ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
Справа № 639/7498/18 Головуючий у 1 інстанції: ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/818/497/23 Суддя-доповідач: ОСОБА_2
Категорія: ч.1 ст.121 КК України
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 червня 2023 року колегія суддів судової палати у кримінальних справах Харківського апеляційного суду у складі:

головуючого судді - ОСОБА_2 ,

суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

за участю секретаря - ОСОБА_5 ,

прокурора - ОСОБА_6 ,

обвинуваченого - ОСОБА_7 ,

захисника - ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Харкові в режимі відеоконференції кримінальне провадження за апеляційними скаргами прокурора у кримінальному провадженні ОСОБА_9 та обвинуваченого ОСОБА_7 на вирок Жовтневого районного суду м.Харкова від 27 жовтня 2022 року стосовно ОСОБА_7 , а також обвинуваченого ОСОБА_7 на ухвалу Жовтневого районного суду м.Харкова від 08 листопада 2022 року про виправлення описки, -

В С Т А Н О В И Л А:

Вироком Жовтневого районного суду м.Харкова від 27.10.2022 року ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Харкова, громадянина України, з середньою освітою, неодруженого, офіційно не працевлаштованого, раніше судимого: 21.08.2014 р. вироком Червонозаводського районного суду м. Харкова за ч. 2 ст. 15, ч. 3 ст. 185 КК України до 4 років позбавлення волі, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , та який мешкає за адресою: АДРЕСА_2 ,

визнано винним у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України, та призначено покарання у виді позбавлення волі строком на 6 років.

Початок строку відбування покарання ОСОБА_7 визначено рахувати з 20.10.2018 року.

На підставі ч. 5 ст. 72 КК України (в редакції Закону України №2046-VIII від 18.05.2017), обвинуваченому ОСОБА_7 визначено зарахувати в строк покарання строк ув`язнення з 20.10.2018 року по 17.09.2020 року, із розрахунку 1 день попереднього ув`язнення за 1 день позбавлення волі.

Вказаним вироком встановлено, що ОСОБА_7 19 жовтня 2018 р. о 17.00 год., перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, зустрівся зі своєю цивільною дружиною, ОСОБА_10 , а також знайомим ОСОБА_11 , які знаходились на майданчику поблизу будівлі Дитячої школи мистецтв №4 ім. М.Д. Леонтовича, розташованої за адресою: м. Харків, вул. Маршала Конєва 17, де разом з ними продовжив вживати спиртні напої. Під час сумісного вживання спиртних напоїв ОСОБА_11 зробив нецензурне зауваження ОСОБА_7 з приводу нетактовної поведінки до іншої особи у минулому. Саме в той час ОСОБА_7 продовжив розпочатий потерпілим словесний конфлікт на ґрунті раптово виниклих неприязне них відносин, а потім у нього виник злочинний умисел, спрямований на спричинення останньому тілесних ушкоджень. В результаті між ними почалася штовханина, в ході якої ОСОБА_11 спричинив йому побої. У зв`язку з побиттям ОСОБА_7 , відчуваючи образу на ОСОБА_11 та розлютившись на нього, будучі у стані алкогольного сп`яніння, витягнув зі свого рюкзака кухонний ніж та, відчуваючи особисту неприязнь до ОСОБА_11 , суб`єктивно усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер свого діяння, усвідомлюючи настання суспільно-небезпечних наслідків у вигляді заподіяння тілесних ушкоджень потерпілому і бажаючи їх настання, діючи умисно, правою рукою наніс один удар зазначеним ножем в область лівої частини грудей потерпілого, спричинивши тим самим одне колото-різане поранення в області грудної клітини, піддавши травматизації його особливо важливі життєві органи. У свою чергу ОСОБА_11 , в ході бійки, захищаючись від ОСОБА_7 , який, тримаючи у правій руці кухонний ніж, намагався нанести ним ще один удар в його тулуб, почав відходити від останнього назад та руками відбивати його руку з ножем. При цьому ОСОБА_7 , бажаючи подолати опір з боку ОСОБА_11 , та досягти своєї злочинної мети, спрямованої на умисне спричинення тяжких тілесних ушкоджень, продовжуючи використовувати в якості знаряддя злочину кухонний ніж, умисно наніс колюче-ріжучою частиною ножа ще один удар у ліве передпліччя потерпілого, спричинивши наскрізне поранення. Від отриманих ударів колюче-ріжучою частиною ножа ОСОБА_11 впав на землю та одночасно виказав вимогу ОСОБА_7 зупинити свої дії, на що обвинувачений, маючи реальну можливість продовжити свої злочинні дії, довівши до кінця свій злочинний умисел, направлений на заподіяння ОСОБА_11 тяжкого тілесного ушкодження, одразу злочинні дії припинив, забрав свої речі та з місця події зник. Надалі о 19.05 год. ОСОБА_11 було госпіталізовано у КЗОЗ «Харківська міська клінічна лікарня швидкої та невідкладної медичної допомоги ім.. проф.. О.І. Мещанінова», де йому своєчасно було надано кваліфіковану медичну допомогу. В результаті протиправного діяння ОСОБА_7 спричинив потерпілому ОСОБА_11 одне колото-різане поранення груді ліворуч, яке проникає в грудну порожнину з наскрізним ушкодженням лівої легені в ділянці 5-го сегменту по ходу ранового каналу, яке відноситься до тяжких тілесних ушкоджень по критерію небезпеки для життя та одне наскрізне колото-різане поранення лівого передпліччя на рівні верхньої третини, яке відноситься до легких тілесних ушкоджень, що спричинило за собою короткочасний розлад здоров`я тривалістю понад 6-ти днів, але не більше 3-х тижнів.

На зазначений вирок суду першої інстанції прокурором у кримінальному провадженні ОСОБА_9 та обвинуваченим ОСОБА_7 подані апеляційні скарги.

Прокурор у кримінальному провадженні ОСОБА_9 в своїй апеляційній скарзі, в редакції змінених апеляційних доводів та вимоги, просить вирок суду першої інстанції в частині призначеного ОСОБА_7 покарання у зв`язку з неправильним застосуванням закону України про кримінальну відповідальність, невідповідністю призначеного судом покарання ступеню тяжкості злочину та особі обвинуваченого. Просить ухвалити новий вирок, яким призначити ОСОБА_7 покарання за ч.1 ст. 121 КК України у виді 8 років позбавлення волі.

Крім того, прокурор просить встановити початком строку відбування покарання ОСОБА_7 день набрання вироком у цьому кримінальному провадженні законної сили.

Обґрунтовуючи свою апеляційну вимогу прокурор посилається на те, що судом не достатньо враховано тяжкість вчиненого злочину, фактичні обставини справи та відомості про особу обвинуваченого, який раніше неодноразово судимий за вчинення умисних кримінальних правопорушень, в тому числі, за вчинення тяжких злочинів.

Крім того, апелянт зазначає, що судом першої інстанції постановлено ухвалу від 08.11.2022 року про виправлення описки з порушенням вимог кримінального закону, а саме ст.379 КПК України, оскільки нею внесені суттєві зміни до мотивувальної та резолютивної частини вироку Жовтневого районного суду м.Харкова від 27.10.2022 року щодо ОСОБА_7 .

В своїй апеляційній скарзі обвинувачений ОСОБА_7 просить скасувати вирок Жовтневого районного суду м.Харкова від 27.10.2022 року та призначити новий розгляд в суді першої інстанції.

Також обвинувачений просить скасувати ухвалу Жовтневого районного суду м.Харкова від 08.11.2022 року про виправлення описки.

Обґрунтовуючи свою апеляційну вимогу, обвинувачений ОСОБА_7 посилається на те, судом першої інстанції, при розгляді питання щодо виправлення описки, незаконно було проведено судовий розгляд без виклику учасників цього кримінального провадження.

Крім того, під час апеляційного розгляду обвинувачений просив пом`якшити призначене йому покарання.

Заслухавши доповідь головуючого судді, доводи обвинуваченого та його захисника, які підтримали апеляційну скаргу сторони захисту або пом`якшити призначене покарання, думку прокурора, який просив залишити без задоволення подану апеляційну скаргу сторони захисту і задовольнити апеляційну скаргу прокурора у кримінальному провадженні, вивчивши матеріали справи та перевіривши оскаржуваний вирок, колегія суддів, вважає, що усі подані апеляційні скарги підлягає частковому задоволенню, зважаючи на наступне.

Дії обвинуваченого кваліфіковано правильно, висновки суду відносно фактичних обставин справи, колегія суддів на підставі та ч.1 ст.404 КПК України, не перевіряє.

Перевіряючи вирок в частині правильності призначення покарання обвинуваченому ОСОБА_7 , колегія суддів вважає, що суд першої інстанції достатньо та правильно врахував ступінь тяжкості вчиненого ним злочину, характер та суспільну небезпеку вчиненого злочину та обставини його вчинення, характер дій обвинуваченого, обстановку та спосіб вчинення злочину, наявність обставин, що пом`якшують та обтяжують покарання, ставлення обвинуваченого ОСОБА_7 до скоєного, відомості про особу обвинуваченого.

Відповідно до ст.3 Конституції України, людина, життя і здоров`я, честь і гідність, недоторканність і безпека визнаються в Україні найвищою соціальною цінністю.

Згідно вимог ч. 2 ст. 50 КК України, покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами.

У відповідності до ст. 65 КК України та роз`яснень, наведених в п. 1 постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 24 жовтня 2003 року «Про практику призначення судами кримінального покарання», призначаючи покарання у кожному конкретному випадку, суди мають дотримуватися вимог кримінального закону й зобов`язані враховувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані про особу винного та обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання. Таке покарання має бути необхідним і достатнім для виправлення засудженого та попередження нових злочинів.

При призначенні покарання ОСОБА_7 покарання суд діяв з дотриманням вимог ст.ст.50,65 КК України, а саме.

Суд врахував ступінь тяжкості вчиненого злочину та відомості про особу обвинуваченого, який раніше судимий, має постійне місце реєстрації, офіційно не працевлаштований, на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває, неодружений.

Згідно до висновку судово-психіатричного експерта №879 від 26.11.2018 року, ОСОБА_7 страждає на хронічні психічні захворювання у формі дисоціального розладу особистості та синдрому залежності внаслідок вживання алкоголю. Відповідно до свого психічного стану може усвідомлювати свої дії та керувати ними. У період часу, якому відповідає правопорушення, ОСОБА_7 перебував у стані вищевказаних хронічних психічних захворювань, поза тимчасового розладу психічної діяльності. Міг усвідомлювати свої дії та керувати ними. Застосування примусових заходів медичного характеру не потребує.

Відповідно до ст. 66 КК України, судом враховано наявність обставини, що обтяжують покарання, щире каяття.

Обставиною, що обтяжує покарання обвинуваченого, відповідно до ст. 67 КК України, суд встановлено вчинення злочину особою, що перебувала в стані алкогольного сп`яніння.

Апеляційна скарга прокурора та обвинуваченого не містить будь-яких нових обставин, які не були враховані судом при призначенні покарання ОСОБА_7 , що об`єктивно вбачається з мотивувальної частини оскаржуваного судового рішення та свідчить про необґрунтованість вимог апелянтів щодо ухвалення нового вироку судом апеляційної інстанції чи його зміни, шляхом пом`якшення призначеного обвинуваченому покарання за ч.1 ст.121 КК України.

Твердження прокурора щодо неналежного врахування відомостей про особу обвинуваченого повністю спростовуються висновками суду, якими належним чином обґрунтовані вид та розмір покарання за злочин, передбачений ч.1 ст.121 КК України.

Колегія суддів звертає увагу на те, що призначення винній особі певного виду та розміру покарання є виключно дискреційним повноваженням суду.

За таких обставин, апеляційні доводи прокурора та обвинуваченого про необґрунтовану м`якість і суворість призначеного ОСОБА_7 покарання за ч.1 ст.121 КК України у виді позбавлення волі строком на 6 років та пов`язане з цим апеляційне прохання щодо скасування вироку та призначення більш суворого покарання, а також щодо зміни оскаржуваного вироку, шляхом пом`якшення призначеного обвинуваченому покарання, на думку колегії суддів, - є безпідставними.

З огляду на викладене, суд призначив обвинуваченому покарання в межах санкцій ч.1 ст.121 КК України та з дотриманням вимог ст.ст.50,65 КК України, яке є необхідним та достатнім для виправлення обвинуваченого та запобігання скоєння ним нових злочинів.

Разом з цим, переглядаючи вирок та ухвалу суду першої інстанції, в межах апеляційних доводів прокурора і обвинуваченого щодо невірно визначеної дати початку строку відбуття покарання та наявності істотних порушень вимог кримінального процесуального закону при постановленні ухвали про виправлення описки, колегія суддів дійшла висновку, що вони не позбавлені правових і фактичних підстав, виходячи з наступного.

З резолютивної частини оскаржуваного вироку вбачається, суд дійшов висновку про те, що початок строку відбування покарання ОСОБА_7 визначено рахувати з 20.10.2018 року (арк.42 т.3).

При цьому, у цьому кримінальному провадженні ОСОБА_7 перебував під вартою з 20.10.2018 року по 17.09.2020 року, після чого запобіжний захід у вигляді тримання під вартою останньому змінено на домашній арешт.

В подальшому в іншому кримінальному провадженні ОСОБА_7 обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою та обвинувачений станом на час апеляційного розгляду також знаходиться під вартою.

Оскаржуваним вироком, на підставі ч. 5 ст. 72 КК України (в редакції Закону України №2046-VIII від 18.05.2017), обвинуваченому ОСОБА_7 зараховано в строк покарання строк ув`язнення з 20.10.2018 року по 17.09.2020 року, із розрахунку 1 день попереднього ув`язнення за 1 день позбавлення волі.

Ухвалою Жовтневого районного суду м.Харкова від 08.11.2022 року уточнено мотивувальну частину та виправлено описку, в порядку ст.379 КПК України, допущену у резолютивній частині вироку Жовтневого районного суду м. Харкова від 27.10.2022 року відносно ОСОБА_7 .

До мотивувальної частини цього вироку додати абзац: «В ході судового розгляду відносно ОСОБА_7 було змінено запобіжний захід з тримання під-вартою на домашній арешт, у зв`язку з чим до набрання вироком суду законної сили колегія суддів вважає необхідним обрати відносно останнього запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в умовах ДУ «Харківський слідчий ізолятор».

Другий абзац резолютивної частини зазначеного вище вироку викладено у наступній редакції: «Початок строку відбування покарання ОСОБА_7 рахувати з 27 жовтня 2022 року».

З відомостей матеріалів судового провадження вбачається, що судовий розгляд, в якому вирішувалося питання виправлення описки, допущеної у вироку Жовтневого районного суду м. Харкова від 27.10.2022 року, судом першої інстанції було проведено за відсутності обвинуваченого ОСОБА_7 та його захисника ОСОБА_12 .

Виходячи з положень ч.1 ст.379 КПК України, проведення судового засідання, в якому вирішується внесення виправлень допущені в судовому рішенні, допускається без учасників судового провадження лише з тієї обставини, що останні були повідомлені належним чином про дату, час і місце проведення судового засідання.

При цьому, матеріали судового провадження не містять відомостей про належне повідомлення обвинуваченого ОСОБА_7 та його захисника ОСОБА_12 про дату, час і місце проведення судового засідання за клопотанням начальника відділу по контролю за виконанням судових рішень ДУ «Харківський слідчий ізолятор» ОСОБА_13 про уточнення початку строку відбування покарання відносно ОСОБА_7 .

Відповідно до вимог п. 3 ч. 2 ст.412 КПК України, судове рішення у будь-якому разі підлягає скасуванню, якщо судове провадження здійснено за відсутності обвинуваченого, крім випадків, передбачених частиною третьою статті 323 чи статтею 381 цього Кодексу.

За таких обставин, колегія суддів дійшла висновку, з урахуванням наявності істотних порушень вимог кримінального процесуального закону, передбаченого п. 3 ч. 2 ст.412 КПК України, ухвала Жовтневого районного суду м.Харкова від 08.11.2022 року про виправлення описки підлягає скасуванню, а вирок Жовтневого районного суду м. Харкова від 27.10.2022 року належить змінити, виключивши з його резолютивної частини посилання та рішення суду про початок строку відбування покарання обвинуваченого з 20.10.2018 року.

З огляду на викладене, на думку колегії суддів, враховуючи, що обвинуваченому ОСОБА_7 у цьому кримінальному провадженні було обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою 27.10.2022 року, відповідно до вироку суду першої інстанції, з урахуванням ухвали від 08.11.2022 року про виправлення описка, яка хоча і скасована за наслідками апеляційного розгляду, але обвинувачений тримався під вартою в умовах ДУ «Харківський слідчий ізолятор» за цими оскаржуваними судовими рішеннями, обвинуваченому ОСОБА_7 належить рахувати строк відбування покарання саме з 27.10.2022 року, у зв`язку з чим апеляційні скарги обвинуваченого і прокурора підлягаю частковому задоволенню.

При цьому, колегія суддів не погоджується з апеляційними доводами обвинуваченого про те, що зазначені порушення належить вважати істотними та вони могли б свідчити про наявність підстав для скасування оскаржуваного вироку і призначення нового розгляду в суді першої інстанції.

Отже, істотних порушень вимог кримінального процесуального закону, які б тягли за собою скасування оскаржуваного вироку, не вбачається.

Керуючись ст.ст. 404, 405, 407 ч. 1 п.п.2,4, ст.ст.408, 409, 412 ч.2 п.3, ст.ст. 418, 419 КПК України, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційні скарги прокурора у кримінальному провадженні ОСОБА_9 та обвинуваченого ОСОБА_7 задовольнити частково.

Вирок Жовтневого районного суду м.Харкова від 27 жовтня 2022 року стосовно ОСОБА_7 - змінити.

Ухвалу Жовтневого районного суду м.Харкова від 08 листопада 2022 року про виправлення описки - скасувати.

Виключити з резолютивної частини вироку Жовтневого районного суду м.Харкова від 27 жовтня 2022 року посилання та рішення суду про початок строку відбування покарання обвинуваченого з 20 жовтня 2018 року, зазначивши у цій частині, що строк відбування покарання ОСОБА_7 належить рахувати з 27 жовтня 2022 року.

В решті вирок Жовтневого районного суду м.Харкова від 27 жовтня 2022 року стосовно ОСОБА_7 залишити без змін.

Ухвала набирає чинності з моменту її проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом трьох місяців з дня проголошення, а засудженим, який тримається під вартою, - в той самий строк з дня вручення йому копії судового рішення.

Головуючий

Судді