У Х В А Л А

Іменем України

07 вересня 2023 року м. Київ

Слідчий суддя Деснянського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , при секретарі судового засідання ОСОБА_2 , за участі прокурора ОСОБА_3 , та представників власників майна, а саме: приватного підприємства «Автосервіс» - адвокат ОСОБА_4 , товариства з обмеженою відповідальністю «Інноваційний спортивний парк» - адвокат ОСОБА_5 , Київської міської ради - ОСОБА_6 , Департаменту культури Виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) - ОСОБА_7

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань у приміщенні Деснянського районного суду м. Києва клопотання адвоката ОСОБА_4 , діючого в інтересах власника майна ПП «Автосервіс» про скасування арешту майна у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000136 від 13.07.2021 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.197-1КК України, накладеного ухвалою слідчого судді Деснянського районного суду м. Києва від 23.08.2023 (справа №754/11630/23, н/п 1-кс/754/2519/23),

в с т а н о в и в :

25.08.2023 до Деснянського районного суду м. Києва надійшло вказане клопотання, змістом якого представник власника майна - адвокат ОСОБА_4 , просить скасувати арешт, накладений ухвалою Деснянського районного суду м. Києва від 23.08.2023 в межах кримінального провадження №0000136 від 13.07.2021 на земельні ділянки в парку «Муромець» у м. Києві за кадастровими номерами № :62:206:0085 площею 0,9196га та № :62:206:0043 площею 0,0351га, та розміщені на них споруди готельного призначення (гостьові будинки): №1 - 101м2, №2 - 98м2, №3 - 97м2, №4 - 99м2, №5 - 99м2, №8 - 100м2, №9 - 98м2, №10 - 100м2, №11 -100м2, №12 - 99 м2, №13 - 97 м2 під назвою «клуб риболовлі та дайвінгу Fisherman» (Х-Park), із забороною відчуження, розпорядження та користування вказаним майном.

В обґрунтування клопотання про скасування арешту майна, заявник послався на необґрунтованість прийнятого рішення, оскільки твердження досудового слідства про необхідність забезпечення кримінального провадження через розслідування факту самовільного захоплення земельної ділянки невстановленими особами на території парку «Муромець» у м. Києві, не відповідає дійсності. Опираючись на укладення інвестиційного договору №1/с/1 від 22.04.2020 між ТОВ «Інноваційний спортивний парк» та ПП «Автосервіс» стверджував про законність розміщення збірно-розбірних конструкцій та обслуговування прилеглої території, оскільки це є предметом вказаного договору. Відсутність підозрюваної особи, відповідно до вимог ч.1 ст.173 КПК України, унеможливлює розгляд питання про накладення арешту, тому вжиті заходи свідчать про необґрунтованість прийнятого рішення. Окремо зазначено, про ухвалення аналогічного рішення по вказаному кримінальному провадженню, яке на теперішній час скасовано ухвалою Деснянського районного суду м.Києва від 16.08.2023 у справі №754/10064/23.

В судовому засіданні, адвокат ОСОБА_4 , підтримав доводи клопотання про скасування арешту, звернувши увагу слідчого судді на перешкоджання законній господарській діяльності ПП «Автосервіс» шляхом безпідставного застосування заходів забезпечення кримінального провадження, якими фактично блокується робота підприємства.

Прокурор заперечував проти задоволення клопотання, стверджуючи про відсутність підстав з приводу необґрунтованості прийнятого рішення, або у відсутності потреби його подальшого застосування. Вважав, що арешт майна у даному випадку є необхідною мірою, оскільки забезпечує збереження об`єктів визнаних речовими доказами по справі.

Представник власника земельних ділянок - Київської міської ради, діючий за довіреністю ОСОБА_6 , не погоджуючись із доцільністю обмеження прав користування земельними ділянками, вирішення питання про скасування арешту залишив на розсуд суду.

Представник володільця земельних ділянок - Департаменту культури виконавчого органу Київської міської ради (КМДА), діюча за довіреністю ОСОБА_7 , доповіла, що арештовані земельні ділянки передані у постійне користування, у зв`язку з чим перебувають на балансі Департаменту. Доцільність подальшого арешту просила визначити з урахуванням обставин правопорушення.

Представник ТОВ «Інноваційний спортивний парк» - адвокат ОСОБА_5 , підтримав клопотання про скасування арешту майна, наполягаючи на безпідставності вжиття заходів забезпечення кримінального провадження, які межують зі зловживанням процесуальним правом. Зауважив на правомірності користування земельними ділянками за інвестиційними договором, додаткові угоди до якого регламентують облаштування берегової смуги, в тому числі розміщенням каркасних споруд, які не відповідають критеріям нерухомого майна. Наявність договірних умов та дотримання проектної документації з облаштування паркової зони, виключає можливість твердження про самовільне захоплення земельної ділянки. Як наслідок, вжиття заходів забезпечення кримінального провадження є невиправданим втручанням у господарську діяльність. За час досудового розслідування, який триває понад 2-х років, повідомлення про підозру не оголошено жодній особі, що вказує на необґрунтованість арешту.

Слідчий суддя, з`ясувавши правові позиції представників зацікавлених осіб, прокурора, вивчивши надані документи та матеріали, приходить до наступного.

В судовому засіданні беззаперечно було встановлено, що в межах кримінального провадження №0000136 від 13.07.2021, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.197-1 КПК України, яке розслідується СВ Деснянського УП ГУНП у м. Києві. За клопотанням прокурора, ухвалою слідчого судді Деснянського районного суду м.Києва від 23.08.2023 накладено арешт на земельні ділянки в парку «Муромець» у м. Києві за кадастровими номерами № :62:206:0085 площею 0,9196 г та № :62:206:0043 площею 0,0351 г, та на розміщені споруди готельного призначення (гостьові будинки): №1 - 101м2, №2 - 98м2, №3 - 97м2, №4 - 99м2, №5 - 99м2, №8 - 100м2, №9 - 98м2, №10 - 100м2, №11 -100м2, №12 - 99 м2, №13 - 97 м2 під назвою «клуб риболовлі та дайвінгу Fisherman» (Х-Park), із забороною відчуження, розпорядження та користування вказаним майном. Крім цього, вказаною ухвалою слідчого судді заборонено будь-яким особам виконувати будь-які будівельні, монтажні, демонтажні роботи незалежно від їх складності, на земельних ділянках в парку «Муромець» у місті Києві № :62:206:0085 площею 0,9196 г та № :62:206:0043 площею 0,0351 г, та використовувати, демонтувати розміщені на них споруди готельного призначення (гостьові будинки): №1 - 101м2, №2 - 98м2, №3 - 97м2, №4 - 99м2, №5 - 99м2, №6-121м2, № 7-99м2, №8 - 100м2, №9 - 98м2, №10 - 100м2, №11 -100м2, №12- 99 м2, №13 - 97 м2, під назвою «клуб риболовлі та дайвінгу Fisherman» (Х-Park).

Відповідно до ст. 174 КПК України арешт майна може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням власника або володільця майна, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Зі змісту правової позиції прокурора настає, що досудове розслідування по кримінальному провадженню №0000136 від 13.07.2021, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.197-1 КПК України, триває. Досудовим слідством вживаються вичерпні заходи спрямовані на встановлення власника зведених споруд готельного призначення; наявність проектної документації; та дотримання будівельних норм при зведенні об`єктів нерухомого майна.

При розгляді клопотання про арешт майна слідчий суддя з`ясував всі обставини, з якими закон пов`язує можливість накладення арешту на майно, а тому ухвалою від 23.08.2023 обґрунтовано накладено арешт на вказане майно, за наявності правових підстав, визначених ст.170 КПК України, оскільки зазначені земельні ділянки є предметом злочинного посягання невстановленої групи осіб шляхом вчинення самовільного будівництва будівель та споруд на самовільно зайнятій земельній ділянці.

Вжиття заходів забезпечення кримінального провадження шляхом заборони розпорядження, відчуження та користування майном є необхідною умовою для встановлення обставин вказаного кримінального провадження. Предмет злочинного посягання, в подальшому може бути використаний, в якості речового доказу у даному кримінальному провадження, що відповідає меті накладення арешту на майно, тому підстав вважати, що арешт накладено необґрунтовано, немає. Справедливість зазначеного твердження простежується із дослідження правовстановчих документів на землекористування спірними об`єктами. Так, відповідно до рішення Київської міської ради №417/3855 від 26.02.2010 на підставі Державного акту на право постійного користування земельною ділянкою від 06.04.2011 земельна ділянкаіз кадастровим номером № :62:206:0085 площею 37,77 га, передана Департаменту культури в постійне користування. За інвестиційним договором №050-13/і/155 від 30.10.2015 на вказаній земельній ділянці ТОВ «Інноваційний спортивний парк», за спільних дій сторін (п.1.2 Договору), що базується на предпроектних пропозиціях, орієнтовних техніко-економічних показниках, розроблених останнім, повинен облаштувати спортивний парк на території парку культури і відпочинку (колишня назва «Дружби народів») у Деснянському районі м. Києва. Подальше укладання договору співінвестування з ПП «Автосервіс», та договору оренди з ТОВ «Сто Пудів» призвело до неприхованого захоплення части вказаної земельної ділянки в межах прибережної захисної смуги, шляхом спорудження об`єктів готельного призначення.

Твердження захисників ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , що заарештовані об`єкти є «збірно-розбірними конструкціями розміщеними для обслуговування прилеглої до водойми території шляхом здійснення господарчої діяльності з розміщення клубу риболовлі…», не витримують, жодної критики. Оскільки, використання об`єктів, як готельного комплексу зафіксовано проведеними процесуально(слідчими) діями: протоколами огляду, допитів свідків, тощо. Тому, зведенні із цією метою споруди, повинні пройти експертне дослідження, та введені у експлуатацію, як об`єкти житлового фонду, що наділяє їх ознаками нерухомого майна.

Вимогами п.4 ч.2 ст.89 Водного кодексу України заборонено будівництво будь-яких споруд уздовж річок, навколо водойм та на островах (крім гідротехнічних, навігаційного призначення, гідрометричних та лінійних, а також інженерно-технічних і фортифікаційних споруд, огорож, прикордонних знаків, прикордонних просік, комунікацій) у тому числі баз відпочинку, дач, гаражів та стоянок автомобілів.

Зведення в межах прибережної захисної смуги споруд за іншим цільовим призначенням, ніж визначено у виключеннях Закону, є ознакою самовільних дій спрямованих на захоплення земельної ділянки та відбудову споруд. Частиною 2 ст. 4 Закону України «Про інвестиційну діяльність» забороняється інвестування в об`єкти, створення і використання яких не відповідає вимогам санітарно-гігієнічних, радіаційних, екологічних, архітектурних та інших норм встановлених законодавством України, а також порушує права та інтереси громадян, юридичних осіб і держави, що охороняються законом.

Встановлені досудовим слідством обставини правопорушення, вказують на порушення умов Інвестиційного договору, за яким метою землекористувача - Департаменту культури, у залученні інвестицій було облаштування спортивного парку, для проведення соціальних та культурно-спортивних заходів. На теперішній час, ця мета зведена у реалізацію готельного бізнесу, суб`єктами господарювання, які не є стороною інвестиційного договору.

Постановлення ухвали слідчим суддею Печерського районного суду м. Києва від 15.06.2023 у справі №757/24774/23 про накладення арешту на вказані земельні ділянки та споруди за іншим кримінальним провадженням, досудове розслідування за яким здійснює Державне бюро розслідувань, не виключає необхідності подальшого застосування заходу забезпечення кримінального провадження, процесуальні рішення за яким (виділ, об`єднання, закриття провадження, тощо) не ухвалювались. Наведені в ухвалі слідчого судді мотиви є логічними, обґрунтованими, узгоджуються з обставинами провадження, інші підставі наведенні захисником полягають у незаконності ухвали слідчого судді, які можуть бути предметом перевірки апеляційної інстанції при перевірці доводів за відповідною скаргою, у тому числі і невідповідність арештованого майна, переліку того за яким заборонено виконувати будь-які дії.

Так , у відповідності до п.9 ч.1 ст.309 КПК України ухвала слідчого судді про арешт майна може бути оскаржена в апеляційному порядку. В апеляційній скарзі зазначається, в чому полягає незаконність чи необґрунтованість судового рішення (п.4 ч.2 ст.396 КПК України).

Одним з основоположних аспектів верховенства права є вимога щодо юридичної визначеності, згідно з якою у разі остаточного вирішення спору судами їхнє рішення, що набрало законної сили, не може ставитися під сумнів.

Отже, зважаючи на приписи ст.309 та ст.174 КПК України, а також керуючись принципом правової визначеності, res judicata, тобто остаточності рішення суду у спірних правовідносинах, слідчий суддя приходить до висновку, що у випадку коли особа (підозрюваний, інший власник або володілець майна) вважає накладення арешту необґрунтованим, з цієї підстави він може: 1) оскаржити відповідну ухвалу слідчого судді в апеляційному порядку, або 2) заявити клопотання про скасування арешту такого майна на підставі ст. 174 КПК України.

Однак одна і та ж підстава не може бути предметом неодноразового розгляду різними судами (слідчими суддями).

Слідчий суддя зауважує, що реалізація права на звернення до слідчого судді з клопотанням про скасування арешту майна обумовлена не тим, що відповідний суб`єкт не погоджується із застосованим заходом забезпечення кримінального провадження. Інститут скасування арешту пов`язаний з наявністю двох умов, закріплених у ст.174 КПК України - необґрунтованістю його накладення та відсутності подальшої потреби в ньому.

За наведених обставин, перевіривши надані сторонами матеріали, слідчий суддя вважає, що під час розгляду клопотання про накладення арешту на майно слідчий суддя з`ясував всі обставини, з якими закон пов`язує можливість накладення арешту, перевірив розумність та співрозмірність обмеження права власності з потребами кримінального провадження та дійшов обґрунтованого висновку про необхідність задоволення клопотання прокурора шляхом накладення арешту на земельні ділянки і розташовані на них споруди готельного призначення.

Будь-яких нових доводів на підтвердження необхідності скасування арешту майна адвокатом не надано.

Таким чином, в ході розгляду клопотання адвоката ОСОБА_4 про скасування арешту, ним не доведені обставини, які б давали підстави вважати, що на даний час відпала потреба у дії такого заходу забезпечення кримінального провадження як арешт майна, крім того адвокатом не доведено необґрунтованості накладення такого арешту.

В свою чергу, матеріали провадження свідчать, що на цьому етапі кримінального провадження потреби досудового розслідування виправдовують таке обмеження для виконання завдань кримінального провадження, а також завдань арешту майна, визначених в абз.2 ч.1 ст.170 КПК України.

Поряд з цим слідчий суддя зауважує, що накладений арешт на майно не є припиненням права власності на нього або позбавленням таких прав, хоча власник обмежується у реалізації всіх правомочностей права власності. Такий захід є тимчасовим, але негативні наслідки через вжиття заходу забезпечення кримінального провадження шляхом арешту майна, обумовленні прямим порушенням вимог Водного кодексу України та Закону України «Про інвестиційну діяльність». Вжиті обмеження є розумними і співмірними, з огляду на завдання кримінального провадження та, з урахуванням досліджених обставин в цьому кримінальному провадженні, потреби досудового розслідування виправдовують саме такий ступінь втручання у права та свободи особи з метою виконання завдань кримінального провадження.

Враховуючи вище викладене, слідчий суддя відмовляє в задоволенні клопотання адвоката ОСОБА_4 , діючого інтересах ПП «Автосервіс» про скасування арешту майна.

Керуючись ст.ст. 170-173, 372, 376 КПК України, слідчий суддя,

постановив:

В задоволенні клопотання адвоката ОСОБА_4 , про скасування арешту майна накладеного ухвалою слідчого судді Деснянського районного суду м. Києва від 23.08.2023 на земельні ділянки в парку «Муромець» м. Києва за кадастровими номерами №:62:206:0085 та №:62:206:0043 із розміщеними на них спорудами готельного призначення, відмовити.

Ухвала остаточна та оскарженню не підлягає

Слідчий суддя ОСОБА_1