Справа № 451/237/23 Головуючий у 1 інстанції: ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/811/554/23 Доповідач: ОСОБА_2
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 липня 2023 року м. Львів

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Львівського апеляційного суду в складі:

Головуючого - судді ОСОБА_2

суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4

за участю секретаря судового засідання - ОСОБА_5

прокурора - ОСОБА_6

обвинуваченого ОСОБА_7

захисника обвинуваченого - адвоката ОСОБА_8

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції матеріали кримінального провадження за апеляційною скаргою обвинуваченого ОСОБА_7 на вирок Радехівського районного суду Львівської області від 01 травня 2023 року щодо

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Дідилів Кам`янка - Бузького району Львівської області, громадянина України, із середньою освітою, не одруженого, не працюючого, інваліда 2 групи загального захворювання, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше неодноразово судимого:

- 07.05.2010 Шевченківським районним судом м. Львова за ч. 2 ст. 185, ч. 2 ст. 186 КК України до 4 років позбавлення волі; 12.11.2013 ухвалою Дрогобицького районного суду Львівської області на підставі ст. 82 КК України замінено невідбуту частину покарання у вигляді позбавлення волі 3 місяці 20 днів - більш м`яким покаранням у вигляді 240 годин громадських робіт;

- 06.05.2014 Залізничним районним судом м. Львова за ч. 2 ст. 186 КК України до 4 років 30 днів позбавлення волі. 11.07.2017 згідно ухвали Дергачівського районного суду Харківської області від 03.07.2017 на підставі ст. 81 КК України звільнений умовно-достроково на відбуту частину 1 рік 2 місяці 29 днів, покарання відбув,

- 21.03.2023 Ленінським районним судом м. Харкова за ч. 1 ст. 125 КК України до 200 годин громадських робіт та на підставі ч. 1 ст. 71, п. 1 ч. 1 ст. 72 КК України за сукупністю вироків, до призначеного за цим вироком покарання частково приєднано невідбуту частину покарання за вироком Залізничного районного суду м. Львова від 06.05.2014 та остаточно призначено до відбування покарання у виді позбавлення волі на строк - 1 (один) рік 3 (три) місяці; під вартою перебуває з 20.01.2023,

обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.185 КК України,

ВСТАНОВИЛА:

оскарженим вироком ОСОБА_7 визнано винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України та призначено покарання за ч. 4 ст. 185 КК України у виді позбавлення волі строком на 5 (п`ять) років 3 (три) міс.

На підставі ч. 4 ст. 70 КК України, за сукупністю кримінальних правопорушень та у відповідності до правил, передбачених ч.1 ст.70 КК України, шляхом часткового складання призначених покарань, із врахуванням вироку Ленінського районного суду м. Харкова від 21.03.2023, призначено ОСОБА_7 остаточне покарання у виді позбавлення волі на строк 5 (п`ять) років 6 (шість) місяців позбавлення волі, зараховано покарання відбуте частково за попереднім вироком Ленінського районного суду м. Харкова від 21.03.2023.

Строк відбування покарання ОСОБА_7 ухвалено обчислювати з 20.01.2023.

У відповідності до вимог ч. 5 ст. 72 КК України зараховано ОСОБА_7 строк його попереднього ув`язнення з 20.01.2023 до моменту постановлення вироку з розрахунку один день попереднього ув`язнення за один день позбавлення волі.

Вирішено питання речових доказів, судових витрат та цивільного позову.

Згідно з вироком суду, обвинувачений ОСОБА_7 , достовірно знаючи про те, що в Україні введено та діє правовий режим воєнного стану, який введений 24.02.2022 Указом Президента України № 64/2022 ( із подальшими змінами), повторно, оскільки попередня судимість за аналогічні злочини не знята та не погашена у встановленому законом порядку - 16.01.2023 близько 06.00 перебуваючи у приміщенні житлового будинку АДРЕСА_2 , який належить ОСОБА_9 , шляхом вільного доступу із шафи, яка знаходиться в спальній кімнаті будинку, таємно з корисливих спонукань вчинив крадіжку грошових коштів 27 600 гривень, 200 дол. США, що згідно курсу НБУ становить 7 313 грн. 72 коп., 350 польських злотих, що згідно курсу НБК становить 2 951 грн. 13 коп. та 50 євро, що згідно курсу НБУ становить 1976 грн. 80 коп.

Своїми умисними протиправними діями ОСОБА_7 заподіяв потерпілій ОСОБА_9 матеріальну шкоду на загальну суму 39 841 грн. 65 коп.

Матеріальна шкода відшкодована частково, шляхом повернення грошових коштів на суму 1 801 грн., цивільний позов потерпілою ОСОБА_9 заявлений на суму 38 040 грн. 65 коп.

Не погоджуючись із оскарженим вироком суду, обвинувачений подав апеляційну скаргу, у якій просить змінити вирок Радехівського районного суду Львівської області від 01 травня 2023 року та пом`якшити йому покарання.

В мотивах своєї апеляційної скарги обвинувачений зазначає, що кваліфікація його дій за ч. 4 ст. 185 КК України є неправильною, оскільки військовий стан на території Львівської області відсутній. Також звертає увагу, що при призначенні покарання суд першої інстанції не врахував його щире каяття та сприяння у розкритті злочину, а також те, що його вкрай незадовільний стан здоров`я заважає йому відбувати покарання в виді позбавлення волі.

Заслухавши доповідь головуючого, пояснення обвинуваченого ОСОБА_7 та його захисника - адвоката ОСОБА_8 на підтримку поданої апеляційної скарги, прокурора ОСОБА_6 , який заперечив проти апеляційних вимог, дослідивши матеріали кримінального провадження, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення, виходячи із наступного.

Відповідно до ст. 370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. При цьому, законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до статті 94 цього Кодексу. Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.

Колегія суддів вважає, що дані вимоги закону судом першої інстанції при ухваленні оскаржуваного вироку щодо ОСОБА_7 дотримано.

Кримінальне провадження щодо ОСОБА_7 розглядалось судом першої інстанції в порядку ч. 3 ст. 349 КПК України, оскільки ОСОБА_7 визнав винуватість, відтак суд першої інстанції обмежився допитом обвинуваченого, потерпілої та дослідженням матеріалів, що характеризують особу обвинуваченого.

Висновок суду про доведеність вини ОСОБА_7 , обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.185 КК України, відповідає фактичним обставинам справи, підтверджується зібраними у справі доказами, є обґрунтованим та в апеляційному порядку учасниками кримінального провадження не оскаржується та не може бути оскаржений.

У відповідності до ч. 1 ст. 404 КПК України, суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Щодо призначеного судом першої інстанції покарання ОСОБА_7 за ч. 4 ст. 185 КК України, то слід зазначити наступне.

Згідно зі ст. 50 КК України, покарання є заходом примусу, що застосовується від імені держави за вироком суду до особи, визнаної винною у вчиненні кримінального правопорушення, і полягає в передбаченому законом обмеженні прав і свобод засудженого. Покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами. Покарання не має на меті завдати фізичних страждань або принизити людську гідність.

Відповідно до вимог ст.65 КК України, суд призначає покарання враховуючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставин, що пом`якшують та обтяжують покарання. Крім того, призначене особі покарання має бути необхідним і достатнім для її виправлення та попередження нових злочинів.

У відповідності до позиції, висловленої у постанові Верховного суду від 17 жовтня 2019 року у справі № № 205/7091/16-к (№ 51 - 1532 км 19), поняття судової дискреції (судового розсуду) у кримінальному судочинстві охоплює повноваження суду (права та обов`язки), надані йому державою, обирати між альтернативами, кожна з яких є законною, та інтелектуально-вольову владну діяльність суду з вирішення у визначених законом випадках спірних правових питань, виходячи із цілей та принципів права, загальних засад судочинства, конкретних обставин справи, даних про особу винного, справедливості й достатності обраного покарання тощо.

При призначенні покарання, суд першої інстанції належним чином врахував усі конкретні обставини справи, особу обвинуваченого ОСОБА_7 , зокрема і те, що останній не працевлаштований, інвалід 2-ї групи, раніше неодноразово притягався до кримінальної відповідальності, на обліках в психоневрологічному та наркологічному диспансерах не перебуває, обставини, які пом`якшують покарання - щире каяття та сприяння розкриттю злочину та відсутність обставин, які обтяжують покарання.

Окрім того, судом першої інстанції було враховано досудову доповідь старшого інспектора Львівського районного відділу № 2 філії ДУ «Центр пробації» у Львівській області на ОСОБА_7 від 10.03.2023, де вказано, що ризик вчинення повторного кримінального правопорушення обвинуваченим є високий; ризик небезпеки для суспільства обвинуваченого ОСОБА_7 оцінюється як високий. На думку органу пробації, виправлення цієї особи без позбавлення або обмеження волі на певний строк може становити дуже високу небезпеку для суспільства.

Відтак, суд першої інстанції дійшов вірного висновку про можливість виправлення обвинуваченого з обранням покарання тільки у виді позбавлення волі.

Колегією суддів не знайдено підстав для пом`якшення покарання обвинуваченому ОСОБА_7 , у тому числі застосування до нього положень ст. ст. 69 чи 75 КК України.

Окрім того, ДУ ЛУВП №19 не надано апеляційному суду інформації про те, що обвинувачений ОСОБА_7 , по стану свого здоров`я не може відбувати покарання в умовах ізоляції від суспільства.

Так само колегією суддів не беруться до уваги , як безпідставні, доводи обвинуваченого, що на території Львівської області відсутній воєнний стан, оскільки такий запроваджено на всій території України згідно Указу Президента України № 64/2022 від 24.02.2022 р. ( із подальшими змінами).

Таким чином, доводи обвинуваченого ОСОБА_7 , викладені у апеляційній скарзі, не знайшли свого підтвердження під час апеляційного розгляду та не заслуговують на увагу. Підстав для пом`якшення покарання обвинуваченому ОСОБА_7 колегією суддів не встановлено.

Істотних порушень кримінального процесуального закону, які б могли слугувати причиною скасування чи зміни вироку, колегією суддів не встановлено. Відтак вирок суду першої інстанції є законним та обґрунтованим, тому його слід залишити без змін, а апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_7 - без задоволення.

Керуючись ст.ст. 404,405,407, 419, КПК України, колегія суддів

ПОСТАНОВИЛА:

вирок Радехівського районного суду Львівської області від 01 травня 2023 року щодо ОСОБА_7 за ч.4 ст. 185 КК України залишити без змін, а апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_7 - без задоволення.

Касаційна скарга на судове рішення може бути подана до Касаційного кримінального суду в складі Верховного Суду протягом трьох місяців з дня його проголошення, а особою, що перебуває під вартою - у той самий строк з дня отримання копії такого рішення.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4