КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-сс/824/3560/2023 Категорія: ст. 303 КПК України
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

1 серпня 2023 року м. Київ

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду у складі:

головуючого судді - ОСОБА_2

суддів - ОСОБА_3

- ОСОБА_4

за участю секретаря - ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві апеляційну скаргу ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва від 11 травня 2023 року,

В С Т А Н О В И Л А :

Ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва від 11 травня 2023 року залишено без задоволення скаргу ОСОБА_6 , ОСОБА_7 на бездіяльність слідчого Державного бюро розслідувань, яка полягає у невнесенні до Єдиного реєстру досудових розслідувань відомостей про кримінальне правопорушення за заявою № 958 від 10 квітня 2023 року.

Не погоджуючись з ухвалою слідчого судді, ОСОБА_6 подав апеляційну скаргу, в якій просить поновити строк на апеляційне оскарження ухвали слідчого судді, скасувати ухвалу, яка суперечить 2-м зобов`язальним ухвалам на внесення відомостей про кримінальне правопорушення в ЄРДР від 27 лютого 2023 року для поліції і від 27 квітня 2023 року для ГПУ (які так і не було виконано), зобов`язати начальника 2-го відділу ДБР ОСОБА_8 чи ОСОБА_9 внести відомості за текстом заяви № 958 про групові злочини ОСОБА_8 і ОСОБА_9 за ст. 111, 109 КК України.

Обґрунтовуючи клопотання про поновлення строків на апеляційне оскарження ухвали слідчого судді апелянт зазначає, що він отримав копію ухвали 23 травня 2023 року, про що і розписався. В судовому засіданні присутнім не був.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги апелянт зазначає, що ухвалами слідчих суддів Шевченківського районного суду м. Києва та Печерського районного суду м. Києва вже було розглянуто їхні скарги та зобов`язано поліцію та Офіс Генерального прокурора внести відомості до ЄРДР за заявою № 958, однак відомості фактично внесено не було. У зв`язку із зазначеним заява була подана до ДБР, однак, відомості так і не було внесено.

Апелянт вважає, що суддя не мала законних прав і повноважень самоправно, з перевищенням повноважень, ще до внесення відомостей в ЄРДР, тільки по тексту поданої заяви про злочин № 958, розслідувати самій цей злочин, оскільки такі дії суперечать вимогам ч. 4 ст. 214 КПК України.

На вказану апеляційну скаргу заступником керівника Управління ГСУ ДБР ОСОБА_10 подані заперечення, в яких зазначено, що листом від 12 квітня 2023 року № 1199зкп/10-2-02-02-4752/23 заявників повідомлено про відсутність достатніх підстав для внесення відомостей. Одночасно просить врахувати позицію ДБР щодо необґрунтованості апеляційної скарги ОСОБА_6 та законності ухвали Шевченківського районного суду м. Києва від 11 травня 2023 року про залишення без задоволення скарги ОСОБА_6 та ОСОБА_7 на бездіяльність слідчого Державного бюро розслідувань, яка полягає у невнесенні до Єдиного реєстру досудових розслідувань відомостей про кримінальне правопорушення за заявою № 958/2 від 10 квітня 2023 року.

Уповноваженою службовою особою ДБР відмовлено ОСОБА_6 та ОСОБА_7 у внесенні до ЄРДР відомостей за їх заявою від 10 квітня 2023 року № 958/2 у зв`язку з наступним.

Так в запереченнях, з посиланням на норми КПК України, правову позицію, викладену у постанові колегії суддів Другої судової палати Касаційного кримінального суду у складі Верховного Суду від 16 травня 2019 року (справа № 761/20985/18, провадження № 51- 8007км18), зазначено, що заява ОСОБА_6 та ОСОБА_11 від 10 квітня 2023 року № 958/2 не містить конкретних обставин, які можуть свідчити про вчинення працівниками ДБР кримінальних правопорушень, на які вказують заявники. Фактично ОСОБА_6 та ОСОБА_11 висловлюють свою незгоду з процесуальними рішеннями, прийнятими працівниками ДБР у чисельних кримінальних провадженнях, розпочатих за скаргами заявників. ОСОБА_6 та ОСОБА_11 використовують заяву від 10 квітня 2023 року № 958/2 як позапроцесуальний спосіб оскарження таких рішень та тиску на працівників ДБР, зловживаючи у такий спосіб процесуальними правами.

Таким чином рішення про відмову у внесенні відомостей до СРДР за заявою ОСОБА_6 та ОСОБА_11 від 10 квітня 2023 року № 958/2 належним чином обґрунтоване та вмотивоване, а також відповідає вимогам закону та правовим позиціям Касаційного кримінального суду у складі Верховного Суду.

Також в запереченнях висловлено прохання про проведення апеляційного розгляду за відсутності уповноваженої особи ДБР та про відмову у задоволенні апеляційної скарги.

ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , уповноважена особа ДБР, належним чином повідомлені про день, час та місце апеляційного розгляду, до суду апеляційної інстанції не з`явились, будь-яких заяв, клопотань не подавали.

Зважаючи на положення ч. 4 ст. 405 КПК України, колегія суддів доходить висновку про можливість проведення апеляційного розгляду за відсутності вказаних осіб.

Заслухавши доповідь судді, перевіривши матеріали судового провадження, а також додатково надані матеріали, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів доходить такого висновку.

Що стосується строку на апеляційне оскарження ухвали слідчого судді, то відповідно до п. 3 ч. 2 ст. 395 КПК України апеляційна скарга на ухвалу слідчого судді подається протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Згідно з ч. 3 ст. 395 КПК України, якщо ухвалу суду або слідчого судді було постановлено без виклику особи, яка її оскаржує, то строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення.

Перевіркою матеріалів судового провадження встановлено, що учасники судового розгляду були повідомлені про день, час та місце розгляду поданої до суду першої інстанції скарги.

При цьому від ОСОБА_6 надійшла заява, в якій він просив проводити розгляд скарги без нього у зв`язку з його відсутністю протягом 10-19 травня, а можливо й більше, у м. Києві, а також висловлене прохання, у разі неявки ОСОБА_7 розглядати скаргу за відсутності останнього також (ас. 47).

За матеріалами справи 11 травня 2023 року розгляд скарги ОСОБА_6 та ОСОБА_7 відбувся за відсутності останніх.

Згідно з матеріалами справи копія оскаржуваної ухвали отримана ОСОБА_6 24 травня 2023 року у приміщенні суду (ас. 53), тобто, поза межами строку на апеляційне оскарження.

Апеляційна скарга ОСОБА_6 подана безпосередньо до Київського апеляційного суду 26 травня 2023 року.

За встановлених обставин, з огляду на те, що ОСОБА_6 був ознайомлений з текстом оскаржуваної ухвали 24 травня 2023 року, на думку колегії суддів, ОСОБА_6 строк на апеляційне оскарження ухвали слідчого судді пропущений з поважних причин та підлягає поновленню.

Що ж стосується доводів апеляційної скарги, то, на думку колегії суддів, вони є непереконливими.

Перевіркою матеріалів судового провадження встановлено, що ОСОБА_6 та ОСОБА_7 подавалось дві заяви з № 958 за нумерацію заявників. Заява № 958 від 6 лютого 2023 року (за нумерацією заявників) надійшла до ДБР 6 лютого 2023 року та зареєстрована за вх. № 388зкп. У подальшому 8 лютого 2023 року ОСОБА_6 звернувся до ДБР з заявою (вх. № 4212-23), якою просив заяву № 958 від 6 лютого 2023 року (вх. № 388зкп) залишити без розгляду, а поданий пакет документів повернути. Листом ДБР від 17 лютого 2023 року № 4212-23/10-2-02-02-2192/23 заявників повідомлено, що заяву № 958 від 6 лютого 2023 року (за нумерацією заявників) вх. № 388зкп залишено без розгляду та повернено разом з доданими матеріалами.

У подальшому ОСОБА_6 та ОСОБА_7 10 квітня 2023 року подано до ДБР заяву № 958/2 від 10 квітня 2023 року (за нумерацією заявників), яка зареєстрована за вх. № 1199зкп від 10 квітня 2023, про кримінальні правопорушення, нібито, вчиненні працівниками Центрального апарату ДБР та Територіального управління ДБР, розташованого у м. Києві. Заявники просять внести відомості до ЄРДР за ст. 111, ч. 3 ст. 382, ст. 127, ст. 365, ст. 366, ч. 2 ст. 364, ч. 5 ст. 186 КК України.

Листом від 12 квітня 2023 року № 1199зкп/10-2-02-02-4752/23 заявників повідомлено про відсутність достатніх підстав для внесення відомостей(ас. 79-86).

ОСОБА_6 та ОСОБА_7 подали до Шевченківського районного суду м. Києва скаргу на бездіяльність слідчого Державного бюро розслідувань, яка полягає у невнесенні до Єдиного реєстру досудових розслідувань відомостей про кримінальне правопорушення за заявою № 958 від 10 квітня 2023 року, зі змісту якої встановлено, що 10 квітня 2023 року ОСОБА_6 , ОСОБА_7 подали до Державного бюро розслідувань заяву № 958 (яку, як зазначено у скарзі, продублювали № 958 від 6 лютого 2023 року до інших установ) про вчинення ОСОБА_12 та ОСОБА_13 у період воєнного стану кримінальних правопорушень, проте, відомості по ній про кримінальне правопорушення до ЄРДР не внесені.

Відмовляючи у задоволенні скарги, слідчий суддя в оскаржуваній ухвалі вказав про те, що заяву ОСОБА_6 та ОСОБА_7 № 958 від 10 квітня 2023 року отримано уповноваженою особою Державного бюро розслідувань 10 квітня 2023 року та зареєстровано під вх. №1199 зкп.

Проте, за своїм змістом скарга, заява ОСОБА_6 , ОСОБА_7 не містить фактичних даних на підтвердження того, що заявниками було подано повідомлення про злочин, яке містить достатні відомості про реальність конкретної події злочину із зазначенням конкретного часу, місця, способу, інші обставини вчинення злочину в розумінні ст. 11 КК України, відповідно до якої злочином є передбачене Кримінальним Кодексом України суспільно небезпечне винне діяння (дія чи бездіяльність), вчинене суб`єктом злочину.

Натомість, аналізуючи зміст скарги, заяви, слідчий суддя убачає, що наведені заявниками відомості про конкретні обставини вчинення, як вони вважають, злочинів, зводяться до загального посилання на обставини, з якими пов`язують вчинення злочину, без зазначення даних, що підтверджують фактичне існування даних про реальність конкретної події злочинів (час, місце, спосіб та інші обставини вчинення злочину).

Таким чином, слідчий суддя дійшов висновку, що, оскільки відсутні дані, які б свідчили про наявність події злочину відповідно до ст. 11 КК України, то і відсутні підстави вважати, що слідчим Державного бюро розслідувань вчинено бездіяльність, у зв`язку з чим слідчий суддя дійшов висновку про необґрунтованість доводів скарги.

Колегія суддів погоджується з таким висновком слідчого судді, з огляду на таке.

Чинним КПК України закріплено процедуру початку досудового розслідування (без проведення дослідчої перевірки).

Так, слідчий, дізнавач, прокурор невідкладно, але не пізніше 24 годин після подання заяви, повідомлення про вчинене кримінальне правопорушення або після самостійного виявлення ним з будь-якого джерела обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, зобов`язаний внести відповідні відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань, розпочати розслідування та через 24 години з моменту внесення таких відомостей надати заявнику витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань (частина 1 статті 214 КПК). Досудове розслідування розпочинається з моменту внесення відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань (частина 2 статті 214 КПК).

Проте, така процедура не означає, що взагалі відсутні критерії для внесення чи невнесення відповідних відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань.

Внесення відомостей до ЄРДР врегульовано Положенням про порядок ведення Єдиного реєстру досудових розслідувань, затвердженого наказом Генерального прокурора від 30 червня 2020 року № 298. Згідно з п. 1 глави 2 розділу I цього Положення до реєстру, серед іншого, вносяться короткий виклад обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, наведених потерпілим, заявником чи виявлених з іншого джерела; попередню правову кваліфікацію кримінального правопорушення із зазначенням статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність, що узгоджується з вимогами п.п. 4, 5 ч. 5 ст. 214 КПК.

Таким чином, для внесення відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР заявник у повідомленні про кримінальне правопорушення має зазначити конкретні, відомі йому обставини, об`єктивної сторони такого правопорушення (яке саме кримінальне правопорушення відбулось, де, коли, в чому полягало, які особи причетні до його скоєння тощо). Такі обставини можуть бути неповними (в силу недостатньої обізнаності заявника, неочевидності вчинення кримінального правопорушення, з огляду на початкову стадію сприйняття та дослідження цих подій чи з інших причин), але в той же час достатніми для попередньої кваліфікації реєстраторами Єдиного реєстру досудових розслідувань такого діяння саме як кримінального правопорушення (кваліфікації за статтею, частиною статті Кримінального кодексу України).

Якщо ж зі змісту повідомлення про кримінальне правопорушення є очевидним, що обставини, викладені у ньому, не свідчать про те, що існує ймовірність вчинення будь-якого кримінального правопорушення, ці обставини для отримання зазначеного вище висновку не потребують перевірки засобами кримінального процесу або в силу його занадто абстрактного характеру неможливо встановити ні попередню кваліфікацію кримінального правопорушення, ні предмет, межі та напрямок досудового розслідування, яке ініціюється заявником, то такі повідомлення не мають вноситися до ЄРДР.

Аналіз вищезазначених положень закону дає підстави для висновку, що реєстрації в Єдиному реєстрі досудових розслідувань підлягають не будь-які заяви чи повідомлення, а лише ті, які містять достатні відомості про кримінальне правопорушення та можуть об`єктивно свідчити про вчинення особою такого кримінального правопорушення. Якщо у заяві чи повідомленні таких даних немає, то вони не можуть вважатися такими, що повинні бути обов`язково внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань.

За змістом заяви ОСОБА_6 та ОСОБА_7 від 10 квітня 2023 року вони просять внести відомості про кримінальні правопорушення, вчинені рядом працівників ДБР, до ЄРДР за ст. 111 КК України - державна зрада національним економічним і правоохоронним інтересам у період військового стану по Україні з метою послаблення України на користь російському агресору, ч. 3 ст. 382 КК України, - невиконання судових рішень у масовому масштабі; ст. 127 КК України - психологічне катування їх, як потерпілих, ст. 365 КК України - перенаправлення заяв про злочини без попереднього внесення відомостей в ЄРДР; ст. 366 КК України - підробка офіційних документів на офіційних бланках виконавців, ч. 2 ст. 364 КК України;ч. 5 ст.186 КК України - розграбовування державного бюджету в особливо великих розмірах на собі зарплати.

Проте, вказана заява не містить викладу достатніх відомостей про кримінальні правопорушення, та не містить обставин, які можуть об`єктивно свідчити про вчинення певними особами зазначених у заяві кримінальних правопорушень.

Посилання ОСОБА_6 на те, що за заявою № 958 вже внесені відомості про кримінальне правопорушення до ЄРДР, не можуть бути взяті до уваги, оскільки, дійсно, до скарги, поданої до Шевченківського районного суду м. Києва долучена копія ухвали Шевченківського районного суду м. Києва від 27 лютого 2023 року, якою зобов`язано слідчого Шевченківського УП ГУ НП в м. Києві внести до Єдиного реєстру досудових розслідувань відомості про кримінальне правопорушення за поданою до Шевченківського УП ГУ НП в м. Києві заявою № 958 від 1 лютого 2023 року про вчинення кримінального правопорушення, яка отримана уповноваженою особою Шевченківського УП ГУ НП в м. Києві 1 лютого 2023 року та зареєстровано під вх. № 5489. (ас. 6).

Однак, у заяві, поданій ОСОБА_6 та ОСОБА_7 1 лютого 2023 року до Шевченківського УП ГУ НП у м. Києві без номеру, заявники просили внести відомості по їх заяві лише відносно двох працівників ДБР за ст.. 111, 396, 256, 364, 127 КК України та лише по подіям, які відбулись 1 лютого 2023 року (ас. 4), і зміст вказаної заяви істотно відрізняється від змісту заяви № 958, яка була подана 10 квітня 2023 року на ім`я декількох адресатів (ас. 2-3), в якій, окрім вказаних обставин, вже ставилось питання щодо більшого кола інших працівників ДБР, у т.ч. і за іншими статтями КК України.

Таким чином, по заяві ОСОБА_6 та ОСОБА_7 від 1 лютого 2023 року, ухвалою слідчого судді вже зобов`язано внести відомості про кримінальне правопорушення до ЄРДР, і зобов`язання повторно внести відомості про кримінальне правопорушення до ЄРДР по одних і тих же обставинах суперечать вимогам закону.

В іншій частині заяви ОСОБА_6 та ОСОБА_7 відсутні дані, які б свідчили про наявність події злочину відповідно до критеріїв, визначених ст. 11 КК України, ст.. 214 КПК України, що спростовує доводи апеляційної скарги про бездіяльність уповноважених осіб ДБР, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР після отримання відповідної заяви.

З огляду на встановлені під час апеляційного розгляду обставин, підстави для скасування ухвали слідчого судді не встановлені, а тому апеляційна скарга ОСОБА_6 не підлягає до задоволення.

Керуючись ст.ст. 376, 404, 405, 407, 422 КПК України, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А:

Клопотання ОСОБА_14 про поновлення строку на апеляційне оскарження ухвали слідчого судді - задовольнити.

Апеляційну скаргу ОСОБА_6 - залишити без задоволення, ухвалу слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва від 11 травня 2023 року, якою залишено без задоволення скаргу ОСОБА_6 , ОСОБА_7 на бездіяльність слідчого Державного бюро розслідувань, яка полягає у невнесенні до Єдиного реєстру досудових розслідувань відомостей про кримінальне правопорушення за заявою № 958 від 10 квітня 2023 року - без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді:

_______________________ _________________________ _________________________

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4