Справа №701/537/20
Провадження №1-кп/701/12/23
В И Р О К

І М Я М У К Р А Ї Н И

11 липня 2023 рокуМаньківський районний суд, Черкаської області
в складі: головуючого - судді -ОСОБА_1
за участю секретаря -ОСОБА_2
з участю прокурора - захисника - потерпілого -ОСОБА_3 ОСОБА_4 ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт. Маньківка справу по обвинуваченню ОСОБА_6 ІНФОРМАЦІЯ_1 уродженця зареєстрованого та проживаючого АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, освіта середня спеціальна, не одруженого, не працюючого, раніше судимого ;

1) 11.04.2011 Придніпровським районним судом м. Черкаси за ч. 3 ст. 185, ч. 1 ст. 289, ст. 70 КК України до 5 років позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України звільнений від відбування покарання з іспитовим строком 3 роки;

2) 21.01.2013 Придніпровським районним судом м. Черкаси за ч. 3 ст. 185 КК України до 3-х років позбавлення волі, на підставі ст. 71 КК України частково приєднано невідбуте покарання і остаточно призначено 5 років 1 місяць позбавлення волі; 12.05.2016р. звільнений умовно-достроково на підставі ухвали Придніпровського районного суду м. Черкаси від 15.03.2016р., з не відбутим строком 1 рік 6 місяців 14 днів;

3) 03.02.2020 Соснівським районним судом м. Черкаси за ч. 2 ст. 185 КК України до 4 місяців арешту;

4) 17.02.2020 Черкаським районним судом за ч. 2 ст. 185, ч. 2 ст. 15 ч. 2 ст. 185 КК України до 3-х років позбавлення волі;

5) 07.10.2020 Звенигородським районним судом Черкаської області за ч. 2 ст. 185, ч. 3 ст. 185 КК України до 3-х років 6 місяців позбавлення волі, на підставі ч. 4 ст. 70 КК України приєднано покарання за вироком Черкаського районного суду від 17.02.2020 та визначено до відбуття 3 роки 6 місяців позбавлення волі;

6) 15.03.2021 Черкаським районним судом Черкаської області за ч. 2 ст. 185 КК України, з призначенням покарання - 2 роки позбавлення волі; на підставі ч. 4 ст. 70 КК України частково приєднано не відбуте покарання за вироком Звенигородського районного суду Черкаської області від 07 жовтня 2020 року за ч. 2 ст. 185, ч. 3 ст. 185 КК України та остаточно визначено до відбуття 4 (чотири) роки позбавлення волі;

7) 10.11.2021 Черкаським районним судом Черкаської області за п. 6, п. 12. ч. 2 ст. 115, ч. 4 ст. 187, ч. 3 ст. 289 КК України, ч. 1, ч. 4 ст. 70 КК України за сукупністю злочинів, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, та шляхом поглинення покарання, призначеного вироком Черкаського районного суду Черкаської області від 15.03.2021 до покарання у виді 14 років позбавлення волі з конфіскацією всього належного йому майна на праві власності в дохід держави;

8) 28.02.2023 Звенигородським районним судом за ч. 3 ст. 185, ч. 1 ст. 289, ч. 1 ст. 70 КК України до 3 років позбавлення волі, на підставі ч. 4 ст. 70 КК України шляхом часткового складання покарань, призначених за цим вироком та вироком Черкаського районного суду Черкаської області від 10.11.2021, остаточно призначено покарання у виді 14 (чотирнадцяти) років 1 (одного) місяців позбавлення волі з конфіскацією всього належного йому майна на праві власності в дохід держави.

обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень передбачених ч. 3 ст. 186, ч. 2 ст. 289 КК України,

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_6 , попередньо вчинивши кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 185 КК України, діючи повторно, 03.09.2019 близько 23 год. 53 хв., за попередньою змовою із ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , умисно, з метою відкритого викрадення чужого майна, з корисливих мотивів, прийшли на територію домоволодіння АДРЕСА_2 , де проживає ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , якого у вказаний час за місцем проживання не виявилося, тому, з метою доведення до кінця свого злочинного умислу направленого на протиправне заволодіння чужим майном, вони стали чекати останнього на території вказаного домоволодіння. Після того, як 04.09.2019 близько 01 год. 28 хв. ОСОБА_5 власним мопедом «Honda Dio 27» приїхав додому, вони, продовжуючи свої спільні злочинні дії направлені на відкрите викрадення чужого майна, з погрозою застосування насильства, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого, та виразилося у тому, що спочатку ОСОБА_7 штовхнув ОСОБА_5 рукою по обличчю, в результаті чого останній упав на землю, після чого ОСОБА_7 обшукав кишені одягу потерпілого та дістав із лівої нагрудної кишені його куртки мобільний телефон «ASSISTANT AS-501» вартістю 533 гривень та зняв з ОСОБА_5 сумку, в якій знаходилися гроші в сумі 5000 гривень. Потім до них підійшов ОСОБА_6 і вони удвох із ОСОБА_7 , узявши потерпілого попід руки, підняли із землі та затягли до будинку, де поклали на ліжко у одній із кімнат і зв`язали руки за спиною ланцюгом для дресирування собак та ноги прозорим полімерним шлангом, які знайшли у будинку. ОСОБА_8 в цей час знаходився у дворі домоволодіння. Після цього, ОСОБА_7 із ОСОБА_6 стали обшукувати кімнати будинку з метою відшукання цінного майна, в результаті чого виявили у веранді будинку та відкрито заволоділи електричною пилкою «Grunhelm GES18-35B» вартістю 847 гривень, яку ОСОБА_7 , вийшовши з будинку, у дворі передав разом із зазначеною вище сумкою з грошима ОСОБА_8 , після чого вони з викраденим майном з місця вчинення злочину зникли, чим завдали потерпілому матеріальної шкоди на загальну суму 6380 гривень.

Він же, попередньо вчинивши кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 185 КК України, діючи повторно, 03.09.2019 близько 23 год. 53 хв., повторно, за попередньою змовою із ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , умисно, з метою незаконного заволодіння транспортним засобом, з корисливих мотивів, прийшли на територію домоволодіння АДРЕСА_2 , де проживає ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , якого у вказаний час за місцем проживання не виявилося, тому, з метою доведення свого злочинного умислу до кінця, вони стали чекати останнього на території вказаного домоволодіння. Після того, як 04.09.2019 близько 01 год. 28 хв. ОСОБА_5 власним мопедом «Honda Dio 27» приїхав додому, вони, продовжуючи свої спільні злочинні дії направлені на незаконне заволодіння транспортним засобом, з погрозою застосування насильства, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого, та виразилося у тому, що спочатку ОСОБА_7 штовхнув ОСОБА_5 рукою по обличчю, в результаті чого останній упав на землю, після чого до них підійшов ОСОБА_6 і вони удвох, узявши потерпілого попід руки, підняли із землі та затягли до будинку, де поклали на ліжко у одній із кімнат і зв`язали руки за спиною ланцюгом для дресирування собак та ноги прозорим полімерним шлангом, які знайшли у будинку. ОСОБА_8 в цей час знаходився у дворі домоволодіння. Після цього, вийшовши з будинку у двір, умисно, незаконно заволоділи вказаним мопедом «Honda Dio 27» вартістю 8899 гривень 66 копійок та із вказаним транспортним засобом з місця вчинення злочину зникли, чим завдали потерпілому матеріальної шкоди на вказану суму

Правова кваліфікація дій обвинуваченого ОСОБА_6 відкрите викрадення чужого майна (грабіж), поєднаний з погрозою застосування насильства, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого, вчинений повторно, за попередньою змовою групою осіб та поєднаний з проникненням у житло, тобто кримінальне правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 186 КК України, та незаконне заволодіння транспортним засобом, вчинене повторно, за попередньою змовою групою осіб та поєднане з погрозою застосування насильства, що не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого, тобто кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 289 КК України.

11 липня 2023 року між прокурором Маньківського відділу Уманської окружної прокуратури ОСОБА_3 , якому на підставі ст. 37 КПК України надані повноваження прокурора у кримінальному провадженні №0000209 та ОСОБА_6 , в присутності захисника ОСОБА_4 , за письмової згоди потерпілого ОСОБА_5 , укладена угода про визнання винуватості.

Згідно вказаної угоди ОСОБА_6 , беззастережно визнає свою винуватість у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 186, ч. 2 ст. 289 КК України, в обсязі підозри. За вказаною угодою сторони погодили покарання за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 186 КК України, у виді 5 (п`яти) років позбавлення волі, за ч. 2 ст. 289 КК України у виді 6 (шести) років позбавлення волі з конфіскацією майна.

На підставі ч. 1 ст. 70 КК України шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим призначити покарання за даним вироком у виді 6 (шести) років позбавлення волі з конфіскацією майна.

На підставі ч. 4 ст. 70 КК України, шляхом часткового складання покарання, призначеного вироком Звенигородського районного суду Черкаської області від 28.02.2023, з покаранням, призначеним цим вироком - остаточно призначити ОСОБА_6 , покарання у виді 15 (п`ятнадцяти) років позбавлення волі з конфіскацією всього належного йому на праві власності майна в дохід держави.

Обвинувачений ОСОБА_6 у судовому засіданні свою вину у вчиненні інкримінованих йому кримінальних правопорушень визнав повністю та просив затвердити угоду про визнання винуватості.

Захисник обвинуваченого адвокат ОСОБА_4 просив затвердити угоду про визнання винуватості.

Потерпілий ОСОБА_5 надав суду письмову згоду на укладення угоди про визнання винуватості та підтримав її в судовому засіданні.

Із змісту угоди про визнання винуватості від 11.07.2023 року вбачається, що прокурор та обвинувачений виклали формулювання обвинувачення за ч. 3 ст. 186 КК України та за ч. 2 ст. 289 КК України, яке ніким не оспорюється, та дійшли згоди щодо всіх істотних обставин даного кримінального провадження. Обвинувачений ОСОБА_6 беззастережно визнав свою винуватість у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 186 КК України та ч. 2 ст. 289 КК України.

В угоді передбачені наслідки її укладення, затвердження та невиконання, зміст яких ОСОБА_6 роз`яснено.

В судовому засіданні учасники процесу підтвердили суду, що угода про визнання винуватості укладена добровільно, не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.

Відповідно до п. 2 ст. 468 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим про визнання винуватості.

За правилами ч. 4 ст. 469 КПК України угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена, зокрема, у провадженні щодо кримінальних проступків, нетяжких злочинів, тяжких злочинів, особливо тяжких злочинів, вчинених за попередньою змовою групою осіб, організованою групою чи злочинною організацією або терористичною групою за умови викриття підозрюваним, який не є організатором такої групи або організації, злочинних дій інших учасників групи чи інших, вчинених групою або організацією злочинів, якщо повідомлена інформація буде підтверджена доказами. Угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена щодо кримінальних проступків, злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам. Укладення угоди про визнання винуватості у кримінальному провадженні щодо уповноваженої особи юридичної особи, яка вчинила кримінальне правопорушення, у зв`язку з яким здійснюється провадження щодо юридичної особи, а також у кримінальному провадженні щодо кримінальних правопорушень, внаслідок яких шкода завдана державним чи суспільним інтересам або правам та інтересам окремих осіб, у яких беруть участь потерпілий або потерпілі, не допускається, крім випадків надання всіма потерпілими письмової згоди прокурору на укладення ними угоди.

Перед ухваленням рішення про затвердження угоди про визнання винуватості судом під час судового засідання у відповідності до ч. 4 ст. 474 КПК України було з`ясовано в обвинуваченого, чи цілком він розуміє: що він має право на судовий розгляд, під час якого прокурор зобов`язаний довести кожну обставину щодо кримінального правопорушення, у вчиненні якого його обвинувачують, а він має такі права: мовчати, і факт мовчання не матиме для суду жодного доказового значення; мати захисника, у тому числі на отримання правової допомоги безоплатно у порядку та випадках, передбачених законом, або захищатися самостійно; допитати під час судового розгляду свідків обвинувачення, подати клопотання про виклик свідків і подати докази, що свідчать на його користь; наслідки укладення та затвердження угод, передбачені статтею 473 КПК України; характер обвинувачення, щодо якого він визнає себе винуватим; вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди судом.

На всі запитання обвинувачений ОСОБА_6 відповів «так». Судом встановлено, що ОСОБА_6 визнав свою вину у вчиненні інкримінованих йому кримінальних правопорушень передбачених ч. 3 ст. 186 КК України та за ч. 2 ст. 289 КК України, за обставин, викладених вище, цілком розуміє положення ч. 4 ст. 474 КПК України та наслідки невиконання ним угоди, передбачені ст. 476 КПК України, і наслідки умисного невиконання угоди про визнання винуватості, передбачені ст. 389-1 КК України.

Судом встановлено, що умови угоди не суперечать вимогам Кримінального процесуального кодексу України та Кримінального кодексу України, інтересам суспільства.

З врахуванням вищевказаного, перевіривши відповідність угоди вимогам кримінального процесуального законодавства, суд вважає, що угода, укладена 11.07.2023р. між прокурором Маньківського відділу Уманської окружної прокуратури ОСОБА_3 , якому на підставі ст. 37 КПК України надані повноваження прокурора у кримінальному провадженні №0000209 та ОСОБА_6 , за участі захисника ОСОБА_4 , за письмової згоди потерпілого ОСОБА_5 , про визнання винуватості, відповідає вимогам КПК України, умови угоди не суперечать інтересам суспільства і не порушуються права, свободи чи інтереси сторін або інших осіб, обвинувачений визнав вину добровільно, фактичні підстави для визнання вини наявні, узгоджені вид та міра покарання відповідають загальним засадам призначення покарання, визначеним ст. 65 КК України, у зв`язку із чим суд вважає, що угода підлягає затвердженню.

Цивільний позов не заявлено. Судові витрати покласти на обвинуваченого, стягнувши їх в дохід держави.

Питання щодо речових доказів вирішується судом у порядку ст. 100 КПК України.

Керуючись ст. ст. 368 - 370, 373, 374, 394, 395, 468, 469, 472 - 475 КПК України, -

У Х В А Л И В :

Затвердити угоду про визнання винуватості від 11.07.2023 року укладену між прокурором Маньківського відділу Уманської окружної прокуратури ОСОБА_3 , та ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за участі захисника ОСОБА_4 у кримінальному провадженні, внесеному в Єдиний реєстр досудових розслідувань за № 0000209 від 04.09.2019 року.

Визнати винним ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 186, ч. 2 ст. 289 КК України та на підставі угоди про визнання винуватості призначити ОСОБА_6 узгоджене сторонами покарання, передбачене ч. 3 ст. 186 КК України, у виді 5 (п`яти) років позбавлення волі, за ч. 2 ст. 289 КК України у виді 6 (шести) років позбавлення волі з конфіскацією майна.

На підставі ч. 1 ст. 70 КК України шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим покаранням призначити ОСОБА_6 покарання за даним вироком у виді 6 (шести) років позбавлення волі з конфіскацією майна.

На підставі ч. 4 ст. 70 КК України, шляхом часткового складання покарання, призначеного вироком Звенигородського районного суду Черкаської області від 28.02.2023 року, з покаранням, призначеним даним вироком і остаточно призначити до відбуття ОСОБА_6 , покарання у виді 15 (п`ятнадцяти) років позбавлення волі з конфіскацією всього належного йому на праві власності майна в дохід держави.

Строк відбування покарання ОСОБА_6 рахувати з дня набрання законної сили даним вироком, зарахувавши відбуте ОСОБА_6 покарання за вироком Звенигородського районного суду Черкаської області від 28.02.2023 року.

-Стягнути з ОСОБА_6 ,

- за проведення судової товарознавчої експертизи № 10/88 від 30.01.2020 в дохід держави 314.02 грн.;

-за проведення судової товарознавчої експертизи № 10/808 від 06.05.2020 в дохід держави 326.90 грн.;

-за проведення судової авто-товарознавчої експертизи № 8/471 від 21.05.2020 в дохід держави 490.35 грн.;

-за проведення судової дактилоскопічної експертизи №10/938 від 18.09.2019 в дохід держави 471.03 грн.;

-за проведення судової дактилоскопічної експертизи №10/935 від 24.09.2019 в дохід держави 393.00 грн.;

-за проведення судової дактилоскопічної експертизи №10/936 від 26.09.2019 в дохід держави 471,03 грн.;

-за проведення судової дактилоскопічної експертизи №10/937 від 27.09.2019 в дохід держави 471,03 грн.;

-за проведення судової дактилоскопічної експертизи №10/940 від 20.09.2019 в дохід держави 628.04 грн.;

-за проведення судової дактилоскопічної експертизи №10/939 від 18.09.2019 в дохід держави 471,03 грн.

Речові докази:

-шнур чорного кольору та прозорий полімерний шланг, чоловічий ранець коричневого кольору, ніж, металевий замок, гайковий ключ «36», 5 мисливських патронів 12-го калібру, 3 металеві пластини, викрутка, 4 замкові ключі на в`язці, електронна сигарета, металевий прут, руків`я від сковорідки, стамеска, дві алюмінієві пластини, металевий хомут, поліетиленовий пакет жовтого кольору, поліетиленовий пакет білого кольору з написом «АТБ», поліетиленовий пакет червоного кольору, електрична машинка для стрижки волосся «PRO MOTEK» у картонній коробці, упаковка з-під майонезу «Королівський смак», чоловіча футболка білого кольору з малюнком червоно-жовтого кольору, чоловічі шорти темно-синього кольору, поліетиленовий пакет з написом «Хліб Пшеничний», одноразова тарілка, 6 одноразових стаканів ємкістю 100 мл., 1 одноразовий стакан ємкістю 50 мл., скляна чарка ємкістю 50 мл., 2 стакани ємкістю 200 мл., скляна банка ємкістю 314 мл. з написом на етикетці «Печериці» з консервованими грибами всередині - які знаходяться на зберіганні в камері схову речових доказів Маньківського ВП Уманського ВП ГУНП в Черкаській області - повернути ОСОБА_5

-диск із відеозаписом камер спостереження вилучений 05.09.2019 у ОСОБА_9 залишити при матеріалах кримінального провадження №701/537/20;

Роз`яснити ОСОБА_6 , що умисне невиконання угоди є підставою для притягнення до відповідальності, встановленої законом.

Вирок суду на підставі угоди між прокурором та обвинуваченим про визнання винуватості може бути оскаржений до Черкаського апеляційного суду з підстав, передбачених ч. 4 ст. 394 КПК України: обвинуваченим та його захисником виключно з підстав: призначення судом покарання суворішого ніж узгоджене сторонами угоди, ухвалення вироку без його згоди на призначення покарання, невиконання судом вимог, встановлених ч. 4, 6, 7 ст. 474 КПК України, у тому числі не роз`яснення йому наслідків укладення угоди; прокурором виключно з підстав: призначення покарання менш суворого, ніж узгоджене сторонами угоди, затвердження судом угоди у провадженні, в якому угода не може бути укладена.

Апеляційна скарга на вирок суду може бути подана до Черкаського апеляційного суду через Маньківський районний суд Черкаської області впродовж тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не буде подано. У разі подання апеляційної скарги вирок суду, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

За приписами ч. 15 ст. 615 КПК України в умовах дії воєнного стану після складання та підписання повного тексту вироку суд обмежується проголошенням його резолютивної частини з обов`язковим врученням учасникам судового провадження повного тексту вироку в день його проголошення.

Суддя ОСОБА_1