Провадження № 1-кп/643/72/23
Справа № 643/663/23
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02.05.2023 м. Харків

Московський районний суд м. Харкова у складі:

головуючого судді: ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання: ОСОБА_2 ,

прокурора: ОСОБА_3 ,

обвинуваченого: ОСОБА_4 ,

представника потерпілого: ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Харкові обвинувальний акт у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0002433 від 03.08.2022 за обвинуваченням ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Харкова, громадянина України, із середньою освітою, не одруженого, офіційно не працюючого, раніше судимого, останній раз вироком Московського районного суду м. Харкова від 10.03.2020 за ч. 1 ст. 121 КК України до 5 років позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України звільнений від відбування покарання з випробуванням, із встановленням іспитового строку тривалістю 3 роки, з покладенням обов`язків, передбачених ч. 1 ст. 76 КК України, неповнолітніх дітей на утриманні не має, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , фактично мешкає за адресою: АДРЕСА_2 , у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 15 ч. 4 ст.185, ч. 4 ст. 185 КК України,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_4 будучи раніше судимим за скоєння злочину проти життя та здоров`я особи, маючи не зняту і не погашену у встановленому законодавством України порядку судимість, належних висновків для себе не зробив, та в період випробувального терміну вчинив умисний корисливий злочин проти власності за наступних обставин:

02.08.2022 року у період часу з 14:16 год. до 14:17 год., у період дії в Україні воєнного стану, який було введено 24 лютого 2022 року Указом Президента України № 64/2022, строк дії якого було продовжено Указом Президента України від 17 травня 2022 року № 341/2022 на 90 діб, ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , перебуваючи у приміщенні магазину ЄВА, розташованого за адресою: м. Харків, вул. Валентинівська, буд. 21, де свою підприємницьку діяльність здійснює ТОВ РУШ, діючи за раптово виниклим злочинним умислом, спрямованим на таємне викрадення чужого майна, умисно, з корисливих мотивів, з метою незаконного особистого збагачення за рахунок чужого майна, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки, та бажаючи їх настання, вважаючи, що за його діями ніхто не спостерігає, непомітно для оточуючих, взяв зі стелажу для парфумів туалетну воду Jeanne Arthes sultan Black, об`ємом 100 мл у заводській упаковці без пошкоджень, вартістю 437 грн. 00 коп., яку сховав під вдягнену на ньому кофту спереду. Після чого, ОСОБА_4 , утримуючи при собі викрадене майно, на загальну суму згідно висновку експерта, 437 грн. 00 коп., направився до виходу з приміщення магазину «ЄВА», та пройшов касову зону не сплативши за вищевказаний товар, таким чином виконав усі дії, які вважав необхідними для доведення свого злочинного умислу до кінця. Однак довести свій злочинний намір до кінця та обернути викрадене майно на свою користь ОСОБА_4 не зміг з причин, що не залежали від його волі, оскільки його дії були помічені та припинені працівниками магазину. Таким чином ОСОБА_4 намагався спричинити матеріальну шкоду ТОВ РУШ на суму 437 грн., 00 коп.

Своїми умисними протиправними діями ОСОБА_4 , вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 15 ч. 4 ст. 185 КК України тобто закінчений замах на таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинений в умовах воєнного стану.

Крім того, 20.11.2022 року приблизно о 18:00 год, точного часу в ході досудового розслідування не встановлено, у період дії в Україні воєнного стану, який було введено 24 лютого 2022 року Указом Президента України № 64/2022, строк дії якого було продовжено Указом Президента України від 07 листопада 2022 року № 757/2022 з 18 листопада 2022 року строком на 90 діб, ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, знаходився у приміщенні квартири АДРЕСА_3 , куди був запрошений у гості ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , де помітив мобільний телефон Nokia 3.1 Plus, 3/32 Gb, темно-синього кольору, IMEI1: НОМЕР_1 , IMEI2: НОМЕР_2 , який знаходився у приміщенні кімнати на тумбі та належить ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , після чого у нього виник злочинний умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна, а саме мобільного телефону Nokia 3.1 Plus, 3/32 Gb, темно-синього кольору, IMEI1: НОМЕР_1 , IMEI2: НОМЕР_2 .

Реалізуючи свій злочинний прямий умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна, діючи повторно, з корисливого мотиву, з метою особистого збагачення в умовах воєнного стану, усвідомлюючи проведення бойових дій на території м. Харкова, впевнившись, що за його діями ніхто не спостерігає, шляхом вільного доступу, таємно викрав мобільний телефон Nokia 3.1 Plus, 3/32 Gb, темно-синього кольору, IMEI1: НОМЕР_1 , IMEI2: НОМЕР_2 , належний потерпілому ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Після чого ОСОБА_4 разом із викраденим майном залишив місце вчинення злочину, привласнивши його та розпорядився ним у подальшому на власний розсуд.

У результаті вчиненого протиправного діяння ОСОБА_4 завдав потерпілій стороні ОСОБА_6 матеріальної шкоди на загальну суму 1 259 грн. 00 коп.

Своїми умисними протиправними діями ОСОБА_4 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 4 ст. 185 КК України, тобто таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно, в умовах воєнного стану.

У ході судового розгляду кримінального провадження обвинувачений свою вину у вчиненні вказаних вище кримінальних правопорушень визнав у повному обсязі, щиро розкаявся. Не заперечував фактичні обставини справи, викладені вище, вартість та розмір викраденого майна. Зазначив, що в обвинувальному акті правильно зазначені час, спосіб, місце та інші обставини вчинення ним кримінальних правопорушень. Також обвинувачений вказав, що по закінченню досудового розслідування у повному обсязі ознайомлений з матеріалами кримінального провадження і не заперечує докази, зібрані в ході досудового розслідування. Крім того обвинувачений пояснив, що показання надає добровільно.

Враховуючи визнання обвинуваченим своєї вини, неоспорення ним фактичних обставин справи, суд за згодою обвинуваченого та інших учасників кримінального провадження, які вважають підтвердженими наявними в матеріалах кримінального провадження доказами фактичні обставини скоєного: дату, час, місце спосіб і інші обставини скоєння обвинуваченим кримінальних правопорушень, а також форму вини і спрямованість умислу; мотив кримінальних правопорушень, його наслідки; обставини, які впливають на ступінь і характер відповідальності обвинуваченого; інші обставини, які характеризують особу обвинуваченого, визнає їх доказаними в судовому засіданні і вважає за можливе не досліджувати докази стосовно цих фактичних обставин кримінального провадження, відповідно до положень ч. 3 ст. 349 КПК України обмежившись допитом обвинуваченого та вивченням даних, які характеризують його особу. Наслідки розгляду кримінального провадження в порядку, передбаченому ч. 3 ст. 349 КПК України, учасникам судового провадження роз`яснено.

Перед встановленням такого порядку дослідження доказів, судом було з`ясовано, що сторони кримінального провадження правильно розуміють зміст цих обставин, а процесуальні наслідки встановлення такого порядку дослідження доказів, в частині обмеження права апеляційного оскарження вказаних обставин, їм роз`яснені та зрозумілі. У суду не виникло сумнівів у добровільності позицій сторін.

Зазначене повністю узгоджується з вимогами п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, розділу ІІІ Рекомендації № 6 R (87) 18 Комітету міністрів Ради Європи «Відносно спрощеного кримінального правосуддя» та практики Європейського Суду з прав людини щодо їх застосування, згідно яким суд повинен забезпечити належну реалізацію права на справедливий суд під час розгляду кримінальних проваджень шляхом спрощеного і скороченого розгляду.

Таким чином, суд, допитавши обвинуваченого та дослідивши матеріали кримінального провадження, що характеризують особу обвинуваченого, дійшов висновку, що винуватість ОСОБА_7 у вчиненні інкримінованих йому кримінальних правопорушень при обставинах, викладених в обвинувальному акті, доведена повністю.

Показання обвинуваченого є послідовними, логічними і не викликають у суду сумніву щодо правильності розуміння обвинуваченим змісту обставин кримінальних правопорушень, добровільності та істинності його позиції.

Обставиною, що пом`якшує покарання обвинуваченого, відповідно до ст. 66 КК України, суд визнає щире каяття.

Обставиною, що обтяжує покарання обвинуваченого, відповідно до ст. 67 КК України, є вчинення кримінального правопорушення особою, що перебуває у стані алкогольного сп`яніння.

Вирішуючи питання про призначення обвинуваченому покарання за вчинені кримінальні правопорушення, суд враховує наступне.

Відповідно до вимог статей 50, 65 КК України особі яка вчинила злочин, має бути призначено покарання, необхідне й достатнє для виправлення та попередження вчинення нових злочинів. Це покарання має відповідати принципам справедливості, співмірності й індивідуалізації. Для вибору такого покарання суд повинен урахувати ступінь тяжкості кримінального правопорушення, конкретні обставини його вчинення, форму вини, наслідки цього діяння, дані про особу винного, обставини, що впливають на покарання, ставлення винної особи до своїх дій, інші обставини справи, які впливають на забезпечення відповідності покарання характеру й тяжкості вчиненого кримінального правопорушення та наділяють суд правом вибору щодо розміру призначеного покарання, завданням якого є виправлення та попередження нових злочинів. Ця функція за своєю правовою природою є дискреційною, оскільки потребує врахування та оцінки вищезазначених обставин, що впливають на покарання, а її реалізація становить правозастосовну інтелектуально-вольову діяльність суду, в рамках якої і приймається рішення про можливість виправлення засудженого.

Дискреційні повноваження суду визнаються і Європейським судом з прав людини, який у своїх рішеннях (справа «Довженко проти України») зазначає лише про необхідність визначення законності, обсягу, способів і меж застосування свободи оцінювання представниками судових органів, виходячи із відповідності таких повноважень суду принципу верховенства права. Це забезпечується, зокрема, відповідним обґрунтуванням обраного рішення в процесуальному документі суду тощо.

Поняття судової дискреції (судового розсуду) у кримінальному судочинстві охоплює повноваження суду (права та обов`язки), надані йому державою, обирати між альтернативами, кожна з яких є законною, інтелектуально-вольову владну діяльність суду з вирішення у визначених законом випадках спірних правових питань, виходячи із цілей та принципів права, загальних засад судочинства, конкретних обставин справи, даних про особу винного, справедливості й достатності обраного покарання для досягнення його цілей, визначених у статті 50 КК України.

Призначаючи обвинуваченому ОСОБА_4 покарання суд враховує тяжкість вчинених ним кримінальних правопорушень, наявність обставини, що пом`якшує покарання (щире каяття), та наявність обтяжуючої обставини (вчинення кримінального правопорушення особою, що перебуває у стані алкогольного сп`яніння).

Надаючи оцінку особі обвинуваченого суд також зазначає, що він не працює, суспільно-корисною працею не займається, не одружений, неповнолітніх дітей на утриманні не має, на обліку у лікаря-психіатра та лікаря-нарколога не перебуває, раніше судимий, останній раз вироком Московського районного суду м. Харкова від 10.03.2020 за ч. 1 ст. 121 КК України до 5 років позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України звільнений від відбування покарання з випробуванням, із встановленням іспитового строку тривалістю 3 роки, з покладенням обов`язків, передбачених ч. 1 ст. 76 КК України

Враховуючи вищевикладене, суд вважає за необхідне призначити обвинуваченому покарання у вигляді позбавлення волі в межах санкції, визначеної ч. 4 ст. 185 КК України із застосуванням положень ст. 70 КК України.

При цьому, враховуючи положення ст. 71 КК України суд остаточно призначає обвинуваченому покарання у вигляді позбавлення волі на певний строк за сукупністю вироків шляхом часткового приєднання невідбутного покарання за попереднім вироком Московського районного суду м. Харкова від 10.03.2020.

На переконання суду, призначена міра покарання надасть можливість обвинуваченому сформувати у своїй свідомості уявлення про неминучість настання відповідальності за можливі вчинені ним протиправні діяння у майбутньому, що буде в свою чергу достатньою превентивною мірою. Саме таке покарання є справедливим і достатнім для виправлення обвинуваченого, попередження вчинення ним кримінальних правопорушень та відповідатиме його меті, гуманності, справедливості і не потягне за собою порушення засад виваженості, що включає наявність розумного балансу між охоронюваними інтересами суспільства та правами особи, яка притягається до кримінальної відповідальності.

Обраний ухвалою слідчого судді Московського районного суду м. Харкова від 27.12.2022 відносно ОСОБА_4 запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту сплив. Прокурором клопотання про обрання/продовження обвинуваченому запобіжного заходу під час судового провадження не заявлялось. Враховуючи наведене, а також засади змагальності та диспозитивності кримінального провадження (ст. ст. 22, 26 КПК України), суд не вбачає підстав за власною ініціативою вирішувати питання про обрання обвинуваченому запобіжного заходу до набрання вироком законної сили.

Долю речових доказів суд вирішує відповідно до ст. 100 КПК України.

Процесуальні витрати у даному кримінальному провадженні відсутні.

Згідно з ч. 15 ст. 615 КПК України в умовах дії воєнного стану після складання та підписання повного тексту вироку суд має право обмежитися проголошенням його резолютивної частини з обов`язковим врученням учасникам судового провадження повного тексту вироку в день його проголошення.

Керуючись ст. ст. 349, 368, 374 КПК України, суд,-

УХВАЛИВ:

ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15 ч. 4 ст. 185 КК України та призначити йому покарання у вигляді позбавлення волі на строк 5 (п`ять) років.

ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України та призначити йому покарання у вигляді позбавлення волі на строк 5 (п`ять) років 6 (шість) місяців.

Відповідно до ч. 1 ст. 70 КК України за сукупністю кримінальних правопорушень, шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим, призначити ОСОБА_4 покарання у виді позбавлення волі на строк 5 (п`ять) років 6 (шість) місяців.

На підставі ст. 71 КК України приєднати частково до призначеного покарання частину невідбутого покарання за вироком Московського районного суду м. Харкова від 10.03.2020, та призначити ОСОБА_4 остаточне покарання у вигляді 6 (шість) років позбавлення волі.

Строк відбування покарання ОСОБА_4 обчислювати з моменту його фактичного затримання у порядку виконання вироку.

Запобіжний захід відносно ОСОБА_4 до набрання вироком законної сили не обирається.

Речові докази:

- туалетну воду «Jeanne Arthes sultan blak», 100 мл, у заводській упаковці без пошкоджень, штрих-код 759, яка передана на відповідальне зберігання ОСОБА_8 - після набрання вироком законної сили вважати такою, що повернута потерпілому;

- мобільний телефон Nokia 3.1 Plus, 3/32Gb, темно-синього кольору, ІМЕІ1: НОМЕР_1 , ІМЕІ2: НОМЕР_2 , який переданий на відповідальне зберігання ОСОБА_6 після набрання вироком законної сили вважати повернутим потерпілому.

Процесуальні витрати відсутні.

Вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку до Харківського апеляційного суду через Московський районний суд м. Харкова шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня проголошення вироку.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції. Якщо строк апеляційного оскарження буде поновлено, вважається, що вирок не набрав законної сили.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Суддя ОСОБА_1