Харківський районний суд Харківської області
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 червня 2023 року

Справа № 635/2539/23

Провадження № 1-кп/635/208/2023

Харківський районний суд Харківської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

за участю:

прокурора ОСОБА_3 ,

захисника- ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000718 від 21 квітня 2023 року за обвинуваченням

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Харків, з середньою спеціальною освітою, громадянина України, не одружений, який проходить військову службу за мобілізацією на посаді старшого стрільця 3 відділення 2 стрілецького взводу 1 стрілецької роти 3 стрілецького батальйону військової частини НОМЕР_1 у військовому званні «солдат», раніше не судимого, зареєстрованого та фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною 4 статті 402 КК України,

УСТАНОВИВ:

Формулювання обвинувачення у кримінальному провадженні, визнане судом доведеним

Солдат ОСОБА_5 обвинувачується у тому, що він, будучи військовослужбовцем призваним за мобілізацією, перебуваючи на посаді старшого стрільця 3 відділення 2 стрілецького взводу 1 стрілецької роти 3 стрілецького батальйону військової частини НОМЕР_1 , в порушення ст. ст. 17, 65 Конституції України, ст. ст. 1, 2 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», положень Військової присяги, ст. ст. 11, 16, 28-32, 37, 16, 127, 128, 129, 130 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, ст. ст. 1-4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, 28 лютого 2023 року близько 09 год. 30 хв. знаходячись у населеному пункті АДРЕСА_2 ), діючи з прямим умислом, а саме усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно-небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, в умовах воєнного стану відкрито відмовився виконувати наказ заступника командира військової частини НОМЕР_1 по роботі з особовим складом полковника ОСОБА_6 щодо здійснення маршу в АДРЕСА_3 для подальшого виконання бойових завдань за призначенням, доведеного до нього в усному порядку, який був виданий уповноваженою особою, у межах своїх повноважень, із дотриманням належної форми і порядку його віддання, а також ґрунтувався на законі, за змістом не суперечив чинному законодавству та не пов`язаний з порушенням конституційних прав та свобод людини і громадянина, тому своїми діями солдат ОСОБА_5 , підірвав боєготовність та боєздатність третього стрілецького батальйону військової частини НОМЕР_1 , чим вчинив кримінальне правопорушення, передбачене частиною 4 статті 402 КК України, тобто, непокору - відкриту відмову виконати наказ начальника вчиненого в умовах воєнного стану.

Дії обвинуваченого ОСОБА_5 суд кваліфікує за частиною 4 статті 402 КК України, а саме, непокору - відкриту відмову виконати наказ начальника вчиненого в умовах воєнного стану.

Відомості про укладену угоду між прокурором та обвинуваченим

Під час судового розгляду було повідомлено суд, що між прокурором Харківської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони ОСОБА_7 та обвинуваченим ОСОБА_5 в присутності його захисника ОСОБА_4 укладено угоду про визнання винуватості.

У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 повністю визнав свою вину в обсязі пред`явленого обвинувачення.

Так, між прокурором Харківської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони ОСОБА_7 та обвинуваченим ОСОБА_5 , якому було пред`явлено обвинувачення у вчиненні злочину, передбаченого частиною 4 статті 402 КК України, в присутності його захисника ОСОБА_4 20 червня 2023 року була підписана угода про визнання винуватості. При укладанні зазначеної угоди ОСОБА_5 повністю визнав свою винуватість у вчиненні злочину, передбаченого частиною 4 статті 402 КК України за вказаних обставин, а також була досягнута домовленість про призначення ОСОБА_5 покарання з урахуванням статті 69 КК України, з якої вбачається, що за наявності кількох обставин, що пом`якшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого злочину, з урахуванням особи винного сторони угоди з огляду на положення статті 65 КК України, сторони мають право, використовуючи положення статті 69 КК України, узгоджувати інше основне покарання, більш м`який його вид, не зазначений у санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини КК України за цей злочин, сторони погоджуються на призначення покарання обвинуваченому ОСОБА_5 за вчинене кримінальне правопорушення, передбачене частиною 4 статті 402 КК України, у виді позбавлення волі строком на два роки. Сторони вважають за можливе з призначити ОСОБА_5 більш м`яке покарання, не зазначене, в санкції частини 4 статті 402 КК України у вигляді тримання в дисциплінарному батальйоні на строк два роки.

Враховуючи те, що між обвинуваченим та прокурором була досягнута угода про визнання винуватості, суд розглядає дане кримінальне провадження відповідно до положень статтей 472-476 КПК України.

Позиція сторони обвинувачення, засхисту та обвинуваченого. Висновки суду щодо затвердження угоди про визнання винуватості

У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 беззастережно визнав свою вину у вчиненому кримінальному правопорушенні, передбаченого частиною 4 статті 402 КК України та пояснив, що обставини кримінального правопорушення, кваліфікацію своїх дій не оспорює, щиро кається у вчиненому, просив суд затвердити угоду про визнання винуватості між ним та прокурором та призначити узгоджене сторонами покарання.

Крім того, пояснив, що укладання угоди сторонами є добровільним, тобто без застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.

Також ОСОБА_5 зазначив, що цілком розуміє свої права та наслідки укладання угоди про визнання винуватості, що передбачені статтею 473 КПК України, які йому були роз`яснені судом в ході судового засідання.

Прокурор та захисник в підготовчому судовому засіданні також просили затвердити дану угоду про визнання винуватості, призначити узгоджене сторонами покарання. Прокурор та захисник пояснили, що їм відомі наслідки укладення та невиконання даної угоди.

Заслухавши сторони кримінального провадження, дослідивши обвинувальний акт, угоду про визнання винуватості, матеріали досудового розслідування, суд зазначає наступне.

Як зазначено в пункті 2 статті 468 КПК України, у кримінальному провадженні може бути укладена угода між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим про визнання винуватості.

Згідно частини 4 статті 469 КПК України, угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості, тяжких злочинів, унаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам.

Перед ухваленням рішення про затвердження угоди про визнання винуватості, відповідно до вимог статті 474 КПК України, суд з`ясував та переконався, що обвинувачений ОСОБА_5 повною мірою розуміє своє право на судовий розгляд, під час якого прокурор зобов`язаний довести кожну обставину щодо кримінального правопорушення, у вчиненні якого його обвинувачують; право мовчати, і факт мовчання не матиме для суду жодного доказового значення; право мати захисника або захищатися самостійно; право допитати під час судового розгляду свідків обвинувачення, подати клопотання про виклик свідків і подати докази, що свідчать на її користь; наслідки укладення та затвердження угод, наслідки їх невиконання, передбачені статтями 473, 476 КПК України; характер кожного обвинувачення, щодо якого він визнає себе винуватим; вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди судом.

Суд вбачає, що укладення угоди є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді. Умови угоди не суперечать інтересам суспільства та не порушують права, свободи чи інтереси сторін або інших осіб.

ОСОБА_5 у судовому засіданні підтвердив, що він повністю розуміє наслідки укладення та затвердження угоди про визнання винуватості та має можливість виконати взяти на себе за цією угодою зобов`язання.

Угода про визнання винуватості відповідає вимогам КПК України, підстав для відмови в затвердженні угоди, передбачених частиною 7 статті 474 КПК України судом не встановлено. Узгоджена сторонами міра покарання відповідає загальним правилам призначення кримінальних покарань, встановленим Загальною частиною КК України.

ОСОБА_5 у судовому засіданні заявив, що він цілком розуміє наслідки укладення та затвердження угоди про визнання винуватості.

Укладення сторонами кримінального провадження угоди є добровільним.

Узгоджена сторонами міра покарання відповідає загальним правилам призначення кримінальних покарань, встановленим Загальною частиною КК України.

Суд вважає доведеним вчинення ОСОБА_5 кримінального правопорушення, передбаченого частиною 4 статті 402 КК України, а саме непокора, тобто відкрита відмова виконати наказ начальника, вчинена в умовах воєнного стану.

Дії обвинуваченого ОСОБА_5 суд кваліфікує за частиною 4 статті 402 КК України.

При призначені покарання враховано обставини, передбачені статтями 66-67 КК України, які пом`якшують та обтяжують покарання.

Відповідно до статті 66 КК України обставинами, яка пом`якшує покарання обвинуваченому є щире каяття, визнання вини, активне сприяння органам досудового розслідування у розкритті злочину.

Обставин, які обтяжують покарання відповідно до статті 67 КК України не встановлено.

Узгоджені сторонами вид і міра покарання відповідають ступеню тяжкості злочину, який згідно статті 12 КК України відноситься до тяжких злочинів, інтересам суспільства та держави, конкретним обставинам справи, особі обвинуваченого, який активно сприяв органам досудового розслідування у розкритті злочину, визнав вину та щиро розкаявся, є не судимим, неодружений, на обліку у лікаря нарколога та лікаря психіатра не перебуває.

Ураховуючи наявність кількох обставин, що пом`якшують покарання та істотно знижують ступень тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, а також дати вчинення даного кримінального правопорушення, суд дійшов висновку, щодо можливості призначення відносно обвинуваченого ОСОБА_5 більш м`якого покарання, ніж передбачено законом тобто застосування положень частини 1статті 69 КК України та перейти до іншого, більш м`якого виду основного покарання, не зазначеного в санкції статті(санкції частини статті) Особливої частини КК України за кримінальне правопорушення, передбачене частиною 4 статті 402 КК України, оскільки таке покарання відповідно до вимог частини 2 статті 65 КК України є достатнім для виправлення та перевиховання обвинуваченого, попередження нових кримінальних правопорушень.

На підставі статті 62 КК України, з урахуванням обставин справи та особи ОСОБА_5 , який проходить військову службу за мобілізацією на посаді старшого стрільця 3 відділення 2 стрілецького взводу 1 стрілецької роти 3 стрілецького батальйону військової частини НОМЕР_1 у військовому званні «солдат», суд вважає за можливе замінити покарання у виді позбавлення волі строком два роки на покарання у виді тримання у дисциплінарному батальйоні на той самий строк.

На підставі викладеного, суд вбачає наявність правових підстав для затвердження угоди про визнання винуватості та ухвалення вироку на підставі такої угоди.

Щодо вирішення процесуальних питань

Витрати на залучення експерта по проведенню судової експертизи у даному кримінальному провадженню відсутні.

Запобіжний захід до набрання вироком законної сили залишити раніше обраний у вигляді тримання під вартою.

Речові докази по даному кримінальному провадженню відсутні.

Цивільні позови по даному кримінальному провадженні не заявлялись.

На підставі частини 15 статті 615 КПК України, в умовах дії воєнного стану, після складання та підписання повного тексту вироку суд користується своїм правом обмежитися проголошенням його резолютивної частини з обов`язковим врученням учасникам судового провадження повного тексту вироку в день його проголошення.

Керуючись статтями 369, 370, 373, 374, 381, 382, 468, 469, 472, 474, 475, 615 КПК України, суд

УХВАЛИВ:

Затвердити угоду про визнання винуватості від 20 червня 2023 року, укладену між обвинуваченим ОСОБА_5 та прокурором Харківської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони ОСОБА_7 в присутності його захисника ОСОБА_4 .

Визнати ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною 4 статті 402 КК України, та призначити йому узгоджене сторонами покарання із застосуванням статті 69 КК України у виді позбавлення волі на строк 2 (два) роки.

На підставі статті 62 КК України ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 покарання у виді позбавлення волі на строк 2 (два) роки замінити на покарання у виді тримання у дисциплінарному батальйоні на строк 2 (два) роки.

Запобіжний захід ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 до набрання вироком законної сили залишити раніше обраний тримання під вартою.

Строк відбуття покарання ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 обчислювати з 28 лютого 2023 року.

Зарахувати в якості відбутого за цим вироком покарання, строк попереднього ув`язнення ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , починаючи з 28 лютого 2023 року, виходячи з положень частини 5 статті 72 КК України, що 1 (одному) дню попереднього ув`язнення відповідає 1 (один) день позбавлення волі.

Роз`яснити ОСОБА_5 , що умисне невиконання угоди є підставою для притягнення до кримінальної відповідальності, встановленої законом.

Вирок суду першої інстанції на підставі угоди між прокурором та обвинуваченим, про визнання винуватості може бути оскаржений:

обвинуваченим, його захисником, законним представником виключно з підстав призначення судом покарання, суворішого, ніж узгоджене сторонами угоди; ухвалення вироку без його згоди на призначення покарання; невиконання судом вимог, встановлених частинами четвертою, шостою, сьомою статті 474 КПК України, в тому числі нероз`яснення йому наслідків укладання угоди;

прокурором виключно з підстав призначення судом покарання менш суворого, ніж узгоджене сторонами угоди, затвердження судом угоди у провадженні, в якому згідно з частиною четвертою статті 469 КПК України угода не може бути укладена.

На підставі частини 15 статті 615 КПК України, в умовах дії воєнного стану, повний текст вироку вручити учасникам судового провадження в день його проголошення.

Учасникам судового провадження, які не були присутні при проголошенні резолютивної частини вироку, направити копію повного тексту вироку не пізніше наступного дня після ухвалення вироку (частина 7 статті 376 КПК України).

Апеляційна скарга на вирок суду подається до Харківського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня проголошення вироку суду.

Суддя ОСОБА_8