Справа № 357/9867/23
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 серпня 2023 року слідчий суддя Білоцерківського міськрайонного суду Київської області ОСОБА_1 , при секретарі судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши клопотання представника власника майна ОСОБА_3 адвоката ОСОБА_4 про скасування арешту майна у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0002012 від 20.05.2020, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 358, ч.3 ст.190 КК України,-

У С Т А Н О В И В:

15.08.2023 до слідчого судді Білоцерківського міськрайонного суду Київської області надійшло клопотання представника власника майна ОСОБА_3 адвоката ОСОБА_4 про скасування арешту майна у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0002012 від 20.05.2020, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 358, ч.3 ст.190 КК України.

Обґрунтування вимог згідно з поданим клопотанням:

В межах кримінального провадження, внесеного до ЄРДР за № 0002012 від 20.05.2020, ухвалою слідчого судді Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 04.06.2020 накладено арешт на квартиру АДРЕСА_1 , яка належать на праві приватної власності ОСОБА_3 шляхом заборони відчуження, знищення, перетворення, а також вчинення будь-яких нотаріальних, реєстраційних та виконавчих дій щодо зазначеного майна.

Постановою слідчого СВ Білоцерківського РУП ГУНП в Київській області від 14.01.2021 кримінальне провадження, відомості про яке внесені до ЄРДР за № 0002012 від 20.05.2020 закрито на підставі п.10 абз.2 ст.284 КПК України у зв`язку із закінченням строку досудового розслідування.

Питання про скасування арешту майна на теперішній час не вирішено.

Відтак, вважає, що потреба у подальшому збереженні накладеного арешту на вказане майно відпала та просить скасувати арешт, накладений ухвалою слідчого судді.

Відомості про участь сторін при розгляді клопотання та фіксування судового процесу:

Власник майна ОСОБА_3 та його представник адвокат ОСОБА_4 в судове засідання не з`явились. Від представника власника майна адвоката ОСОБА_4 надійшла заява про розгляд клопотання за його відсутності та відсутності власника майна ОСОБА_3 , клопотання підтримав та просив його задовольнити.

Слідчий СВ Білоцерківського РУП ГУНП в Київській області ОСОБА_5 в судове засідання не з`явився, надав заяву про розгляд клопотання за його відсутності.

Враховуючи стислі строки розгляду клопотання про скасування арешту майна, встановлені ч.2 ст.174 КПК України, слідчий суддя вважає можливим розглянути клопотання за відсутності учасників судового провадження.

Відповідно до ч.4 ст.107 КПК України фіксування судового засідання за допомогою технічних засобів не здійснювалось у зв`язку з неприбуттям в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у судовому провадженні.

Правове обґрунтування рішення:

Вивчивши клопотання, дослідивши додані до нього матеріали, слідчий суддя за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінивши кожний доказ з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення, дійшов наступного висновку.

В провадженні СВ Білоцерківського РУП ГУ НП в Київській області перебувало кримінальне провадження, внесене до ЄРДР за № 0002012 від 20.05.2020, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 358, ч.3 ст.190 КК України.

Ухвалою слідчого судді Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 04.06.2020 накладено арешт на квартиру АДРЕСА_1 , яка належать на праві приватної власності ОСОБА_3 шляхом заборони відчуження, знищення, перетворення, а також вчинення будь-яких нотаріальних, реєстраційних та виконавчих дій щодо зазначеного майна.

Постановою слідчого СВ Білоцерківського РУП ГУНП в Київській області від 14.01.2021 кримінальне провадження, відомості про яке внесені до ЄРДР за № 0002012 від 20.05.2020, закрито на підставі п.10 абз.2 ст.284 КПК України у зв`язку із закінченням строку досудового розслідування.

З договору купівлі-продажу квартири від 17.05.2020 № 133 та витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 17.05.2020 квартира за адресою: АДРЕСА_2 , належить на праві приватної власності ОСОБА_3 .

Відповідно до ч. 1 ст. 131 КПК України заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження.

Згідно зі ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.

За змістом ч.3 ст.174 КПК України прокурор одночасно з винесенням постанови про закриття кримінального провадження скасовує арешт майна, якщо воно не підлягає спеціальній конфіскації.

Статтями 7, 16 КПК України встановлено, що загальною засадою кримінального провадження є недоторканість права власності. Позбавлення або обмеження права власності під час кримінального провадження здійснюється лише на підставі вмотивованого судового рішення, ухваленого в порядку, передбаченому цим Кодексом.

Згідно зі ст. 2 КПК України, завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Відповідно до рішення Європейського суду з прав людини у справі «Ісмаїлов проти Росії» від 06.11.2008, де вказувалися порушення ст. 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, в якому зазначено, що кожна фізична та юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше, як в інтересах суспільства на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права».

Відповідно до Постанови Європейського Суду від 09.06.2005 по справі «Бакланов проти Російської Федерації», Постанови Європейського Суду від 24 березня 2005 року по справі «Фрізен проти Російської Федерації», судом наголошується на тому, що перша та найбільш важлива вимога статті 1 Протоколу № 1 до Конвенції полягає у тому, що будь-яке втручання публічної влади у право на повагу до власності має бути законним, держави уповноважені здійснювати контроль за використанням власності шляхом виконання законів. Більше того, верховенство права, одна з засад демократичної держави, втілюється у статтях Конвенції. Питання у тому, чи було досягнуто справедливої рівноваги між вимогами загального інтересу та захисту фундаментальних прав особи, має значення для справи лише за умови, що спірне втручання відповідало вимогам законності і не було свавільним.

За ч.1 ст.98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди, або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в т.ч. предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Як вбачається з мотивувальної частини ухвали слідчого судді Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 04.06.2020 про арешт майна у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0002012 від 20.05.2020, слідчий суддя вважав, що наявні всі підстави вважати, що квартира АДРЕСА_1 , яка належать на праві приватної власності ОСОБА_3 , є предметом вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 190 КК України, окрім того, відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 КПК України та підлягає арешту, а тому дійшов висновку, що з метою збереження майна, котре може у подальшому мати важливе доказове значення, шляхом недопущення відчуження вказаного нерухомого майна третім особам до з`ясування всіх обставин у кримінальному провадженні та відновлення прав потерпілого, необхідно накласти арешт на майно.

Між тим, станом на дату розгляду клопотання про скасування арешту майна, вказане кримінальне провадження закрито, питання про скасування арешту майна не вирішувалось. Будь-яких доказів, які б свідчили про необхідність подальшого утримання цього майна для виконання завдання кримінального провадження, слідчому судді не надано.

Статтею 28 КПК України передбачено, що під час кримінального провадження кожна процесуальна дія або процесуальне рішення повинні бути виконані або прийняті в розумні строки. Критерії для визначення розумності строків кримінального провадження визначені ч. 3 ст. 28 КПК України, однак він має бути об`єктивно необхідним для прийняття процесуальних дій та прийняття процесуальних рішень.

Отже, підстав, які б обґрунтовували подальше втручання у права власника майна ОСОБА_3 , шляхом збереження обмеження арештом його прав на нерухоме майно, не встановлено.

З огляду на викладене, слідчий суддя дійшов висновку, що представником власника майна доведено, що на даний час у застосуванні такого заходу забезпечення кримінального провадження як арешт майна відпала потреба, а збереження такого арешту призвело б до невиправданого втручання у правомочності власника нерухомого майна, а тому клопотання про скасування арешту майна підлягає задоволенню.

Можливості окремого оскарження ухвали суду щодо скасування арешту майна, які прийняті в порядку ст. 174 КПК України, кримінальний процесуальний закон не передбачає.

Керуючись статтями 2, 7, 16, 98, 107, 131-132, 169, 170-175, 369-372 КПК України, слідчий суддя,-

П О С Т А Н О В И В :

Клопотання представника власника майна ОСОБА_3 адвоката ОСОБА_4 про скасування арешту майна у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0002012 від 20.05.2020, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 358, ч.3 ст.190 КК України задовольнити.

Скасувати арешт, накладений ухвалою слідчого судді Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 04.06.2020 в справі № 357/4890/20 (провадження № 1-кс/357/1233/20) на квартиру АДРЕСА_1 , яка належать на праві приватної власності ОСОБА_3 шляхом заборони відчуження, знищення, перетворення, а також вчинення будь-яких нотаріальних, реєстраційних та виконавчих дій щодо зазначеного майна.

Ухвала слідчого судді є остаточною та оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя: Олег ГРЕБІНЬ