ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-сс/803/1132/23 Справа № 203/498/23 Суддя у 1-й інстанції - ОСОБА_1 Суддя у 2-й інстанції - ОСОБА_2
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 червня 2023 року м. Дніпро

Дніпровський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду кримінальних справ:

головуючого судді ОСОБА_2

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4

за участю секретаря

судового засідання ОСОБА_5 Огли

прокурора ОСОБА_6

адвоката ОСОБА_7

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали за апеляційною скаргою ОСОБА_8 на ухвалу слідчого судді Кіровського районного суду м. Дніпропетровська від 23 березня 2023 року про арешт майна у кримінальному провадженні № 0000397, -

В С Т А Н О В И В:

Обставини, встановлені рішенням суду першої інстанції, короткий зміст оскарженого рішення.

Ухвалою слідчого судді Кіровського районного суду м. Дніпропетровська від 23 березня 2023 року задоволено клопотання слідчого про арешт майна у кримінальному провадженні № 0000397.

Мотивуючи ухвалене рішення, слідчий суддя посилався на те, що наявні правові підстави, визначені КПК України, для задоволення заявленого слідчим клопотання про арешт майна з метою збереження речових доказів. Оскільки слідчим доведено, що майно, вилучене в ході проведеного обшуку, може мати зв`язок з предметом кримінального правопорушення, та існує сукупність підстав та розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, що відповідає вимогам ст. ст. 98, 167 КПК України. Тим більше, відповідно до положень ст. 170 КПК України, не може бути арештовано майно, якщо воно перебуває у власності добросовісного набувача, крім арешту майна з метою забезпечення збереження речових доказів.

Зазначає, що необхідно у повному обсязі задовольнити клопотання слідчого про арешт майна з метою збереження речових доказів.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги і узагальнені доводи особи, яка її подала.

В апеляційній скарзі ОСОБА_8 просить поновити строк на апеляційне оскарження, скасувати ухвалу слідчого судді та постановити нову ухвалу, якою в задоволенні клопотання слідчого про арешт майна відмовити.

В обґрунтування апеляційної скарги в частині поновлення строку на апеляційне оскарження зазначає, що власника майна не було повідомлено про місце та час розгляду справу, справу розглянуто без її участі, про наявність ухвали слідчого судді стало відомо лише 25.04.2023 року.

Вимоги апеляційної скарги обґрунтовує тим, що вилучені гроші набуті законним шляхом; органом досудового розслідування і судом першої інстанції у оскаржуваній ухвалі не зазначено яким чином вилучені грошові кошти можуть бути знаряддям злочину в межах досудового розслідування внесеного ЄРДР, не зазначено яким чином вони можуть бути доказом у злочині, що кваліфікується за ст. 332 КК України.

Зазначає, що у третьої особи, відносно майна якої було застосовано заходи забезпечення кримінального провадження відсутні ознаки, як наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_8 кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого ЗУ про кримінальну відповідальність, само собою доводить наявність підстав для скасування арешту на нерухоме майно, у зв`язку з тим, що його накладення не передбачено КПК України, а отже такий арешт є завідомо протиправним.

Позиції учасників судового провадження.

Адвокат ОСОБА_7 підтримав апеляційну скаргу, просив її задовольнити.

Прокурор заперечував проти задоволення апеляційної скарги.

Мотиви апеляційного суду.

Заслухавши доповідь судді, доводи учасників провадження, перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до наступних висновків.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.

Згідно ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Відповідно до ч. 3 ст. 170 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Ці вимоги закону враховані при прийнятті слідчим суддею рішення.

На думку суду, у клопотанні слідчого міститься достатнє обґрунтування щодо необхідності арешту майна, та є достатні підстави вважати, що вилучене під час обшуку майно має суттєве значення для встановлення важливих обставин у кримінальному провадженні, для проведення повного та всебічного досудового розслідування кримінального провадження, тобто відповідно до вимог ч. 1 ст. 98 КПК України, є речовим доказом у кримінальному провадженні.

Так, з матеріалів кримінального провадження вбачається, що наявні обґрунтовані підстави вважати, що було вчинено кримінальне правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 332 КК України.

Окрім того, матеріали провадження свідчать про те, що ОСОБА_9 була залучена до протиправної діяльності, пов`язаної з організацією перетину державного кордону України, за що отримував грошові кошти та за місцем мешкання якої й було здійснено обшук та вилучено, поміж іншого, грошові кошти.

Постановою слідчого ВРОТЗ СУ ГУНП в Дніпропетровській області області від 20.03.2023 вилучене в ході обшуку майно визнано речовими доказами.

Метою вилучення в ході обшуку та арешту майна, а саме: грошових коштів, є забезпечення збереження речових доказів, які можуть бути використані як докази у кримінальному провадженні.

Доводи апелянта про те, що грошові кошти набуті ОСОБА_8 законним шляхом апеляційний суд вважає суперечливими та такими, що мають бути перевіреними під час досудового розслідування, оскільки з долучених до апеляційної скарги копії виписки з рахунку та квитанції не можливо встановити, що вилучені грошові кошти належать саме ОСОБА_8 .

Крім того, матеріали провадження свідчать про те, що сума коштів вилучена 19 березня 2023 року відповідає в цілому сумі грошових коштів, які ОСОБА_10 , ОСОБА_11 та ОСОБА_9 встановили в якості неправомірної вигоди за злочин, передбачений ч. 3 ст. 332 КК України, що може свідчити про можливе протиправне походження цих коштів.

За такого, висновки слідчого судді про необхідність накладення арешту на зазначене майно є вмотивованими.

Підстав сумніватися в співрозмірності обмеження права власності колегія суддів не вбачає. Обставини кримінального провадження на час прийняття рішення вимагали вжиття такого методу державного регулювання як накладення арешту.

Керуючись ст. ст. 170, 172, 173, 405, 407, 419, 422 КПК України, апеляційний суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_8 залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді Кіровського районного суду м. Дніпропетровська від 23 березня 2023 року про арешт майна у кримінальному провадженні № 0000397 залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4