Провадження № 1-кп/643/225/23
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07.08.2023 м. Харків

Московський районний суд м. Харкова у складі:

головуючого судді: ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання: ОСОБА_2 ,

прокурора: ОСОБА_3 ,

обвинуваченого: ОСОБА_4 ,

захисника: ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Харкові обвинувальний акт у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000175 від 07.04.2021 за обвинуваченням ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 369-2 КК України,-

ВСТАНОВИВ:

У провадженні Московського районного суду м. Харкова перебуває кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000175 від 07.04.2021 за обвинуваченням ОСОБА_4 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 369-2 КК України.

У судовому засіданні 07.08.2023 року захисником ОСОБА_5 заявлено клопотання про повернення застави, мотивоване тим, що ухвалою слідчого судді Ленінського районного суду м. Харкова від 26.05.2021 до ОСОБА_4 застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в умовах Державної установи «Харківський слідчий ізолятор» строком на 60 днів, тобто до 22 липня 2021 року; визначено суму застави у розмірі 50 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що дорівнює 113 500 грн. 00 коп., які необхідно внести на відповідний рахунок до сплину терміну тримання під вартою; у разі внесення застави на ОСОБА_4 покладено обов`язки відповідно до ч. 5 ст. 194 КПК України. Ухвалою слідчого судді Ленінського районного суду м. Харкова від 21.07.2021 продовжено строк виконання обов`язків, покладених на ОСОБА_4 ухвалою слідчого судді Ленінського районного суду м. Харкова від 26.05.2021 до 21.09.2021 року. Ухвалою слідчого судді Ленінського районного суду м. Харкова від 21.09.2021 продовжено строк виконання обов`язків, покладених на ОСОБА_4 ухвалою слідчого судді Ленінського районного суду м. Харкова від 26.05.2021 до 20.11.2021 року. Таким чином, строк дії обраного відносно обвинуваченого ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді застави закінчився 20.11.2021 року і продовжений не був. За час дії запобіжного заходу питання про звернення застави в дохід держави не вирішувалось, цивільного позову у даному кримінальному провадженні не заявлено і матеріальної шкоди не завдано, а тому в силу приписів ч. 11 ст. 182 КПК України внесена обвинуваченим застава підлягає поверненню.

Обвинувачений ОСОБА_4 у судовому засіданні підтримав вищевказане клопотання захисника та просив суд задовольнити його.

Прокурор у судовому засіданні проти задоволення заявленого захисником клопотання категорично заперечив, оскільки наведені захисником обставини не є підставою для повернення застави.

Також у судовому засіданні 07.08.2023 року захисником ОСОБА_5 заявлено клопотання про скасування накладеного ухвалою слідчого судді Ленінського районного суду м. Харкова від 24.05.2021 арешту на грошові кошти, вилучені в ході обшуку за місцем мешкання обвинуваченого, а саме на грошові кошти в сумі 19 200, 00 грн.: купюрами 200 гривень - 56 штук, номіналом 500 гривень - 16 штук, а також одна купюра номіналом 100 євро. Обґрунтовуючи заявлене клопотання захисник посилається на те, що вказані грошові кошти не мають жодного відношення до кримінального провадження, цивільного позову у даному кримінальному провадженні не заявлено, матеріальної шкоди не завдано, а тому відсутні будь-які підстави для подальшого арешту вказаних грошових коштів. Також захисник зазначив, що вилучені в ході обшуку за місцем мешкання обвинуваченого грошові кошти є спільною сумісною власністю обвинуваченого і його дружини, у зв`язку з чим накладення на них арешту є безпідставним.

Обвинувачений ОСОБА_4 у судовому засіданні підтримав вищевказане клопотання захисника та просив суд задовольнити його.

Прокурор у судовому засіданні заперечив проти задоволення заявленого захисником клопотання, оскільки грошові кошти, на які було накладено арешт, можуть бути звернуті в якості відшкодування витрат на проведення експертиз, які були проведені у даному кримінальному провадженні.

Заслухавши думку присутніх у судовому засіданні учасників кримінального провадження та дослідивши матеріали справи, суд зазначає наступне.

Ухвалою слідчого судді Ленінського районного суду м. Харкова від 26.05.2021 до ОСОБА_4 застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в умовах Державної установи «Харківський слідчий ізолятор» строком на 60 днів, тобто до 22 липня 2021 року; визначено суму застави у розмірі 50 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що дорівнює 113 500 грн. 00 коп., які необхідно внести на відповідний рахунок до сплину терміну тримання під вартою; у разі внесення застави на ОСОБА_4 покладено обов`язки відповідно до ч. 5 ст. 194 КПК України.

Ухвалою слідчого судді Ленінського районного суду м. Харкова від 21.07.2021 продовжено строк виконання обов`язків, покладених на ОСОБА_4 ухвалою слідчого судді Ленінського районного суду м. Харкова від 26.05.2021 до 21.09.2021 року.

Ухвалою слідчого судді Ленінського районного суду м. Харкова від 21.09.2021 продовжено строк виконання обов`язків, покладених на ОСОБА_4 ухвалою слідчого судді Ленінського районного суду м. Харкова від 26.05.2021 до 20.11.2021 року.

Відповідно до вимог ст. 182 КПК України з моменту обрання запобіжного заходу у вигляді застави щодо особи, яка не тримається під вартою, в тому числі до фактичного внесення коштів на відповідний рахунок, а також з моменту звільнення підозрюваного, обвинуваченого з-під варти внаслідок внесення застави, визначеної слідчим суддею, судом в ухвалі про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, підозрюваний, обвинувачений, заставодавець зобов`язані виконувати покладені на них обов`язки, пов`язані із застосуванням запобіжного заходу у вигляді застави.

У частині 7 ст. 194 КПК України визначено, що обов`язки, передбачені частиною п`ятою цієї статті, можуть бути покладені на підозрюваного на строк не більше двох місяців. І в разі необхідності цей строк може бути продовжений за клопотанням прокурора в порядку, передбаченому статтею 199 цього Кодексу. Після закінчення строку, в тому числі продовженого, на який на підозрюваного були покладені відповідні обов`язки, ухвала про застосування запобіжного заходу в цій частині припиняє свою дію і обов`язки скасовуються.

Правилами ч. 11 ст. 182 КПК України встановлено підстави і умови повернення застави. Вона повертається заставодавцю після припинення дії цього запобіжного заходу, якщо не була звернена в дохід держави.

Аналіз положень ст. ст. 182, 194, 196, 197, 199, 181, 203 КПК України в їх системному взаємозв`язку дає підстави для висновку, що лише запобіжні заходи у вигляді тримання під вартою і домашнього арешту, а також перелічені у ч. 5 ст. 194 КПК України обмеження, діють певний, визначений ухвалою слідчого судді (суду) строк, а інші запобіжні заходи, в тому числі застава, обмеженого строку дії не мають і діють до їх скасування, зміни, ухвалення виправдувального вироку чи закриття кримінального провадження.

Тобто, положеннями КПК України не визначено конкретного строку дії запобіжного заходу у виді застави.

Згідно зі ст. 203 КПК України ухвала про застосування запобіжного заходу припиняє свою дію після закінчення строку дії ухвали про обрання запобіжного заходу, ухвалення виправдувального вироку чи закриття кримінального провадження в порядку, передбаченому цим Кодексом.

За таких обставин, закінчення строку дії обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України, що були покладені на підозрюваного відповідною ухвалою слідчого судді, не припиняє сам запобіжний захід у вигляді застави та не є законною підставою для повернення суми застави заставодавцю.

Відтак, суд не приймає до уваги посилання захисника обвинуваченого на те, що строк дії обов`язків, покладених на ОСОБА_4 ухвалою слідчого судді про застосування запобіжного заходу закінчився, а тому внесена застава підлягає поверненню, оскільки згаданою ухвалою слідчого судді визначено строк дії саме покладених на підозрюваного обов`язків, а не строк дії застави.

Разом з цим суд зазначає, що запобіжні заходи, у тому числі застава, застосовуються для забезпечення виконання підозрюваним обов`язків: як тих, що визначені ухвалою слідчого судді відповідно до ч. 5 ст. 194 КПК України, так і тих, що передбачені безпосередньо пунктами 1, 3, 4 ч. 7 ст. 42 КПК України.

Визначені у ч. 5 ст. 194 КПК України обов`язки можуть бути застосовані додатково до обраного щодо підозрюваного запобіжного заходу, який не пов`язаний із триманням під вартою. Обов`язки підозрюваного, передбачені в ч. 7 ст. 42 КПК України, покладаються на нього процесуальним законом і діють з часу набуття особою статусу підозрюваного, незалежно від застосування запобіжного заходу.

Таким чином, застава згідно ст. 182 КПК України застосовується з метою забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим обов`язків, - проте не лише визначених у ст. 194 КПК України і покладених на нього ухвалою слідчого судді або суду, а і тих, які перелічені у ч. 7 ст. 42 КПК України.

Враховуючи вищевикладене, а також приймаючи до уваги те, що розгляд кримінального провадження щодо ОСОБА_4 на даний час не завершено, відомості щодо зміни чи скасування обраного ОСОБА_4 запобіжного заходу в матеріалах справи відсутні, такий вид запобіжного заходу як застава не обмежується строком та був застосований до ОСОБА_4 з метою забезпечення виконання ним покладених на нього обов`язків, суд дійшов висновку, що клопотання захисника ОСОБА_5 про повернення застави задоволенню не підлягає.

Що стосується клопотання сторони захисту про скасування арешту майна, суд зазначає наступне.

Ухвалою слідчого судді Ленінського районного суду м. Харкова від 28.05.2021було накладено арешт на тимчасово вилучене 24.05.2021 року в ході обшуку за місцем мешкання ОСОБА_4 майно, зокрема на грошові кошти в сумі 19 200, 00 грн.: купюрами 200 гривень - 56 штук, номіналом 500 гривень - 16 штук, а також одна купюра номіналом 100 євро.

Накладаючи арешт на вилучені у ОСОБА_4 грошові кошти слідчий суддя керуючись ст. ст. 167, 170, 171 КПК України виходив з того, що виникла необхідність накладення арешту на це майно, яке зберегло на собі сліди злочину та визнано речовим доказом, та для запобігання його втрати або настання інших наслідків, які можуть перешкодити здійсненню досудового розслідування.

Положеннями ч. 1 ст. 174 КПК України передбачено, що підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом. Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Наразі розгляд кримінального провадження судом не завершено, жодні докази не досліджені, внаслідок чого суд наразі позбавлений можливості дійти беззаперечного висновку, що в подальшому застосуванні арешту на майно відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано, а доводи сторони захисту про те, що вилучені у обвинуваченого під час обшуку грошові кошти є спільною сумісною власністю подружжя у даному конкретному випадку не є підставою для скасування арешту на грошові кошти.

За таких обставин, заявлене захисником ОСОБА_5 клопотання про скасування арешту майна наразі є передчасним та не підлягає задоволенню.

При цьому, суд вважає безпідставними доводи прокурора в частині того, що грошові кошти, на які було накладено арешт, можуть бути звернуті в якості відшкодування витрат на проведення експертиз, які були проведені у даному кримінальному провадженні, оскільки положеннями ст. 170 КПК України не передбачено можливості накладення арешту на майно з метою забезпечення відшкодування процесуальних витрат у кримінальному провадженні.

Керуючись ст. ст. 174, 182, 372 КПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

1. Відмовити у задоволенні клопотання захисника ОСОБА_5 про повернення застави.

2. Відмовити у задоволенні клопотання захисника ОСОБА_5 про скасування арешту майна.

3. Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення і окремому оскарженню не підлягає. Заперечення проти ухвали можуть бути включені до апеляційної скарги на судове рішення, передбачене ч. 1 ст. 392 КПК України.

Суддя ОСОБА_1