Справа №766/2606/23
н/п 1-кс/766/1045/23
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31.07.2023 року cлідчий суддя Херсонського міського суду Херсонської області ОСОБА_1 , при секретарі судових засідань ОСОБА_2 , за участю прокурора ОСОБА_3 , підозрюваного ОСОБА_4 , адвоката ОСОБА_5 , розглянувши у судовому засіданні клопотання старшого слідчого СВ відділу поліції №2 Херсонського районного управління поліції ГУНП в Херсонській області капітан поліції ОСОБА_6 у матеріалах досудового розслідування, внесених до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0001115 від 29.07.2023 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України, про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1

ВСТАНОВИВ:

Слідчий звернувся до суду із даним поданням. В якому просить застосувати запобіжний захід у вигляді тримання під вартою до підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 строком на 60 днів в межах строку досудового розслідування, та згідно з п.1 ч. 4 ст. 183 КПК України, розмір застави не визначати.

ОСОБА_4 , підозрюється в тому, що він 28.07.2023 близько 23 години, перебуваючи в приміщенні квартири розташованої за адресою: АДРЕСА_1 , разом з ОСОБА_7 та потерпілим ОСОБА_8 , усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи суспільно-небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, переслідуючи прямий умисел, направлений на нанесення тілесних ушкоджень, з метою противоправного спричинення тілесних ушкоджень іншій людині, під час раптового конфлікту, що виник між ним, ОСОБА_7 і потерпілим ОСОБА_8 , умисно наніс останньому два удари кулаками обох рук по обличчю та голові та один удар кулаком в область тулубу, в цей час ОСОБА_7 також умисно наніс ОСОБА_8 десять ударів кулаками обох рук по обличчю та голові та два удари коліном в область тулубу. В результаті чого ОСОБА_7 та ОСОБА_4 заподіяли потерпілому ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 тілесні ушкодження у вигляді забоїв головного мозку, закритої внутрішньочерепної травми, від яких останній помер 29.07.2023 близько 14:50 години. Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри (обвинувачення) у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

Як вбачається з матеріалів кримінального провадження ОСОБА_4 , підозрюється у вчинені тяжкого кримінального правопорушення проти життя та здоров`я людини, за вчинення якого передбачено покарання у вигляді позбавлення волі від 7 до 10 років, а також зважаючи на те, що після вчинення кримінального правопорушення покинув місце злочину, що дає обґрунтовані підстави стверджувати про наявність ризику, передбаченого п. 1 ч.1 ст.177 КПК України, а саме того, що обвинувачений може переховуватися від суду з огляду на те, що у разі доведення його вини у вчиненні вказаного кримінального правопорушення йому загрожує покарання у вигляді позбавлення волі строком від 7 до 10 років позбавлення волі.

Також, матеріалами провадження підтверджується наявність ризику, передбаченого п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України підозрюваний ОСОБА_4 може впливати на свідка ОСОБА_10 , з метою схиляння її до зміни наданих нею в ході розслідування показань з метою уникнення кримінальної відповідальності, оскільки проживає з нею в безпосередній близькості, та особисто знайомий, та у разі застосування запобіжного заходу не пов`язаного з позбавленням волі буде мати можливість спілкування з нею та впливу на неї з метою схилення до зміни показань.

Крім цього, необхідно врахувати, що злочин в якому підозрюється

ОСОБА_4 , пов`язаний із застосуванням насильства та раніше він вже вчиняв злочин з застосуванням насильства, що свідчить про схильність підозрюваного до застосування насильства, що у свою чергу свідчіть про наявність ризику, передбаченого п. 5 ч.1 ст.177 КПК України, а саме, підозрюваний в подальшому може продовжити свою аналогічну злочинну діяльність, вчинити новий злочин.

В судовому засіданні прокурор підтримав клопотання та просив його задовольнити з підстав, зазначених в клопотанні.

Захисник в судовому засіданні заперечував проти задоволення клопотання. Зазначив, що вважає підозру необґрунтованою, не доведено наявності ризиків, зазначених в клопотанні, які є припущенням слідства. Крім того, вважає, що взагалі не має підстав для обрання запобіжного заходу. Проте у разі прийняття рішення про обрання запобіжного заходу, вважає, що достатнім буде особисте зобов`язання.

Підозрюваний ОСОБА_4 підтримав зазначене його захисником під час судового засідання.

Заслухавши учасників справи, вивчивши матеріали клопотання, слідчим суддею встановлено наступне.

29.07.2023 о 20:40 (фактичне затримання) ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в порядку ст.208 КК України було затримано за підозрою у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України.

30.07.2023 ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст.121 КК України умисне тяжке тілесне ушкодження, вчинене групою осіб, що спричинила смерть потерпілого.

Щодо особи підозрюваного: ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець міста Херсон, українець, громадянин України, маючий базову середню освіту, офіційно не працевлаштований, не одружений, дітей та утриманців не маючий, зареєстрований та фактично проживаючий за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимий.

Щодо тверджень захисника про необґрунтованість підозри. Слідчий суддя зазначає наступне.

Обґрунтованість підозри у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст.15 ч. 1 ст. 115 КК України підтверджується зібраними матеріалами кримінального провадження, копії яких надаються до клопотання, а саме:

- Оглядом місця події від 29.07.2023 в період часу з 17:04 год. по 17:43 год., за адресою: АДРЕСА_1 , в ході якого виявлено труп ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , виявлено та вилучено: 2 змиви речовини бурого кольору, 2 зрізи зі шпалер зі слідами речовини бурого кольору, 2 ганчірки зі слідами речовини бурого кольору;

-Протоколом допиті свідка ОСОБА_10 , яка розповіла, що 28.07.2023 близько 23:00 год. перебуваючи в приміщенні її квартири за адресою: АДРЕСА_1 знайомі на ім`я ОСОБА_11 та Єгор, побили іншого знайомого на ім`я ОСОБА_12 , а саме ОСОБА_11 наніс останньому два удари кулаками обох рук по обличчю та голові та один удар кулаком в область тулубу, в цей час ОСОБА_13 наніс ОСОБА_12 десять ударів кулаками обох рук по обличчю та голові та два удари коліном в область тулубу, в результаті чого ІНФОРМАЦІЯ_3 близько 14:50 ОСОБА_12 помер в приміщенні квартири.

-Протоколом слідчого експерименту зі свідком ОСОБА_10 ;

-Протоколом затримання ОСОБА_4 , від 29.07.2023;

-Протоколом затримання ОСОБА_7 , від 29.07.2023;

-Довідкою КУ «Херсонське обласне бюро СМЕ» від 30.09.2023, вякій зазначена причина смерті ОСОБА_8 ;

-іншими матеріалами кримінального провадження.

Підозра не оскаржувалась.

Слід зазначити, що поняття «обґрунтована підозра» не визначене у національному законодавстві та, виходячи з положень ч. 5 ст. 9 КПК України необхідно взяти до уваги позицію Європейського суду з прав людини, відображену у пункті 175 Рішення від 21.04.2011 у справі «Нечипорук і Йонкало проти України», відповідно до якої термін обґрунтована підозра означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення (рішення у справі «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» від 30.08.1990, п.32, Series A, N 182).

Водночас, обставини здійснення підозрюваним конкретних дій та доведеність його вини, потребують перевірки та оцінки у сукупності з іншими доказами у кримінальному провадженні під час подальшого досудового розслідування.

Такий висновок узгоджується з правовими позиціями, наведеними у рішеннях Європейського Суду з прав людини, зокрема, у справі «Мюррей проти Сполученого Королівства» № 14310/88 від 23.10.1994, в яких суд зазначив, що факти, які є причиною виникнення підозри не повинні бути такими ж переконливими, як і ті, що є необхідними для обґрунтування вироку чи й просто висунення обвинувачення, черга якого надходить на наступній стадії процесу кримінального розслідування.

Так, для вирішення питання щодо обґрунтованості повідомленої підозри, оцінка наданих слідчому судді доказів здійснюється не в контексті оцінки доказів з точки зору їх достатності і допустимості для встановлення вини чи її відсутності, доведення чи не доведення винуватості особи, що здійснюється судом при ухваленні вироку, а з метою визначити вірогідність та достатність підстав причетності тієї чи іншої особи до вчинення кримінального правопорушення, а також чи є підозра обґрунтованою, щоб виправдати подальше розслідування або висунення обвинувачення.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини вимога розумної підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно зв`язують підозрюваного з певним злочином і вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення звинувачення (рішення у справі «Мюррей проти Об`єднаного Королівства» від 28.10.1994, «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» від 30.08.1990).

При цьому, на стадії досудового розслідування кримінального провадження, слідчий суддя не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема, не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винною чи невинною у вчиненні злочину, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів визначити, що причетність особи до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою.

Так, слідчий суддя, дослідивши матеріали клопотання за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин провадження, керуючись законом, оцінюючи сукупність зібраних доказів лише щодо пред`явленої підозри з точки зору їх достатності та взаємозв`язку, не вирішуючи наперед питання про винуватість підозрюваного у вчиненні інкримінованого йому злочину, правильність кваліфікації його дій, допустимість доказів щодо встановлення винуватості підозрюваного, вважає, що зміст клопотання та долучених до нього матеріалів кримінального провадження можуть свідчити про існування фактів і інформації, які можуть переконати об`єктивного спостерігача у тому, що ОСОБА_4 міг вчинити інкриміноване йому кримінальне правопорушення.

Щодо наявності ризиків зазначаю наступне.

Згідно рішення Європейського суду з прав людини в справі Фокс, Кембел і Гартлі проти Сполученого Королівства, наявність обґрунтованої підозри передбачає наявність фактів або інформації, які могли б переконати спостерігача в тому, що відповідна особа могла таки вчинити злочин, однак, те що можна вважати обґрунтованим , залежить від обставин.

У справі Мюррей проти Сполученого Королівства суд зазначив, що факти, які є причиною виникнення підозри, не повинні бути такими ж переконливими як ті, що є необхідними для обґрунтування обвинувального вироку чи й просто висунення обвинувачення, черга якого надходить на наступній стадії процесу кримінального розслідування.

Відповідно до сформованої практики Європейського суду з прав людини, тримання особи під вартою може бути виправдане, якщо існують реальні ознаки наявності справжнього суспільного інтересу, який незважаючи на презумпцію невинуватості, переважає принцип поваги до особистої свободи. Застосовуючи запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, необхідно виходити із того, що судове рішення повинно забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони прав і інтересів, як суспільства, так і потерпілого. Визначення таких прав, як підкреслює Європейський суд з прав людини, вимагає від суспільства більшої суворості в оцінці цінностей суспільства («Летельє проти Франції»).

Відповідно до ч. 1 ст. 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам:

1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду;

2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення;

3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні;

4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином;

5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Відповідно до ч. 2 ст. 177 КПК України, підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до ч. 4 ст. 183 КПК України, слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 цього Кодексу, має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні:

1) щодо злочину, вчиненого із застосуванням насильства або погрозою його застосування;

2) щодо злочину, який спричинив загибель людини;

3) щодо особи, стосовно якої у цьому провадженні вже обирався запобіжний захід у вигляді застави, проте був порушений нею.

Як вбачається з матеріалів кримінального провадження ОСОБА_4 , підозрюється у вчинені тяжкого кримінального правопорушення проти життя та здоров`я людини, за вчинення якого передбачено покарання у вигляді позбавлення волі від 7 до 10 років, а також зважаючи на те, що після вчинення кримінального правопорушення покинув місце злочину, що дає обґрунтовані підстави стверджувати про наявність ризику, передбаченого п. 1 ч.1 ст.177 КПК України, а саме того, що обвинувачений може переховуватися від суду з огляду на те, що у разі доведення його вини у вчиненні вказаного кримінального правопорушення йому загрожує покарання у вигляді позбавлення волі строком від 7 до 10 років позбавлення волі.

Також, матеріалами провадження підтверджується наявність ризику, передбаченого п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України підозрюваний ОСОБА_4 може впливати на свідка ОСОБА_10 , з метою схиляння її до зміни наданих нею в ході розслідування показань з метою уникнення кримінальної відповідальності, оскільки проживає з нею в безпосередній близькості, та особисто знайомий, та у разі застосування запобіжного заходу не пов`язаного з позбавленням волі буде мати можливість спілкування з нею та впливу на неї з метою схилення до зміни показань.

Крім цього, необхідно врахувати, що злочин в якому підозрюється

ОСОБА_4 , пов`язаний із застосуванням насильства та раніше він вже вчиняв злочин з застосуванням насильства, що свідчить про схильність підозрюваного до застосування насильства, що у свою чергу свідчіть про наявність ризику, передбаченого п. 5 ч.1 ст.177 КПК України, а саме, підозрюваний в подальшому може продовжити свою аналогічну злочинну діяльність, вчинити новий злочин.

Серед обставин, які враховуються при обранні запобіжного заходу відповідно до ст. 178 КПК України, слідчий суддя або суд, окрім наявності ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі міцність соціальних зв`язків, репутацію підозрюваного (п.4 та п.6 ч.1 ст.178 КПК України).

Так, неповнолітніх дітей, дружини або утриманців у ОСОБА_4 немає, останній ніде не був працевлаштований, що вказує у сукупності саме на відсутність у останнього міцних соціальних зв`язків, офіційного джерела доходу, що може спонукати підозрюваного до зміни місця проживання з метою забезпечення свого існування, що призведе до ухилення від правоохоронних органів та суду.

За таких обставин, обґрунтованим є обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою в умовах, що виключають його небезпечну поведінку, а застосування більш м`якого запобіжного заходу не зможе запобігти вищезазначеним ризикам та забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваного ОСОБА_4 .

Оцінюючи особу підозрюваного та вчинене ним кримінальне правопорушення, враховуючи те, що у разі визнання винним у вчиненні інкримінованого злочину ОСОБА_4 загрожує покарання лише у виді позбавлення волі строком від 7 до 10 років позбавлення волі, відсутність міцних соціальних зв`язків ОСОБА_4 , які не перешкоджають йому покинути місце свого проживання (реєстрації) та переховуватись від органу досудового розслідування та суду, а також подальшому продовжити свою аналогічну злочинну діяльність, досудове слідство приходить до переконання в наявності передбачених ст.177 КПК України підстав для застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, з огляду на наявність обґрунтованої підозри у вчиненні кримінального правопорушення та ризиків, передбачених, п.1,3,5 КПК України.

Також встановлено, що інші більш м`які запобіжні заходи не можливо застосувати до підозрюваного ОСОБА_4 з наступних причин:

-особисте зобов`язання - неможливо застосувати у зв`язку з тим, що даний запобіжний захід вимагає наявність особливої довіри до підозрюваного в підтвердження можливості дотримання процесуальних обов`язків. Враховуючи тяжкість злочину та вказані обставини, вимагається постійний контроль за поведінкою підозрюваного, що може бути досягнуто лише при застосуванні запобіжного заходу, пов`язаного із триманням під вартою;

-особиста порука на адресу правоохоронних органів не надходили письмові звернення осіб, які поручаються за ОСОБА_4 ;

-застава слідчому чи прокурору не надходили заяви або клопотання від підозрюваного, рідних або інших осіб про врахування можливостей внесення грошових коштів на спеціальний рахунок, визначений у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України при звернені слідчого, прокурора до слідчого судді з клопотанням про застосування до підозрюваного запобіжного заходу.

-домашній арешт - неможливо застосувати у зв`язку з тим, що

ОСОБА_4 підлягає постійному візуальному контролю та він проживає в безпосередній близкості з свідком у кримінальному провадженні.

На підставі викладеного, слідчий суддя приходить до висновку, що клопотання слідчого підлягає задоволенню, оскільки застосовуючи до підозрюваного ОСОБА_4 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, слідчий суддя вважає, що він забезпечить належну процесуальну поведінку підозрюваного та виконання останнім покладених на нього процесуальних обов`язків. Крім того, враховуючи тяжкість покарання, а також враховуючи вимоги ч. 4 ст.183 КПК України, а саме те, що визначення розміру застави є правом слідчого судді, а не обов`язком, слідчий суддя вважає за доцільне не визначати розмір застави підозрюваному, у кримінальному провадженні у зв`язку з тим, що він підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, вчиненого із застосуванням насильства та погрозою його застосування. Підстав для застосування запобіжного заходу, не пов`язаного, з триманням під вартою, як просив захисник, слідчим суддею не встановлено.

Керуючись ч.2 ст. 376 КПК України, слідчий суддя, -

УХВАЛИВ:

Клопотання слідчого задовольнити задовольнити.

Застосувати щодо підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 діб в межах строку досудового розслідування.

Строк тримання під вартою рахувати з 29.07.2023 р.

Строк дії ухвали до 26.09.2023 р. включно.

Ухвала підлягає негайному виконанню.

Апеляційна скарга на ухвалу слідчого судді може бути подана протягом п`яти днів з дня її оголошення безпосередньо до Апеляційного суду Херсонської області. Для особи, яка перебуває під вартою, строк подачі апеляційної скарги обчислюється з моменту вручення їй копії судового рішення.

Повний текст ухвали оголошений в приміщенні суду 04.08.2023 р. о 10 год. 30 хв.

Слідчий суддяОСОБА_1