Провадження №1-кп/447/253/23
Справа №447/2448/23
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12.09.2023 року Миколаївський районний суд Львівської області у складі головуючого судді ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Миколаєві Львівської області матеріали кримінального провадження №0000256 від 01.06.2023 про обвинувачення

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Миколаєва, Стрийського р-ну Львівської обл., українця, громадянина України, з середньою спеціальною освітою, розлученого, має одну неповнолітню дитину, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 336 КК України,-

прокурор: ОСОБА_4

обвинувачений: ОСОБА_3

встановив:

ОСОБА_3 24.04.2023, будучи військовозобов`язаним, прибув до ІНФОРМАЦІЯ_2 , що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 , де за результатами Миколаївської територіальної позаштатної постійно діючої військово-лікарської комісії при ІНФОРМАЦІЯ_3 огляду, затвердженої протоколом № 77/1018 від 24.04.2023, його визнано придатним до проходження військової служби у військовий час та видано мобілізаційне розпорядження про виклик на 29.05.2023 до ІНФОРМАЦІЯ_4 , з метою відправлення для проходження служби у лавах Збройних Сил України.

В порушення вимог ст. ст. 17, 65 Конституції України, Указу Президента від 24.02.2022 року «Про введення воєнного стану в Україні» від 24.02.2022 року №65/2022 «Про загальну мобілізацію», ст. 22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», з метою ухилення від призову на військову службу під час мобілізації ОСОБА_3 29.05.2023, без поважних причин, до другого відділу (м. Миколаїв) ІНФОРМАЦІЯ_4 для проходження служби у лавах Збройних Сил України, в розпорядження командира військової частини НОМЕР_1 ЗС, не прибув.

Таким чином, ОСОБА_3 умисно ухилився від призову під час мобілізації, тобто вчинив злочин, передбачений ст. 336 КК України.

Прокурор ОСОБА_4 просив суд призначити ОСОБА_3 покарання у виді трьох років позбавлення волі.

Обвинувачений у судовому засіданні вину у вчиненому визнав, повідомив, що суть обвинувачення йому зрозуміла, однак від дачі показів відмовився. У вчиненому розкаявся, сказав, що погоджується із заявленим прокурором обвинуваченням та мірою покарання.

Враховуючи те, що обвинувачений визнав свою вину у вчиненні інкримінованого йому органом досудового розслідування злочині та беручи до уваги, що прокурор також не оспорював фактичні обставини кримінального провадження і судом встановлено, що учасники судового провадження, в тому числі обвинувачений, правильно розуміють зміст цих обставин та відсутні сумніви у добровільності їх позиції, роз`яснивши їм положення ч. 3 ст. 349 КПК України про те, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оспорювати ці фактичні обставини провадження у апеляційному порядку, вислухавши думку учасників судового провадження, які не заперечували проти розгляду кримінального провадження в порядку, передбаченому ч. 3 ст. 349 КПК України, суд визнав недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин провадження, які ніким не оспорювалися.

У судовому засіданні були досліджені докази, що характеризують особу обвинуваченого: вимогу про судимість обвинуваченого, згідно якої такий раніше не судимий; характеристику, видану 06.06.2023 начальником організаційно-кадрової роботи та контрлю Миколаївської міської ради Стрийського району Львівської області, відповідно до якої скарг на ОСОБА_3 від сусідів та жителів міста не надходило, лист керуючого справами виконавчого комітету від 06.06.2023, відповідно до якого ОСОБА_3 зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 ; довідки, видані КНП «Миколаївська міська лікарня» Миколаївської міської ради Стрийського району Львівської області, про те, що ОСОБА_3 на обліках у лікаря-нарколога та лікаря-психіатра не перебуває.

Враховуючи викладене, суд, дослідивши письмові докази та матеріали кримінального провадження, що характеризують особу обвинуваченого, приходить до висновку, що винуватість ОСОБА_3 у вчиненні інкримінованого йому злочині за обставин, викладених в обвинувальному акті, доведена повністю і його дії вірно кваліфіковані за ст. 336 КК України ухилення від призову на військову службу під час мобілізації.

При призначенні ОСОБА_3 покарання, суд враховує тяжкість вчиненого злочину, обставини його вчинення, дані про особу обвинуваченого, який не офіційно працює на гуртівні будівельних матеріалів "Стобуд", має щомісячний дохід 20000-25000 грн., не судимий, його вік, наявність неповнолітнього сина, обставини, які пом`якшують покарання: щире каяття та активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення, відсутність обставин, які обтяжують покарання.

Враховуючи викладене, суд вважає, що ОСОБА_3 слід визнати винним у вчиненні інкримінованого йому злочину та призначити покарання у виді позбавлення волі.

Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлено, судових витрат не понесено.

Відповідно до ст. 100 КПК України речові докази відсутні.

Керуючись ст. 370, 374, 377 КПК України, суд,

ухвалив:

ОСОБА_3 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 336 КК України, та призначити йому покарання у виді 3 (трьох) років позбавлення волі.

Строк відбування покарання ОСОБА_3 рахувати з часу приведення вироку до виконання.

Вирок може бути оскаржено в апеляційному порядку до Львівського апеляційного суду через Миколаївський районний суд Львівської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок суду першої інстанції не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до положень частини третьої статті 349 КПК України.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору. Копія вироку не пізніше наступного дня після ухвалення надсилається учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні.

Суддя ОСОБА_1