УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 травня 2023 року слідчий суддя Шевченківського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , за участю: секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду клопотання прокурора відділу Офісу Генерального прокурора ОСОБА_3 про арешт майна у кримінальному провадженні №0000220, відомості щодо якого внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань 23.05.2022 року, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.4 ст.111, ч.4 ст.111-1 КК України,

В С Т А Н О В И В:

До слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва надійшло клопотання прокурора відділу Офісу Генерального прокурора ОСОБА_3 про арешт майна в рамках кримінального провадження №0000220, відомості щодо якого внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань 23.05.2022 року за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.4 ст.111, ч.4 ст.111-1 КК України, а саме: 88% частки у статутному капіталі (корпоративні права) ПрАТ «ГІДРОСИЛА ГРУП» (), яка належить ОСОБА_4 . Крім того, прокурор просила арештоване майно передати Національному агентству України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів та заборонити будь-яким державним реєстраторам органів державної реєстрації, приватним та державним нотаріусам, вчиняти будь-які дії, пов`язані із проведенням державної реєстрації часток у статутних капіталах (корпоративних прав) юридичної особи ПрАТ «Гідросила Груп» () (перереєстрації, поділу, виділу, тощо) права власності на зазначене майно, окрім як за заявами правоохоронних органів,Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, а також на виконання договорів управління укладеними з Національним агентством України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів.

В обґрунтування клопотання прокурор зазначає про те, що Головним слідчим управлінням СБ України під процесуальним керівництвом Офісу Генерального прокурора здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000220 від 23.05.2022 року, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 111, ч. 4 ст. 111-1 КК України.

З матеріалів кримінального провадження слідує, що з 2021 року громадянин України,засновник, бенефіціарний власник та голова наглядової ради ПрАТ «Гідросила Груп» ОСОБА_4 , спільно з іншими громадянами України, використовуючи належні йому суб`єкти господарювання на території України, зокрема АТ «Гідросила» () та інші, що входять до належної ОСОБА_4 групи компаній ПрАТ «Гідросила Груп» (), підприємства, а також суб`єкти господарювання на території російської федерації, які входять до групи компаній ПрАТ «Гідросила Груп», а саме АО «Союзгидравлика» (м. Бєлгород рф), ООО «Белгородская сбытовая компания» (м. Бєлгород рф), АО «Технический центр Эльворти» (м. Батайськ рф), ООО «Гидросила М» (м. Москва рф) здійснюють виробництво та постачання, у тому числі, до підприємств військово-промислового комплексу російської федерації ОАО «Брянский Арсенал» та ООО «Военно-промышленная компания» запчастини (насоси шестерні, насоси аксіально-поршневі), які у подальшому встановлюються на військову техніку рф, чим вчиняються умисні дії на шкоду суверенітетові, територіальної цілісності та недоторканності шляхом надання російській федерації допомоги в проведенні підривної діяльності проти України.

Крім того, з матеріалів кримінального провадження вбачається, що до складу групи компаній ПрАТ «Гідросила Груп» входять розташовані у тимчасово окупованому м. Мелітополь Запорізької області АТ «Гідросила МЗТГ» () та ТОВ «Гідросила-Тетіс» (), які за вказівкою ОСОБА_4 та генерального директора групи компаній ПрАТ «Гідросила Груп» ОСОБА_5 провадять господарську діяльність у взаємодії з державою-агресором, незаконними органами влади, створеними на тимчасово окупованій території, у тому числі окупаційною адміністрацією держави-агресора та постачають продукцію власного виробництва до рф через тимчасово окуповану територію АР Крим.

09.02.2022 року прокурором відділом Офісу Генерального прокурора ОСОБА_6 винесено постанову про визнання речовими доказами у даному кримінальному провадженні в тому числі, 88% частки у статутному капіталі (корпоративні права) ПрАТ «ГІДРОСИЛА ГРУП» (), яка належить ОСОБА_4 .

З метою забезпечення збереження речових доказів, прокурор звернувся до Шевченківського районного суду м. Києва з відповідним клопотанням.

В судовому засіданні прокурор ОСОБА_3 підтримала клопотання з підстав наведених у ньому та просила задовольнити.

Враховуючи те, що майно, на яке прокурор просить накласти арешт, не було тимчасово вилучене, то розгляд клопотання з метою забезпечення арешту майна, в силу ч.2 ст.172 КПК України, слідчий суддя вважає за можливе здійснити без повідомлення власника майна.

Заслухавши доводи прокурора, вивчивши клопотання й додані до нього матеріали, слідчий суддя дійшов наступного висновку.

Так, при розгляді клопотання про накладення арешту на майно в порядку ст.ст. 170-173 КПК України, для прийняття законного, обґрунтованого та справедливого рішення, слідчий суддя повинен з`ясувати правову підставу для арешту майна, яка має бути викладена у клопотанні прокурора, та відповідати вимогам закону.

Вказана норма узгоджується зі ст. 1 Першого протоколу Конвенції про захист прав та основоположних свобод, відповідно до якої будь-яке обмеження власності повинно здійснюватися відповідно до закону, а тому суб`єкт, який ініціює таке обмеження, повинен обґрунтувати свою ініціативу в контексті норм закону.

За змістом ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

Відповідно до ч. 2 ст. 173 КПК України при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3-1) можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої статті 170 цього Кодексу); 4) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; 6) наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

Згідно з п. 1 ч. 3 ст. 132 КПК України застосування заходів забезпечення кримінального провадження не допускається, якщо слідчий, прокурор не доведе, що існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для застосування заходів забезпечення кримінального провадження.

У свою чергу, при застосуванні заходів забезпечення кримінального провадження слідчий суддя повинен діяти відповідно до вимог КПК України та судовою процедурою гарантувати дотримання прав, свобод та законних інтересів осіб, а також умов, за яких жодна особа не була б піддана необґрунтованому процесуальному обмеженню.

При вирішенні питання про арешт майна з метою забезпечення збереження речових доказів для прийняття законного та справедливого рішення слідчий суддя, згідно зі ст.ст. 94, 132, 173 КПК України, повинен врахувати: існування обґрунтованої підозри щодо вчинення кримінального правопорушення та достатність доказів, що вказують на вчинення кримінального правопорушення; можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні; наслідки арешту майна для третіх осіб; розумність і співмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; наявність ризиків, передбачених абзацом другим частини першої статті 170 цього Кодексу.

В судовому засіданні встановлено, що Головним слідчим управлінням СБ України під процесуальним керівництвом Офісу Генерального прокурора здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000220 від 23.05.2022 року, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 111, ч. 4 ст. 111-1 КК України.

09.02.2022 року прокурором відділом Офісу Генерального прокурора ОСОБА_6 винесено постанову про визнання речовими доказами у даному кримінальному провадженні в тому числі, 88% частки у статутному капіталі (корпоративні права) ПрАТ «ГІДРОСИЛА ГРУП» ().

При цьому, на переконання слідчого судді, у клопотанні належним чином не доведено той факт, що майно, про арешт якого клопоче прокурор, відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 КПК України, та має значення речового доказу у кримінальному провадженні №0000220 від 23.05.2020 року.

Постанова прокурора від 09.09.2022 року провизнання речовими доказами у кримінальному провадженні, копія якої долучена до матеріалів клопотання, є суто формальною, не містить посилання на конкретні критерії, визначені статтею 98 КПК України, яким нібито відповідають корпоративні права ПрАТ «ГІДРОСИЛА ГРУП».

Крім того, клопотання прокурора про арешт майна не містить посилання на наявність ризиків, передбачених абзацом 2 частини 1 статті 170 КПК України, запобігання яких є завданням такого заходу забезпечення кримінального провадження як арешт майна.

Не містить клопотання прокурора і жодних доказів того, що такий обсяг втручання у господарську діяльність ПрАТ «ГІДРОСИЛА ГРУП» виправдовує завдання кримінального провадження, з урахуванням того, що в рамках вказаного кримінального провадження вже було накладено арешт на 88% частки у статутному капіталі ПрАТ «ГІДРОСИЛА ГРУП» та який ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду м.Києва від 12.05.2023 року був скасований.

З урахуванням встановлених у судовому засіданні обставин, слідчий суддя вважає, що досягнення мети досудового слідства в рамках даного кримінального провадження не може бути компенсоване таким підходом щодо невмотивованого ініціювання питання про накладення арешту на майно та не відповідає положенням Конституції України, вимогам кримінального процесуального закону України та практиці Європейського суду з прав людини.

Враховуючи викладене, слідчий суддя не знаходить достатніх правових підстав для задоволення клопотання прокурора відділу Офісу Генерального прокурора ОСОБА_3 та накладення арешту на 88% частки у статутному капіталі (корпоративні права) ПрАТ «ГІДРОСИЛА ГРУП» ().

Керуючись ст.ст.131,132,170173, 395 КПК України, слідчий суддя,

У Х В А Л И В :

Відмовити у задоволенні клопотання прокурора відділу Офісу Генерального прокурора ОСОБА_3 про арешт майна у кримінальному провадженні №0000220, відомості щодо якого внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань 23.05.2022 року, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.4 ст.111, ч.4 ст.111-1 КК України.

На ухвалу слідчого судді безпосередньо до Київського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення може бути подана апеляційна скарга.

Слідчий суддя