Справа № 459/1535/20 Головуючий у 1 інстанції: ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/811/181/23 Доповідач: ОСОБА_2
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 квітня 2023 року Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Львівського апеляційного суду в складі:

головуючого-судді ОСОБА_2

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Львові кримінальне провадження № 459/1535/20 щодо

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Червоноград Львівської області, який проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

за ч. 1 ст. 296 КК України,

з участю секретаря ОСОБА_6 ,

прокурора ОСОБА_7 ,

обвинуваченого ОСОБА_5 ,

захисника - адвоката ОСОБА_8 ,

за апеляційною скаргою заступника керівника Львівської обласної прокуратури ОСОБА_9 на ухвалу Червоноградського міського суду Львівської області від 16 лютого 2023 року,

в с т а н о в и л а:

Ухвалою Червоноградського міського суду Львівської області від 16 лютого 2023 року ОСОБА_5 звільнено від кримінальної відповідальності за вчинення кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 296 КК України, на підставі ст.. 49 КК України у зв`язку із закінченням строків давності. Кримінальне провадження № 0000092 від 02.02.2020 щодо ОСОБА_5 за ч. 1 ст. 296 КК України закрито на підставі п.1 ч. 2 ст. 284 КПК України. Вирішено питання щодо речових доказів.

Згідно з ухвалою суду ОСОБА_5 02 лютого 2020 року близько 02 години 00 хвилин, знаходячись в громадському місці, а саме, в приміщенні нічного клубу «Саксон», що навул. Богдана Хмельницького, 69 у м. Червонограді Львівської області, в присутності інших людей, виявивши там незнайомого йому ОСОБА_10 , діючи з особливою зухвалістю, виражаючи явну неповагу до суспільства, ігноруючи існуючі в суспільстві правила поведінки, вчинив безпричинно словесний конфлікт з ОСОБА_10 , та супроводжуючи свої дії гучною нецензурною лайкою, демонструючи свою зверхність наніс декілька ударів кулаками в область голови та по тілу ОСОБА_10 . Після цього ОСОБА_5 вийшовши з приміщення вищевказаного нічного клубу та перебуваючи поблизу входу, діючи з особливою зухвалістю, виражаючи явну неповагу до суспільства, ігноруючи існуючі в суспільстві правила поведінки, демонструючи свою зверхність, продовжив свою злочинну поведінку та наніс ОСОБА_10 один удар кулаком правої руки в область голови.

Хуліганськими діями ОСОБА_5 , вчиненими у громадському місці, в присутності сторонніх людей, грубо порушено громадський порядок і спокій ОСОБА_10 , зірвано режим роботи нічного клубу «Саксон» в період з 02 год. 00 хв. по 02 год. 15 хв., а ОСОБА_10 спричинено тілесні ушкодження у вигляді закритої черепно-мозкової травми, яка проявилась струсом головного мозку, що відноситься до легкого тілесного ушкодження з короткочасним розладом здоров`я; гострого травматичного отиту, що відноситься до легкого тілесного ушкодження з незначною стійкою втратою працездатності та підорбітальної гематоми правого ока, що відноситься до легкого тілесного ушкодження.

На ухвалу суду заступник керівника Львівської обласної прокуратури ОСОБА_9 подав апеляційну скаргу, у якій просить таку скасувати у зв`язку з неправильним застосуванням закону України про кримінальну відповідальність та істотними порушеннями вимог кримінального процесуального закону.

В обґрунтування апеляційних вимог прокурор зазначає, що перебіг строків давності зупиняється, якщо особа, котра вчинила кримінальне правопорушення, ухилилася від досудового розслідування або суду. У цьому разі перебіг давності відновлюється з дня з`явлення особи із зізнанням або її затримання. Одночасно факт умисного вчинення особою будь-яких дій, спрямованих на ухилення від слідства або суду є обставиною, яка виключає благополучне закінчення строків давності, і зупиняє диференційовані строки, визначені в ч. 1 ст. 49 КК України. В цьому випадку закон передбачає загальний строк давності притягнення до кримінальної відповідальності осіб, які ухиляються від слідства чи суду: п`ятнадцять років з часу вчинення злочину, п`ять років - з часу вчинення кримінального проступку. За таких обставин час, який минув із дня вчинення кримінального правопорушення до дня, коли особа почала ухилятися від слідства або суду, не втрачає свого значення, а зберігається і зараховується до загального строку давності, що продовжує спливати. Крім того, до загального строку також зараховується період такого ухилення, а також проміжок часу, що пройшов із дня з`явлення особи із зізнанням або затримання до дня набрання вироком законної сили.

Звертає увагу, кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 296 КК України, вчинене ОСОБА_5 02.02.2020, тобто диференційований строк минув 02.02.2023, а загальний строк притягнення до кримінальної відповідальності особи, яка ухилялась від досудового розслідування чи суду, минає 02.02.2025. Водночас встановлено, що обвинувачений ОСОБА_5 ухилявся від суду, у зв`язку із чим ухвалою суду від 21.01.2021 оголошувався в розшук. Окрім цього, до обвинуваченого неодноразово застосовувався привід у судові засідання у зв`язку з його неявкою: 12.06.2020, 27.07.2020, 28.08.2020, 01.10.2020, 28.10.2020, 27.11.2020, 14.12.2020, 25.01.2022, 26.07.2022, 30.08.2022.

Враховуючи наведене, апелянт вважає, що до обвинуваченого ОСОБА_5 не може бути застосований трирічний диференційований строк давності, а підлягає застосуванню п`ятирічний загальний строк давності, оскільки обвинувачений ухилявся від суду.

На апеляційну скаргу прокурора захисник ОСОБА_8 подав заперечення. Просить ухвалу суду залишити без змін, а апеляційну скаргу прокурора - без задоволення.

Заслухавши доповідь судді, прокурора щодо доводів апеляційної скарги, обвинуваченого ОСОБА_5 та його захисника ОСОБА_8 , які заперечували проти задоволення апеляційної скарги, вивчивши матеріали провадження та доводи апеляційної скарги апеляційний суд приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з таких підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 404 КПК України, суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення в межах апеляційної скарги.

Згідно з вимогами ст. 370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до ст. 94 КПК України. Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.

Звільнення ОСОБА_5 від кримінальної відповідальності на підставі ст. 49 КК України суд першої інстанції мотивував тим, що ОСОБА_5 обвинувачується у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 296 КК України, й на час подання клопотання до суду з часу вчинення вказаного кримінального проступку минуло більше трьох років.

Однак такі висновки суду не повністю відповідають вимогам закону.

Згідно з п.2 ч.1 ст. 49 КК України особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з дня вчинення нею злочину і до дня набрання вироком законної сили минули визначені законом строки, зокрема: три роки - у разі вчинення кримінального проступку, за який передбачено покарання у виді обмеження волі.

Частиною другою вказаної статті передбачено, що перебіг давності зупиняється, якщо особа, що вчинила кримінальне правопорушення, ухилилася від досудового розслідування або суду.

Відповідно до роз`яснень Пленуму Верховного Суду України, що містяться у п.8 постанови від 23.12.2005 № 12 «Про практику застосування судами України законодавства про звільнення особи від кримінальної відповідальності», особа підлягає звільненню від кримінальної відповідальності за ст. 49 КК України, якщо з дня вчинення нею злочину до набрання вироком законної сили минули певні строки давності і вона не ухилялася від слідства або суду та не вчинила нового злочину середньої тяжкості, тяжкого чи особливо тяжкого.

Як вбачається з матеріалів кримінального провадження, кримінальне правопорушення, передбачене ч.1 ст. 296 КК України, вчинене обвинуваченим ОСОБА_5 02 лютого 2020 року.

Разом з тим, як зазначив прокурор в апеляційній скарзі, обвинувачений ОСОБА_5 ухилявся від суду, у зв`язку з чим ухвалою Червоноградського міського суду Львівської області від 21 січня 2021 року його було оголошено в розшук, а провадження у даній справі зупинено.

Окрім цього, відповідно до матеріалів провадження до обвинуваченого ОСОБА_5 неодноразово застосувався привід в судове засідання.

Проте суд першої інстанції під час розгляду клопотання обвинуваченого ОСОБА_5 про звільнення його від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності не з`ясував, чи мало місце зупинення перебігу давності, що впливає на прийняття судом рішення щодо застосування ст. 49 КК України у даній справі.

Як вбачається з журналу судового засідання та ухвали суду від 16 лютого 2023 року вказана обставина залишена судом поза увагою.

На думку колегії суддів, суд першої інстанції дійшов передчасного висновку про можливість звільнення ОСОБА_5 від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності.

У запереченнях до апеляційної скарги захисник ОСОБА_8 не заперечував, що ОСОБА_11 оголошувався в розшук ухвалою від 21.01.2021, а 05.03.2021 Червоноградським місцевим судом було відновлено розгляд кримінального провадження.

У відповідності до приписів п.3, п. 4 ч. 1 ст. 409 КПК України підставою для скасування або зміни судового рішення при розгляді справи в суді апеляційної інстанції є істотне порушення судом вимог кримінального процесуального закону та неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність.

Приписами ч.1 ст. 412 КПК України, передбачено, що істотними порушеннями вимог кримінального процесуального закону є такі порушення вимог цього Кодексу, які перешкодили чи могли перешкодити суду ухвалити законне та обґрунтоване судове рішення.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 413 КПК України неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність є застосування судом закону, який не підлягає застосуванню.

Згідно з п.6 ч.1 ст.407 КПК України, за наслідками апеляційного розгляду за скаргою на вирок або ухвалу суду 1-ої інстанції суд апеляційної інстанції має право скасувати вирок або ухвалу і призначити новий розгляд у суді 1-ої інстанції.

Скасовуючи ухвалу суду першої інстанції, апеляційний суд позбавлений можливості ухвалити остаточне рішення за результатами розгляду даного кримінального провадження, оскільки судом першої інстанції не було здійснено розгляд обвинувального акту по суті.

Таким чином, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга прокурора підлягає задоволенню, а ухвала - скасуванню з призначенням нового судового розгляду кримінального провадження у суді першої інстанції, оскільки допущені судом першої інстанції порушення вимог кримінального процесуального закону є істотними та не можуть бути усунені судом апеляційної інстанції.

Керуючись ст.ст. 404, 405, 407, 419 КПК України, колегія суддів

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу заступника керівника Львівської обласної прокуратури ОСОБА_9 задовольнити.

Ухвалу Червоноградського міського суду Львівської області від 16 лютого 2023 року щодо ОСОБА_5 скасувати.

Призначити в Червоноградському міському суді Львівської області новий розгляд кримінального провадження щодо ОСОБА_5 за ч. 1 ст. 296 КК України іншим складом суду.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення.

С у д д і :

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4