У Х В А Л А

24.08.2023 р. м. Жмеринка

Слідчий суддя Жмеринського міськрайоного суду Вінницької області ОСОБА_1 , розглянувши скаргу ОСОБА_2 на бездіяльність прокуратури та поліції м. Жмеринка,

в с т а н о в и л а :

ОСОБА_2 року звернувся до Жмеринського міськрайонного суду з даною скаргою, в якій просив зазначити в наступній ухвалі які ще недоліки (якщо такі будуть) він повинен усунути для подання в Раду Правосуддя про знущання досвідченого судді ОСОБА_3 над 75-річною особою ОСОБА_2 ; визнати бездіяльність прокурора та слідчих в цій кримінальній справі та їх процесуальних дій, зазначених в його заяві від 25.07.2023.

Дослідивши матеріали скарги, суд прийшов до висновку про її повернення заявнику, з огляду на таке.

У тексті скарги ОСОБА_2 використовує лексику, яка не притаманна для написання ділових документів (в тому числі скарги), зокрема виражає явну неповагу до службових осіб Жмеринського РВП та Жмеринської окружної прокуратури.

Так, викладене обґрунтування скарги з використанням таких висловлювань, вочевидь виходить за межі нормальної, коректної та легітимної критики, що у розумінні Європейського суду з прав людини констатується як зловживання правом на подання заяви.

Положеннями п.3 та 4 ч.1 ст.7 КПК України передбачено, що рівність перед законом і судом та повага до людської гідності є основними засадами (принципами) кримінального провадження.

Відповідно до ч.1 ст.11 КПК України під час кримінального провадження повинна бути забезпечена повага до людської гідності, прав і свобод кожної особи.

У процесуальних відносинах, намагаючись донести певну думку до суду, учасники судового процесу, їхні представники, інші особи мають ретельно підбирати слова, а також з обережністю виявляти емоції щодо інших учасників, їхніх представників, суду, осіб, які не беруть участь у судовому процесі. Суд не повинен толерувати використання нецензурної лексики, образливих і лайливих слів чи символів, зокрема для надання характеристик учасникам справи, іншим учасникам судового процесу, їх представникам і суду (суддям). Такі слова та символи не можна використовувати ні у заявах по суті справи, заявах з процесуальних питань, інших процесуальних документах, ні у виступах учасників судового процесу та їхніх представників.

Такі висновки суду узгоджуються з правовими висновками у постановах Верховного Суду від 13.03.2019 року в справі №199/6713/14-ц , від 14.03.2019 року в справі №9901/34/19, від 07.11.2019 року в справі № 9901/324/19.

Аналогічно Європейський суд з прав людини (далі ЄСПЛ), застосовуючи підпункт "а" пункту 3 статті 35 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод оголошує неприйнятною будь-яку індивідуальну заяву, подану згідно зі статтею 34, якщо він вважає, що ця заява є зловживанням правом на її подання. Зокрема, ЄСПЛ констатує зловживання правом на подання заяви, коли заявник під час спілкування з ЄСПЛ вживає образливі, погрозливі або провокативні висловлювання проти уряду-відповідача, його представника, органів влади держави-відповідача, проти ЄСПЛ, його суддів, Секретаріату ЄСПЛ або його працівників (рішення від 14.05.2004 року в справі "Ржегак проти Чеської Республіки", рішення від 04.02.2003 року в справі "Дюрінже та Грандж проти Франції").

Відповідно до вимог ст.17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику ЄСПЛ як джерело права

Таким чином, наразі встановлено, що звертаючись до слідчого судді з даною скаргою й використовуючи у її тексті вочевидь некоректну лексику, яка має цинічний характер, суд вбачає в діях ОСОБА_2 недопустиме зловживання правами подання скарги у викладеній ним формі.

З урахуванням наведеного, слідчий суддя доходить висновку, що внаслідок зловживання заявником ОСОБА_2 власними правами, скаргу слід повернути останньому, що не перешкоджає у разі потреби повторному зверненню із скаргою у встановленому порядку, якщо відпадуть підстави, що зумовили її повернення.

Повертаючи скаргу, суд достатньо об`єктивно враховує практику Європейського суду з прав людини, щодо можливості обмеження права на суд, але лише таким способом та до такої міри, що не порушують зміст цих прав, про що зазначено у його рішеннях в справі "Де Жуфр де ла Прадель проти Франції" (п.59) та в справі "Станєв проти Болгарії" (п.28). Тобто, реалізація права на суд однією із сторін спору має відбуватись таким чином, щоб не порушувати права іншої сторони.

Враховуючи викладене, керуючись п.п."а" п.3 ст.35 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ст.17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини", ст. 7, 11, 304, 395 КПК України, -

п о с т а н о в и л а :

Скаргу ОСОБА_2 на бездіяльність прокуратури та поліції м. Жмеринка - повернути заявнику.

Ро`яснити, що відповідно до вимг ч.7 ст.304 КПК України, повернення скарги не позбавляє права повторного звернення до слідчого судді, суду, в порядку, передбаченому цим Кодексом.

На ухвалу протягом п`яти днів може бути подана апеляційна скарга безпосередньо до Вінницького апеляційного суду.

Слідчий суддя