Дата документу 17.07.2023Справа № 554/6266/23
Провадження № 1-кс/554/8608/2023
У Х В А Л А

14 липня 2023 року Октябрський районний суд м. Полтави у складі:

слідчого судді ОСОБА_1

за участі:

секретаря судового засідання ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3

слідчого ОСОБА_4

захисника ОСОБА_5

підозрюваного ОСОБА_6

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Полтава клопотання слідчого слідчого відділу Управління Служби безпеки України в Полтавській області ОСОБА_4 , погоджене прокурором відділу нагляду за додержанням законів регіональним органом безпеки Полтавської обласної прокуратури ОСОБА_3 , у кримінальному провадженню, відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000155 від 30 червня 2023 року про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та зареєстрованого в АДРЕСА_1 , громадянина України, не працюючого, не судимого

підозрюваного у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 111, ч. 7 ст. 111-1 КК України,

в с т а н о в и в :

До суду надійшло вищезазначене клопотання слідчого про обрання відносно підозрюваного ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, необхідність в чому аргументована наступним.

Слідчим відділом Управління Служби безпеки України у Полтавській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000155 від 30 червня 2023 року, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 111, ч. 7 ст. 111-1 КК України.

Сторона кримінального провадження вказує, що ОСОБА_7 , перебуваючи та діючи в період часу з 07 червня 2022 року по 26 червня 2023 року у складі «4-ої окремої мотострілкової бригади Народної міліції «ЛНР», усвідомлюючи, що діє в умовах збройного конфлікту та введеного на території України воєнного стану, триваючої відкритої військової агресії рф проти України, здійснення її збройними силами спільно з НЗФ так званих «ДНР», «ЛНР» інтенсивних ракетно-бомбових ударів та артилерійських обстрілів по військовим та цивільним об`єктам на всій території України, окупації її територій, своїми умисними діями на боці рф як держави-агресора в період з 07 червня 2022 року по 26 червня 2023 року брав активну участь у військовій агресії проти України, тим самим вчинив державну зраду в формі переходу на бік ворога в період збройного конфлікту, вчиненого в умовах воєнного стану, та діяв на шкоду суверенітетові, територіальній цілісності та недоторканості, обороноздатності, державній, економічній та інформаційній безпеці України.

Крім того, під час досудового розслідування встановлено, що громадянин України ОСОБА_7 у період часу з 07 червня по 31 грудня 2022 року, перебуваючи на території Луганської та Донецької областей, брав добровільну участь у незаконному збройному формуванні, створеному на тимчасово окупованій території, а у період часу з 01 січня по 26 червня 2023 року, перебуваючи на території Луганської та Донецької областей брав добровільну участь в збройному формуванні держави-агресора.

Органами досудового розслідування дії ОСОБА_7 , які виразилися у державній зраді, тобто діянні, умисно вчиненому громадянином України на шкоду суверенітетові, територіальній цілісності та недоторканості, обороноздатності, державній, економічній та інформаційній безпеці України, а саме переході на бік ворога, в період збройного конфлікту, вчиненого в умовах воєнного стану, кваліфіковані за ч. 2 ст. 111 КК України (в редакції Закону № 2113-ІХ від 03 березня 2022 року), а дії останнього, які виразилися в добровільній участі громадянина України в незаконному збройному формуванні, створеному на тимчасово окупованій території, та в збройному формуванні держави-агресора, - за ч. 7 ст. 111-1 КК України.

В ході досудового розслідування кримінального провадження 13 липня 2023 ОСОБА_8 повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 111 (в редакції Закону № 2113-ІХ від 03 березня 2022року) та ч. 7 ст. 111-1 КК України.

З метою забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам підозрюваного переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду, знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, що мають істотне значення для встановлення обставин кримінального провадження, незаконно впливати на свідків, експертів, спеціалістів в цьому кримінальному провадженні, перешкодити кримінальному провадженні іншим чином та вчинити інші кримінальні правопорушення, із врахуванням характеристики особи підозрюваного, його сімейного стану, віку, стану здоров`я, для виконання завдань кримінального провадження, слідчий просить застосувати стосовного останнього запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, зобов`язавши Державну установу «Київський слідчий ізолятор» етапу вати ОСОБА_7 до Державної установи «Полтавська установа виконання покарань (№ 23)».

В судовому засіданні слідчий та прокурор, кожен окремо, підтримали вказане клопотання в повному обсязі та просили його задовольнити. Разом із тим, на підтвердження викладених в клопотанні обставин стосовно необхідності застосування щодо підозрюваного запобіжного заходу у вигляді під вартою прокурор надала витяг з ЄРДР від 30 червня 2023 року; повідомлення про вчинення кримінального правопорушення; протоколи допиту свідків ОСОБА_9 та ОСОБА_10 від 07 липня 2023 року та стенограму до них; протоколи пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 07 липня 2023 року, відповідно до яких ОСОБА_9 та ОСОБА_10 впізнали ОСОБА_7 , як особу, захоплену 26 червня 2023 року у полон військовослужбовцями військової частини НОМЕР_1 в ході здійснення штурму позицій зс рф та незаконних збройних формувань, так званих, «ЛНР» в районі населеного пункту Кліщівка Бахмутського району Донецької області; протоколи огляду від 11 липня 2023 року Інтернет-сторінок; повідомлення про підозру від 13 липня 2023 року.

Підозрюваний ОСОБА_7 в судовому засіданні не заперечував проти задоволення вказаного клопотання.

Захисник підозрюваного підтримав позицію останнього.

Заслухавши думку учасників судового провадження, дослідивши матеріали клопотання, суд приходить до наступних висновків.

Відповідно до ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

Згідно ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частинами шостою та сьомою статті 176 цього Кодексу.

Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою та продовження строку тримання під вартою має оцінюватися в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Тримання під вартою та продовження строку тримання під вартою може бути виправдано за наявності того, що його вимагають справжні інтереси суспільства, які не зважаючи на презумпцію невинуватості, переважають над принципом поваги до особистої свободи. При розгляді питання про доцільність тримання особи під вартою судовий орган повинен брати до уваги фактори, які можуть мати відношення до справи: характер (обставини) і тяжкість передбачуваного злочину; обґрунтованість доказів того, що саме ця особа вчинила злочин; покарання, яке можливо буде призначено в результаті засудження; характер, минуле, особисті та соціальні обставини життя особи, його зв?язки з суспільством.

Аналогічне відображення принципів вирішення питання застосування щодо особи запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою міститься і в положеннях ст. ст. 177, 178, 183 КПК України.

Згідно ч. 1 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов?язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м?яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Встановлено, що 13 липня 2023 року ОСОБА_7 повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 111 (в редакції Закону № 2113-ІХ від 03 березня 2022року) та ч. 7 ст. 111-1 КК України.

В матеріалах провадження наявні достатні дані, які переконують суд у тому, що підозрюваний міг вчинити інкриміновані йому кримінальні правопорушення. Констатуючи це, суд виходить з того, що обґрунтованість підозри - це не акт притягнення особи до відповідальності, а сукупність даних, які переконують об?єктивного спостерігача, що особа могла бути причетною до вчинення конкретного злочину.

Аналізуючи надані стороною кримінального провадження докази, слідчий суддя приходить до висновку, що останні в своїй сукупності свідчать про наявність обґрунтованої підозри ОСОБА_7 у вчиненні інкримінованих йому кримінальних правопорушень.

Крім того, слідчий суддя вважає, що прокурором доведена наявність достатніх підстав вважати, що існують ризики, передбачені ст. 177 КПК України.

Зокрема, ОСОБА_7 , розуміючи, що він в сукупності вчинив особливо тяжкі злочини проти основ національної безпеки України, відчуваючи невідворотність майбутнього покарання за вчинене кримінальне правопорушення, за яке законом передбачено покарання у вигляді позбавлення волі, строком на п`ятнадцять років або довічне позбавлення волі з конфіскацією майна, являючись мешканцем м. Антрацит Луганської області, що на теперішній час знаходиться в окупації військами рф, може змінити місце свого проживання, у тому числі шляхом виїзду за кордон, або на іншу тимчасово непідконтрольну територію України. Враховуючи особливу зухвалість вчиненого кримінального правопорушення, підозрюваний, перебуваючи на волі, зможе вжити заходів конспірації з метою уникнення від кримінальної відповідальності. Разом із цим, ймовірність покинути територію України з метою уникнення від кримінальної відповідальності є відсутність у нього, окрім місця фактичного проживання, будь - яких соціальних контактів, крім зв`язків з військовослужбовцями рф та окупаційною адміністрацією. Наведені обставини в своїй сукупності свідчать про наявність ризику переховування ОСОБА_7 від органів досудового розслідування та/або суду.

Слідчий суддя приймає до уваги й посилання прокурора на те, що на цей час у кримінальному провадженні не встановлені всі обставини, які підлягають доказуванню, зокрема не встановлено всіх учасників вчинення правопорушення, інших можливих епізодів вчинення аналогічних злочинів, місця перебування інших речей, предметів та документів, які можуть бути визнані речовими доказами у кримінальному провадженні, а тому для уникнення покарання за вчинене підозрюваний, перебуваючи на волі, може самостійно, або за допомогою інших невстановлених на даний час учасників знищити, сховати або спотворити речі і документи, які можуть мати значення речових доказів у кримінальному провадженні та які на даний час не відшукані органом досудового розслідування.

Крім того, суд погоджується з доводами прокурора про те, що ОСОБА_7 може незаконно впливати на свідків, експертів, спеціалістів в кримінальному провадженні, внаслідок чого вони можуть змінити показання або відмовитись від давання показань, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, зокрема шляхом контактування з іншими невстановленими співучасниками вчинення злочину, з якими він, перебуваючи на свободі, зможе вільно спілкуватись та координувати їхні дії щодо приховування слідів та засобів вчинення кримінального правопорушення, а також наявності ризику вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому останній підозрюється.

Відповідно до ст. 178 КПК України, при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 КПК України, суд враховує дані про особу підозрюваного в їх сукупності, у тому числі, вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним кримінального правопорушення, тяжкість покарання, що йому загрожує у разі визнання його винуватим, вік та стан його здоров`я, міцність соціальних зв`язків в місці його проживання, репутацію, майновий стан.

На підставі викладеного, зважаючи також на характеристику особи підозрюваного, який не має сталих соціальних зв`язків та постійного джерелам прибутку, а також строк покарання, що загрожує останньому в разі доведеності його вини, слідчий суддя приходить до висновку, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не може запобігти доведеним ризикам та забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваного.

Згідно ч. 1 ст. 197 КПК України строк дії ухвали слідчого судді, суду про тримання під вартою або продовження строку тримання під вартою не може перевищувати шістдесяти днів.

Згідно положень ч. 6 ст. 176 КПК України під час дії воєнного стану до осіб, які підозрюються або обвинувачуються у вчиненні злочинів, передбачених статтями 109-114-2, 258-258-6, 260, 261, 437-442 Кримінального кодексу України, за наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, застосовується запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

З огляду на викладене, слідчий суддя вважає за необхідне задовольнити клопотання слідчого про застосування стосовно підозрюваного ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою в умовах Державної установи «Полтавська установа виконання покарань (№ 23)».

Керуючись ст. ст. 177, 178, 183, 194, 196, 197, 309, 372, 376 КПК України, суд,

у х в а л и в:

Клопотання слідчого - задовольнити.

Застосувати стосовно ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в межах строку тримання під вартою, передбаченого ч. 1 ст. 197 КПК України, строком на 60 днів, який обчислювати з 15 год 50 хв 14 липня 2023 року, в умовах Державної установи «Полтавська установа виконання покарань (№ 23)», зобов?язавши Державну установу «Київський слідчий ізолятор» етапувати ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , до Державної установи «Полтавська установа виконання покарань (№ 23)».

Кінцевим днем тримання під вартою визначити 11 вересня 2023 року, 16 год 50 хв.

Ухвала слідчого судді підлягає негайному виконанню.

Контроль за виконанням ухвали покласти на слідчого, в провадженні якого знаходиться кримінальне провадження.

Ухвала може бути оскаржена до Полтавського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Повний текст ухвали складено та оголошено 17 липня 2023 року об 11 годині.

Слідчий суддя ОСОБА_1