Справа № 496/139/23
Провадження № 1-кп/496/371/23
В И Р О К

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 травня 2023 року м. Біляївка

Біляївський районний суд Одеської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

захисника обвинуваченого ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду м. Біляївка в режимі відеоконференції матеріали кримінального провадження за обвинуваченням:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Карпівка, Широківського району, Дніпропетровської області, громадянина України, українця, одруженого, маючого професійно-технічну освіту, військовослужбовець військової служби за мобілізацією, стрілець-помічник гранатометника 2 стрілецького відділення 1 стрілецького взводу 1 стрілецької роти 1 стрілецького батальйону військової частини НОМЕР_1 , солдат, зареєстрованого та фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 429 КК України, -

В С Т А Н О В И В:

З 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року, з часу видання Президентом України Указу №64/2022 від 24.02.2022 «Про введення воєнного стану в Україні» та затвердження його Законом України №2102-ІХ Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» та до теперішнього часу, відповідно до Конституції України, Закону України «Про правовий режим воєнного стану» почав діяти воєнний стан в України. Відповідно до наказу командира військової частини НОМЕР_1 від 25.08.2022 року № 251 військовослужбовець військової служби за мобілізацією солдат ОСОБА_5 проходить військову службу у посаді стрільця-помічника гранатометника 2 стрілецького відділення 1 стрілецького взводу 1 стрілецької роти 1 стрілецького батальйону цієї ж військової частини.

ОСОБА_5 , проходячи військову службу в посаді стрільця - помічника гранатометника 2 стрілецького відділення 1 стрілецького взводу 1 стрілецької роти 1 стрілецького батальйону військової частини НОМЕР_1 , 16.10.2022 року, перебуваючи в складі 1 взводу на полі бою, а саме на оборонних позиціях рубіжу оборони взводного опорного пункту в районі АДРЕСА_2 , виконуючи у складі свого взводу бойовий наказ командування із виявлення, стримання та знищення противника (збройних сил рф) у напрямку населених пунктів Борозенське та Велика Олександрівка Херсонської області, під час обстрілу позицій взводного опорного пункту противником, близько 18.30 год. 16.10.2022 року, діючи умисно, в порушення статутних вимог, з мотивів боягузтва та слабкодухості, без дозволу командира та всупереч бойового наказу командира, самовільно залишив поле бою під час бою із ввіреною йому зброєю та боєприпасами, убувши в напрямку населеного пункту Велика Олександрівка Херсонської області.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 , визнав себе винним та підтвердив обставини, викладені в обвинувальному акті, не оспорюючи доказів по даній справі, здобутих органами досудового розслідування та пояснив, що 16.10.2022 року перебуваючи на полі бою, а саме на оборонних позиціях рубіжу оборони взводного опорного пункту в районі с. Борозенське Великоолександрівської ОТГ Бериславського району Херсонської області, виконуючи у складі свого взводу бойовий наказ командування із виявлення, стримання та знищення противника, без дозволу командира та всупереч бойового наказу командира, самовільно залишив поле бою під час бою із ввіреною йому зброєю та боєприпасами, для збереження життя, убувши в напрямку населеного пункту Велика Олександрівка Херсонської області. У вчиненому розкаявся.

На підставі ч. 3 ст. 349 КПК України, за згодою учасників процесу, судом визнано недоцільним дослідження доказів по справі, стосовно тих фактичних обставин справи, які ніким з учасників процесу не оспорюються. При цьому з`ясовано, чи правильно розуміють зазначені особи зміст цих обставин, чи немає сумнівів у добровільності їх позицій, а також роз`яснює, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

За таких обставин, суд вважає, що винність ОСОБА_5 у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення доведена у повному обсязі і кваліфікує його дії за ст. 429 КК України самовільне залишення поля бою під час бою.

Відповідно до роз`яснень, що містяться у п.п.1-4 постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 24 жовтня 2003 року «Про практику призначення судами кримінального покарання», судам при призначенні покарання в кожному випадку і щодо кожного підсудного, який визнається винним у вчиненні злочину, необхідно суворо дотримуватись вимог ст. 65 КК України стосовно загальних засад призначення покарання, оскільки саме через останні реалізуються принципи законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання.

Призначаючи покарання обвинуваченому, у відповідності зі ст. 65 КК України, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Обставинами, що пом`якшують покарання ОСОБА_5 , згідно ст. 66 КК України, суд визнає щире каяття обвинуваченого, активне сприяння розкриттю злочину.

Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченому, згідно ст. 67 КК України, судом не встановлено.

При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_5 , суд враховує характер та ступінь суспільної небезпеки скоєного кримінального правопорушення, конкретні обставини справи, особу обвинуваченого, його відношення до вчиненого - визнання своєї вини, на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває, враховує його службову характеристику, відповідно до якої ОСОБА_5 зарекомендував себе добре, також за місцем проживання скарг від мешканців не надходили, одружений, має на утриманні малолітню дитину, учасник бойових дій, має державні винагороди, раніше не судимого, наявність пом`якшуючих обставин щире каяття та активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення, тобто декілька обставин, що пом`якшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого злочину, відсутність передбачених ст. 67 КК України обставин, які обтяжують покарання, а тому суд погоджується з думкою прокурора у судових дебатах, з чим також погодився обвинувачений та його захисник та вважає можливим застосувати ст. 69 КК України та призначити ОСОБА_5 покарання, нижче від найнижчої межі, встановленої в санкції ст. 429 КК України, а саме у виді позбавлення волі строком на 2 роки та, на підставі ст. 62 КК України, призначити йому покарання у виді 2 років тримання в дисциплінарному батальйоні військовослужбовців, що буде необхідним і достатнім для виправлення ОСОБА_5 та попередження вчинення, як ним, так і іншими військовослужбовцями нових злочинів, а також сприятиме стимулюванню дотримання військовослужбовцями військової дисципліни під час проходження ними військової служби.

Цивільний позов по справі заявлений не був. Арешт на майно обвинуваченого не накладався. Речові докази по справі відсутні.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 368, 370, 374 КПК України, суд

У Х В А Л И В :

ОСОБА_5 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 429 КК України та призначити йому покарання, із застосуванням ст. 69 КК України, у виді 2 років позбавлення волі.

Відповідно до ст. 62 КК України замінити ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , покарання у виді 2 (двох) років позбавлення волі на 2 (два) роки тримання в дисциплінарному батальйоні військовослужбовців.

Запобіжний захід відносно ОСОБА_5 , до набрання вироком законної сили, залишити попередній - тримання під вартою на дільниці слідчого ізолятора Державної установи «Криворізька установа виконання покарання №3».

Початок строку відбуття покарання ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , відраховувати з 11.11.2022 року, тобто з часу його затримання.

Вирок може бути оскаржений до Одеського апеляційного суду через Біляївський районний суд Одеської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя ОСОБА_1