Справа № 462/3127/22 Головуючий у 1 інстанції: ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/811/1109/22 Доповідач: ОСОБА_2
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 травня 2023 року колегія суддів судової палати у кримінальних справах

Львівського апеляційного суду в складі:

головуючої ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Львові кримінальне провадження про обвинувачення

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,-

у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст.307, ч.1 ст.309 КК України,

за участю прокурора ОСОБА_7 ,

захисника адвоката ОСОБА_8 ,

обвинуваченого ОСОБА_6 ,

за апеляційною скаргою прокурора Франківської окружної прокуратури м. Львова ОСОБА_9 на вирок Залізничного районного суду м. Львова від 25 жовтня 2022 року щодо ОСОБА_6 за ч.3 ст. 309, ч.1 ст. 309 КК України, -

встановила:

вироком Залізничного районного суду м. Львова від 25 жовтня 2022 року ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.309 КК України та застосовано до нього покарання у виді позбавлення волі, строком на 5 років.

На підставі ст.75 КК України, звільнено ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 від відбування покарання з випробуванням, із призначенням іспитового строку, строком 3 роки.

Покладено на ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 відповідно до ст.76 КК України наступні обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 визнано невинуватим та виправдано за ч.1 ст.309 КК України у зв`язку із недоведеністю вчинення ним кримінального правопорушення.

Запобіжний захід у виді тримання під вартою, застосований відносно ОСОБА_6 скасовано, негайно звільнено останнього з-під варти у залі суду.

Вирішено питання з судовими витратами та речовими доказами.

Згідно вироку, відповідно до обвинувального акту від 31.06.2022 року, ОСОБА_6 , реалізуючи злочинний умисел, спрямований на незаконне придбання, з метою збуту психотропної речовини, за попередньою змовою групою осіб із невстановленими органом досудового розслідування особами, повторно, у невстановлений органом досудового розслідування час та спосіб, але не пізніше 7 травня 2022 року, за допомогою мобільного зв`язку, а саме мобільного телефону марки «Samsung» ІМЕІ1: НОМЕР_1 , ІМЕІ2: НОМЕР_2 та мобільного додатку месенджера «Telegram» (надалі «Телеграм») через всесвітню мережу «Інтернет» домовився з невстановленою органом досудового розслідування особою, яка записана в месенджері «Тelegram» як « ОСОБА_10 », та якому було достовірно відомо, що вказана особа здійснює незаконний збут наркотичних засобів та психотропних речовин у м. Львові, про придбання ним психотропних речовин, які він у подальшому повинен був збути іншій невстановленій досудовим слідством особі за винагороду у 1500 грн.

З метою досягнення свого злочинного умислу, 7 травня 2022 року ОСОБА_6 , з корисливих мотивів, перебуваючи по місцю свого проживання за адресою: АДРЕСА_1 , маючи умисел на незаконне придбання з метою збуту психотропної речовини, попросив свою цивільну дружину ОСОБА_11 , яка не була обізнана у злочинних діях свого цивільного чоловіка ОСОБА_6 , отримати придбану ним психотропну речовину у відділенні «Нової пошти», з метою не бути викритим правоохоронними органами.

11.05.2022 року, приблизно о 10.30 год., ОСОБА_11 , не будучи обізнаною у злочинних діях свого цивільного чоловіка ОСОБА_6 , на його прохання, направилася у відділення «Нової пошти» №27, за адресою м.Львів, вул. Низинна, 2, де отримала посилку у вигляді відра з шпаклівкою, всередині якого знаходився поліетиленовий пакет з особливо небезпечною психотропною речовиною, обіг якої заборонено PVP, вагою 710, 6536 грама. У подальшому, вийшовши із приміщення пошти ОСОБА_11 мала передати вказану посилку своєму цивільному чоловіку ОСОБА_6 , однак була виявлена та зупинена працівниками поліції.

Крім цього, ОСОБА_6 , діючи всупереч положень Закону України «Про обіг в Україні наркотичних засобів, психотропних речовин, їхніх аналогів і прекурсорів», Закону України «Про засади протидії незаконному обігу наркотичних засобів, психотропних речовин та зловживання ними», умисно, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій та бажаючи настання суспільно небезпечних наслідків у вигляді порушення правил обігу наркотичних засобів, психотропних речовин, реалізуючи свій злочинний намір, спрямований на незаконне придбання та зберігання наркотичних засобів, психотропних речовин, усвідомлюючи суспільну небезпечність та протиправність своїх дій, тобто діючи з прямим умислом, вирішив вчинити кримінальні правопорушення у сфері незаконного обігу наркотичних засобів та психотропних речовин.

Так, ОСОБА_6 , реалізуючи злочинний умисел, спрямований на незаконне придбання, зберігання наркотичних засобів та психотропних речовин, у невстановлений органом досудового розслідування час та спосіб, але не пізніше 11 травня 2022 року, отримав амфетамін, який віднесено до психотропних речовин, обіг яких обмежено, вагою 0,5958 грам, який розфасував у зіп-пакет та прозорий скляний флакон із полімерним корком, на якому наявний напис «ЦЕФТРІАКСОН», а також екстракт канабісу, який віднесено до особливо небезпечних наркотичних засобів, обіг яких заборонено, масою 1,1365 грам, який містився на поверхні полімерної пляшки з обрізаною нижньою частиною та на поверхнях металевого предмета, які зберігав за місцем свого проживання, за адресою: АДРЕСА_1 до моменту виявлення та вилучення працівниками поліції 11.05.2022 року.

Дії ОСОБА_6 органом досудового розслідування кваліфіковані за ч.3 ст.307 та ч.1 ст.309 КК України, як повторне, незаконне придбання, з метою збуту особливо небезпечних психотропних речовин, в особливо великих розмірах, за попередньою змовою групою осіб та незаконне придбання, зберігання наркотичних засобів без мети збуту.

Суд першої інстанції перекваліфікував дії ОСОБА_6 з ч.3 ст. 307 КК України на ч.3 ст. 309 КК України в зв`язку з відсутністю доказів на підтвердження збуту ОСОБА_6 психотропних речовин. За ч.1 ст. 309 КК України у відповідності до п.2 ч.1 ст. 373 КПК України визнав невинуватим та виправдав.

На вирок суду прокурор Франківської окружної прокуратури м. Львова ОСОБА_9 подав апеляційну скаргу, просить оскаржуваний вирок скасувати у зв`язку із невідповідністю висновків суду, викладених у судовому рішенні, фактичним обставинам кримінального провадження; неправильним застосування закону України про кримінальну відповідальність, невідповідністю призначеного ОСОБА_6 покарання тяжкості вчиненого ними кримінального правопорушення. Ухвалити новий вирок, яким: визнати ОСОБА_6 винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.307, ч.1 ст.309 КК України, та призначити йому покарання: за ч. 3 ст. 307 КК України - 10 років позбавлення волі з конфіскацією майна; за ч. 1 ст. 309 КК України - 5 місяців арешту. На підставі ст.70 КК України, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим обрати остаточне покарання ОСОБА_6 - 10 років позбавлення волі з конфіскацією майна.

В обґрунтування доводів апеляційної скарги, зокрема, вказує, що судом першої інстанції визнано недопустимими доказами мобільні телефони «Samsung Galaxy S10» «Sony Хрегіа G8342», водночас, судом не досліджено безпосередньо вказані мобільні телефони для перевірки переписок обвинуваченого ОСОБА_6 .

Вважає, що висновки суду про те, що зміст переписки в телеграм каналах, не можна вважати таким, що безсумнівно зроблений обвинуваченим, є невірними, оскільки як вбачається з переписки, яка була виявлена в телефоні у ОСОБА_6 , останній спілкувався з невстановленою особою з псевдонімом « ОСОБА_10 » ще з 07.05.2022 та у своїх переписках обговорював факти розміщення так званих «закладок» і отримання грошових коштів за це. Також, у вказаній переписні, яка відбувалась ще до 11.05.2022, невідома особа з псевдонімом « ОСОБА_10 » запропонувала ОСОБА_6 отримати посилку та в подальшому заховати її в певному місці за винагороду. На вказану пропозицію ОСОБА_6 погодився. Також невідома особа з псевдонімом « ОСОБА_10 » вказала ОСОБА_6 на необхідність створення нового облікового запису в додатку «Нова Пошта» та вказати дані одержувача. Згідно переписки, ОСОБА_6 також на це погодився та надав анкетні дані ОСОБА_11 , як одержувача відправлення.

Наголошує, що лише після того, як 11.05.2022 працівники поліції виявили у ОСОБА_11 посилку, яку мав би отримати ОСОБА_6 та в подальшому заховати її, останній погодився на співпрацю з працівниками поліції, про що написав відповідні заяви, для того щоб також викрити особу, яка мала забрати цю посилку.

Звертає увагу, що судом не надано належної оцінки тому, що у телефоні ОСОБА_6 також виявлені переписки в чатах, в яких обвинувачений ОСОБА_6 скидає координати місць де ним були зроблені закладки, обговорює умови співпраці щодо здійснення діяльності пов`язаної із незаконним обігом наркотичних засобів шляхом розміщення закладок із вмістом наркотиків та отримання винагороди за це.

Вважає, що вказані факти беззаперечно свідчать про наявність в ОСОБА_6 умислу на збут психотропної речовини.

Підкреслює, що судом першої інстанції також не надано належної оцінки тому, що кількість вилученої особливо небезпечної психотропної речовини, обіг якої заборонено - PVP (1-феніл, 2-піролідин-1-іл-пентан-1-он), в кількості 710,6536 грама об`єктивно перевищує потреби ОСОБА_6 . Окрім цього, не враховано той факт, що в ході обшуку 11.05.2022 у квартирі ОСОБА_6 вилучено 10 упаковок зіп-пакетів по 100 штук в кожній; клейкі стрічки; вага електронна; ручка із залишками порошкоподібної речовини, білого кольору; зіп- пакет в якому знаходяться два зіп-пакети та 1 згорток із насінням і 1 зіп-пакет із насінням.

Як вбачається з матеріалів справи обвинувачений ОСОБА_6 під час огляду місця події 11.05.2022 повідомляв про те, що у нього дома також знаходяться заборонені наркотичні речовини, а в ході проведення обшуку добровільно показав де такі знаходяться та видав їх. Також, в ході судового розгляду обвинувачений ОСОБА_6 не заперечував того факту, що останній зберігав за місцем свого проживання наркотичні засоби для власного вживання. Виходячи з наведеного, вважає, що можна дійти висновку, що вказані заборонені речовини неминуче були б виявлені в обвинуваченого навіть якщо б слідчий не проводив невідкладного обшуку, а звернувся до слідчого судді для отримання відповідного дозволу. Відтак, висновок суду першої інстанції щодо невинуватості ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.309 КК України не відповідає обставинам справи.

Заслухавши доповідача, думку прокурора, який підтримав апеляційну скаргу, обвинуваченого та його захисника, які заперечили проти апеляційної скарги, дослідивши матеріали судового провадження, в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що у задоволенні апеляційної скарги слід відмовити з наступних підстав.

В суді апеляційної інстанцій ОСОБА_6 , зокрема, показав, що завжди замовляв марихуану чи амфітамін, вагою 10 та 2 грам відповідно, задля власного споживання на сайті. Ніколи не робив замовлень великої кількості наркотичних засобів чи психотропних речовин. З приводу поштового відправлення ствердив, що робив замовлення, як завжди для себе, коли поліцією перевірявся вміст посилки, працівниками поліції в його присутності, це було приблизно о 15.00 год., посилка була вже відкрита.

Відповідно до ст. 370 КПК України, судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим та вмотивованим.

Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених кримінальним процесуальним кодексом.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до статті 94 КПК.

Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні й достатні мотиви та підстави його ухвалення.

На думку колегії суддів, суд першої інстанції зазначених вимог закону дотримався.

Відповідно до ст. 91 КПК України, доказуванню у кримінальному провадженні підлягає, зокрема, подія кримінального правопорушення (час, місце, спосіб та інші обставини вчинення кримінального правопорушення), а також винуватість обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення.

Згідно зі ст. 92 КПК України, обов`язок доказування покладено на прокурора. Саме сторона обвинувачення повинна доводити винуватість особи поза розумним сумнівом, чого в цьому кримінальному провадженні зроблено не було. Тобто дотримуючись засади змагальності та виконуючи свій професійний обов`язок, обвинувачення має довести перед судом за допомогою належних, допустимих та достовірних доказів, що існує єдина версія, якою розумна та безстороння людина може пояснити факти, встановлені в суді, а саме винуватість особи у вчиненні кримінального правопорушення, щодо якого їй пред`явлено обвинувачення.

Стандарт доведення поза розумним сумнівом означає, що сукупність обставин справи, встановлена під час судового розгляду, виключає будь-яке інше розуміння пояснення події, що є предметом судового розгляду, крім того, що інкримінований злочин було вчинено, і обвинувачений є винним у вчиненні цього злочину.

Відповідно до ч. 1 ст. 84 КПК України, доказами в кримінальному провадженні є фактичні дані, отримані у передбаченому цим Кодексом порядку, на підставі яких слідчий, прокурор, слідчий суддя і суд встановлюють наявність чи відсутність фактів та обставин, що мають значення для кримінального провадження та підлягають доказуванню.

Судом першої інстанції досліджені докази сторони обвинувачення щодо вчинення ОСОБА_6 злочину, передбаченого ч. 3 ст. 307 КК України, так, у вироку судом зазначено, що дійсно предметом даного злочину, відповідно до висновку судової експертизи наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів і прекурсорів №СЕ-19/109-22/3920-НЗПРАП від 12.05.2022 року, є особливо небезпечна психотропна речовина, обіг якої заборонено PVP (1-феніл, 2-піролідин-1-іл-пентан-1-он), в кількості 710,6536 грама. /а.с.м.к.п.53-58/

Відповідно, предметом злочину у даному кримінальному провадженні є психотропна речовина PVP в особливо великих розмірах.

Проте, суд першої інстанції, звернув увагу на те, що стороною обвинувачення не надано доказів, на підставі яких суд мав би змогу встановити наявність головного факту в даному кримінальному провадженні, наявність умислу на збут наркотичних засобів, що в даному випадку підлягає обов`язковому доказуванню та обов`язок якого повністю лежить на стороні обвинувачення.

На підтвердження факту наявності в ОСОБА_6 умислу на збут психотропної речовини, стороною обвинувачення вказано на протокол огляду мобільного телефону марки «Samsung», моделі «Galaxy S10», ІМЕІ_1: НОМЕР_1 , ІМЕІ_2: НОМЕР_2 , належного ОСОБА_6 , який проводився в період часу з 12.00 год. до 16.00 год. 20.06.2022 року, який суд визнає недопустимим, з огляду те, що даний доказ отриманий внаслідок істотних порушень прав людини і основоположних свобод, якими суд, в даному випадку, визнає здійснення огляду речового доказу, з порушенням його суттєвих умов, з огляду на таке. /а.с.м.к.п.150-186/

Мобільний телефон «Samsung», моделі «Galaxy S10», ІМЕІ_1: НОМЕР_1 , ІМЕІ_2: НОМЕР_2 вилучено в ході огляду місця події, 11.05.2022 року, який проводився в період з 15.59 год. по 16.30 год. Сам огляд речового доказу проводився 20.06.2022 року в період часу з 12.00 год. по 16.00 год. /а.с.м.к.п.150/, при цьому, із зображень головного екрану зазначеного мобільного телефону (11-17) вбачаються різні години та дати, зокрема: 8 березня 01.37 год., 01.42 год. /а.с.м.к.п.153/, більше того, якщо керуватися припущенням того, що скидались налаштування мобільного телефону, вже на інших зображеннях (18-22) видно час 10.19 год., що позбавляє суд можливості встановити фактичний час проведення слідчої дії та об`єктивно оцінити обставини, які могли б випливати із листувань з певним змістом.

На переконання колегії суддів, враховуючи наведене, суд першої інстанції підставно дійшов висновку, що цей протокол не відповідає вимогам ст.104 КПК України, в частині того, що не містить достовірних відомостей про час проведення слідчої дії.

Крім цього, обґрунтовано, суд першої інстанції звернув увагу на те, що проведення слідчих (розшукових) дій у нічний час (з 22 години до 6 години) не допускається, за винятком невідкладних випадків, коли затримка в їх проведенні може призвести до втрати слідів кримінального правопорушення чи втечі підозрюваного, проте, в даному випадку, враховуючи те, що працівниками УБН у Львівській області ДБН НП України огляд речового доказу проводився через місяць часу після його вилучення, недоцільно говорити про невідкладність слідчої дії.

Також, як на доказ підтвердження умислу ОСОБА_6 на збут психотропної речовини стороною обвинувачення вказано на протокол огляду мобільного телефону марки «Sony Xperia G8342» IMEI: НОМЕР_3 , IMEІ: НОМЕР_4 , належного ОСОБА_11 , який проводився в період часу з 10 год. 30 хв. до 17.00 год. 21.06.2022 року, проте, такий суд першої інстанції не прийняв до уваги та визнає недопустимим, з підстав того, що даний доказ отриманий внаслідок істотних порушень прав людини і основоположних свобод, якими суд, в даному випадку визнав здійснення огляду речового доказу, з порушенням його суттєвих умов.

Так, мобільний телефон «Sony Xperia G8342» IMEI: НОМЕР_3 , IMEІ: НОМЕР_4 вилучено в ході огляду місця події, 11.05.2022 року, який проводився в період з 15.59 год. по 16.30 год. Сам огляд речового доказу проводився 21.06.2022 року в період часу з 10.30 год по 17.00 год. 21.06.2022 року, проте, із зображень головного екрану мобільного телефону видно дату 20.06.2022 року, 15.56 год, 16.06 год. (зображення 8-11) /а.с.м.к.п.126/, що позбавляє суд можливості в подальшому об`єктивно оцінити усі обставини, які випливали б зі змісту досліджених листувань, відтак, враховуючи, що протокол огляду складений з порушенням вимог ст.104 КПК України, щодо зазначення достовірних відомостей про час проведення слідчої дії, такий не може прийматись до уваги.

Додатковим чинником для визнання недопустими вказаних вище протоколів огляду мобільних телефонів, є встановлені під час розгляду справи обставини проведення слідчих та оперативних дій працівниками поліції 11.05.2022 року. Так, об 11.30 телефони у ОСОБА_6 та ОСОБА_11 , були вже фактично вилучені, та під контролем працівників поліції ОСОБА_6 здійснювалась переписка, для викриття інших осіб причетних до незаконного обороту наркотичних засобів. Телефони були повернуті власникам до 15.59, для проведення слідчої дії з огляду місця події. З огляду на вказані обставини, наведений в протоколах огляду зміст переписки в телеграмканалах, не можна вважати таким, що безсумнівно зроблений обвинуваченим, а доказів про роз`яснення прав та забезпечення права на захист обвинуваченому у вищенаведений проміжок часу стороною обвинувачення не надано.

З урахуванням наведеного, суд першої інстанції, прийшов до вірного висновку, керуючись положеннями ч.3 ст.337 КПК України, з метою ухвалення справедливого судового рішення та захисту прав людини і її основоположних свобод, вийшов за межі висунутого обвинувачення, зазначеного в обвинувальному акті та змінив правову кваліфікацію дій ОСОБА_6 з ч.3 ст.307 КК України на ч.3 ст.309 КК України, з огляду на відсутність прямих так і непрямих доказів на підтвердження мети збуту психотропної речовини ОСОБА_6 , що в даному випадку є безумовною підставою для здійснення перекваліфікації та покращуватиме становище обвинуваченого.

Колегія суддів, погоджується з висновком суду першої інстанції про наявність в діях ОСОБА_6 складу кримінального правопорушення за ч.3 ст. 309 КК України а саме, придбання через всесвітню мережу інтернет у невстановленої органом досудового розслідування особи, без мети збуту особливо небезпечної психотропних речовини, обіг якої заборонено в особливо великих розмірах вагою 710,6536 гр.

Таким чином, колегія суддів вважає, що покликаючись на безпосередньо досліджені докази, суд першої інстанції відповідно до ст. 94 КПК України всебічно, повно та неупереджено дослідив всі обставини кримінального провадження, керуючись законом, оцінив кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, в сукупності зібраних доказів з точки зору достатності та взаємозв`язку, дійшов до правильного висновку про відсутність у діях ОСОБА_6 складу злочину, передбаченого ч. 3 ст. 307 КК України.

Згідно з п. 2 ч. 1 ст. 91 КПК України, у кримінальному провадженні серед інших обставин підлягають доказуванню винуватість обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, форма вини, мотив і мета вчинення кримінального правопорушення.

Відповідно до п. 4 Постанови Пленуму Верховного суду України «Про судову практику в справах про злочини у сфері обігу наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів або прекурсорів», про умисел на збут наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів або прекурсорів може свідчити як відповідна домовленість з особою, яка придбала ці засоби чи речовини, так й інші обставини, зокрема: великий або особливо великий їх розмір; спосіб упакування та розфасування; поведінка суб`єкта злочину; те, що особа сама наркотичні засоби або психотропні речовини не вживає, але виготовляє та зберігає їх; тощо. При цьому слід мати на увазі, що відповідальність за збут таких засобів і речовин настає незалежно від їх розміру.

Таким чином, доводи прокурора про те, що особливо великий розмір наркотичних засобів, вказує на наявність у його діях спеціальної мети вчинення злочину, а саме збуту, є необґрунтованими.

ОСОБА_6 раніше не судимий за незаконне придбання, зберігання з метою збуту та збут наркотичних засобів, підстав вважати, що останній займається протиправною діяльністю, придбав та зберігав наркотичні засоби саме з метою збуту немає.

Відтак, з огляду на те, що відповідальність за збут наркотичних засобів і психотропних речовин настає незалежно від їх розміру, з врахування обставин кримінального провадження та особи обвинуваченого, колегія суддів приходить до переконання, що стороною обвинувачення у суді першої інстанції не доведено поза розумним сумнівом наявність у обвинуваченого умислу на збут наркотичних засобів та психотропних речовин, а тому його дії вірно кваліфіковані судом першої інстанції за ч. 3 ст. 309 КК України, як незаконне придбання, зберігання наркотичних засобів у особливо великих розмірах без мети збуту.

Щодо обвинувачення ОСОБА_6 за ч.1 ст. 309 КК України суд першої інстанції давши оцінку зібраним доказам вірно прийшов до висновку, що стороною обвинувачення не надано належних та допустимих доказів вчинення обвинуваченим даного кримінального правопорушення.

Оскільки, протокол обшуку від 11.05.2022 р. визнано судом недопустимим доказом внаслідок порушення прав людини і основоположних свобод, всі інші докази є похідними від первісного недопустимого джерела доказу.

Істотних порушень вимог КПК України, які б давали підстави для скасування вироку суду першої інстанції відносно ОСОБА_6 , колегією суддів не встановлено, а тому його слід залишити без змін.

Керуючись ст.ст. 404, 405, 407, 419 КПК України, колегія суддів, -

постановила:

вирок Залізничного районного суду м. Львова від 25 жовтня 2022 року щодо ОСОБА_6 залишити без змін,апеляційну скаргу прокурора Франківської окружної прокуратури м. Львова ОСОБА_9 без задоволення.

Ухвала набирає законної сили з дня її оголошення та може бути оскаржена до суду касаційної інстанції протягом трьох місяців з дня її проголошення.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4