Подільський районний суд міста Києва
Справа № 758/4093/23
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

14 квітня 2023 року місто Київ

Слідчий суддя Подільського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , при секретарі судового засідання ОСОБА_2 , за участю: прокурора ОСОБА_3 , захисника ОСОБА_4 , підозрюваного ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Києві клопотання слідчого СВ УП в метрополітені ГУНП у м. Києві ОСОБА_6 , погоджене прокурором Подільської окружної прокуратури м. Києва ОСОБА_3 , відносно:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Ходосівка Києво-Святошинського р-ну Київської обл., громадянина України, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого, про продовження запобіжного заходу у виді тримання під вартою, внесене у кримінальному провадженні № 0000027 від 18.02.2023 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України,

В С Т А Н О В И В:

Слідчий СВ УП в метрополітені ГУ НП в м. Києві ОСОБА_6 , як слідчий групи слідчих у кримінальному провадженні, звенувся до суду з клопотанням, погодженим з процесуальним керівником - прокурором Подільської окружної прокуратури м. Києва ОСОБА_3 , що входить у групу прокурорів у даному кримінальному провадженні, в якому просить продовжити строк тримання під вартою ОСОБА_5 , підозрюваному у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України з визначенням розміру застави у розмірі 80 прожиткових мінімумів доходів громадян для працездатних осіб, у межах строку досудового розслідування, тобто до 19.05.2023 (включно).

Клопотання мотивоване тим, що слідчим слідчого відділу управління поліції в метрополітені Головного управління Національної поліції у м. Києві здійснюється досудове розслідування кримінального провадження № 0000027 від 18.02.2023 за підозрою ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що ОСОБА_5 грубо ігноруючи вимоги Постанови Кабінету Міністрів від 06.05.2000 року №770 «Про затвердження переліку наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів», Постанови Кабінету Міністрів від 27.07.2011 року №796 про внесення змін до переліку наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів», затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 06.05.2000 року №770 «Про затвердження переліку наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів», Наказу №7 від 23.03.1998 року «Про Затвердження Переліку наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів і прекурсорів, що підлягають спеціальному контролю відповідно до законодавства України», Закону України «Про заходи протидії незаконному обігу наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів та зловживанню ними», Закону України «Про внесення змін до Закону України «Про обіг в Україні наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів і прекурсорів», Наказу Міністерства охорони здоров`я України №188 від 01.08.2000 року «Про затвердження таблиць невеликих, великих і особливо великих розмірах наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів, які перебувають у незаконному обороті», із змінами і доповненнями, внесеними Наказом МОЗ України від 20.08.2008 року №481 і від 29.07.2010 року №634, у невстановлений досудовим розслідуванням час, перебуваючи у невстановленому досудовим розслідуванні місці, у останнього винник злочинний умисел, спрямований на незаконне придбання та зберігання особливо небезпечної психотропної речовини, у великих розмірах, з метою збуту.

У подальшому, реалізуючи свій злочинний умисел направлений на незаконне придбання та зберігання особливо небезпечної психотропної речовини, у великих розмірах, з метою збуту, ОСОБА_5 , у невстановлений досудовим розслідуванням час та місці придбав 20 (двадцять) згортків, в яких містилась у великих розмірах особливо небезпечна психотропна речовина 4-ММС, які ОСОБА_5 помістив у центральне відділення рюкзака та розпочав незаконно зберігати при собі, з метою збуту.

Продовжуючи свої злочинні дії направленні на збут особливо небезпечної психотропної речовини у великих розмірах 4-ММС, ОСОБА_5 , 18.02.2023 о 15 год. 10 хв., зберігаючи при собі особливо небезпечну психотропну речовину, у великих розмірах, зайшов до вестибюлю станції метро «Теремки» КП «Київський метрополітен» у м. Києві, де і був зупинений працівниками поліції та в подальшому запрошений до кімнати поліції, що розташована на вказаній станції КП «Київський метрополітен» у м. Києві.

У подальшому, на підставі ст. 208 КПК України, ОСОБА_5 було затримано в якості особи підозрюваної у вчиненні злочину та у присутності двох запрошених понятих чоловічої статі, під час проведення особистого обшуку останнього та обшуку його особистих речей, виявлено та вилучено із центрального відділення рюкзака 20 (двадцять) згортків, в яких знаходилась кристалічною речовиною, а саме особливо небезпечна психотропна речовина 4-ММС, у великих розмірах, яку останній незаконно придбав та зберігав за вищевикладених обставин, з метою збуту.

4-ММС (4-метилметкатитон), згідно з Постановою Кабінету Міністрів України від 6 травня 2000 року № 770 «Про затвердження Переліку наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів» (зі змінами) «Список № 2 психотропні речовини, обіг яких заборонено» в «Таблиці ІІ», є особливо небезпечною психотропною речовиною.

Таким чином, ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 підозрюється у незаконному придбанні та зберіганні, з метою збуту у великих розмірах особливо небезпечної психотропної речовини, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України.

19.02.2023 ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 було повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України.

Ухвалою Подільського районного суду м. Києва від 20.02.2023 відносно підозрюваного ОСОБА_5 застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, строком до 18 квітня 2023.

Постановою керівника Подільської окружної прокуратури м. Києва 12.04.2023 строк досудового розслідування продовжено до 19.05.2023, тобто до трьох місяців.

Оскільки в двох місячний строк завершити досудове розслідування не надається можливим, з метою зібрання достатніх доказів для остаточного та беззаперечного доведення вини підозрюваного у провадженні необхідно виконати ряд слідчих (розшукових) дій та процесуальних рішень, а саме:

- отримати висновок експертизи матеріалів речовин, та виробів яку було призначено 18.02.2023 року, яка на цей час проводиться експертами Київського НДЕКЦ МВС України;

- отримати висновок комп`ютерно-технічної експертизи яку було призначено 18.02.2023 року, яка на цей час проводиться експертами Київського НДЕКЦ МВС України;

- провести огляд дисків які надійдуть за результатами проведення комп`ютерно-технічної експертизи;

- вирішити питання про зміну раніше повідомленої підозри підозрюваному ОСОБА_5 з урахуванням зібраних доказів;

- додатково допитати як підозрюваного ОСОБА_5 щодо обставин вчинення кримінального правопорушення;

- виконати ряд інших слідчих дій та процесуальних дій по кримінальному провадженню, в яких виникне необхідність;

Без проведення зазначених слідчих та процесуальних дій, завершити досудове розслідування та прийняти законне рішення неможливо.

Ураховуючи викладене, що строк запобіжного заходу закінчується 18.03.2013, а досудове розслідування продовжено до 19.05.2023 виникли підстави для продовження відносно підозрюваного ОСОБА_5 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, з метою забезпечення виконання покладених на нього процесуальних обов`язків.

Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави суду вважати, що підозрюваний може здійснити дії, передбачені ч.ч. 1,3 - 5 ст. 177 КПК України.

Вина підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Ходосівка Києво-Святошинського р-ну Київської обл., громадянина України, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого, повністю підтверджується зібраними по кримінальному провадженню доказами, а саме:

-рапортом про виявлене кримінальне правопорушення;

-протоколом затримання особи, підозрюваної у вчиненні злочину від 18.02.2023;

-протоколом допиту свідка ОСОБА_7 від 18.02.2023;

-протоколом допиту свідка ОСОБА_8 від 18.02.2023 року;

-протоколом допиту свідка ОСОБА_9 від 18.02.2023 року;

-висновком експерта № СЕ-19/111/23/8796-НЗПРАП від 20.02.2023;

-іншими матеріалами в їх сукупності.

У даному кримінальному провадженні зв`язок підозрюваного ОСОБА_5 з вчиненим кримінальним правопорушенням підтверджується наявними у кримінальному провадженні доказами. Сукупність цих доказів дають підстави вважати, що причетність ОСОБА_5 до вчинення інкримінованого кримінального правопорушення є обґрунтованою.

Відповідно до вимог п. 4 ч. 1 ст. 184 КПК України, під час досудового слідства встановлено наявність ризиків, передбачених п. 1, п. 3, п. 5, ч. 1 ст. 177 КПК України, які на цей час не зменшились та не перестали існувати.

В обґрунтування продовження запобіжного заходу щодо ОСОБА_5 у вигляді тримання під вартою, покладається необхідність запобігання зазначеним можливостям підозрюваного переховуватись від суду, незаконно впливати на свідків у кримінальному провадженні та вчинити інше кримінальне правопорушення.

З урахуванням викладеного, а також наявністю обґрунтованої підозри у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України, та відповідно до ст. 12 КК України вчинення злочину ОСОБА_5 відноситься до тяжкого кримінального правопорушення, санкція за вчинення якого передбачає покарання у виді позбавлення волі на строк від шести до десяти років позбавлення волі.

Відносно підозрюваного ОСОБА_5 необхідно продовжити запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, оскільки, обґрунтовано існують ризики передбачені ст. 177 КПК України, а саме:

- переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду;

- незаконно впливати на свідків, експерта чи спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні;

- вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється/обвинувачується.

Зазначає, що вказані ризики встановлені попередньою ухвалою Подільського районного суду м. Києва від 20.02.2023 стосовно підозрюваного ОСОБА_5 не зменшились, оскільки останній продовжує підозрюватися у вчиненні тяжкого злочину, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України, обсяг підозри не зменшився, слідчі (розшукові) та процесуальні дії, в тому числі допити свідків, проведення експертизи, які мають значення для досудового розслідування, тривають.

Ризик впливу на свідків у даному кримінальному провадженні обґрунтовано тим, що підозрюваний ОСОБА_5 під час досудового розслідування шляхом погроз, вмовляння, підкупу може схиляти свідків до дачі неправдивих показань, відмови від участі у кримінальному провадженні, що негативно вплине на хід досудового розслідування, крім того ознайомиться із матеріалами кримінального провадження, зокрема протоколами допитів свідків, де зазначені анкетні дані, місце проживання та реєстрації, місця роботи, тощо.

Разом з тим, актуальним є і ризик впливу на свідків, які також проживають та працюють у м. Києві.

Обґрунтованість вказаного ризику відповідає позиції Європейського суду з захисту прав людини, який у справі «Летельє проти Франції» звертає увагу на актуальність реальної загрози чинення тиску на свідків на початкових стадіях досудового розслідування.

На той факт, що підозрюваний ОСОБА_5 вчинятиме інші кримінальні правопорушення вказує наступне. Підозрюваний ОСОБА_5 вчинив умисний злочин із зберіганням при собі особливо небезпечної психотропної речовини, у великих розмірах, з метою збуту.

Вказане свідчить про низький рівень правової свідомості та соціальної відповідальності підозрюваного, який до того ж офіційно не працевлаштований, не одружений, суспільно корисною працею не займається.

На той факт, що підозрюваний ОСОБА_5 буде переховуватися від органу досудового розслідування або суду вказує те, що, усвідомлюючи невідворотність реального покарання за вчинений злочин, підозрюваний намагатиметься уникнути кримінальної відповідальності шляхом зміни місця проживання, неявки на виклики слідчого, прокурора та суду.

Санкція статті, що інкримінується підозрюваному ОСОБА_5 передбачає покарання у вигляді позбавлення волі на строк від шести до десяти років з конфіскацією майна. Усвідомлення вказаної обставини, може призвести до переховування підозрюваного ОСОБА_5 від органу досудового розслідування або суду та перешкоджати здійсненню досудового розслідування у кримінальному провадженні іншим чином, з огляду на відсутність міцних соціальних зв`язків у підозрюваного ОСОБА_5 , офіційного джерела доходу, місця працевлаштування, тощо.

Будь-який інший більш м`який запобіжний захід не зможе забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваного ОСОБА_5 у зв`язку з тим, що не зможе запобігти ризикам вчинення інших злочинів, ризику впливу на свідків та особливо ризику переховування від органу досудового розслідування та без постійного місця проживання на території міста Києва.

Вказаним ризикам може запобігти тільки запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

У судовому засіданні прокурор підтримав клопотання з вищевказаних підстав, вказавши, що ризики, за якими стосовно підозрюваного застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, є актуальними на теперішній час і жоден з більш м`яких запобіжних заходів не може їм запобігти.

Підозрюваний та захисник в судовому засіданні заперечили проти задоволення клопотання, просили застосувати більш м`який запобіжний захід у вигляді домашнього арешту цілодобово. Захисник вважає ризики необґрунтованими.

Вислухавши учасників судового засідання, дослідивши надані матеріали, слідчий суддя прийшов до наступних висновків.

У провадженні слідчого відділу УП в метрополітені ГУНП у місті Києві, перебувають матеріали кримінального провадження, внесеного 18.02.2023 до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000027 за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що ОСОБА_5 грубо ігноруючи вимоги Постанови Кабінету Міністрів від 06.05.2000 року №770 «Про затвердження переліку наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів», Постанови Кабінету Міністрів від 27.07.2011 року №796 про внесення змін до переліку наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів», затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 06.05.2000 року №770 «Про затвердження переліку наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів», Наказу №7 від 23.03.1998 року «Про Затвердження Переліку наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів і прекурсорів, що підлягають спеціальному контролю відповідно до законодавства України», Закону України «Про заходи протидії незаконному обігу наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів та зловживанню ними», Закону України «Про внесення змін до Закону України «Про обіг в Україні наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів і прекурсорів», Наказу Міністерства охорони здоров`я України №188 від 01.08.2000 року «Про затвердження таблиць невеликих, великих і особливо великих розмірах наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів, які перебувають у незаконному обороті», із змінами і доповненнями, внесеними Наказом МОЗ України від 20.08.2008 року №481 і від 29.07.2010 року №634, у невстановлений досудовим розслідуванням час, перебуваючи у невстановленому досудовим розслідуванні місці, у останнього винник злочинний умисел, спрямований на незаконне придбання та зберігання особливо небезпечної психотропної речовини, у великих розмірах, з метою збуту.

У подальшому, реалізуючи свій злочинний умисел направлений на незаконне придбання та зберігання особливо небезпечної психотропної речовини, у великих розмірах, з метою збуту, ОСОБА_5 , у невстановлений досудовим розслідуванням час та місці придбав 20 (двадцять) згортків, в яких містилась у великих розмірах особливо небезпечна психотропна речовина 4-ММС, які ОСОБА_5 помістив у центральне відділення рюкзака та розпочав незаконно зберігати при собі, з метою збуту.

Продовжуючи свої злочинні дії направленні на збут особливо небезпечної психотропної речовини у великих розмірах 4-ММС, ОСОБА_5 , 18.02.2023 о 15 год. 10 хв., зберігаючи при собі особливо небезпечну психотропну речовину, у великих розмірах, зайшов до вестибюлю станції метро «Теремки» КП «Київський метрополітен» у м. Києві, де і був зупинений працівниками поліції та в подальшому запрошений до кімнати поліції, що розташована на вказаній станції КП «Київський метрополітен» у м. Києві.

У подальшому, на підставі ст. 208 КПК України, ОСОБА_5 було затримано в якості особи підозрюваної у вчиненні злочину та у присутності двох запрошених понятих чоловічої статі, під час проведення особистого обшуку останнього та обшуку його особистих речей, виявлено та вилучено із центрального відділення рюкзака 20 (двадцять) згортків, в яких знаходилась кристалічною речовиною, а саме особливо небезпечна психотропна речовина 4-ММС, у великих розмірах, яку останній незаконно придбав та зберігав за вищевикладених обставин, з метою збуту.

4-ММС (4-метилметкатитон), згідно з Постановою Кабінету Міністрів України від 6 травня 2000 року № 770 «Про затвердження Переліку наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів» (зі змінами) «Список № 2 психотропні речовини, обіг яких заборонено» в «Таблиці ІІ», є особливо небезпечною психотропною речовиною.

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 підозрюється у незаконному придбанні та зберіганні, з метою збуту у великих розмірах особливо небезпечної психотропної речовини, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України.

19.02.2023 ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 було повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України.

Ухвалою Подільського районного суду м. Києва від 20.02.2023 відносно підозрюваного ОСОБА_5 застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, строком до 18 квітня 2023.

Постановою керівника Подільської окружної прокуратури м. Києва 12.04.2023 строк досудового розслідування продовжено до 19.05.2023, тобто до трьох місяців.

Згідно з вимогами п.п. 3 і 4 ст. 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та практикою Європейського суду з прав людини обмеження права на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою.

Відповідно до ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених ч. 5 ст. 176 цього Кодексу.

Частиною 2 ст. 183 КПК України визначено, що запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше судимої особи, яка підозрюється у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад три роки.

Відповідно до ст. 197 КПК України строк тримання під вартою обчислюється з моменту взяття під варту, а якщо взяттю під варту передувало затримання підозрюваного, - з моменту затримання, а також те, що строк тримання під вартою може бути продовжений слідчим суддею в межах строку досудового розслідування в порядку, передбаченому цим Кодексом.

В той же час згідно з ст. 219 КПК України досудове розслідування повинно бути закінчено протягом двох місяців з дня повідомлення особі про підозру у вчиненні злочину, а ч. 2 даної статті зазначає про можливість продовження строку досудового розслідування.

Статтею 199 КПК України передбачено порядок продовження строку тримання під вартою.

Відповідно до ст. 199 КПК на слідчого суддю покладений обов`язок при розгляді клопотання про продовження строку тримання особи під вартою з`ясувати обставини, що дають підстави підозрювати особу у вчиненні кримінального правопорушення, свідчать про існування раніше заявлених або нових ризиків, які виправдовують тримання особи під вартою, а також оцінити чинники, що перешкоджають завершенню досудового розслідування до закінчення дії попередньої ухвали про тримання під вартою.

Тлумачення наведених вище процесуальних норм у їх логічному зв`язку з положеннями Глави 4 КПК приводить слідчого суддю до висновку, що під час вирішення питання щодо застосування до особи запобіжних заходів оцінка наданих сторонами доказів має спрямовуватися не на досягнення остаточного переконання у винуватості особи у вчиненні інкримінованого правопорушення, а має на меті встановити, чи є підозра обґрунтованою.

Згідно з положеннями статті 5 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод нікого не може бути позбавлено свободи, крім установлених цією статтею Конвенції випадків і відповідно до процедури, встановленої законом.

Відповідно до ч. 5 ст. 9 КПК кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.

Слідчий суддя бере до уваги, що у рішенні ЄСПЛ у справі «Соловей і Зозуля проти України» Європейський Суд наголосив, що суд крім дотримання процесуальних норм національного законодавства має перевірити обґрунтованість підозри, яка, виходячи з практики Європейського Суду з прав людини, передбачає наявність фактів або інформації, які б могли переконати об`єктивного спостерігача у тому, що відповідна особа могла вчинити злочин.

У той же час, Європейський Суд з прав людини у справі «Мюррей проти Сполученого Королівства» зазначив, що факти, які є причиною виникнення підозри не повинні бути такими ж переконливими, як ті, що є необхідними для обґрунтування обвинувального вироку чи висунення обвинувачення.

Таким чином, оцінюючи обґрунтованість підозри, суд не повинен пред`являти до наданих доказів таких же високих вимог, як при формулюванні остаточного обвинувачення при направленні справи до суду.

А відтак, слідчий суддя на даному етапі провадження не вправі вирішувати ті питання, які має вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема, не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винною чи невинною у вчиненні злочину, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів визначити, що причетність особи до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування щодо нього обмежувального заходу, тому з огляду на наведені у клопотанні слідчого дані у слідчого судді є всі підстави для висновку про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_5 інкримінованого йому у провину кримінального правопорушення.

Більш того, якщо виходити з поняття «обґрунтована підозра», приведеного в п. 175 рішення Європейського суду з прав людини від 21 квітня 2011 року у справі «Нечипорук і Йонкало проти України», то обґрунтована підозра означає, що існують факти і інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення. Фактів і інформації, які переконливо свідчать про причетність ОСОБА_5 до вчинення вищевказаного кримінального правопорушення, в клопотанні та доданих до нього матеріалах міститься достатньо для висновку про обґрунтованість підозри.

Таким чином, слідчий суддя вважає, що досліджені в судовому засіданні додані до клопотання документи, на даний час, свідчать про обґрунтованість пред`явленої ОСОБА_5 підозри у вчиненні інкримінованого йому у провину кримінального правопорушення, оскільки в розпорядженні слідчого є зібрані у встановленому законом порядку достатні фактичні данні, які свідчать про наявність ознак кримінального правопорушення, що інкримінується йому органом досудового розслідування.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, доцільність продовження строків тримання під вартою, як упродовж досудового розслідування так і судового розгляду, ґрунтується на презумпції, що з перебігом ефективного розслідування справи та її судового розгляду зменшуються ризики, які стали підставою для взяття особи під варту на початковій стадії розслідування. Відповідно кожне наступне продовження строку тримання під вартою має містити детальне обґрунтування ризиків, що залишаються, та їх аналіз, як підстави для подальшого втручання у право особи на свободу (рішення «Єлоев проти України», «Фельдман проти України»).

Таким чином, зі спливом такого часу саме тільки існування обґрунтованої підозри перестає бути підставою для позбавлення свободи, і органи досудового розслідування чи прокурор мають навести інші підстави для продовження строку тримання під вартою. До того ж такі підстави мають бути чітко вказані.

Прокурором доведено наявність ризиків, які не зменшилися і продовжують існувати та які дають достатні підстави вважати, що підозрюваний може вчинити дії, передбачені ч.1 ст.177 КПК України, а саме: вчинити інші кримінальні правопорушення; переховуватися від органу досудового розслідування, незаконно впливати на свідків у цьому ж кримінальному провадженні.

Стороною кримінального провадження з боку обвинувачення в судовому засіданні доведено наявність об`єктивних обставин для продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, з огляду на необхідність отримання висновків експертиз; також, для завершення досудового розслідування необхідно, виконати вимоги, передбачені ст.ст. 290, 291 КПК України, що в свою чергу, з об`єктивних підстав сторони обвинувачення не може бути здійснене до закінчення дії попередньої ухвали про тримання під вартою.

Вирішуючи дане клопотання, слідчий суддя враховує вагомість наявних доказів про вчинення ОСОБА_5 вказаного кримінального правопорушення, характеризуючі дані щодо особи підозрюваного. Вказане в сукупності свідчить про низький рівень правової свідомості підозрюваного, схильність до злочинної поведінки без явних для того мотивів. При цьому, аналізуючи дії підозрюваного, слідчий суддя акцентує увагу на тому, що даний злочин характеризуються особливою суспільною небезпекою, що дає всі підстави вважати, що останній може вчиняти аналогічні кримінальні правопорушення у випадку застосування до нього більш м`якого запобіжного заходу.

Таким чином, слідчий суддя приходить до висновку, що докази та обставини, на які посилається слідчий у клопотанні, дають достатні підстави вважати, що для запобігання ризикам, які зазначені у клопотанні та наведені у судовому засіданні прокурором, застосування більш м`якого запобіжного заходу є недостатнім для забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків та запобігання згаданих ризиків, тому продовження строків тримання під вартою ОСОБА_5 буде співмірним та доцільним задля забезпечення дієвості даного кримінального провадження.

В той же час обставини, які зазначені підозрюваним та його захисником, не можуть бути підставами для відмови в задоволенні даного клопотання та відповідно для застосування менш суворого запобіжного заходу, оскільки такі не виключають наявність обґрунтованості підозри та встановлених в судовому засіданні ризиків.

Так, надаючи оцінку можливості підозрюваного переховуватися від органу досудового розслідування, слідчий суддя вважає такі дії цілком вірогідними з огляду на покарання, яке загрожує підозрюваному ОСОБА_5 у разі визнання його винуватим у вчиненні інкримінованого правопорушення.

Оцінюючи ризик вчинення підозрюваним інших кримінальних правопорушень в контексті практики Європейського суду з захисту прав людини, слід звернути увагу на позицію Суду щодо скоєння правопорушень: серйозність обвинувачення може служити для суду підставою для постановлення рішення про поміщення та утримання підозрюваного під вартою з метою запобігання спробі вчинення подальших правопорушень. Однак необхідно, щоб небезпека була явною, а запобіжний захід - необхідним в світлі обставин справи і, зокрема, характеристики особи, про яку йдеться (Clooth v. Belgium (Клоот проти Бельгії).

Такий ризик є наявним, оскільки підозрюваний не працює, не має постійного місця проживання, не має джерел доході.

Отже, за результатами встановлених у судовому засіданні обставин слідчий суддя вважає, що існують ризики неналежної процесуальної поведінки підозрюваного.

За результатами встановлених у судовому засіданні обставин та з урахуванням доводів, викладених стороною обвинувачення та стороною захисту, слідчий суддя вважає, що прокурором доведено наявність обставин, передбачених ч. 1 ст. 194 КПК.

З огляду на викладене, слідчий суддя дійшов висновку, що більш м`який запобіжний захід, не пов`язаний з триманням під вартою, не зможе забезпечити належної процесуальної поведінки підозрюваного ОСОБА_5 .

Зазначене свідчить, що встановлені вище обставини є вагомими для продовження строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_5 .

Так, враховуючи тяжкість кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_5 , характер та обставини інкримінованого йому кримінального правопорушення, дані про особу підозрюваного, слідчий суддя вважає, що є обґрунтовані підстави вважати, що підозрюваний, під тяжкістю відповідальності, може переховуватися від органів досудового розслідування та суду, вчинити інше кримінальне правопорушення, а відтак прокурором доведена наявність ризиків, передбачених п.1, 5 ч.1 ст.177 КПК України. Тим самим, ризики, що були враховані при обранні підозрюваному запобіжного заходу у виді тримання під вартою не зменшились та продовжують існувати.

Наданими слідчим документами кримінального провадження підтверджена необхідність виконання органом досудового розслідування слідчих та процесуальних дій, вказаних у клопотанні. Вказані слідчі дії не могли бути закінчені у встановлений строк досудового розслідування.

Вирішуючи клопотання про продовження строку тримання під вартою, слідчий суддя враховує тяжкість кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_5 , що докази та обставини, на які посилається слідчий та прокурор у клопотанні, дають достатні підстави вважати, що підозрюваний може переховуватися від органів досудового розслідування та суду, вчинити інше кримінальне правопорушення.

Слідчий суддя вважає, що з урахуванням даних про особистість підозрюваного та тяжкості кримінального правопорушення, обставин його вчинення, характер вчиненого кримінального правопорушення, соціальну небезпечність, застосування більш м`якого запобіжного заходу у виді домашнього арешту є неможливим.

Таким чином, клопотання слідчого є обґрунтованим, заснованим на законі, доводи прокурора знайшли своє підтвердження в ході судового засідання, в зв`язку з чим клопотання підлягає задоволенню, в межах строку досудового розслідування.

Враховуючи наведене, слідчий суддя вважає, що у органу досудового розслідування обґрунтовано виникла необхідність у продовженні строку тримання під вартою підозрюваного ОСОБА_5 , необхідного і достатнього для завершення досудового розслідування, а відтак внесене клопотання підлягає задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.176, 177, 178, 183, 193,194, 196, 197, 199, 205, 309 КПК України, слідчий суддя,

П О С Т А Н О В И В :

Клопотання слідчого СВ УП в метрополітені ГУНП у м. Києві ОСОБА_6 , погоджене прокурором Подільської окружної прокуратури м. Києва ОСОБА_3 про продовження запобіжного заходу у виді тримання під вартою, внесене у кримінальному провадженні № 0000027 від 18.02.2023 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України - задовольнити.

Продовжити строк застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою підозрюваному ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в Київському слідчому ізоляторі до 18.05.2023 року (включно) у межах строку досудового розслідування, зі збереженням раніше визначеного розміру застави 80 (вісімдесят) прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 214 720 (двісті чотирнадцять тисяч сімсот двадцять) гривень.

Копію ухвали скерувати слідчому СВ УП в метрополітені ГУНП у м. Києві та начальнику Київського слідчого ізолятора - для виконання, прокурору та захиснику - для відома.

Копію ухвали вручити підозрюваному.

Ухвала підлягає негайному виконанню.

Строк дії ухвали - до 18.05.2023 року (включно).

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Київського апеляційного суду протягом 5 днів з дня її проголошення.

Повний текст ухвали оголошений 19.04.2023 р. о 15 год. 10 хв.

Cлідчий суддя Подільського районного суду м. Києва ОСОБА_1