Справа № 344/7805/23
Провадження № 1-кс/344/3039/23
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 травня 2023 року м. Івано-Франківськ

Слідчий суддя Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області клопотання адвоката володільця майна ТОВ «Белеріон» про скасування арешту майна,

В С Т А Н О В И В:

До Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області надійшло вказане клопотання про скасування арешту майна в рамках кримінального провадження № 120 2345 від 19.12.2022.

У клопотанні, що подане, сторона просить скасувати арешт, який було 29.08.2022 за ухвалою слідчого судді накладено на майно, а саме: документи на транспортний засіб «Фольксваген Тюран», документи іноземної реєстрації та транспортний засіб «Фольксваген Тюран» та повернути вказане майно володільцю.

Сторони в судове засідання не прибули, представник заявника у прохальній частині клопотання просив про задоволення клопотання про скасування арешту майна та розгляду у його відсутності, свою позицію заявник виклав у матеріалах клопотання, а слідчий подав заяву в якій не заперечував щодо задоволення клопотання в частині зняття заборони на користування та просив розглядати його без участі слідчого, а відтак враховуючи вимоги КПК щодо часових меж розгляду клопотання, слідчий суддя вважає за можливе розглянути клопотання по суті з постановленням ухвали, враховуючи положення ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, щодо розгляду справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Вивчивши матеріали клопотання вважаю за необхідне зазначити наступне.

За загальним правилом накладений у кримінальному провадженні арешт може бути знято двома шляхами: оскарження ухвали слідчого судді (суду) про арешт майна в апеляційному порядку або ж звернення до слідчого судді (суду) з клопотанням про скасування арешту. В даному випадку стороною, яка заявила клопотання обрано другий шлях.

Ст. 174 КПК України передбачає, що підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом.

Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Щодо тверджень заявника, викладених у клопотанні, то слід зазначити таке.

Слідчим суддею встановлено, що в рамках кримінального провадження № 120 2345 від 19.12.2022 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 190 КК України (виділеного з кримінального провадження №120 0 610 від 06.05.2022) залишається накладеним слідчим суддею арешт від 29.08.2022 на визнані 25.08.2022 речовими доказами у кримінальному провадженні об`єкти майна документи на транспортний засіб «Фольксваген Тюран», документи іноземної реєстрації та транспортний засіб «Фольксваген Тюран», які було вилучено 25.08.2022 в ході проведення санкціонованого обшуку шляхом заборони його відчуження, розпорядження і користування, і про скасування арешту в частині заборони користування з яких на даний час просить сторона, що звернулася із клопотанням.

При цьому у описовій частині свого клопотання сторона, яка із ним звернулася, вказує, що необхідність у такому арешті майна на даний час відпала.

Слідчий вважає клопотання заявника обґрунтованим, на теперішній час, орган досудового розслідування не заперечує щодо часткового скасування в частині накладеного арешту щодо заборони користування таким майном.

З огляду на все наведене вище, враховуючи усі досліджені матеріали, слідчий суддя не може погодитися із твердженнями сторін, які наведені у клопотанні та заяві про те, що на даний час в застосуванні такого заходу забезпечення кримінального провадження, як арешт майна відпала потреба, як і дійти до переконання, що арешт було накладено необґрунтовано і таке скасування не завдасть шкоди кримінальному провадженню, а тому в задоволенні клопотання слід відмовити.

Окрім того особа власника та володільця майна в даному конкретному випадку відрізняється (автомобіль перебуває на іноземній реєстрації), і обмеження права розпорядження і відчуження жодним чином не впливає на обсяг прав володільця, а обмежує лише реалізацію повноважень власника щодо розпорядження належним йому майном.

Щодо питання про повернення вказаного майна володільцю, то слід вказати таке.

Згідно до ч. 3 ст.26 КПК України слідчий суддя вирішує лише ті питання, що винесені на його розгляд та віднесені до його повноважень цим Кодексом.

Вимога ж яка заявлена у клопотанні про повернення майна на відповідальне зберігання не віднесена до компетенції слідчого судді.

Порядок зберігання речових доказів і документів та вирішення питання про спеціальну конфіскацію, передбачені ст.100 КПК України, яке не містить норм щодо порядку розгляду клопотань особи щодо порядку зберігання речових доказів у кримінальному провадженні шляхом передачі майна на відповідальне зберігання, а також повноважень слідчого судді щодо розгляду таких клопотань.

Частиною 1 ст. 100 КПК України встановлено, що речовий доказ, який був наданий стороні кримінального провадження або нею вилучений, повинен бути якнайшвидше повернутий володільцю, крім випадків, передбачених статтями 160 - 166,170, 174 цього Кодексу.

Виходячи зі змісту частин 6, 7 статті 100 КПК України, слідчий суддя здійснює розгляд таких клопотань у випадках, передбачених пунктами 2, 4 та абзацом сьомим частини шостої статті 100 КПК України.

За рішенням слідчого судді речові докази можуть передаватись для реалізації, їх технологічної переробки або знищуються.

За змістом ж ст. ст. 40, 98-100 КПК України питання про передачу речових доказів на відповідальне зберігання віднесене до повноважень слідчого, тому саме такий після визнання речей та документів речовими доказами зобов`язаний вирішити питання про їх збереження, у тому числі і передачу на відповідальне зберігання у порядку, передбаченому Кабінетом Міністрів України.

Отож саме слідчий має можливість вирішити питання про передачу майна, що визнано речовим доказом на відповідальне зберігання власнику, якщо таке можливо без шкоди для кримінального провадження, з метою не порушення прав останнього.

Таким чином, до компетенції слідчого судді відноситься розгляд клопотання про скасування арешту на стадії досудового розслідування, а питання про передачу майна на відповідальне зберігання відноситься до повноважень слідчого та прокурора.

Згідно до вимог п.9 ч.1 ст.309 КПК України під час досудового розслідування можуть бути оскаржені в апеляційному порядку ухвали слідчого судді про арешт майна або відмову у ньому, а ухвала слідчого судді про скасування арешту майна (чи відмову у його скасуванні), постановлена за правилами ст. 174 КПК, не підлягає апеляційному оскарженню. Наведене узгоджується із правовими висновками Верховного Суду від 19 лютого 2019 року у справі №569/17036/18 (провадження № 51-598кмо19), від 10 травня 2019 року у справі № 760/27555/18 (провадження № 51-2210ск19), та у постанові Верховного Суду від 24 квітня 2019 року у справі № 180/1462/17 (провадження № 51-8790км18).

Керуючись ст.ст. 170, 174, 309 КПК України, -

П О С Т А Н О В И В:

В задоволенні клопотання відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає, а заперечення проти неї можуть бути подані під час підготовчого провадження в суді.

Слідчий суддя ОСОБА_1