КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 травня 2023 року Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду у складі:

головуючого - судді ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

за участю секретаря ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Києві кримінальне провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_5 на ухвалу слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 16 грудня 2021 року про відмову у задоволенні скарги ОСОБА_5 на бездіяльність уповноважених осіб Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Києві, яка полягає у невнесені відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань,

за участю ОСОБА_5 ,

в с т а н о в и в:

Ухвалою слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 16 грудня 2021 року відмовлено у задоволенні скарги ОСОБА_5 на бездіяльність уповноважених осіб Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Києві, яка полягає у невнесені відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань.

Рішення слідчого судді мотивовано тим, що аналізуючи зміст заяви ОСОБА_5 в розумінні ст. ст. 2, 11 КПК України, заява не містить даних про вчинення діяння, яке містить ознаки злочину та є суспільно небезпечним, а відтак, в уповноважених осіб Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Києві, не виникло обов`язку внести відомості до ЄРДР.

В апеляційній скарзі ОСОБА_5 просить визнати поважною причину пропуску строку на подання апеляційної скарги і поновити строк на подання апеляційної скарги, скасувати ухвалу слідчого судді Печерського районного суду міста Києва від 16 грудня 2021 року і винести нову ухвалу, якою повністю задовольнити скаргу ОСОБА_5 ; визнати незаконним рішення слідчого ТУ ДБР розташованого у м. Києві ОСОБА_6 , яке оформлене листом №910зкп/11-03-1137/21 від 02.08.2021 року та зобов`язати уповноважену особу ТУ ДБР розташованого у місті Києві внести відомості до ЄРДР про кримінальне правопорушення за заявою ОСОБА_5 від 23 червня 2021 року та розпочати досудове розслідування.

В обґрунтування свого клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження ухвали ОСОБА_5 зазначає, що зміст рішення не розміщено на сайті судових рішень. Дата виготовлення повного змісту рішення не вказана. Скаржник в судовому засідання не був присутнім не за своєї вини, провадження за скаргою відбувалось під час епідемії корона-вірусу, воєнного стану, коли неодноразово припинявся рух приміського і міського транспорту, припинялась робота судів. Фактично і реально скаржник зміг отримати повний зміст належним чином засвідченої копії ухвали суду від 16 грудня 2021 року у справі тільки 19 серпня 2022 року.

В обґрунтування доводів апеляційної скарги ОСОБА_5 зазначає, що не погоджується з ухвалою слідчого судді з тих обставин, що в заяві до ДБР України від 23 червня 2021 року були достатньо повно викладені обставини події злочинів та вказано на конкретних фігурантів - посадових осіб, які причетні до фальсифікації процесуальних документів у кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР за № 0000384 від 07 лютого 2020 року. Відносно кожної із вказаних у заяві посадових осіб, позначений склад злочину, наявність (відсутність) ознак якого можливо встановити, за умов внесення до ЄРДР відомостей про кримінальне правопорушення. Не виконавши вимоги ч. 1-3 ст. 214 КПК України, робити висновки про відсутність події злочину є передчасним явищем.

Суд при розгляді скарги, вочевидь, не витребував від ДБР і не дослідив додані до заяви копії документів. Тож слідчий суддя продублював незаконне рішення слідчого ДБР оформлене листами-відповідями за правилами Закону України «Про звернення громадян».

Заслухавши доповідь судді, пояснення ОСОБА_5 , який підтримав апеляційну скаргу, перевіривши матеріали провадження та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення, виходячи з таких підстав.

Що стосується доводів апелянта про поновлення строку на апеляційне оскарження ухвали слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 16 грудня 2021 року, колегія суддів вважає, що воно підлягає до задоволення, оскільки скаржник в судовому засіданні присутнім не був, копію ухвали отримав після закінчення строку на апеляційне оскарження.

Що стосується доводів апелянта про необґрунтованість ухвали слідчого судді, то вони, на думку колегії суддів, є безпідставними.

Як убачається з матеріалів провадження, 23 червня 2021 року ОСОБА_5 звернувся до Державного бюро розслідувань із заявою про вчинення слідчими Броварського МВ НП в Київській області та прокурорами Броварської окружної прокуратури Київської області, що здійснюють процесуальне керівництво у кримінальному провадженні №0000384 від 07 лютого 2020 року незаконних дій, які можуть мати ознаки злочинів, передбачених ч. 2 ст. 366, ч. 2 ст. 367, ч. 2 ст. 372, ч. 2 ст. 384 КК України.

02 вересня 2021 року ОСОБА_5 подав до суду скаргу на бездіяльність уповноваженої особи другого слідчого відділу ДБР, у якій просив, серед іншого, зобов`язати уповноважену особу другого слідчого відділу ДБР внести до Єдиного реєстру досудових розслідувань відомості про вчинення кримінального правопорушення за заявою ОСОБА_5 від 23 червня 2021 року за ознаками ч. 2 ст. 366, ч. 2 ст. 367, ч. 2 ст. 372, ч. 2 ст. 384 КК України.

Відмовляючи у задоволенні скарги ОСОБА_5 , слідчий суддя виходив з того, що його заява в розумінні ст. ст. 2, 11 КПК України не містить об`єктивних даних, які б містили ознаки злочинів.

Такий висновок, викладений в ухвалі слідчого судді, відповідає фактичним обставинам провадження, оскільки у своїй заяві ОСОБА_5 , посилаючись на зловживання слідчими та прокурорами службовим становищем, фактично висловлює заперечення щодо процесуальних рішень, ухвалених у кримінальному провадженні щодо ОСОБА_5 , а також інших процесуальних дій, вчинених слідчими і прокурорами у цьому провадженні.

Згідно з ч. 1 ст. 214 КПК України, слідчий, дізнавач, прокурор невідкладно, але не пізніше 24 годин після подання заяви, повідомлення про вчинене кримінальне правопорушення або після самостійного виявлення ним з будь-якого джерела обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, зобов`язаний внести відповідні відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань, розпочати розслідування та через 24 години з моменту внесення таких відомостей надати заявнику витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань.

Відповідно до ч. 5 ст. 214 КПК України до Єдиного реєстру досудових розслідувань, серед іншого, вносяться відомості про короткий виклад обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, наведених потерпілим, заявником чи виявлених з іншого джерела.

Положення ст. 214 КПК України перебувають у взаємозв`язку з ч. 1 ст. 2 КК України, згідно з якою підставою кримінальної відповідальності є вчинення особою суспільно небезпечного діяння, яке містить склад злочину, передбаченого цим Кодексом, і саме тому відомості, які вказують на ознаки складу злочину, кримінального правопорушення, мають бути критерієм внесення до Єдиного реєстру досудових розслідувань.

На підставі п. 2 Розділу ІІ Положення про ЄРДР, порядок його формування та ведення, затвердженого наказом Генерального прокурора України № 298 від 30.06.2020, відомості про кримінальне правопорушення, викладені у заяві, повідомленні чи виявлені з іншого джерела, повинні відповідати вимогам пункту 4 частини п`ятої статті 214 КПК України, зокрема, мати короткий виклад обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення.

Вищезазначені положення закону дають підстави для висновку, що реєстрації в ЄРДР підлягають не будь-які заяви чи повідомлення, а лише ті, які містять достатні відомості про кримінальне правопорушення та можуть об`єктивно свідчити про вчинення особою такого кримінального правопорушення. Якщо ж зі змісту заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення є очевидним, що обставини, викладені в ньому, не свідчать про те, що існує ймовірність вчинення будь-якого кримінального правопорушення і ці обставини для отримання зазначеного вище висновку не потребують перевірки засобами кримінального процесу, то такі повідомлення не мають вноситися до ЄРДР і це слугує гарантією для кожної особи від необґрунтованого обвинувачення та процесуального примусу.

Отже, критерієм, що дає змогу вважати заяву про злочин такою, що підлягає внесенню до ЄРДР, є наявність в ній об`єктивних даних, які дійсно свідчать про вчинення кримінального правопорушення. Такими даними є фактичне існування доказів, що підтверджують реальність конкретної події злочину (час, місце, спосіб та інші обставини вчинення злочину). Якщо у заявах чи повідомленнях таких даних немає, то вони не можуть вважатися такими, які мають бути обов`язково внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань.

Таким чином, закон передбачає необхідність попереднього вивчення слідчим, прокурором, слідчим суддею (у разі оскарження заявником бездіяльності уповноваженої особи щодо невнесення відомостей до ЄРДР) змісту заяви, повідомлення про вчинене кримінальне правопорушення на предмет викладення в ньому інформації саме про кримінальне правопорушення.

Отже, як вірно зазначив в ухвалі слідчий суддя, заява ОСОБА_5 не містить даних про вчинення діяння, яке містить ознаки злочинів та є суспільно небезпечним, позаяк, згідно з ч. 1 ст. 2 КК України, підставою кримінальної відповідальності є вчинення особою суспільно-небезпечного діяння, яке містить склад злочину, передбаченого Кримінальним кодексом України.

Окрім того, хоч кримінальний процесуальний закон і не вимагає від заявника зазначення в заяві усіх складових злочину, разом з тим, відомості не по будь-якій заяві про вчинене кримінальне правопорушення тягнуть за собою процесуальні наслідки у виді внесення відомостей до ЄРДР уповноваженою на те особою, тобто не будь-яка заява про вчинене кримінальне правопорушення, виключно з огляду на її назву, набуває статусу цього документа і її подання до ДБР не тягне за собою процесуальні наслідки у виді внесення відомостей до ЄРДР.

Посилання апелянта на те, що слідчий суддя при розгляді скарги не витребував від ДБР і не дослідив додані до заяви ОСОБА_5 копії документів, не можуть бути взятими до уваги, оскільки для оцінки наявності підстав щодо внесення чи невнесення відомостей до ЄРДР достатньо оцінити обставини чи дані, викладені у заяві (повідомленні) про вчинення злочину.

Отже, колегія суддів, вважаючи ухвалу слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 16 грудня 2021 року про відмову у задоволенні скарги ОСОБА_5 на бездіяльність уповноважених осіб Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Києві, яка полягає у невнесені відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань законною, обґрунтованою та вмотивованою, не вбачає підстав для скасування цього судового рішення.

Враховуючи викладене, керуючись ст. 422 КПК України, колегія суддів, -

у х в а л и л а :

Поновити ОСОБА_5 строк на апеляційне оскарження ухвали слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 16 грудня 2021 року.

Ухвалу Печерського районного суду м. Києва від 16 грудня 2021 року про відмову у задоволенні скарги ОСОБА_5 на бездіяльність уповноважених осіб Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Києві, яка полягає у не внесені відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань, залишити без змін, а апеляційну скаргу ОСОБА_5 - без задоволення.

Ухвала суду апеляційної інстанції оскарженню не підлягає.

С у д д і :

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3

Справа №757/48452/21-к

Провадження №11-сс/824/512/2023

Головуючий у першій інстанції ОСОБА_7

Доповідач ОСОБА_1