Справа № 715/1040/23
Провадження № 1-кп/715/97/23
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
02.05.2023 смт. Глибока
Глибоцький районний Чернівецької області в складі:
судді ОСОБА_1
секретаря судового засідання ОСОБА_2
за участю: прокурора ОСОБА_3
обвинуваченого ОСОБА_4
Досудовим розслідуванням встановлено, що ОСОБА_4 , діючи умисно, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно-небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, 23.02.2023 близько 07.15 год., перебуваючи на пункті пропуску через державний кордон України на території КПП «Порубне», що за адресою: Чернівецька область, Чернівецький район, с. Тереблече, вул. Головна, 2 К, а саме під час проходження паспортного контролю для перетину державного кордону на виїзд з території України, достовірно знаючи, що він не має законної підстави для виїзду з України в умовах воєнного стану, усвідомлюючи, що інспектор прикордонної служби 2 категорії перекладач 1 групи інспекторів прикордонного контролю відділення інспекторів прикордонної служби « ІНФОРМАЦІЯ_2 » (тип А) відділу прикордонної служби « ІНФОРМАЦІЯ_2 » (тип Б) ІНФОРМАЦІЯ_3 -сержант ОСОБА_6 є службовою особою та представником влади і знаходиться при виконанні службових обов`язків, надав останній неправомірну вигоду у розмірі 110 Євро (відповідно до курсу Національного банку України на вказаний день становить 4282,6 грн.) за вчинення ОСОБА_6 в його інтересах дій з використанням службового становища, а саме прийняття рішення щодо надання йому дозволу на виїзд за кордон, чим вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 369 КК України, а саме надання неправомірної вигоди службовій особі за вчинення службовою особою в інтересах того, хто надає таку вигоду, дії з використанням службового становища.
В ході досудового розслідування 23.03.2023 року ОСОБА_4 , за участі захисника ОСОБА_5 та прокурор Чернівецької спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Західного регіону ОСОБА_3 на підставі ст.ст. 468, 469, 470, 472, 473, 476 КПК України уклали угоду про визнання винуватості.
За умовами даної угоди обвинувачений ОСОБА_4 в повному обсязі визнає свою вину у вчиненні інкримінованого йому органом досудового розслідування кримінального правопорушення за обставин, викладених у повідомленні про підозру. Інші учасники досудового розслідування також не оспорюють викладених вище фактичних обставин правопорушення, сторони не мають сумнівів щодо добровільності та істинності їхніх позицій.
При погодженні призначення покарання враховувались пом`якшуючі покарання обставини, зокрема те, що ОСОБА_4 щиро розкаявся у вчиненні кримінального правопорушення та активно сприяв розкриттю злочину, а також те, що позитивно характеризується за місцем проживання, раніше не судимий, зрозумів наслідки укладення вказаної угоди добровільно перерахував грошові кошти, сплачені ним в рахунок застави, на потреби ЗСУ.
Сторони розуміють наслідки укладення та затвердження цієї угоди про визнання винуватості, передбачені ст.473 КПК України, а саме: обмеження права оскарження вироку зі ст.ст.394, 424 КПК України та відмову від прав, передбачених ст.474 КПК України.
В підготовчому судовому засіданні ОСОБА_4 свою вину у вчиненні кримінальних правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 369 КК України, визнав повністю за обставин, викладених в обвинувальному акті. Також обвинувачений ОСОБА_4 стверджував, що повністю розуміє свої права та характер обвинувачення за ч.1 ст. 369 КК України, щодо якого він визнає себе повністю винуватим, вид покарання та інші заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди, а також наслідки укладення та затвердження угоди про визнання винуватості, передбачені ст. 473 КПК України, які йому роз`яснені судом.
Крім цього, обвинувачений ОСОБА_4 вказував на те, що угода про визнання винуватості укладена між ним та прокурором добровільно, без застосування будь-якого насильства, примусу, погроз та не є наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.
Захисник ОСОБА_5 підтримав угоду про визнання винуватості.
Прокурор ОСОБА_3 просив суд затвердити угоди про визнання винуватості і призначити обвинуваченому узгоджене сторонами угоди покарання.
Заслухавши думку учасників процесу з приводу затвердження угоди, дослідивши матеріали кримінального провадження, переконавшись у добровільності укладення угоди з боку обвинуваченого, перевіривши угоду на відповідність вимогам ст.ст. 472-473 КПК України та нормам КК України, суд вважає, що угоду слід затвердити.
Так, згідно п.1 ч.3 ст.314 КПК України при прийнятті рішення у підготовчому судовому засіданні суд має право, зокрема, затвердити угоду.
Відповідно до вимог п.2 ст.468 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим про визнання винуватості.
Згідно ч.4 ст.469 КПК України угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена щодо кримінальних проступків, злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам. Укладення угоди про визнання винуватості у кримінальному провадженні щодо уповноваженої особи юридичної особи, яка вчинила кримінальне правопорушення, у зв`язку з яким здійснюється провадження щодо юридичної особи, а також у кримінальному провадженні щодо кримінальних правопорушень, внаслідок яких шкода завдана державним чи суспільним інтересам або правам та інтересам окремих осіб, у яких беруть участь потерпілий або потерпілі, не допускається, крім випадків надання всіма потерпілими письмової згоди прокурору на укладення ними угоди.
Судом встановлено, що ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.369 КК України, тобто надання неправомірної вигоди службовій особі за вчинення службовою особою в інтересах того, хто надає таку вигоду, будь-якої дії з використанням наданої їй влади та службового становища.
Враховуючи норму ст.12 КК України, злочин, передбачений ч. 1 ст. 369 КК України, відносяться до категорії нетяжких злочинів.
Судом з`ясовано, що обвинувачений цілком розуміє права, визначені п.1 ч.4 ст.474 КПК України, наслідки укладення та затвердження даної угоди, передбачені ч.2 ст. 473 КПК України, характер обвинувачення, вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди судом.
Суд переконався, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.
Також судом встановлено, що умови даної угоди відповідають вимогам Кримінального процесуального Кодексу України та Кримінального Кодексу України.
Виходячи з викладеного, суд дійшов висновку про можливість затвердження угоди про визнання винуватості обвинуваченим і призначення обвинуваченому узгодженої сторонами міри покарання.
Керуючись ст.ст. 314, 376, 468-470, 475 КПК України, суд,-
Затвердити угоду про визнання винуватості від 04.01.2023 року, укладену між обвинуваченим ОСОБА_4 , за участю захисника ОСОБА_5 та прокурором Чернівецької спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Західного регіону ОСОБА_3 .
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 369 КК України і призначити йому покарання в розмірі 1000 (однієї тисячі) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 (сімнадцять тисяч) гривень 00 копійок в дохід держави.
На вирок може бути подана апеляція з підстав, передбачених ст.394 КПК України до Чернівецького апеляційного суду протягом 30-ти діб з дня його проголошення.
Суддя: