ЧЕРКАСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-сс/821/359/23 Справа № 694/1639/23 Категорія: ст. 176,181 КПК УкраїниГоловуючий у І інстанції ОСОБА_1 Доповідач в апеляційній інстанції ОСОБА_2
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 липня 2023 року м. Черкаси

Черкаський апеляційний суд в складі колегії суддів:

головуючоїОСОБА_2
суддівОСОБА_3 , ОСОБА_4
за участю: секретаря прокурора захисника підозрюваного ОСОБА_5 ОСОБА_6 ОСОБА_7 ОСОБА_8

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Черкаси в режимі відеоконференції апеляційну скаргу начальника Лисянського відділу Звенигородської окружної прокуратури ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Звенигородського районного суду Черкаської області від 7 липня 2023 року,якою частково задоволено клопотання старшого слідчого СВ Звенигородського районного відділу поліції ГУНП в Черкаській області лейтенанта поліції ОСОБА_9 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та застосовано запобіжний захід у вигляді домашнього арешту відносно ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Ганжалівка, Звенигородського району, Черкаської області, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого по АДРЕСА_2 , не працюючого, одруженого, в силу ст. 89 КК України раніше не судимого, підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 263 КК України,-

в с т а н о в и в:

Слідчий СВ Звенигородського районного відділу поліції ГУНП в Черкаській області лейтенант поліції ОСОБА_9 звернувся до слідчого судді Звенигородського районного суду Черкаської області із клопотанням, погодженим начальником Лисянського відділу Звенигородської окружної прокуратури ОСОБА_6 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_8 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 263 КК України.

Ухвалою слідчого судді Звенигородського районного суду Черкаської області від 7 липня 2023 року клопотання слідчого СВ Звенигородського районного відділу поліції ГУНП в Черкаській області лейтенанта поліції ОСОБА_9 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_8 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 263 КК України - задоволено частково.

Застосовано відносно підозрюваного ОСОБА_8 запобіжний захід у вигляді

домашнього арешту, заборонивши останньому цілодобово залишати житло за місцем проживання з покладенням на нього обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України, а саме:

- прибувати до слідчого, прокурора та суду за першою вимогою;

- не залишати цілодобово місце перебування під домашнім арештом за адресою: про АДРЕСА_2 без дозволу слідчого, прокурора або суду, окрім випадків необхідності надання підозрюваному невідкладної медичної допомоги за межами місця проживання;

- здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

В задоволенні іншої частини клопотання відмовлено.

Роз`яснено підозрюваному, що відповідно до ч.5 ст. 181 КПК України, працівники органу внутрішніх справ з метою контролю за поведінкою мають право з`явитися у житло, під арештом в якому він перебуває, вимагати надання усних чи письмових пояснень з питань, пов`язаних із виконанням покладених на нього обов`язків, використовувати електронні засоби контролю.

Строк дії ухвали про застосування до підозрюваного ОСОБА_8 запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту визначено тривалістю 59 діб, тобто до 3 вересня 2023 року включно.

Відповідно до вимог п. 1 ч. 3 ст. 202 КПК України визначено негайно доставити ОСОБА_8 , до його місця проживання - АДРЕСА_2 , де звільнити його з-під варти.

Своє рішення слідчий суддя мотивував тим, що незважаючи на те, що у клопотанні слідчого наявні достатні підстави, які вказують, що ОСОБА_8 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України і така причетність підтверджується матеріалами кримінального провадження, які долучені до клопотання слідчого, проаналізувавши зібрані досудовим розслідуванням матеріали клопотання та кримінального провадження, слідчий суддя дійшов висновку, що вірогідність ризиків, передбачених у ч.1 статті 177 КПК України, на які вказує слідчий та прокурор, є мінімальними і до підозрюваного можливо застосувати більш мякий запобіжний захід, ніж тримання під вартою, а саме домашній арешт за місцем проживання підозрюваного з покладенням на нього відповідних обов`язків.

Окрім цього, при застосуванні запобіжного заходу, слідчим суддею було враховано такі обставини, як вік підозрюваного, а також те, що ОСОБА_8 в силу ст. 89 КК України раніше не судимий, є особою з інвалідністю, являється учасником бойових дій, характеризується позитивно, має постійне місце проживання, де він зареєстрований і зможе перебувати під домашнім арештом.

Також слідчий суддя вказує на те, що посилання прокурора на той факт, що підозрюваний може впливати на свідків не знайшли свого підтвердження в судовому засіданні, оскільки обґрунтовані виключно наявністю самої можливості, при цьому прокурором не наводиться жодних об`єктивних даних. Крім того, як прокурором так і слідчим у судовому засіданні зазначено, що вказаний ризик ґрунтується на припущеннях і не вказано, на яких саме свідків може впливати підозрюваний.

В поданій апеляційній скарзі прокурор у кримінальному провадженні ОСОБА_6 вважає ухвалу слідчого судді незаконною, необґрунтованою, прийнятою з істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону, при невідповідності висновків суду, викладених у судовому рішенні, фактичним обставинам кримінального провадження.

Вважає, що слідчим суддею не було враховано те, що ОСОБА_8 було вчинено кримінальне правопорушення, яке відповідно до положень ст.12 КК України відноситься до категорії тяжких, за яке Законом передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк від трьох до семи років. Також вважає, що при прийнятті рішення слідчим суддею не було враховано ту обставину, що вказане кримінальне правопорушення було вчинене в умовах воєнного стану.

За наслідками апеляційного перегляду, прокурор просить ухвалу слідчого судді Звенигородського районного суду Черкаської області від 7 липня 2023 року скасувати та постановити нову ухвалу, якою задовольнити клопотання слідчого СВ Звенигородського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Черкаській області ОСОБА_9 про обрання стосовно ОСОБА_8 запобіжного заходу у вгляді тримання під вартою строком на 60 діб.

Заслухавши доповідь судді, який виклав суть ухвали та доводи апеляційної скарги, пояснення прокурора, який підтримав апеляційну скаргу та просив її задовольнити, зіславшись на доводи, викладені в ній, підозрюваного ОСОБА_8 та його захисника, які заперечували проти задоволення апеляційної скарги, вивчивши матеріали справи, колегія суддів вважає, що в задоволенні апеляційної скарги слід відмовити, виходячи з таких міркувань.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає ухвалу слідчого судді в межах доводів поданої апеляційної скарги.

Згідно вимог ч. 1 ст. 370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.

Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до статті 94 цього Кодексу.

Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.

Згідно п. 2 ч. 1 ст. 372 КПК України в мотивувальній частині ухвали зазначається: суть питання, що вирішується ухвалою, і за чиєю ініціативою воно розглядається; встановлених судом обставин із посиланням на докази, а також мотивів неврахування окремих доказів; мотивів, з яких суд виходив при постановленні ухвали, і положення закону, яким він керувався.

Як вбачається з наданих до апеляційного суду матеріалів, 5 липня 2023 слідчим відділом Звенигородського РВП ГУНП в Черкаській області внесено відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000933 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України.

5 липня 2023 року начальник Лисянського відділу Звенигородської окружної прокуратури ОСОБА_6 , виніс постанову про об`єднання кримінального провадження №0000288 від 20 червня 2023 року за ознаками кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст. 309 КК України та кримінального провадження №0000933 від 5 липня 2023 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України в одне кримінальне провадження за загальним номером № 0000288 від 20 червня 2023 року.

В ході досудового розслідування встановлено, що ОСОБА_8 , у порушення Постанови Верховної Ради України № 2471 від 17 червня 1992 року «Про право власності на окремі види майна», яка забороняє громадянам мати у власності боєприпаси без передбаченого законом дозволу, Положення про дозвільну систему, затвердженого Кабінету Міністрів України № 576 від 12 жовтня 1992 року, Інструкції про порядок виготовлення, придбання, зберігання, обліку, перевезення та використання вогнепальної, пневматичної, холодної і охолощеної зброї, пристроїв вітчизняного виробництва для відстрілу патронів, споряджених гумовими чи аналогічними за своїми властивостями метальними снарядами несмертельної дії, та патронів до них, а також боєприпасів до зброї, основних частин зброї та вибухових матеріалів, затвердженої наказом МВС України № 622 від 21 серпня 1998 року, в кінці 2022 року у невстановлений слідством день та час, на березі ставку поряд зі своїм домоволодінням, що по АДРЕСА_2 знайшов 798 (сімсот дев`яносто вісім) металевих предметів зовні схожі на патрони різного калібру, предмет зовні схожий на РПГ-22, предмет зовні схожий на ПГ, три предмети зовні схожі на гранати до ПГ, три предмети зовні схожі на ручні гранати, предмет зовні схожий на ПМ-9мм, предмет зовні схожий на пістолет-наган.

5 липня 2023 року в період часу з 7:53 год. по 15:35 год . в ході проведення обшуку працівниками поліції за місцем мешкання ОСОБА_8 , за адресою: АДРЕСА_2 , в будинку виявлено та у подальшому вилучено 798 (сімсот дев`яносто вісім) предметів зовні схожі на патрони, предмет зовні схожий на РПГ-22, предмет зовні схожий на ПГ, три предмети зовні схожі на гранати до ПГ, три предмети зовні схожі на ручні гранати, предмет зовні схожий на ПМ-9мм, предмет зовні схожий на пістолет-наган, які ОСОБА_8 зберігав без передбаченого законом дозволу.

З числа вилучених предметів, згідно висновку експерта № СЕ-19/124-23/7721-БЛ від 6 липня 2023 року, двадцять два патрона являються боєприпасами до нарізної вогнепальної зброї - 9-мм патронами до пістолету Макарова (ПМ), які споряджені кулями зі сталевим осердям (НОМЕР_1), з яких п`ятнадцять патронів промислового виробництва Луганського патронного заводу, м. Луганськ, Україна, сім патронів промислового виробництва м. Юрюзань, СРСР, та які придатні до стрільби.

5 липня 2023 року ОСОБА_8 в порядку ст. 208 КПК України було затримано за підозрою у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст. 263 КК України.

6 липня 2023 року ОСОБА_8 повідомлено про підозру у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України - незаконне придбання, зберігання бойових припасів.

Згідно з ч.1 ст.131 КПК України, заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження.

Відповідно до пунктів 3, 4 статті 5 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод і практики Європейського суду з прав людини, обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливо лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою.

При цьому, відповідно до установленої практики Європейського суду з прав людини, висновки про ступінь ризиків та неможливості запобігання їм застосуванням більш м`яких запобіжних заходів мають бути зроблені за результатами сукупного аналізу обставин злочину та особистості підозрюваного і його поведінки.

У відповідності до вимог ч.1 ст. 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а підставою, відповідно до ч.2 даної статті, є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені ч.1 цієї статті (переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується).

Згідно практики Європейського суду з прав людини, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів. Забезпечення таких стандартів, як підкреслює Європейський суд з прав людини, вимагає від суду більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства.

Таким чином, щоб вирішити справу у відповідності до вимог закону, суд повинен взяти до уваги, крім даних, передбачених ст. 177 КПК України, особисті обставини життя особи, які можуть свідчити на користь збільшення (зменшення) ризику переховування від правосуддя чи інших способів неналежної процесуальної поведінки, характер справи, тяжкість покарання та наслідки вчинення протиправних діянь.

Зазначені вимоги закону судом першої інстанції дотримані.

Як вбачається із матеріалів провадження, які були предметом дослідження судом першої інстанції, слідчий суддя оцінив у сукупності всі обставини, в тому числі вагомість наявних доказів про обґрунтованість підозри у вчиненні злочину, ступінь його тяжкості, наявність передбачених ст.177 КПК України ризиків, особу підозрюваного, який є особою з інвалідністю, а також учасником бойових дій, має постійне місце проживання, міцні соціальні зв`язки, позитивно характеризується, в силу ст. 89 КК України раніше не судимий.

Слідчим суддею були враховані усі обставини, з якими закон пов`язує обрання запобіжного заходу, в тому числі і ті, на які посилається сторона обвинувачення, а тому ухвала слідчого судді є обґрунтованою та законною.

В клопотанні слідчого не зазначено та прокурором не доведено недостатність застосування до підозрюваного ОСОБА_8 такого запобіжного заходу, як цілодобовий домашній арешт для запобігання ризикам, зазначеним у клопотанні, у звязку із чим колегія суддів вважає, що висновок слідчого судді щодо можливості обрання підозрюваному ОСОБА_8 запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту цілодобово з покладенням, обов`язків, передбачених ч.5 ст.194 КПК України є обґрунтованим та законним.

Істотних порушень кримінального процесуального закону, які б давали підстави для скасування ухвали слідчого судді, колегія суддів не знаходить.

Доказів на спростування висновків слідчого судді в апеляційній скарзі не наведено, матеріалами провадження не встановлено, і в ході судового засідання апеляційної інстанції не здобуто.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 376, 404, 405, 407, 419, 422 КПК України, суд, -

у х в а л и в:

Апеляційну скаргу начальника Лисянського відділу Звенигородської окружної прокуратури ОСОБА_6 - залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді Звенигородського районного суду Черкаської області від 7 липня 2023 року,якою частково задоволено клопотання старшого слідчого СВ Звенигородського районного відділу поліції ГУНП в Черкаській області лейтенанта поліції ОСОБА_9 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та застосовано запобіжний захід у вигляді домашнього арешту відносно ОСОБА_8 ІНФОРМАЦІЯ_1 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 263 КК України - залишити без змін.

Ухвала набирає чинності з моменту оголошення, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Головуюча ОСОБА_2

Судді ОСОБА_3

ОСОБА_4