Справа № 541/2387/23
Провадження № 1-кс/541/687/2023
У Х В А Л А

20 липня 2023 рокум. Миргород

Миргородський міськрайонний суд Полтавської області в складі:

слідчого судді - ОСОБА_1 ,

секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

за участю представника скаржника ОСОБА_3 ,

дізнавачів - ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань в м. Миргороді скаргу Державного спеціалізованого господарського підприємства «Ліси України» в особі директора філії «Миргородське лісове господарство» ДП «Ліси України» на постанову дізнавача СД Миргородського РВП ГУНП в Полтавській області ОСОБА_5 від 29.06.2023 про закриття кримінального провадження №0000136 від 24.05.2023, -

ВСТАНОВИВ:

07.07.2023 до Миргородського міськрайонного суду Полтавської області надійшла скарга Державного спеціалізованого підприємства «Ліси України» в особі представника директора філії «Миргородське лісове господарство» ДП «Ліси України» ОСОБА_6 на постанову дізнавача СД Миргородського РВП ГУНП в Полтавській області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_5 від 29.06.2023 про закриття кримінального провадження №0000136 від 24.05.2023 за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 197-1 КК України.

Скаргу мотивує тим, що 09.05.2023 державним спеціалізованим господарським підприємством «Ліси України» в особі директора філії «Миргородське лісове господарство» було зареєстровано в Миргородському РВП ГУНП в Полтавській області заяву про вчинення злочину від 09.05.2023 №10-05/680.

Всупереч вимогам ст. 214 КПК України після отримання вищезазначеної заяви про вчинення злочину, повноважною особою Миргородського РВП ГУНП в Полтавській області відомості про вказане вище правопорушення не були внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань (далі - ЄРДР), що змусило заявника звернутися до Миргородського міськрайонного суду Полтавської області з відповідною скаргою. В результаті розгляду скарги судом було винесено ухвалу від 19.05.2023 у справі № 541/1702/23 котрою зобов`язано слідчих СВ Миргородського РВП ГУНП в Полтавській області невідкладно внести до ЄРДР відомості про кримінальне правопорушення на підставі отриманої 09.05.2023 заяви директора Філії № 10-05/680. 24.05.2023 слідчим були внесені відомості до ЄРДР за № 0000136.

Згідно з обставинами, викладеними в заяві про вчинення злочину, зазначалося наступне: 08.05.2023 при огляді обходу № 1 лісником Комишнянського лісництва Філії було виявлено у кварталі 196 виділ 1 посів кукурудзи площею 9,7 га. На місце вказаного кварталу виїхали лісничий та помічник лісничого, котрі виявили сільськогосподарську техніку в процесі роботи. На прохання працівників Філії зупинити сільськогосподарські роботи, оскільки земельна ділянка перебуває в користуванні ДП «Ліси України», було відмовлено, що змусило викликати працівників поліції. Працівниками поліції на місці було проведено огляд.

29.06.2023 дізнавачем СД Миргородського РВП ГУНП в Полтавській області старшим лейтенантом поліції ОСОБА_5 було винесено постанову про закриття кримінального провадження внесеного до ЄРДР за № 0000136 від 24.05.2023 у зв`язку з відсутністю в діянні складу кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 197-1 КК України.

Зазначену постанову представник ДП «Ліси України» отримав 30.06.2023.

Вважав, що постанова про закриття кримінального провадження від 29.06.2023 прийнята передчасно, без всебічного, повного та об`єктивного дослідження обставин, висновки дізнавача не відповідають нормам чинного законодавства України та не були детально досліджені з огляду на наступне.

Зокрема, згідно оскаржуваної постанови кримінальне провадження закрито на підставі п. 2 ч. 1 ст. 284 КПК України, у зв`язку із відсутністю в діянні складу кримінального правопорушення. В постанові дізнавачем встановлено самовільне зайняття земельної ділянки площею 9,3009 га шляхом посіву сільськогосподарської культури. Проте, дізнавач в подальшому зазначає Методику визначення розміру шкоди, заподіяної внаслідок самовільного зайняття земельних ділянок, використання земельних ділянок не за цільовим призначенням, псування земель, порушення режиму, нормативів і правил їх використання (далі - Методика), затвердженої постановою Кабінету Міністрів України від 25.07.2007 № 963 та робить припущення стверджуючи, що за самовільне зайняття вищевказаної земельної ділянки розмір шкоди може становити 91218 грн. 58 коп.

Відповідно до п. 7 зазначеної Методики розрахунок розміру шкоди, заподіяної державі, територіальним громадам внаслідок самовільного зайняття земельних ділянок, використання земельних ділянок не за цільовим призначенням, зняття ґрунтового покриву (родючого шару ґрунту) без спеціального дозволу, проводиться інспекціями Мінприроди або Державною інспекцією з контролю за використанням і охороною земель та її територіальними органами, а розміру шкоди, заподіяної юридичним та фізичним особам, - територіальними органами Державної інспекції з контролю за використанням і охороною земель на підставі матеріалів обстежень земельних ділянок, проведених відповідно до Порядку виконання земельно-кадастрових робіт та надання послуг на платній основі державними органами земельних ресурсів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 01 листопада 2000 р. N 1619.

Тобто, встановлення шкоди за самовільне зайняття земельної ділянки не належить до компетенції дізнавача. В даному кримінальному провадженні є необхідність в проведенні комплексної судової земельно-технічної експертизи та експертизи з питань землеустрою. Експертам необхідно надати для дослідження, як матеріали лісовпорядкування так і інші документи на земельну ділянку. Окрім того, необхідно забезпечити проведення розрахунку розміру втрат кваліфікованим інженером-землевпорядником.

Дізнавачем при винесенні постанови зазначено матеріали лісовпорядкування, котрі були додані Філією до заяви про вчинення злочину але залишилися недослідженими та повністю проігнорована сама заява в котрій надано обґрунтування факту перебування земельної ділянки у користуванні ДП «Ліси України».

Планово-картографічні матеріали лісовпорядкування с належними доказами наявності права постійного користування спеціалізованого державного лісогосподарського підприємства, про що неодноразово висловлено судами вищої інстанції, зокрема у постановах Верховного Суду України від 30.09.2015 у справі № 6-196цс 15 від 24.12.2014 у справі № 6- 212цс 14, від 21.01.2015 у справі № 6-224цс14, у правових висновках Верховного Суду, викладених в постановах від 30.01.2018 у справі № 707/2192/15-ц, від 21.02.2018 у справі 488/5476/14-ц, від 07.10.2020 у справі № 369/16418/18, від 30.09.2020 у справі № 363/669/17 та постановах Великої Палати Верховного Суду від 07.11.2018 у справі № 488/5027/14-ц, від 07.11.2018 у справі № 488/621 1/14-ц, від 14.1 1.2018 у справі № 183/1617/16 та від 13.06.2018 у справі № 369/1777/13-ц.

Окрім того, у резолютивній частині оскаржуваної постанови дізнавач обмежився лише висновком про закриття кримінального провадження у зв`язку з відсутністю в діянні об`єктивної сторони складу кримінального правопорушення, не зазначивши стосовно якої особи чи осіб прийнято таке рішення. Однак, закриття кримінального провадження на підставі п. 2 ч. 1 ст. 284 КПК України можливе лише щодо конкретної особи за умови, що в її діях відсутній склад кримінального правопорушення, але наявна подія кримінального правопорушення. У такому випадку дізнавач повинен був продовжувати досудове розслідування кримінального провадження до моменту встановлення осіб, причетних до вчинення кримінального правопорушення.

Згідно тексту постанови було допитано лише працівника Миргородського РВП ГУНП в Полтавській області ОСОБА_7 .. Тобто дії слідчого та дізнавача не були спрямовані на встановлення особи, котра є правокористувачем земельної ділянки та хто є причетним до вчинення кримінального правопорушення.

Таким чином, оскаржувана постанова прийнята дізнавачем передчасно, досудове розслідування проведено не в повному обсязі, не вжито всіх вичерпних заходів та не проведено всіх необхідних слідчих дій, які б дали можливість прийняти об`єктивне та законне кінцеве рішення по даному кримінальному провадженню.

Окрім того, слідству було подано заяву про залучення у якості потерпілого ДП «Ліси України» від 22.06.2023 № 10-05/937, однак дізнавачем 29.06.2023 було винесено постанову про відмову у визнанні потерпілим посилаючись на ст.ст. 40-1, 55, 60, 1 10 КПК України.

У судовому засіданні представник скаржника просив скаргу задовольнити з підстав зазначених у скарзі.

Дізнавач СД Миргородського РВП ГУНП в Полтавській області ОСОБА_4 в судовому засіданні 11.07.2023 просив відмовити у задоволенні скарги, оскільки власником спірної земельної ділянки є Миргородська міська рада, тобто скаржники не є власниками або користувачами земельної ділянки, а тому не мають законних підстав оскаржувати постанову.

Дізнавач СД Миргородського РВП ГУНП в Полтавській області ОСОБА_5 в судовому засіданні 20.07.2023 пояснив, що кримінальне провадження було закрито у зв`язку з тим, що розмір завданої матеріальної шкоди не передбачала кримінальної відповідальності.

Вислухавши представника скаржника, дізнавача, вивчивши матеріали скарги, долучені до неї документи, матеріали кримінального провадження, слідчий суддя дійшов до наступного висновку.

Досудове розслідування - це стадія кримінального провадження, яка починається з моменту внесення відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань і закінчується, зокрема, закриттям кримінального провадження (п.5 ст. 3 КПК України).

Згідно зі ст.8 КПК України, кримінальне провадження здійснюється з додержанням принципу верховенства права, відповідно до якого людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Поняття верховенства права та його зміст розкрито у Рішеннях Конституційного Суду України від 02 листопада 2004 року №15-рп/2004 та від 11.10. 2011 року №10-рп/2011.

Відповідно до положень ст.9 КПК України, під час кримінального провадження слідчий зобов`язаний неухильно додержуватися вимог Конституції України, цього Кодексу та інших актів законодавства (принцип законності).

При цьому, слідчий зобов`язаний (а не має право) всебічно, повно і неупереджено дослідити обставини кримінального провадження, виявити ті обставини, що викривають, так і ті, що виправдовують підозрюваного, обвинуваченого, надати їм належну правову оцінку та забезпечити прийняття законних і неупереджених процесуальних рішень.

Згідно з положенням 40-1 КПК України дізнавач при здійсненні дізнання наділяється повноваженнями слідчого. Дізнавач несе відповідальність за законність та своєчасність здійснення дізнання. Дізнавач уповноважений приймати процесуальні рішення у випадках, передбачених цим Кодексом, у тому числі щодо закриття кримінального провадження за наявності підстав, передбачених статтею 284 цього Кодексу.

Виходячи зі змісту ст.284 КПК України про закриття кримінального провадження слідчий, дізнавач, прокурор приймає постанову, яку може бути оскаржено у порядку, встановленому цим Кодексом. Слідчий, дізнавач прокурор приймає постанову про закриття кримінального провадження, зокрема з підстав, передбачених пунктом 2 частини першої цієї статті, а саме коли встановлена відсутність в діянні складу кримінального правопорушення.

Відповідно до п.3 ч.1 ст.303 КПК України заявником, потерпілим, його представником чи законним представником на досудовому провадженні можуть бути оскаржені рішення дізнавача про закриття кримінального провадження.

Згідно зі ст.304 КПК України, скарги на рішення, дії чи бездіяльність слідчого чи прокурора, передбачені частиною першою статті 303 цього Кодексу, можуть бути подані особою протягом десяти днів з моменту прийняття рішення, вчинення дії або бездіяльності. Якщо рішення оформлюється постановою, строк подання скарги починається з дня отримання особою її копії.

29.06.2023 дізнавачем відділу дізнання Миргородського РВП ГУНП в Полтавській області ОСОБА_5 закрито кримінальне провадження №0000136 від 24.05.2023 у зв`язку із відсутністю в діянні складу кримінального правопорушення.

Згідно вимог ст. 110 КПК України постанова про закриття кримінального провадження повинна містити зміст обставин, які є підставами для прийняття постанови, мотиви прийняття постанови, їх обґрунтування та посилання на положення цього Кодексу. Тобто таке процесуальне рішення повинно відповідати фактичним обставинам, встановленим матеріалами справи, зокрема, в ній має бути викладено суть заяви особи, яка звернулась з метою захисту своїх прав та відповіді на всі поставлені нею питання, які виключають провадження у справі і обумовлюють її закриття, що є однією із гарантій забезпечення прав і законних інтересів учасників процесу.

Аналіз наявних у слідчого судді матеріалів свідчать про те, що зазначені вимоги кримінального процесуального закону не були дотримані дізнавачем при прийнятті рішення про закриття кримінального провадження.

З матеріалів скарги вбачається, що дізнавач при винесені оскаржуваної постанови не встановив фактичних обставин та не вжив всіх заходів для їх встановлення, тим самим не дотримався вимог ст. 9 КПК України, оскільки передчасно зробив висновки щодо обставин, які обумовлюють закриття провадження у справі.

Також слідчий суддя, дослідивши зміст оскаржуваної постанови, встановив відсутність у тексті мотивувальної частини даної постанови даних про проведення ряду слідчих дій, спрямованих на перевірку обставин, викладених у заяві про вчинення кримінального правопорушення, пояснень свідків та вжиття будь-яких заходів, спрямованих на повне та всебічне встановлення обставин кримінального провадження. Зокрема, дізнавачем не встановлено фактичного користувача спірної земельної ділянки, а також не перевірені покази свідків про те, що дозвіл на засадження спірної земельної ділянки надав директор СТОВ «Славутич» ОСОБА_8 . Крім того, матеріальна шкода була встановлена дізнавачем всупереч вимогам КПК України, а саме не під час призначення та проведення відповідної експертизи, а шляхом залучення спеціалістів.

З огляду на викладене, слід дійти висновку, що дізнавач без проведення необхідного обсягу слідчих дій, оцінки доказів та їх перевірки, зробив передчасний висновок про наявність підстав для закриття кримінального провадження.

Наведене свідчить про те, що обставини, які викладені скаржником у заяві про вчинення кримінального правопорушення не стали предметом належного їх розслідування дізнавачем.

Згідно з положеннями п. 4 ч. 1 ст. 91 КПК України, у кримінальному провадженні підлягають доказуванню, зокрема, обставини, які є підставою закриття кримінального провадження.

Викладене свідчить про неповноту досудового розслідування та про необґрунтованість винесення дізнавачем 29.06.2023 постанови про закриття кримінального провадження, відомості про яке внесені до ЄРДР 24.05.2023 за № 0000136, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 197-1 КК України.

Таким чином, слідчий суддя, розглянувши скаргу в межах питань, які були винесені на його розгляд сторонами кримінального провадження, та перевіривши надані в обґрунтування цих питань докази, з урахуванням вищенаведеного дійшов до висновку, що скарга Державного спеціалізованого господарського підприємства «Ліси України» підлягає задоволенню.

Враховуючи наведене, керуючись ст.ст. 284, 303, 306, 307 КПК України, слідчий суддя,

ПОСТАНОВИВ:

Скаргу Державного спеціалізованого господарського підприємства «Ліси України» на постанову дізнавача СД Миргородського РПВ ГУНП в Полтавській області ОСОБА_5 від 29.06.2023 про закриття кримінального провадження №0000136 від 24.05.2023 - задовольнити.

Постанову дізнавача СД Миргородського РВП ГУНП в Полтавській області ОСОБА_5 від 29.06.2023 про закриття кримінального провадження №0000136 від 24.05.2023 - скасувати.

Копію ухвали направити СД Миргородського РВП ГУНП в Полтавській області для відома та продовження досудового розслідування.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддяОСОБА_1