У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 183/2781/22

№ 1-кп/183/674/23

20 червня 2023 року м. Новомосковськ

Новомосковський міськрайонний суд Дніпропетровської області у складі колегії суддів:

головуючої судді ОСОБА_1 ,

судді ОСОБА_2 ,

за участю секретаря ОСОБА_3 ,

прокурора ОСОБА_4 ,

представника потерпілого ОСОБА_5 ,

захисників ОСОБА_6 , ОСОБА_7 ,

обвинуваченого ОСОБА_8 ,

розглянув у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області кримінальне провадження № 0000892 відносно:

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Грозний Чеченської Республіки, громадянина Російської Федерації, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

обвинуваченогоу вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.15 п.1 ч.2 ст.115, ч.1 ст.263 КК України,

в с т а н о в и в :

В провадженні Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області перебуває кримінальне провадження відносно ОСОБА_8 , обвинуваченогоу вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.15 п.1 ч.2 ст.115, ч.1 ст.263 КК України.

Прокурор в судовому засіданні заявила клопотання про необхідність продовження обвинуваченому ОСОБА_8 раніше обраного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою на 60 діб, мотивуючи свою позицію тим, що, ризики, які були враховані судом при обранні йому запобіжного заходу тримання під вартою не змінилися, нових обставин для зміни запобіжного заходу стосовно обвинуваченого не з`явилося, тому продовження строку тримання під вартою необхідне для забезпечення розгляду кримінального провадження.

Захисник ОСОБА_7 заперечувала проти задоволення клопотання про продовження строків тримання під вартою, мотивуючи свою позицію тим, ризики не доведенні, ОСОБА_8 жодного разу не вчиняв дій, які б свідчили про його намір переховуватися від слідства чи суду, а тому наміру переховуватися від суду не має. Крім того, її підзахисний має постійне місце проживання, утримує малолітню дитину, офіційно працевлаштований, має батьків похилого віку, тобто має стійкі соціальні зв`язки. Просила відмовити у клопотанні прокурора та застосувати запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту за адресою: АДРЕСА_1 . Проти розгляду клопотання за відсутності перекладача не заперечувала.

Захисник ОСОБА_6 підтримав позицію свого колеги.

Обвинувачений ОСОБА_8 підтримав своїх захисників, крім того, не заперечував проти розгляду клопотання за відсутності перекладача.

Прокурор зазначила, що ОСОБА_8 заздалегідь, було вручено клопотання про продовження строків тримання під вартою, викладене російською мовою.

Колегія суддів, вислухавши думку учасників процесу, дійшла до наступного.

Відповідно до розділу ХІ Перехідних положень КПК України у разі неможливості у визначений цим Кодексом строк суддею (колегією суддів) розглянути клопотання про обрання або продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, крім клопотання, поданого на розгляд до Вищого антикорупційного суду, воно може бути передано на розгляд до іншого судді, визначеного в порядку, встановленому частиною третьою статті 35 цього Кодексу, або розглянуто головуючим, а за його відсутності - іншим суддею зі складу колегії суддів, якщо справа розглядається колегіально, або може бути передано для розгляду до іншого суду в межах юрисдикції одного суду апеляційної інстанції або до суду в межах юрисдикції різних апеляційних судів в порядку, передбаченому абзацом шостим цього пункту.

При вирішенні клопотання прокурора про необхідність продовження обвинуваченому раніше обраного запобіжного заходу у виді тримання під вартою, колегія суддів враховує вимоги ч. 2 ст. 177 КПК України, відповідно до якої підставою для застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави суду вважати, що обвинувачений може здійснювати дії, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України.

Так, ОСОБА_8 обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.15 п.1 ч.2 ст.115, ч.1 ст.263 КК України, один з яких у відповідності до ст. 12 КК України, є особливо тяжким і за вчинення яких передбаченні покарання: за ч.2 ст.15 п.1 ч.2 ст.115 КК України - у виді позбавлення волі на строк від 10 до 15 років або довічним позбавленням волі, за ч.1 ст.263 КК України - у виді позбавлення волі на строк від 3 до 7 років, відповідно.

У зв`язку з цим колегія суддів враховує прецедентну практику Європейського суду з прав людини (надалі - ЄСПЛ), який у справі «Ілійков проти Болгарії» від 26.07.2001 року зазначив, що «суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування».

Крім того, ОСОБА_8 є громадянином російської федерації, мешкає без реєстрації в м. Києві, не має стійких соціальних зв`язків, після вчинення злочину покинув місце його вчинення та переховувався від органів досудового розслідування з метою уникнення кримінальної відповідальності, а тому ризик переховування обвинуваченого від суду продовжує існувати.

Суд приймає до уваги обставини, на які посилається сторона захисту щодо зміни запобіжного заходу на більш м`який, однак як встановлено в судовому засіданні і не заперечувалось самим обвинуваченим за адресою: АДРЕСА_1 він мешкав тимчасово і зазначене житло йому не належить. Щодо утримання малолітньої дитини та батьків похилого віку, то доказів того, що вказані особи наразі перебувають на території України суду надано не було, а відтак вважати зазначені обставин встановленими, у суду підстави відсутні.

За таких обставин колегія суддів погоджується з думкою прокурора про те, що на цей час є наявним ризик, передбачений п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме ризик переховування обвинуваченого від суду, враховуючи ймовірну тяжкість покарання, яке загрожує обвинуваченому ОСОБА_8 у разі визнання останнього винуватими у вчиненні кримінальних правопорушень.

Ці обставини можуть зашкодити вирішенню завдань кримінального судочинства.

За таких обставин, на думку колегії суддів, на цей час продовжує існувати ризик, передбачений п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України, а тому продовження обвинуваченому строку тримання під вартою в повній мірі відповідатиме меті, з якою застосовується цей вид запобіжного заходу, в тому числі зважаючи на суспільний інтерес, який, з урахуванням презумпції невинуватості, виправдовує відступ від принципу поваги до особистої свободи та не суперечить практиці ЄСПЛ і вимогам Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, зокрема, правовим позиціям, викладеним в рішеннях ЄСПЛ у справах «Летельє проти Франції», «Лабіта проти Італії».

Отже, враховуючи всі обставини по справі, колегія суддів вважає за необхідне запобіжний захід у виді тримання під вартою застосований обвинуваченому ОСОБА_8 продовжити на 60 днів без визначення розміру застави.

В задоволенні клопотання сторони захисту про обрання альтернативного запобіжного заходу - відмовити.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 177, 178, 183, 184, 194, 331, 376 КПК України, колегія суддів,

п о с т а н о в и л а:

Клопотання прокурора про продовження ОСОБА_8 , запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою - задовольнити.

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженцю м. Грозний Чеченської Республіки, громадянину Російської Федерації, проживаючому за адресою: АДРЕСА_1 , обвинуваченомуу вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.15 п.1 ч.2 ст.115, ч.1 ст.263 КК України, продовжити дію раніше обраного запобіжного заходу у виді тримання під вартою по 20 липня 2023 року включно.

В задоволенні клопотання сторони захисту про обрання альтернативного запобіжного заходу - відмовити.

Копію ухвали направити для виконання начальнику Дніпропетровської установи виконання покарань управління Держаної пенітенціарної служби України у Дніпропетровській області (№ 4).

Повний текст ухвали оголошено 23 червня 2023 року о 08.10 годині.

Ухвалу може бути оскаржено до Дніпровського апеляційного суду через Новомосковський міськрайонний суд Дніпропетровської області протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Головуючий суддя ОСОБА_1

Судді:

ОСОБА_2