок, потягне за собою можливість отримання самим підозрюваним більш м`якого покарання. Також, обставиною, яка обґрунтовує даний ризик є вчинення ОСОБА_8 кримінальних правопорушень, пов`язаних із громадською безпекою та незаконним обігом психотропних речовин, вчинених у складі злочинної організації, а тому наявний чіткий та відпрацьований механізм їх вчинення.

Крім того, підозрюваний ОСОБА_8 може незаконно впливати на експертів, у зв`язку із тією обставиною, що він є співорганізатором злочинної організації, одним з її керівників та за час проходження служби в органах внутрішніх справ Дніпропетровської області набув широкого кола знайомств та численних контактів серед співробітників та експертних установ, підпорядкованих ГУНП в Дніпропетровській області із значною частиною спілкування є керівна ланка правоохоронних органів Дніпропетровської області, у тому числі експертної установи МВС України Дніпровський НДЕКЦ, оскільки одним із пріоритетних напрямів роботи ОСОБА_8 було виявлення та розкриття злочинів у сфері незаконного обігу наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів та прекурсорів.

Про наявність існування ризику, що підозрюваний ОСОБА_8 може перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, вказує те, що він може координувати діяльність та поведінку невстановлених учасників злочину, у тому числі з числа працівників правоохоронних органів міста Дніпра та Дніпропетровської області.

Про наявність існування ризику, що підозрюваний ОСОБА_8 може продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, чи вчинити інше кримінальне правопорушення, свідчить репутація підозрюваного, а також те, що своєї злочинної мети у вигляді незаконного збагачення у повній мірі та у значних обсягах останній не досяг. Крім того, підозрюваний має можливість, підготовку, обізнаність, потрібні для вчинення ним незаконного виготовлення, придбання, зберігання, перевезення з метою збуту, а також незаконного збуту психотропних речовин.

З такими висновками слідчого судді погоджується й суд апеляційної інстанції.

12.05.2022, зокрема, за даними фактами до Єдиного реєстру досудових розслідувань внесено відомості про вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст.255, ч.5 ст.27, ч.4 ст.28, ч.3 ст.307, ч.5 ст.27, ч.4 ст.28, ч.2 ст.317 КК.

19.06.2023 ОСОБА_8 було затримано в порядку ст. 208 КПК та того ж дня йому повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст.255, ч.5 ст.27, ч.4 ст.28, ч.3 ст.307, ч.5 ст.27, ч.4 ст.28, ч.2 ст.317 КК.

21.06.2023 ухвалою слідчого судді Кіровського районного суду м. Дніпропетровська стосовно підозрюваного ОСОБА_8 обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 діб, тобто до 17.08.2023 року, включно, без визначення розміру застави.

15.08.2023 постановою заступника керівника Дніпропетровської обласної прокуратури ОСОБА_12 строк досудового розслідування у кримінальному провадженні №0000143 від 12 травня 2022 року, продовжено до трьох місяців, тобто до 18 вересня 2023 року, включно.

З огляду на зміст клопотання слідчого про продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та доданих до нього матеріалів (а.с.1-22), колегія суддів також враховує, що строк тримання під вартою підозрюваного ОСОБА_8 закінчувався 17.08.2023 року, однак, зважаючи на тяжкість та специфіку вчинених підозрюваним кримінальних правопорушень, завершити досудове розслідування до вказаної дати не вбачається за можливе.

Отже, колегія суддів апеляційного суду вважає правильними висновки слідчого судді, який, з дотриманням вимог ст.ст.197,199 КПК, на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів, оцінив в сукупності всі обставини, що враховуються при вирішенні питання про продовження строку тримання під вартою та належним чином мотивував своє рішення про необхідність продовження строку тримання під вартою підозрюваного ОСОБА_8 на 30 діб, тобто до 14 вересня 2023 року, включно, без визначення розміру застави.

На переконання апеляційного суду вищенаведені обставини виправдовують подальше тримання підозрюваного ОСОБА_8 під вартою та відсутність підстав для застосування до нього більш м`яких запобіжних заходів, зокрема, у вигляді домашнього арешту у нічний час, на чому наполягає сторона захисту, оскільки вони не зможуть забезпечити належне виконання ним покладених на нього процесуальних обов`язків. Тому подальше продовження тримання під вартою підозрюваного ОСОБА_8 не порушує його права на свободу та особисту недоторканість, справедливий суд та ефективний засіб юридичного захисту, гарантованих статтями 5,6,13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

За таких обставин доводи сторони захисту про відсутність ризиків, передбачених ст.177 КПК та недоведеність існування підстав для продовження стосовно підозрюваного ОСОБА_8 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою є безпідставними та суперечать матеріалам кримінального провадження.

На переконання апеляційного суду, посилання захисника на наявність у обвинуваченого ОСОБА_8 міцних соціальних зв`язків, родини та утриманців, постійного місця проживання, позитивної характеристики, відсутності судимостей, не можуть бути безумовними підставами для скасування ухвали слідчого судді, оскільки це не спростовує висновку слідчого судді про те, що він може переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду, знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей, які мають істотне значення для встановлення обставин вчинення кримінального правопорушення, незаконно впливати на свідків, інших підозрюваних, експертів у цьому ж кримінальному провадженні, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальні правопорушення, у яких підозрюється.

Крім того, доводи апеляційної скарги про відсутність обґрунтованої підозри ОСОБА_8 у вчиненні інкримінованих кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст.255, ч.5 ст.27, ч.4 ст.28, ч.3 ст.307, ч.5 ст.27, ч.4 ст.28, ч.2 ст.317 КК є неспроможними, оскільки при вирішенні питання про продовження строку тримання під вартою слідчий суддя не встановлює обставини обґрунтованості підозри, оскільки ці обставини входять до предмету доказування лише при застосуванні запобіжного заходу, а не під час вирішення питання про його продовження, і предметом доказування у такому випадку є наявність встановлених слідчим суддею Кіровського районного суду м. Дніпропетровська при застосуванні запобіжного заходу ризиків, які не зменшилися і не відпали.

Водночас, твердження захисника, що клопотання слідчого про продовження строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою є ідентичним клопотанню про обрання запобіжного заходу, не можуть бути взяті до уваги апеляційним судом, оскільки слідчий суддя при вирішенні питання щодо продовження підозрюваному ОСОБА_8 дії запобіжного заходу перевірив наявність ризиків, передбачених ч.1 ст.177 КПК України, які зазначені в клопотанні слідчого, а також вказав, що ризики, на підставі яких підозрюваному був обраний запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не зменшились та не втратили своєї актуальності.

Також, всупереч доводам апеляційної скарги, слідчий суддя, дотримуючись приписів п.п.4,5 ч.4 ст.183 КПК, правильно не визначив розмір застави, оскільки ОСОБА_8 обґрунтовано підозрюється у вчиненні злочинів, передбачених статтями 255-255-3 Кримінального кодексу України та особливо тяжкого злочину у сфері обігу наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів або прекурсорів.

Підсумовуючи вищенаведене колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга захисника ОСОБА_7 є безпідставною та задоволенню не підлягає, а ухвала слідчого судді Кіровського районного суду м. Дніпропетровська від 15 серпня 2023 року є законною, обґрунтованою, вмотивованою і відповідає вимогам ст.370 КПК, та відсутні підстави для її скасування.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.404, 405, 407 та 418, 419, 422 КПК, колегія суддів,-

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_7 - залишити без задоволення, а ухвалу слідчого судді Кіровського районного суду м. Дніпропетровська від 15 серпня 2023 року, про продовження строку тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_8 на 30 днів, тобто до 14 вересня 2023 року, включно, без визначення розміру застави залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

СУДДІ :

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4