ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-сс/803/1394/23 Справа № 932/4514/23 Суддя у 1-й інстанції - ОСОБА_1 Суддя у 2-й інстанції - ОСОБА_2
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 червня 2023 року м. Дніпро

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Дніпровського апеляційного суду у складі:

Головуючого, судді доповідача ОСОБА_2

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4

при секретарі ОСОБА_5

за участю:

прокурора ОСОБА_6

особи, щодо майна

якої вирішується питання про арешт ОСОБА_7

представника особи, щодо майна

якої вирішується питання про арешт ОСОБА_8

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу представника особи, щодо майна якої вирішується питання про арешт адвоката ОСОБА_8 на ухвалу слідчого судді Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 15 травня 2023 року про арешт майна, -

ВСТАНОВИЛА:

Ухвалою слідчого судді Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 15 травня 2023 року накладено арешт шляхом позбавлення права відчуження, розпорядження та користування на автомобіль Nissan Pathfinder, реєстраційний номер НОМЕР_1 , що належить ОСОБА_7 .

Обґрунтовуючи прийняте рішення слідчий суддя вказав, що транспортний засіб, є доказом вчиненого кримінального правопорушення, зберіг на собі сліди та інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження. Крім того зазначено, що транспортний засіб відповідає критеріям зазначеним у ст. 98 КПК України, постановою слідчого визнаний речовим доказом та є об`єктом проведення судово-автотехнічної, транспортно-трасологічних експертиз у кримінальному провадженні.

В апеляційній скарзі захисник просить ухвалу слідчого судді Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 15 травня 2023 року скасувати та постановити нову, якою у задоволенні клопотання слідчого про накладання арешту відмовити.

В обґрунтування апеляційних вимог зазначає про невідповідність висновків суду фактичним обставинам справи, істотне порушення вимог кримінально процесуального закону. Вважає, що слідчим у клопотанні не наведено належних доказів, що вилучений автомобіль є об`єктом чи знаряддям правопорушення, крім того клопотання не містить відомостей щодо обґрунтованості підозри відносно власника майна.

Зазначає, що ухвалою слідчого судді Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 25 серпня 2022 року в рамках кримінального провадження №0000744 накладено арешт на транспортний засіб автомобіль Nissan Pathfinder, реєстраційний номер НОМЕР_1 , що належить ОСОБА_7 , що забезпечить збереження речового доказу з метою проведення експертиз, у зв`язку з чим повторне накладання арешту на одне і те саме рухоме майно вважає неприпустимим.

Заслухавши суддю-доповідача; власника майна та його представника, які, кожен окремо, підтримали доводи апеляційної скарги та наполягали на її задоволенні з викладених в ній підстав; прокурора, який заперечував проти доводів апеляційної скарги та наполягав на її задоволенні з викладених в ній підстав; перевіривши надані матеріали, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до таких висновків.

Надаючи оцінку правильності висновків слідчого судді, колегія суддів вважає за необхідне зазначити, що відповідно до вимог ч. 1 ст. 170 КПК України в редакції Закону України «Про внесення змін до Кримінального та Кримінального процесуального кодексів України щодо виконання рекомендацій, які містяться у шостій доповіді Європейської комісії про стан виконання Україною Плану дій щодо лібералізації Європейським Союзом візового режиму для України, стосовно удосконалення процедури арешту майна та інституту спеціальної конфіскації» № 1019-VIII від 18 лютого 2016 року, який набрав чинності 28 лютого 2016 року (тут та далі - Закону) арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно в тому числі є доказом злочину. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.

Згідно ч. 2 ст. 170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення:

1) збереження речових доказів;

2) спеціальної конфіскації;

3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи;

4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

У випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

У випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, фізичної чи юридичної особи, яка в силу закону несе цивільну відповідальність за шкоду, завдану діями (бездіяльністю) підозрюваного, обвинуваченого, засудженого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, а також юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, за наявності обґрунтованого розміру цивільного позову у кримінальному провадженні, а так само обґрунтованого розміру неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою, щодо якої здійснюється провадження.

Не може бути арештоване майно, якщо воно перебуває у власності добросовісного набувача, крім арешту майна з метою забезпечення збереження речових доказів.

Заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна.

Відповідно до ч. 2 ст. 131 КПК України арешт майна є одним з видів заходів забезпечення кримінального провадження, а отже за правилами ст. 132 КПК України його застосування не допускається, якщо слідчий, прокурор не доведе, що:

- існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для вжиття заходів забезпечення кримінального провадження;

- потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи, про який йдеться у клопотанні слідчого або прокурора;

- може бути виконане завдання, для виконання якого слідчий, прокурор звертається з клопотанням.

Вказаних вимог закону слідчим суддею при розгляді клопотання прокурора про накладання арешту дотримано в повному обсязі.

З наданих матеріалів вбачається, що у провадженні Дніпровського РУП ГУНП в Дніпропетровській області перебуває кримінальне провадження № 0001291 від 11.05.2023 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України.

Органом досудового розслідування встановлено, шо 11 травня 2023 року о 10 год. 15 хв. в м. Дніпрі по вул. Робочій збоку вул. Уральської в напрямку вул. Театральної водій ОСОБА_7 , керуючи технічно справним автомобілем Nissan Pathfinder, р.н. НОМЕР_1 , при виконанні маневру повороту ліворуч, проявляючи крайню неуважність до дорожньої обстановки та її змінам, перед поновленням руху на перехресті з вул. Театральною не впевнився, що він своїми діями не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху, поновив рух, внаслідок чого скоїв зіткнення з автомобілем Opel Astra Station Wagon, р.н. НОМЕР_2 , під керуванням водія ОСОБА_9 , якому внаслідок ДТП, згідно висновку експерта спричинені тілесні ушкодження середнього ступеню тяжкості.

Як вбачається з матеріалів провадження, слідчий, звертаючись до суду із клопотанням про арешт майна, зазначив, що метою накладення арешту на майно є забезпечення збереження речових доказів.

Відповідно до ч. 3 ст. 170 КПК України, з метою збереження речових доказів арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 цього Кодексу.

Згідно ч. 1 ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом.

Є достатні підстави вважати, що автомобіль Nissan Pathfinder, р.н. НОМЕР_1 , містить на собі сліди злочину механічні пошкодження, отримані ними під час ДТП, а отже відповідає ознакам речового доказу у кримінальному провадженні, а тому він є необхідним для проведення судових трасологічних та автотехнічних експертиз, експертиз технічного стану транспортного засобу тощо, а отже накладення арешту з метою збереження його як речового доказу відповідає процесуальному закону і є виправданим у контексті досягнення мети кримінального провадження.

Також колегія суддів зважає на те, що накладання арешту на вказаний транспортний засіб в рамках іншого кримінального провадження, не спростовує висновків слідчого судді та не слугує підставою для відмови в задоволенні клопотання слідчого, оскільки відповідні заходи забезпечення застосовуються з метою досягнення дієвості кожного окремого кримінального провадження.

Крім того, згідно із наданими матеріалами, 01 червня 2023 року прокурором скеровано до суду обвинувальний акт у кримінальному провадженні № 0001291 від 11.05.2023 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України, у зв`язку з чим на даний час прийняття рішення щодо долі речових доказів у вказаному кримінальному провадженні та доцільності подальшого їх утримання державою перебуває у компетенції суду, що розглядає справу по суті.

З урахуванням викладеного вище, колегія суддів доходить висновку про те, що слідчий суддя обґрунтовано, з дотриманням вимог ст. ст. 131-132, 170-173 КПК України наклав арешт на майно з метою забезпечення збереження речових доказів, врахувавши при цьому наслідки від вжиття такого заходу забезпечення кримінального провадження та забезпечивши своїм рішенням розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження, у зв`язку з чим колегія суддів не вбачає підстав для скасування оскаржуваної ухвали слідчого судді на підставі доводів апеляційної скарги

Керуючись ст. ст. 131, 132, 170-173, 405, 407, 419, 422 КПК України, колегія суддів,-

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу представника особи, щодо майна якої вирішується питання про арешт адвоката ОСОБА_8 - залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 15 травня 2023 року, про арешт майна, - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та касаційному оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4