Роздільнянський районний суд Одеської області
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 498/638/23

Номер провадження: 1-кп/511/171/23

13.09.2023 року колегія Роздільнянського районного суду Одеської області в складі:

судді - доповідача - ОСОБА_1

суддів - ОСОБА_2 , ОСОБА_3

секретаря судового засідання ОСОБА_4

за участю:

прокурора - ОСОБА_5

обвинуваченого ОСОБА_6

захисника ОСОБА_7

потерпілих - ОСОБА_8 , ОСОБА_9

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Роздільна Одеської області клопотання прокурора Роздільнянської окружної прокуратури Одеської області ОСОБА_5 про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою в рамках кримінального провадження №0000137 від 21.02.2023 року відносно:

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Володимирівка Слободзейського району Республіка Молдова, громадянина України, одруженого, пенсіонера, з середньотехнічною освітою, утриманців не маючого, який зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15 п.п. 1, 5, ч. 2 ст. 115 КК України,-

ВСТАНОВИВ:

В провадженні Роздільнянського районного суду Одеської області перебуває на розгляді кримінальне провадження відносно ОСОБА_6 за обвинуваченням у вчинені кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 15 п.п. 1, 5, ч. 2 ст. 115 КК України по кримінальному провадженню, внесеному в ЄРДР за №0000137 від 21.02.2023 року.

Ухвалою суду від 20.07.2023 року по вказаному провадженню обвинуваченому ОСОБА_6 було продовжено запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в ДУ «Одеській слідчий ізолятор» до 17 вересня 2023 року включно.

В судовому засіданні прокурор заявив клопотання, в якому зазначив про необхідність продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_6 на 60 днів, оскільки вважає, що ризики, передбачені п.п.1,3 ч.1 ст.177 КПК України, які були встановлені судом при обранні запобіжного заходу на даний час не відпали, просив задовольнити клопотання з підстав викладених у ньому.

Потерпілі ОСОБА_8 та ОСОБА_9 в судовому засіданні клопотання прокурора підтримали та просили продовжити строк застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Захисник обвинуваченого адвокат ОСОБА_10 заперечував проти задоволення клопотання прокурора, просив обрати обвинуваченому цілодобової домашній арешт, оскільки стан здоров`я ОСОБА_6 погіршився, на підтвердження чого надав довідку з медзакладу.

Обвинувачений ОСОБА_6 в судовому засіданні заперечував проти задоволення клопотання прокурора та просив відпустити його додому за місцем реєстрації під домашній арешт.

Заслухавши думку всіх учасників процесу, суд прийшов до висновку, що клопотання прокурора належить задовольнити. Висновок суду обґрунтовується наступним.

Відповідно до ч.3 ст.331 КПК України суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу двомісячного строку з дня застування судом до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Згідно до положень ст.177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам, зокрема переховуватися від суду, незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому кримінальному провадження, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином.

Тому суд, вирішуючи доцільність подальшого утримання особи під вартою, має встановити існування ризиків неправомірної процесуальної поведінки цієї особи та можливість запобігти цим ризикам шляхом застосування менш суворого запобіжного заходу.

Так суд вважає, що продовжує існувати вагомий ризик ймовірність ухилення обвинуваченого від суду та не виконання його процесуальних рішень, оскільки дії, що ставляться ОСОБА_6 у провину носять суспільно- небезпечний характер, а санкція ч. 2 ст. 15 п.п. 1, 5, ч. 2 ст. 115 КК України передбачає покарання у вигляді позбавлення волі на строк до 15 років або довічно і продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обвинуваченого є виправданим заходом, оскільки цього вимагає справжній інтерес суспільства, який незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважає інтереси забезпечення права на свободу так як обвинувачений не має міцних соціальних зв`язків (утриманців не має, пенсіонер); при цьому потерпілі категорично наполягали на триманні під вартою.

Також, на думку суду, існує ризик, передбачений п.п. 2 ч. 1 ст. 177 КПК України, який полягає в тому, що обвинувачений може незаконно впливати на потерпілих та свідків з метою ухилення від кримінальної відповідальності, оскільки останні мешкають в одному населеному пункті з обвинуваченим.

Суд вважає, що дані ризики є триваючими і вони не відпали на час продовження запобіжного заходу обвинуваченому на час розгляду справи у суді, крім цього, у зв`язку з військовою агресією збройних сил РФ та впровадження на території України воєнного стану вказані ризики лише збільшились, так як повсякденний уклад цивільного способу життя порушено.

Обрати відносно ОСОБА_6 інші більш м`які запобіжні заходи не можливо, так як необхідних умов їх обрання на час розгляду клопотання прокурора не має, і вони на думку суду не забезпечать запобігання ризикам, зазначеним вище.

З приводу доводів захисту, суд вважає їх не спроможними, оскільки об`єктивних даних щодо погіршення стану здоров`я обвинуваченого та неможливості його утримання в установах покарань, суду не надано, що в сукупністю з вище переліченими обставинами не дозволяє суду обрати обвинуваченому будь-який більш м`який запобіжний захід.

Відповідно до ч. 3 ст. 183 КПК України суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим обов`язків, передбачених цим Кодексом, крім випадків, передбачених частиною четвертою цієї статті.

Згідно практики ЄСПЛ, при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обов`язково має бути розглянуто можливість застосування інших (альтернативних) запобіжних заходів, передбачених законом (правова позиція, викладена у п. 80 рішення ЄСПЛ від 10 лютого 2011 року у справі «Харченко проти України»).

При розгляді можливості застосування інших більш м`яких запобіжних заходів, врахувавши особу обвинуваченого, суд прийшов до висновку, що наразі з метою запобігання встановленим ризикам буде недостатнім застосування більш м`яких запобіжних заходів, аніж тримання під вартою та застава.

Пункт 3 частини 5 статті 182 КПК України визначає, що розмір застави визначається у таких межах щодо особи, обвинуваченої у вчиненні особливо тяжкого злочину - від вісімдесяти до трьохсот розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Тому, на виконання положень частини третьої статті 183 КПК України, з урахуванням попередніх судових рішень з вказаного питання, суд вважає можливим визначити заставу у розмірі вісімдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб (станом на 01 січня 2023 року), що становить 214 720,00 гривень, та покласти на обвинуваченого у разі внесення застави обов`язки, визначені діючим процесуальним законодавством.

На підставі викладеного і керуючись ст. 177, 178, 183, 194, 331 КПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання прокурора Роздільнянської окружної прокуратури про продовження запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно обвинуваченого ОСОБА_6 -задовольнити.

Продовжити відносно обвинуваченого ОСОБА_6 , обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15 п.п. 1, 5, ч. 2 ст. 115 КК України - запобіжний захід у виді тримання під вартою в Державній установі "Одеський слідчий ізолятор" Міністерства юстиції на строк 60 (шістдесят) днів - по 11 листопада 2023 року включно.

Визначити розмір застави, як запобіжного заходу, достатнього для забезпечення виконання обвинуваченим ОСОБА_6 , обов`язків, передбачених КПК України, у розмірі 80 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб (станом на 01 січня 2023 року) в сумі 214 720,00 гривень, яка може бути внесена як самим обвинуваченим, так і іншою фізичною або юридичною особою (заставодавцем) на депозитний рахунок Територіального управління Державної судової адміністрації України в Одеській області.

Обвинувачений або заставодавець мають право у будь-який момент внести заставу в термін дії ухвали.

Обвинувачений звільняється з-під варти після внесення застави.

У разі внесення застави покласти на обвинуваченого ОСОБА_6 , наступні обов`язки: не відлучатися без дозволу суду із місця проживання; - повідомляти суд про зміну свого місця проживання; заборонити спілкування зі свідками та потерпілими, іншими учасниками кримінального провадження, у якому він обвинувачується; прибувати за кожною вимогою суду; здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

Роз`яснити обвинуваченому, що у разі внесення застави у визначеному у даній ухвалі розмірі, оригінал документу з відміткою банку, який підтверджує внесення на депозитний рахунок має бути наданий уповноваженій особі ДУ «Одеський слідчий ізолятор».

У разі внесення застави та з моменту звільнення обвинуваченого з-під варти внаслідок внесення застави, визначеної у даній ухвалі, обвинувачений зобов`язаний виконувати покладені на нього обов`язки, пов`язані із застосуванням запобіжного заходу у вигляді застави.

Роз`яснити, що у разі невиконання обов`язків заставодавцем, а також, якщо обвинувачений, будучи належним чином повідомлений, не з`явився за викликом до суду без поважних причин чи не повідомив про причини своєї неявки, або якщо порушив інші покладені на нього при застосуванні запобіжного заходу обов`язки, застава звертається в дохід держави та зараховується до спеціального фонду Державного бюджету України й використовується у порядку, встановленому законом для використання коштів судового збору.

З моменту звільнення з-під варти у зв`язку з внесенням застави обвинувачений ОСОБА_6 , вважається таким, до якого застосовано запобіжний захід у вигляді застави.

Ухвала підлягає негайному виконанню в частині обрання запобіжного заходу після її проголошення. Копію ухвали вручити обвинуваченому. Копію ухвали направити Державній установі "Одеський слідчий ізолятор" - для виконання.

Подання апеляційної скарги зупиняє набрання ухвалою законної сили, але не зупиняє її виконання. Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Одеського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Повний текст ухвали виготовлено 13.09.2023 року.

Суддя-доповідач: ОСОБА_1

Судді ОСОБА_2

ОСОБА_3