№566/495/23
УХВАЛА

про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою

13 червня 2023 року смт Млинів, Рівненської області

Млинівський районний суд Рівненської області в складі:

головуючої - судді ОСОБА_1 ,

при секретарі судового засідання ОСОБА_2 ,

за участю прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

захисника обвинуваченого ОСОБА_4 адвоката ОСОБА_5 ,

потерпілого ОСОБА_6 ,

розглянувши у підготовчому судовому засіданні клопотання прокурора про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно обвинуваченого ОСОБА_4 у кримінальному провадженні №0000143, яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань 19 квітня 2023 року по обвинуваченню ОСОБА_4 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.289 та ч.4 ст. 185 КК України.

ВСТАНОВИВ:

В провадженні Млинівського районного суду Рівненської області знаходиться обвинувальний акт у кримінальному провадженні №0000143, яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань 19 квітня 2023 року по обвинуваченню ОСОБА_4 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.289 та ч.4 ст. 185 КК України.

В підготовчому судовому засіданні прокурор заявила клопотання про необхідність продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно обвинуваченого ОСОБА_4 , посилаючись на те, що існують ризики, передбачені п. 1, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, які є підставами для продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Обвинувачений ОСОБА_4 щодо вирішення клопотання прокурора про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою заперечив та підтвердив доводи свого захисника - адвоката ОСОБА_5 щодо обрання йому більш м`якого запобіжного західу.

Захисник обвинуваченого ОСОБА_4 адвокат ОСОБА_5 в підготовчому судовому засіданні заперечував проти задоволення клопотання прокурора про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, посилаючись на те, що обвинуваченому ОСОБА_4 слід обрати більш м`який запобіжний захід.

Потерпілий ОСОБА_6 просив задоволити клопотання прокурора про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_4 .

Потерпілий ОСОБА_7 в підготовче судове засідання не з`явився, звернувся до суду з клопотанням про проведення підготовчого судового засідання у його відсутності.

Суд, заслухавши, думку учасників підготовчого судового засідання, дослідивши докази, якими прокурор обґрунтовує наявність обгрунтованої підозри та ризиків, передбачених п. 1, 5 ч.1 ст. 177 КПК України, вважає, що клопотання про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_4 підлягає до задоволення.

Відповідно до ч. 3 ст. 315 КПК України (в редакції Закону № 2690-IX від 18 жовтня 2022 року) під час підготовчого судового засідання суд за клопотанням учасників судового провадження має право обрати, змінити, продовжити чи скасувати заходи забезпечення кримінального провадження, в тому числі запобіжний захід, обраний щодо обвинуваченого. При розгляді таких клопотань суд додержується правил, передбачених розділом II цього Кодексу.

Згідно з ч. 1 ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Ухвалою Млинівського районного суду Рівненської області від 20 квітня 2023 року стосовно ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , підозрюваного у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст. 289 КК України, обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 ( шістдесят) днів, з утриманням в СІЗО м. Рівне.

В ухвалі зазаначено, що строк тримання під вартою ОСОБА_4 слід рахувати з моменту затримання, тобто з 02 год. 15 хв., 19 квітня 2023 року.

Встановлено строк дії ухвали до 18 червня 2023 року, включно.

Одночасно визначено розмір застави у межах 20 /двадцяти / розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

(а. 27-28 матеріалів клопотання)

Судом встановлено, що наявність обґрунтованої підозри ОСОБА_4 у вчиненні інкримінованих йому кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.289 та ч.4 ст. 185 КК Українипідтверджується зібраними у ході досудового розслідування доказами, зокрема:

-протоколом огляду місця події від 19 квітня 2023 року, проведеного на вул. Млинівській у с. Лішня Дубенського району Рівненської області, в ході якого оглянуто автомобіль ВАЗ 21063;

(Т.1, а. 24-25 матеріалів кримінального провадження№0000143)

-протоколом огляду місця події від 19 квітня 2023 року - парковки по вул. Об`їздна в смт Млинів Дубенського району Рівненської області, де знаходився автомобіль, належний ОСОБА_7 ;

(Т.1, а. 58-59 матеріалів кримінального провадження№0000143)

-протоколом огляду місця події від 25 квітня 2023 року, проведеного на АДРЕСА_1 , в ході якого оглянуто бак автомобіля потерпілого;

(Т.2, а. 17-18 матеріалів кримінального провадження№0000143)

-протоколом огляду місця події від 26 квітня 2023 року - автомобіля ВАЗ 21063, в ході якого вилучено пластикову ємність із бензином, об`ємом близько 1л.;

(Т.1, а. 62-63 матеріалів кримінального провадження№0000143)

-копією протоколу допиту потерпілого ОСОБА_7 від 19 квітня 2023 року;

(а. 13,16 матеріалів клопотання)

-копією протоколу допиту потерпілого ОСОБА_6 від 25 квітня 2023 року;

(а. 21 матеріалів клопотання)

-протоколом допиту свідка ОСОБА_9 від 19 квітня 2023 року;

(Т.1, а. 94-95 матеріалів кримінального провадження№0000143)

-протоколом допиту свідка ОСОБА_10 від 19 квітня 2023 року;

(Т.1, а. 83-86 матеріалів кримінального провадження№0000143)

-протоколами допитів свідка ОСОБА_11 від 19 квітня 2023 року та 28 квітня 2023 року;

(Т.1, а. 101-103, 104-107 матеріалів кримінального провадження№0000143)

-протоколом допиту свідка ОСОБА_12 від 19 квітня 2023 року;

(Т.1, а. 99-100 матеріалів кримінального провадження№0000143)

-копіями протоколів допитів підозрюваного ОСОБА_4 від 19 квітня 2023 року та 05 травня 2023 року, який у своїх показаннях розповів про обставини вчинення злочинів.

(а. 14, 24-28 матеріалів клопотання)

Суд, дослідивши матеріали клопотання, вважає, що в судовому засіданні знайшов своє підтвердження ризик, передбачений п.1 ч. 1 ст.177 КПК України - переховуватися від суду. Вказаний ризик обґрунтовується тим, що ОСОБА_4 , маючи не погашену та незняту у встановленому законом порядку судимість, обвинувачується у вчиненні тяжких злочинів, за вчинення яких передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від 5 років, тому з метою уникнення призначеного покарання він може переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду, оскільки обвинуваченому загрожує реальна міра покарання. Також, згідно вимоги про наявність судимостей вбачається, що в минулому до ОСОБА_4 обирався запобіжний захід у виді тримання під вартою за вчинення ним кримінального правопорушення, що також свідчить про те, що він може переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду.

Крім того, встановлено, що ОСОБА_4 власного житла не має, не працює, не має постійних занять та джерела заробітку, не має на утриманні неповнолітніх дітей, непрацездатних осіб та осіб похилого віку, що вказує на відсутність у нього стримуючих чинників особистісно-соціального характеру та міцних соціальних зав`язків за місцем проживання.

Крім того, в судовому засіданні знайшов своє підтвердження ризик, передбачений п. 5 ч. 1 ст. 177 КК України - вчинити інше кримінальне правопорушення, обґрунтовується тим, що в ході досудового розслідування встановлено, що ОСОБА_4 раніше притягувався до кримінальної відповідальності за вчинення злочинів проти власності і життя та здоров`я особи, відбував покарання в установі виконання покарань. ОСОБА_4 раніше судимий за вчинення ряду корисливих злочинів, востаннє засуджений вироком Здолбунівського районного суду Рівненської області від 25 вересня 2017 року за ч. 2 ст. 185, ч. 3 ст. 187, ч. ч. 1, 4 ст. 70, ст. 71 КК України до 7 років 1 місяця позбавлення волі з конфіскацією 1/6 частини власного майна.

ОСОБА_4 було звільнено 08 квітня 2022 року з установи відбування покарання по відбуттю строку покарання.

Однак, ОСОБА_4 , нехтуючи чинним законодавством України, на шлях виправлення не став, висновків для себе не зробив та продовжив свою злочинну діяльність, вчинивши нові умисні, корисливі злочини проти власності, фактично, через рік після звільнення.

Зазначене вище дає достатні підстави вважати, що ОСОБА_4 схильний до вчинення кримінальних правопорушень, в тому числі проти власності.

(а. 30-40 матеріалів клопотання)

Також, необхідно врахувати, що відповідно до Листа Верховного Суду від 03 березня 2022 року № 1/0/2-22, запровадження воєнного стану та збройна агресія в Україні є відповідним ризиком.

Наявність таких ризиків надає підстави суду продовжити строк тримання обвинуваченого під вартою. Інший, більш м`який запобіжний захід, не забезпечить запобіганню вказаних ризиків.

Європейський суд з прав людини у рішенні від 18 лютого 2010 року у справі "Гарькавий проти України" зазначив, що особа не може бути позбавлена або не може позбавлятися свободи, крім випадків, встановлених у п.1 ст.5 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод 1950 року.

Згідно положень п."С" ст.5 вказаної Конвенції, нікого не може бути позбавлено свободи інакше, ніж відповідно до процедури, встановленої законом, і в таких випадках, як: законний арешт або затримання особи, здійснені з метою припровадження її до встановленого законом компетентного органу на підставі обґрунтованої підозри у вчиненні нею правопорушення або якщо є розумні підстави вважати за необхідне запобігти вчиненню нею правопорушення чи її втечі після його вчинення.

Таким чином, право на свободу та особисту недоторканність не є абсолютним і може бути обмежене, але тільки на підставах та в порядку, які чітко визначені в законі.

Враховуючи, що стороною захисту не надано переконливих та документально підтверджених даних, які б на теперішній час унеможливлювали перебування обвинуваченого під вартою, суд приходить до висновку, що сукупність обставин, передбачених ст. 178 КПК України, а саме тяжкість покарання, що загрожує обвинуваченому у разі визнання винуватим у кримінальних правопорушеннях, у вчиненні якого він обвинувачується, відомості, які характеризують особу обвинуваченого, свідчать, що на даний час продовження строку тримання під вартою обвинуваченому не суперечить вимогам ст. 5 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, оскільки існують реальні ознаки справжнього суспільного інтересу, який незважаючи на презумпцію невинуватості, переважає принцип поваги до особистої свободи, обставинами, які дають підстави стверджувати про наявність публічного інтересу, що виправдовує виняток із загальної норми про повагу до свободи людини.

Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою та продовження строку тримання під вартою має оцінюватися в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Тримання під вартою та продовження строку тримання під вартою може бути виправдано за наявності того, що його вимагають справжні інтереси суспільства, які незважаючи на презумпцію невинуватості переважають над принципом поваги до особистої свободи. При розгляді питання про доцільність тримання особи під вартою судовий орган повинен брати до уваги фактори, які можуть мати відношення до справи: характер (обставини) і тяжкість передбачуваного злочину; обґрунтованість доказів того, що саме ця особа вчинила злочин; покарання, яке можливо буде призначено в результаті засудження; характер, минуле, особисті та соціальні обставини життя особи, його зв`язки з суспільством.

Аналогічне відображення принципів вирішення питання застосування щодо особи запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою міститься і в положеннях ст.ст.177,178,183 КПК України.

Під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази, обставини, які свідчать про наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один з ризиків, передбачених ст.177 цього Кодексу, на які вказує слідчий, прокурор і недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Вирішення питання доцільності продовження строку раніше застосованого запобіжного заходу залежить насамперед від того чи продовжують існувати заявлені ризики, які виправдовують тримання особи під вартою.

Суд приходить до висновку, що прокурором в судовому засіданні доведено той факт, що ризики визначені ч.1 ст.177 КПК України, не зменшились і продовжують існувати, та те, що інший, більш м`який запобіжний захід наразі, є недостатнім для запобігання встановленим ризикам та не зможе забезпечити належну процесуальну поведінку обвинуваченого.

Заслухавши думку учасників судового провадження, виходячи з практики Європейського суду з прав людини, яка свідчить про те, що рішення суду повинно забезпечити не тільки права обвинуваченого, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів, що вимагає від суду більшої суворості в оцінці цінностей суспільства, суд вважає, що підстави для продовження запобіжного заходу - тримання під вартою, не відпали та продовжують існувати, і альтернативні запобіжні заходи не в змозі гарантувати належну поведінку обвинуваченого, а тому наявна необхідність у продовженні дії застосованого до обвинуваченого запобіжного заходу. З аналогічних підстав суд відхиляє посилання сторони захисту щодо доцільності застосування більш м`яких запобіжних заходів як дієвих.

Таким чином, суд, з метою забезпечення належної процесуальної поведінки обвинуваченого в ході судового розгляду, виконання процесуальних рішень у справі, дійшов висновку, що інші запобіжні заходи не забезпечать належної процесуальної поведінки обвинуваченого під час розгляду справи, а тому вважає за доцільне залишити ОСОБА_4 раніше обраний запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Враховуючи вищевикладене суд прийшов до висновку, що менш суворі запобіжні заходи, не зможуть забезпечити уникнення зазначених ризиків та покладених на обвинуваченого обов`язків, у зв`язку з чим є достатні підстави для застосування такого виду запобіжного заходу, як тримання під вартою.

Відповідно до ч.1 ст.197 КПК України строк дії ухвали суду про продовження строку тримання під вартою не може перевищувати шістдесяти днів.

Таким чином,суд вважає,що обвинуваченому ОСОБА_4 необхідно продовжити строк тримання під вартою на 60 (шістдесят) днів.

На підставі наведеного,

керуючись ст.ст. 176-178, 182, 183, 194, 199,315, 331 КПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Задоволити клопотання прокурора про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно ОСОБА_4 .

Продовжити щодо обвинуваченого

ОСОБА_13 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця с. Боремель Демидівського району Рівненської області, раніше судимого, не одруженого, який не працює, який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 , фактично проживає за адресою: АДРЕСА_3 ,

запобіжний захід у виді тримання під вартою строком на 60 (шістдесят) днів з утриманням в Державній установі «Рівненський слідчий ізолятор» (33001, м. Рівне, вул. Дворецька, 116).

Строк тримання ОСОБА_4 під вартою обчислювати з 02 години 15 хвилин, з 13 червня 2023 року.

Визначити строк дії ухвали до 02 години 15 хвилин, 11 серпня 2023 року.

Апеляційна скарга може бути подана до Рівненського апеляційного суду через Млинівський районний суд Рівненської області на ухвалу суду першої інстанції протягом семи днів з дня її оголошення.

Подання апеляційної скарги на ухвалу суду про обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою, про зміну іншого запобіжного заходу на запобіжний захід у виді тримання під вартою або про продовження строку тримання під вартою, постановлену під час судового провадження в суді першої інстанції, не зупиняє судовий розгляд у суді першої інстанції.

Суддя Млинівського райсуду ОСОБА_1