Дата документу 22.05.2023
Справа № 334/865/23
Провадження № 1-кп/334/535/23
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22 травня 2023 року Ленінський районний суд м. Запоріжжя у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря ОСОБА_2 ,

розглянувши у судовому засіданні в залі суду м. Запоріжжя кримінальне провадження №00000887 від 07.12.2022 року за обвинуваченням ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродження м. Запоріжжя, громадянина України, який має середню освіту, пенсіонера, одруженого, не маючого на утриманні малолітніх та неповнолітніх дітей, зареєстрованого та мешкаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого, обвинуваченого у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.125 КК України,

ВСТАНОВИВ:

05.12.2022 приблизно о 23 годині 30 хвилин ОСОБА_3 , знаходячись у палаті № 10 терапевтичного відділу КНП «Міська лікарня №9» ЗМР, яка розташована за адресою: місто Запоріжжя, вулиця Щаслива 1, на ґрунті раптово виниклого словесного конфлікту з потерпілою ОСОБА_4 , маючи прямий умисел на спричинення тілесних ушкоджень, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер свого діяння та бажаючи настання суспільно-небезпечних наслідків, наніс не менше одного удару ходунками в область потилиці з лівого боку останній, внаслідок чого спричинив потерпілій ОСОБА_4 тілесне ушкодження у вигляді закритої черепно-мозкової травми: струс головного мозку, підапоневротична гематома м`яких тканин лівої потиличної ділянки, яке кваліфікується, як легке тілесне ушкодження, що спричинило короткочасний розлад здоров`я.

Обвинувальний акт відносно ОСОБА_3 в порядку ст. 302 КПК України, надійшов до суду з клопотанням прокурора про його розгляд у спрощеному провадженні без проведення судового розгляду в судовому засіданні.

До обвинувального акту відносно ОСОБА_3 долучена письмова заява обвинуваченого від 03.02.2023 року, що складена у присутності захисника ОСОБА_5 , відповідно до якої він беззаперечно визнає свою винуватість у вчиненні інкримінованому йому кримінального проступку, передбаченого ч. 2 ст. 125КК України, не оспорює встановлені досудовим розслідуванням обставини, згодний на розгляд обвинувального акту у спрощеному провадженні без проведення судового розгляду в судовому засіданні та без його участі. Із обмеженням права на апеляційне оскарження був ознайомлений.

Потерпіла ОСОБА_4 03.02.2023 року також надала письмову заяву, відповідно до якої вона згодна зі встановленими досудовим розслідуванням обставинами, ознайомлена із обмеженням права на апеляційне оскарження та згодна на розгляд обвинувального акта у спрощеному провадженні.

Згідно ч. 2 ст. 381 КПК України суд розглядає обвинувальний акт щодо вчинення кримінального проступку без проведення судового розгляду в судовому засіданні за відсутності учасників судового провадження, якщо обвинувачений не оспорює встановлені під час дізнання обставини і згоден з розглядом обвинувального акта.

Фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу відповідно до ч.4 ст.107 КПК України не здійснювалось.

Отже, суд розглянув обвинувальний акт щодо вчинення кримінального проступку без проведення судового розгляду в судовому засіданні за відсутності учасників судового провадження, на підставі вивчення обвинувального акту та доданих до нього матеріалів із ухваленням вироку без зазначення доказів на підтвердження встановлених обставин відповідно до ч.2 ст.382 КПК України.

Суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, дійшов висновку, що своїми умисними діями ОСОБА_3 вчинив кримінальний проступок, передбачений ч. 2 ст. 125 КК України, який кваліфікується, як умисне легке тілесне ушкодження, що спричинило короткочасний розлад здоров`я.

Згідно до ч. 2 ст. 50 КК України особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначено покарання, необхідне й достатнє для її виправлення, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень.

При призначенні виду та розміру покарання обвинуваченому ОСОБА_3 відповідно до ст. 65 КК України, суд враховує характер та ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, його наслідки, дані про особу обвинуваченого, відношення самого обвинуваченого до вчиненого, обставини, які пом`якшують та обтяжують покарання.

Відповідно до ст. 12 КК України, скоєне ОСОБА_3 правопорушення є кримінальним проступком.

Обставинами, які пом`якшують покарання ОСОБА_3 , відповідно до ст. 66 КК України, суд відносить щире каяття.

Обставини, які обтяжують покарання ОСОБА_3 , відповідно до ст. 67 КК України, судом не встановлено.

ОСОБА_3 раніше не судимий, вчинив кримінальний проступок, має постійне місце проживання, пенсіонер, одружений, на диспансерному обліку в наркологічному та психіатричному диспансерах не перебуває, свою вину в вчиненні кримінального правопорушення визнав у повному обсязі, в скоєному щиросердно розкаявся.

Вирішуючи питання призначення покарання суд вважає, що присудження штрафу унеможливлює той факт, що матеріали провадження не містять відомостей щодо розміру пенсійних виплат ОСОБА_3 та його майнового стану. Призначення покарання у виді громадських робіт також неможливе, з урахуванням положень ч.3 ст. 56 КК України, оскільки ОСОБА_3 досяг пенсійного віку.

На підставі вищевикладеного, з урахуванням вчиненого та відомостей про особу ОСОБА_3 , враховуючи його відношення до скоєного, визнання ним вини та щире каяття, суд приходить до висновку, що до обвинуваченого можливо застосувати покарання у виді обмеження волі.

Суд вважає що виправлення та перевиховання обвинуваченого можливе без ізоляції його від суспільства і щодо нього є підстави для застосування ст. 75 КК України, яка передбачає звільнення від відбування покарання з випробуванням, якщо обвинувачений протягом іспитового строку не вчинить нового злочину, виконає покладені на нього обов`язки відповідно до ст. 76 КК України. На думку суду саме призначене покарання буде необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження нових злочинів.

Долю речових доказів вирішити відповідно до ст.100 КПК України.

Керуючись ст. ст..368-371, 373-376 КПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

ОСОБА_3 , визнати винним у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 2 ст. 125 КК України та призначити йому покарання у виді обмеження волі строком на 1 (один) рік.

На підставі ст. 75 КК України звільнити засудженого ОСОБА_3 від відбування покарання з випробуванням, встановивши іспитовий строк на 1 (один) рік.

На підставі ст. 76 КК України зобов`язати ОСОБА_3 періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Вирок може бути оскаржений до Запорізького апеляційного суду через Ленінський районний суд м. Запоріжжя протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

На підставі ч.1 ст.394 КПК України вирок суду першої інстанції, ухвалений за результатами спрощеного провадження в порядку, передбаченому статями 381 та 382 цього Кодексу, не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав розгляду провадження за відсутності учасників судового провадження, не дослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені досудовим розслідуванням обставини.

Копія вироку за результатами розгляду обвинувального акта щодо вчинення кримінального проступку не пізніше дня, наступного за днем його ухвалення, надсилається учасникам судового провадження.

Суддя: ОСОБА_1