Справа № 206/1461/23
Провадження № 1-кп/206/123/23
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 серпня 2023 року Самарський районний суд м. Дніпропетровська в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретареві ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання прокурора про продовження запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту в рамках кримінального провадження № 0000514 за обвинуваченням ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 Кримінального кодексу України, та

клопотання адвоката ОСОБА_4 про застосування до обвинуваченого ОСОБА_3 запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту із забороною залишати житло в нічний період доби,

за участю:

прокурора ОСОБА_5 ,

захисника-адвоката ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_3 ,

ВСТАНОВИВ:

В провадженні Самарського районного суду м. Дніпропетровська перебуває кримінальне провадження № 0000514 за обвинуваченням ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 Кримінального кодексу України.

Клопотання обґрунтовано тим, що у невстановлений досудовим розслідуванням час, проте не пізніше 13 грудня 2022 року, у невстановленому слідством місці у ОСОБА_3 , виник злочинний умисел, направлений на незаконне придбання, зберігання з метою збуту та збут психотропної речовини «метамфетамін» та наркотичного засобу «канабіс», невизначеному колу осіб, з числа наркозалежних, з метою отримання прибутку. Реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на незаконне придбання, зберігання з метою збуту та збут психотропної речовини «метамфетамін» та наркотичного засобу «канабіс», ОСОБА_3 , у невстановлений досудовим розслідуванням час, проте до 14 годин 47 хвилин 13 грудня 2022 року, у невстановленому досудовим розслідуванням місці, у невстановленої досудовим розслідуванням особи, за невстановлену досудовим розслідуванням суму грошових коштів, придбав не менше 0,0147г., психотропної речовини метамфетамін та не менше 0,4107 г., наркотичного засобу канабіс, які він в подальшому зберігав з метою збуту за місцем свого мешкання за адресою: АДРЕСА_1 .

Надалі 13 грудня 2022 року, приблизно о 14 годин 40 хвилин, ОСОБА_3 , продовжуючи реалізовувати свій злочинний умисел, направлений на зберігання з метою збуту та збут психотропної речовини «метамфетамін» та наркотичного засобу «канабіс», знаходячись за місцем свого мешкання, за адресою: АДРЕСА_1 , де зберігав раніше придбані психотропну речовину метамфетамін масою 0,0147 г., маса метамфетаміна у речовині складає 0,0060 г. та наркотичний засіб канабіс масою 0,4107 г., маса каннабісу, в перерахунку на висушену речовину складає 0,3778 г., та з метою доведення свого злочинного умислу до кінця, в той же день, тобто 13 грудня 2022 року, приблизно о 14 годині 47 хвилин перебуваючи біля під`їзду буд. АДРЕСА_2 , де діючи з прямим умислом, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, з метою отримання прибутку від продажу психотропних речовин та наркотичних засобів особам, з числа наркозалежних, порушуючи вимоги Закону України «Про обіг в Україні наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів і прекурсорів» № 863 від 08 липня 1999 року (зі змінами), а також ст. 2 Закону України «Про заходи протидії незаконного обігу наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів та зловживання ними» № 62/95-ВР від 15 лютого 1995 року (зі змінами), збув ОСОБА_6 (анкетні дані якого змінено з метою забезпечення безпеки осіб, які беруть участь у кримінальному судочинстві) психотропну речовину метамфетамін масою 0,0147 г., маса метамфетаміна у речовині складає 0,0060 г. та наркотичний засіб канабіс масою 0,4107 г., маса каннабісу, в перерахунку на висушену речовину складає 0,3778 г., за грошові кошти в сумі 500 гривень.

Згідно висновку судової експертизи наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів та прекурсорів № СЕ-19/104-22/39674-НЗПРАП від 28 грудня 2022 року, надана на експертизу 14 грудня 2022 року речовина масою 0,0147 г., яку було (згідно постанови про призначення експертизи) вилучений 13 грудня 2022 року за адресою: м. Дніпро, вул. Семафорна, 21, поблизу ринку, у ОСОБА_6 , у своєму складі містить психотропну речовину.

Надана на експертизу 14 грудня 2022 року речовина масою 0,0147 г., яку було (згідно постанови про призначення експертизи) вилучений 13 грудня 2022 року за адресою: м. Дніпро, вул. Семафорна, 21, поблизу ринку, у ОСОБА_6 , у своєму складі містить психотропну речовину, обіг якої обмежено метамфетамін. Маса метамфетаміна у речовині складає 0,0060 г.

Надана на експертизу 14 грудня 2022 року речовина масою 0,4107 г., яка була (згідно постанови про призначення експертизи) вилучена 13 грудня 2022 року за адресою: м. Дніпро, вул. Семафорна, 21, поблизу ринку, у ОСОБА_6 , є наркотичним засобом.

Надана на експертизу 14 грудня 2022 року речовина масою 0,4107 г., яка була (згідно постанови про призначення експертизи) вилучена 13 грудня 2022 року за адресою: м. Дніпро, вул. Семафорна, 21, поблизу ринку, у ОСОБА_6 , є наркотичним засобом канабісом. Канабіс відноситься до особливо небезпечних наркотичних засобів, обіг яких заборонений. Маса канабісу, в перерахунку на висушену речовину складає 0,3778 г.

ОСОБА_3 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України, тобто у незаконному придбанні та зберіганні з метою збуту, а також незаконному збуті особливо небезпечного наркотичного засобу та психотропної речовини.

З числа ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, прокурором визначені ризики того, що обвинувачений ОСОБА_3 може переховуватися від суду, а також продовжувати свою злочинну діяльність.

Крім того, 25 серпня 2023 року захисник ОСОБА_4 подав до суду клопотання в якому просив застосувати до обвинуваченого ОСОБА_3 більш м`який запобіжний захід у вигляді домашнього арешту із забороною залишати житло в нічний період доби, а саме з 21 години 00 хвилин до 07 години 00 хвилин.

Клопотання захисника обґрунтовано тим, що зазначені прокурором ризики, зокрема, щодо можливості обвинуваченого переховуватися від суду та перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином є лише припущеннями, оскільки на їх підтвердження відсутні будь-які докази. Не зазначено у який саме спосіб обвинувачений ОСОБА_3 може перешкоджати кримінальному провадженню, не наведено доказів систематичного вчинення ОСОБА_3 будь-яких злочинів. Зазначає, що більш м`який запобіжний захід у вигляді нічого домашнього арешту також зможе забезпечити виконання обвинуваченим ОСОБА_3 покладених на нього процесуальних обов`язків.

В своєму клопотанні захисник ОСОБА_4 також звертає увагу суду на те, що обвинувачений ОСОБА_3 має на утриманні двох неповнолітніх дітей: ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , в той час, як він сам з 09 березня 2023 року знаходиться під цілодобовим домашнім арештом та позбавлений можливості працевлаштування для забезпечення матеріальною допомогою дітей. Разом з обвинуваченим ОСОБА_3 проживає його бабуся ОСОБА_9 , 1947 року народження, яка знаходиться під його доглядом та потребує його допомоги, оскільки не може самостійно ходити до магазину, аптеки, лікарні тощо. Крім іншого, обвинувачений ОСОБА_3 також позбавлений можливості залишати фактичне місце проживання під час оголошення повітряної тривоги з метою забезпечення своєї безпеки та потрапити в найближче бомбосховище.

Прокурор в судовому засіданні підтримав клопотання про продовження відносно обвинуваченого ОСОБА_3 запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту, а у задоволенні клопотання захисника просив відмовити, оскільки реально існують ризики зазначені ним у клопотанні, а застосування більш м`якого запобіжного заходу не буде забезпечувати виконання обвинуваченим ОСОБА_3 покладених на нього процесуальних обов`язків, не зможе запобігти спробам обвинуваченого переховуватися від суду або вчинити інше кримінальне правопорушення. Можливість залишати обвинуваченому адресу під час повітряної тривоги не обмежується та в інших невідкладних випадках, останній може це робити за умови попередження про це дільничного. Вважає, що якщо обвинувачений ОСОБА_3 буде вільно залишати місце свого проживання, то він продовжуватиме здійснювати злочинну діяльність зі збуту наркотичних засобів.

Обвинувачений ОСОБА_3 та його захисник ОСОБА_4 в судовому засіданні просили відмовити у задоволенні клопотання прокурора про продовження запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту, а натомість застосувати більш м`який запобіжний захід у вигляді нічого домашнього арешту для того, щоб ОСОБА_3 міг працювати та забезпечувати свою родину.

Заслухавши думку прокурора, обвинуваченого та захисника, дослідивши клопотання прокурора, та захисника, ознайомившись з матеріалами кримінального провадження, суд прийшов до наступного висновку.

За змістом ст. 177 Кримінального процесуального кодексу України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

У силу ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами докази наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один з ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, на які вказує прокурор; а також недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання зазначених у клопотанні ризиків.

Так, ОСОБА_3 обвинувачується у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України, яке відповідно до ст. 12 КК України віднесено до тяжких злочинів, за яке передбачено покарання у виді позбавлення волі строком від шести до десяти років з конфіскацією майна, тому є підстави вважати, що він усвідомлюючи покарання, яке йому загрожує може переховуватись від суду, що свідчить про існування ризику, передбаченого п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Європейський суд з прав людини у справі «Ілійков проти Болгарії» № 33977/96 від 26 липня 2011 року зазначив, що «суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування або повторного вчинення злочинів».

Не вдаючись наперед до оцінки доказів, суд погоджується з доводами прокурора про наявність ризику, передбаченого п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, які обґрунтовані тим, що підчас допиту ОСОБА_3 останній пояснював, що здійснював збут наркотичних засобів та психотропних речовин неодноразово, що свідчить про можливість продовження його злочинної діяльності у разі застосування нічного домашнього арешту.

Крім цього, ОСОБА_3 офіційно не працевлаштований, немає стійких соціальних зв`язків у суспільстві, що може спонукати його до вчинення інших злочинів.

До доводів обвинуваченого та його захисник, що ці ризики є лише припущенням прокурора, суд ставиться критично, оскільки ймовірне притягнення до кримінальної відповідальності за вчинення тяжкого злочину саме по собі є чинником, який впливає на ризик переховування від суду або повторного вчинення злочинів.

Згідно з п. 4, 5 ч. 1 ст. 178 КПК України, при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у ст. 177 КПК України, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, зокрема, міцність соціальних зв`язків підозрюваного, обвинуваченого в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців; наявність у підозрюваного, обвинуваченого постійного місця роботи або навчання.

Стороною захисту не підтверджено належними доказами наявність у обвинуваченого ОСОБА_3 міцних соціальних зв`язків.

Сама по собі наявність у обвинуваченого ОСОБА_3 двох малолітніх дітей, а також його проживання разом із своєю бабусею, ще не свідчить про те, що останній дійсно їх утримує, а його бабуся потребує саме його допомоги, оскільки суду не надано відповідних доказів, з яких можливо було б встановити вказані обставини.

Долучена стороною захисту відповідь ТОВ «Євроремонт Дніпро» на резюме ОСОБА_3 не підтверджує можливість обвинуваченого, який має середню освіту, працевлаштуватися на посаду менеджера вказаного товариства, а за наявності вказаних вище ризиків, виключає також можливість застосування до нього запобіжного заходу у вигляді нічого домашнього арешту задля його працевлаштування до ТОВ «Євроремонт Дніпро».

Відповідно до абз. 4 п. 2 розділу ІІІ Інструкції про порядок виконання органами Національної поліції ухвал слідчого судді, суду про обрання запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту та про зміну раніше обраного запобіжного заходу на запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, затвердженої наказом МВС України № 654 від 13 липня 2016 року, поліцейський, якому доручено здійснювати безпосередній контроль за поведінкою підозрюваного, обвинуваченого повідомляє підозрюваного, обвинуваченого про необхідність інформування органу Національної поліції про наміри залишити житло в заборонений час, зокрема при отриманні виклику слідчого, прокурора, судового виклику; відлучення з дозволу слідчого, прокурора або суду; хворобу, виникнення стихійного лиха тощо.

Відтак, суд погоджується з твердженням прокурора про те, що обвинувачений ОСОБА_3 може залишати адресу зазначену в ухвалі про застосування запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту у зв`язку із крайньою необхідністю, наприклад у зв`язку із хворобою, перебуванням у бомбосховищі під час оголошення повітряної тривоги та в інших випадках, за умови інформування органу Національної поліції про наміри залишити житло у заборонений час.

На думку суду запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту є співмірним з існуючими ризиками та зможе забезпечити виконання обвинуваченим процесуальних обов`язків.

Керуючись ст. ст. 177, 181, 331, 350, 376 КПК України, суд,

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання прокурора про продовження запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту відносно обвинуваченого ОСОБА_3 задовольнити.

Продовжити щодо обвинуваченого ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту за місцем реєстрації, а саме за адресою: АДРЕСА_3 , до 23 жовтня 2023 року включно.

Виконання ухвали та контроль за її виконанням покласти на співробітників ВП № 4 ДРУП ГУНП в Дніпропетровській області.

Роз`яснити обвинуваченому, що відповідно до ч. 5 ст. 181 КПК України, працівники органу внутрішніх справ з метою контролю за його поведінкою, мають право з`являтися в житло, під домашнім арештом в якому він перебуває, вимагати надання усних чи письмових пояснень з питань, пов`язаних із виконанням покладених на нього зобов`язань.

Роз`яснити ОСОБА_3 , що порушення домашнього арешту є підставою для застосування більш суворого запобіжного заходу.

У задоволенні клопотання захисника ОСОБА_4 та обвинуваченого ОСОБА_3 про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту із забороною залишати житло в нічний період доби відмовити.

На ухвалу може бути подана апеляційна скарга безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Головуючий суддя ОСОБА_1