Справа №203/3359/23
Провадження №1-кс/0203/3030/2023
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 червня 2023 року Кіровський районний суд міста Дніпропетровська у складі:

слідчого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні скаргу ОСОБА_3 на постанову слідчого третього слідчого відділу (з дислокацією у місті Дніпрі) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Полтаві, ОСОБА_4 від 25 травня 2023 року про відмову у задоволенні клопотання у кримінальному провадженні №0000456,

у с т а н о в и в:

1. 14 червня 2023 року заявник звернувся до суду зі скаргою на постанову слідчого третього СВ (з дислокацією у м. Дніпрі) ТУ ДБР, розташованого у м. Полтаві, ОСОБА_4 від 25.05.2023 про відмову у задоволенні клопотання у кримінальному провадженні №0000456 (а.с.а.с. 1 3, 10).

2. Заявник до суду не з`явився, звернувшись з клопотанням про розгляд справи за його відсутності.

3. Слідча до суду також не з`явилася, була повідомлена належним чином.

4. Дослідивши матеріали скарги, слідчий суддя дійшов висновку про те, що вона не підлягає задоволенню з огляду на таке.

5. Можливість оскарження рішень, дій, бездіяльності слідчого, прокурора передбачена статтею 303 Кримінального процесуального кодексу України (далі КПК), яка і стала підставою для звернення заявника до суду. При цьому стаття 303 КПК входить до структури Розділу ІІІ КПК, який регулює процесуальні питання, пов`язані з досудовим розслідуванням.

6. Закінчення досудового розслідування виключає можливість застосування приписів статті 303 КПК.

7. Згідно зі статтями 283, 284 КПК досудове розслідування закінчується, у тому числі, закриттям кримінального провадження.

8. З наданих слідчою матеріалів кримінального провадження №0000456 вбачається, що 31.05.2023 його було закрите у зв`язку з відсутністю складу кримінального правопорушення.

9. Відтак, ураховуючи закінчення досудового розслідування у кримінальному провадженні №0000456, суд не знаходить законних підстав для задоволення заявленої у справі скарги.

10. Крім того, за правилами, встановленими частиною 3 статті 306 КПК, розгляд скарг на рішення, дії чи бездіяльність під час досудового розслідування здійснюється за обов`язкової участі особи, яка подала скаргу, чи її захисника, представника та слідчого чи прокурора, рішення, дії чи бездіяльність яких оскаржується. Відсутність слідчого чи прокурора не є перешкодою для розгляду скарги.

11. При цьому норми КПК не визначають порядку розгляду таких скарг у випадках неявки до суду їх ініціаторів.

12. Разом з цим аналіз другого речення частини 3 статті 306 КПК у логічному зв`язку з рештою зазначеної норми абсолютно свідчить про те, що відсутність у судовому засіданні особи, яка подала скаргу, її захисника, представника є перешкодою для розгляду скарги.

13. Статтею 6 Конвенції про захист прав та основоположних свобод людини від 04.11.1950 (далі Конвенція) встановлено, що кожній фізичній або юридичній особі гарантоване право на розгляд судом протягом розумного строку цивільної, кримінальної, адміністративної або господарської справи, а також справи про адміністративне правопорушення, у яких вона є стороною.

14. Практика Європейського суду з прав людини визначає, що сторона, яка задіяна у ході судового розгляду справи, зобов`язана добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами і неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

15. Прецедентна практика Європейського суду з прав людини виходить з того, що, реалізуючи пункт 1 статті 6 Конвенції щодо доступності правосуддя та справедливого судового розгляду кожна держава-учасниця цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, у тому числі й процесуальні заборони і обмеження, метою яких є недопущення перетворення судового розгляду у безладний процес.

16. Таким чином, небажання заявника брати участь у розгляді ініційованої ним же скарги суд сприймає як додаткову підставу для залишення її без задоволення.

17. При цьому суд вважає клопотання заявника про розгляд справи за його відсутності таким, що не має правового значення, оскільки воно прямо суперечить приписам частини 3 статті 306 КПК.

18. Відмовляючи у задоволенні заявленої у справі скарги, суд також вважає за необхідне звернути увагу заявника на недотримання ним принципу добросовісності.

19. Європейський суд з прав людини зауважує, що національні суди мають вибирати способи такого тлумачення, які зазвичай можуть включати акти законодавства, відповідну практику, наукові дослідження тощо (VOLOVIK v. UKRAINE, №15123/03, §45, 06.12.2007).

20. Верховенство права вимагає від держави його втілення у правотворчу та правозастосовну діяльність (пункт 4.1. Рішення Конституційного Суду України від 02.11.2004 №15-рп/2004).

21. Добросовісність це певний стандарт поведінки, що характеризується чесністю, відкритістю і повагою інтересів іншої сторони договору або відповідного правовідношення.

22. У цій справі суд вважає за можливе застосувати доктрину «venire contra factum proprium» (заборони суперечливої поведінки), яка базується ще на римській максимі «non concedit venire contra factum proprium» (ніхто не може діяти всупереч своїй попередній поведінці).

23. Очевидно, що дії заявника, який звернувся до суду зі скаргою, а згодом попри імперативну норму кримінального процесуального закону просив розглядати її за його відсутності, суперечать одна одній і містять ознаки недобросовісності.

24. Суд зважає на неможливість вирішення справи в іншій спосіб (зокрема, повернення скарги), оскільки відповідної правової підстави, передбаченої частиною 2 статті 304 КПК, у справі не встановлено.

25. Крім того, суд не вбачає й підстав для подальшого відкладення розгляду справи, оскільки таке відкладення потягне істотне порушення строків, визначених частиною 2 статті 306 КПК.

26. Суд також звертає увагу заявника на свідоме нехтування ним інституту розгляду справ у режимі відеоконференції.

27. Керуючись статтями 303, 306, 307, 369 372 Кримінального процесуального кодексу України, слідчий суддя

у х в а л и в:

Скаргу ОСОБА_3 на постанову слідчого третього слідчого відділу (з дислокацією у місті Дніпрі) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Полтаві, ОСОБА_4 від 25 травня 2023 року про відмову у задоволенні клопотання у кримінальному провадженні №0000456 залишити без задоволення.

Ухвала є остаточною й оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1