Житомирський апеляційний суд
Справа №295/2929/23 Головуючий у 1-й інст. ОСОБА_1
Категорія ст.422 КПК України Доповідач ОСОБА_2
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 травня 2023 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Житомирського апеляційного суду в складі:

головуючого судді: ОСОБА_2

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4

з участю

секретаря: ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Житомирі апеляційну скаргу захисника ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Богунського районного суду м. Житомира від 22 квітня 2023 року, якою задоволено клопотання слідчого про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою підозрюваному ОСОБА_7 до 20 червня 2023 року з визначенням розміру застави,

ВСТАНОВИЛА:

Ухвалою слідчого судді Богунського районного суду м.Житомира від 22 квітня 2023 року задоволено клопотання слідчого про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою підозрюваному ОСОБА_7 до 20 червня 2023 року з визначенням розміру застави 55 000 грн. та покладено на нього відповідні обов`язки, передбачені ст. 194 КПК України.

Слідчий суддя дійшов висновку, що ОСОБА_7 обґрунтовано підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, передбаченого ч.4 ст.185 КК України, а в матеріалах кримінального провадження містяться фактичні дані, які свідчать про наявність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України.

Своє рішення слідчий суддя обґрунтував тим, що 15.03.2023 року ухвалою слідчого судді Богунського районного суду м.Житомира до підозрюваного ОСОБА_7 застосовано запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту до 12 травня 2023 року, який він порушив, вчинивши новий умисний злочин у період дії ухвали.

Тому суд вважає, що застосування до підозрюваного більш м`якого запобіжного заходу є недостатнім для запобігання вказаним ризикам, а також врахував дані про особу підозрюваного.

В апеляційній скарзі захисник просить скасувати ухвалу слідчого судді та постановити нову ухвалу, якою обрати ОСОБА_7 запобіжний захід у вигляді домашнього арешту.

Вважає, що ухвала суду постановлена з порушенням вимог кримінального процесуального закону, а тому підлягає скасуванню.

Стверджує, що слідчий суддя не врахував те, що підозрюваний має зареєстроване місце проживання, жодного наміру переховуватися від органу досудового розслідування не має. Тобто, ризик, передбачений п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України є недоведеним.

Крім того, тяжкість покарання, яке загрожує підозрюваному, не може бути самостійною підставою для висновку, що ОСОБА_7 буде переховуватися від органу досудового розслідування та суду.

Захисник вказує, що жодним чином не підтверджено те, що підозрюваний має намір та буде незаконно впливати на потерпілого та свідків в цьому кримінальному провадженні.

На його переконання, не підтверджено доказами, що підозрюваний у разі застосування до нього більш м`якого запобіжного заходу може вчинити нове кримінальне правопорушення.

При цьому слідчий суддя не взяв до уваги, що підозрюваний є особою із наркотичною залежністю та офіційно приймає участь в програмі замісної підтримувальної терапії.

Тому, застосування до підозрюваного запобіжного заходу у виді тримання під вартою унеможливить подальшу участь особи в цій програмі та поставить під загрозу його здоров`я і навіть життя, оскільки в умовах слідчого ізолятора проведення такої програми не передбачено.

Захисник ОСОБА_8 , підозрюваний ОСОБА_7 , прокурор ОСОБА_9 були належним чином повідомлені про розгляд справи, просили розгляд справи здійснювати без них, а тому колегія суддів вважає за можливе слухати справу у відсутність учасників.

На думку колегії суддів висновки слідчого судді про обґрунтованість підозри повідомленої ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.185 КК України, який відноситься до категорії тяжкого злочину, відповідають фактичним обставинам провадження та в апеляційному порядку не оспорюються.

Відповідно до положень ч. 1 ст. 183 КПК України запобіжний захід у вигляді тримання під вартою є винятковим заходом і він може бути застосованим тоді, коли жоден із більш м`яких запобіжних заходів не може запобігти ризикам, передбачених у ст. 177 КПК України.

Згідно з вимогами ст. 177 КПК України, підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений може здійснити дії, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України.

Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 183 КПК України, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад три роки.

ОСОБА_7 будучи судимим за вчинення корисливих злочинів проти власності, на шлях виправлення не став, належних висновків не зробив та у період запровадженого в Україні воєнного стану, підозрюється у повторному вчиненні корисливого злочину проти власності.

Слідчий суддя врахував, що ОСОБА_7 не працює, неодружений, в нього відсутні міцні соціальні зв`язки, раніше неодноразово судимий, притягувався до кримінальної відповідальності за вчинення корисливого злочину.

Зазнчені обставини в своїй сукупності свідчать про те, що існують ризики, передбачені ст. 177 КПК України, а тому лише запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на переконання апеляційного суду зможе забезпечити його належну процесуальну поведінку та запобігти вказаним вище ризикам.

Також, колегія суддів зважає на те, що ОСОБА_7 обирався запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, однак він порушив його умови, а тому така поведінка підозрюваного у сукупності із тяжкістю можливого покарання, яке йому загрожує, в разі засудження, характеру, обставин злочину, що йому інкримінується вказують на обґрунтованість застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та на недостатність застосування менш суворого запобіжного заходу такого як домашній арешт чи зменшення розміру застави.

Доводи захисника, що підозрюваний є особою із наркотичною залежністю та офіційно приймає участь в програмі замісної підтримувальної терапії не є переконливим аргументом для можливості застосування більш м`якого запобіжного заходу - домашнього арешту, оскільки участь його в програмі замісної підтримувальної терапії не стримали його від протиправної, неконтрольованої поведінки, а тому ці обставини не зможуть гарантувати, що він не продовжить вчиняти злочини.

За таких обставин апеляційний суд вважає обґрунтованими та законними висновки слідчого судді про наявність достатніх підстав, згідно вимог ст. 194 КПК України для застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Істотних порушень кримінального процесуального закону, які б давали підстави для скасування ухвали слідчого судді колегія суддів не знаходить.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 331, 376, 418, 419 КПК України, колегія суддів,

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_6 , який діє в інтересах ОСОБА_7 залишити без задоволення, а ухвалу слідчого судді Богунського районного суду м. Житомира від 22 квітня 2023 року щодо ОСОБА_7 - без змін.

Ухвала набирає законної сили після її проголошення та оскарженню не підлягає.

Судді: