Справа № 145/516/19
Провадження №1-кп/145/10/2023
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"18" серпня 2023 р. Тиврівський районний суд Вінницької області

в складі : головуючого судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2 ,

за участі прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

розглянувши у судовому засіданні в приміщенні Тиврівського районного суду Вінницької області обвинувальний акт у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000080 від 28.12.2018, щодо обвинувачення ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Вінниця Вінницької області, громадянина України, проживаючого в АДРЕСА_1 , раніше несудимого

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.164 КК України,

встановив:

В провадженні Тиврівського районного суду Вінницької області перебуває обвинувальний акт у кримінальному провадженні, відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000080 від 28.12.2018, про обвинувачення ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.164 КК України, відповідно до якого рішенням Ленінського районного суду м. Вінниці від 20.10.2006 ОСОБА_4 зобов`язано сплачувати аліменти на користь ОСОБА_5 на утримання неповнолітньої дочки ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у розмірі 1/4 всіх видів доходів, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи з 18.07.2006, до досягнення нею повноліття.

Знаючи про необхідність сплати аліментів, ОСОБА_4 в період часу з 18.07.2006 по 31.01.2019, маючи умисел на ухилення від сплати встановлених рішенням суду коштів на утримання дітей (аліментів), ігноруючи рішення суду та ухиляючись від його виконання, аліменти не сплачував, внаслідок чого порушив та продовжує порушувати право дитини на повноцінне життя та всебічний (фізичний психічний і соціальний) розвиток, передбачені ст. 51 Конституції України. Не маючи обмежень до фізичної праці та протипоказань по стану здоров`я, на роботу не влаштовувався, на обліку в Тиврівському районному центрі зайнятості не перебуває, маючи доходи від тимчасових заробітків, їх не декларував та не декларує, про суми заробітку та джерела доходів державного виконавця не повідомляв, аліменти на утримання дитини не сплачував, тобто добровільно рішення суду не виконував і таким чином умисно, злісно ухилився від сплати встановлених рішенням суду коштів на утримання неповнолітньої дитини.

Відповідно до інформації Тиврівського районного відділу ДВС ГТУЮ у Вінницькій області, за весь період з моменту призначення аліментів по теперішній час ОСОБА_4 сплатив 350 грн. в травні 2007 року.

Своїми умисними діями ОСОБА_4 допустив заборгованість по сплаті аліментів у розмірі, що сукупно складає суму виплат за три місяці відповідних платежів, на загальну суму 5102,25 грн. (листопад 2018 року - 1700,75 грн., грудень 2018 року - 1700,75 грн. та січень 2019 року - 1700,75 грн.).

Окрім того, з моменту виникнення зобов`язання сплачувати аліменти, а саме з 18.07.2006 по 31.01.2019 ОСОБА_4 допустив заборгованість по сплаті аліментів на загальну суму 118 385 гривень.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 заявив клопотання про закриття кримінального провадження, просить звільнити його від кримінальної відповідальності за ч.1 ст.164 КК України у зв`язку із закінченням строків давності.

Прокурор ОСОБА_7 не заперечує проти задоволення заявленого клопотання, вважає, що кримінальне провадження може бути закрито та звільнено обвинуваченого ОСОБА_4 від кримінальної відповідальності на підставі ст. 49 КК України у зв`язку із закінченням строків давності.

Потерпіла ОСОБА_6 подала суду заяву, відповідно до якої просить розглянути справу у її відсутності у зв`язку із її перебуванням на військовій службі.

Потерпіла ОСОБА_6 та її законний представник ОСОБА_8 при вирішенні клопотання про закриття кримінального провадження покладаються на розсуд суду.

Суд, вислухавши учасників судового розгляду, дослідивши матеріали кримінального провадження, вважає за доцільне клопотання задоволити з наступних підстав.

Згідно ст.49 КК України особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з дня вчинення нею кримінального правопорушення і до дня набрання вироком законної сили минули такі строки: три роки - у разі вчинення кримінального проступку, за який передбачено покарання у виді обмеження волі, чи у разі вчинення нетяжкого злочину, за який передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк не більше двох років.

Відповідно до п.1 ч. 2 ст. 284 КПК України кримінальне провадження закривається судом у зв`язку зі звільненням особи від кримінальної відповідальності.

Відповідно до ч.1 ст.285 КПК України особа звільняється від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених законом України про кримінальну відповідальність.

Відповідно до ч.3 ст.288 КПК України суд своєю ухвалою закриває кримінальне провадження та звільняє підозрюваного, обвинуваченого від кримінальної відповідальності у випадку встановлення підстав, передбачених законом України про кримінальну відповідальність.

Згідно санкції ч.1 ст.164 КК України передбачено максимальне покарання у виді обмеженням волі на строк до двох років, а тому строк давності, який визначений відповідно до п.2 ч.1 ст.49 КК України, за вчинення даного кримінального правопорушення становить три роки з дня його вчинення.

Судом не встановлено обставин і не отримано об`єктивних доказів на підтвердження підстав для зупинення або переривання строків давності, передбачених ч.ч. 2, 3 ст. 49 КК України.

ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.164 КК України, яке є проступком, відповідно до ст.12 КК України, за який передбачено покарання до двох років обмеження волі, та дати вчинення (31.01.2019) пройшло більше трьох років, що відповідно до ст.49 КК України є підставою для звільнення його від кримінальної відповідальності.

Строк притягнення ОСОБА_4 за ч.1 ст. 164 КК України на даний час минув. В період перебігу строку давності він до кримінальної відповідальності не притягувався.

Зі змісту ст.ст. 284, 288 КПК України вбачається, що підставами для звільнення особи від кримінальної відповідальності при розгляді справи в суді є наявність норми кримінального закону, яка передбачає таке звільнення, клопотання сторони кримінального провадження про звільнення обвинуваченого від кримінальної відповідальності та згода обвинуваченого на закриття кримінального провадження на цих підставах. Тобто, саме наявність цих процесуальних умов є правовою підставою для прийняття судом рішення про звільнення обвинуваченого від кримінальної відповідальності за ч.1 ст.164 КК України.

Також суд зазначає, що звільнення особи від кримінальної відповідальності на підставі закінчення строків давності є обов`язковим. Тобто суд, встановивши наявність усіх передбачених законом обставин, зобов`язаний звільнити особу від кримінальної відповідальності за цією підставою, незалежно від того, на якій стадії перебуває кримінальне провадження.

Суд за наявності правових підстав для звільнення особи від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності, передбачених ст. 49 КК України, та за згодою обвинуваченого ухвалою закриває кримінальне провадження та звільняє обвинуваченого від кримінальної відповідальності.

При цьому відмова суду у звільненні обвинуваченого від кримінальної відповідальності у зв`язку з закінченням строків давності буде порушенням прав обвинуваченого, що є недопустимим.

Крім цього, така відмова може призвести до порушення ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, щодо розгляду справи упродовж розумного строку, що є також неприйнятним.

Суд, вислухавши учасників судового розгляду, з`ясувавши позиції обвинуваченого та потерпілої, впевнившись в усвідомленні обвинуваченим наслідків закриття кримінального провадження з нереабілітуючих підстав, вважає, що кримінальне провадження слід закрити в зв`язку із закінченням строків давності притягнення до кримінальної відповідальності, оскільки з дня вчинення кримінального правопорушення пройшло більше трьох років, відповідно до ст.49 КК України строки давності притягнення до кримінальної відповідальності закінчилися.

Керуючись ст. 49 КК України, ст.ст. 284-288, 369-372, 395 КПК України, суд,

ухвалив :

Звільнити ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Вінниця Вінницької області, громадянина України, мешканця АДРЕСА_1 , раніше несудимого, від кримінальної відповідальності за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.164 КК України, у зв`язку із закінченням строків давності.

Кримінальне провадження, відомості про яке внесено 28.12.2018 до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000080, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.164 КК України, закрити на підставі п.1 ч.2 ст. 284 КПК України, у зв`язку із звільненням особи від кримінальної відповідальності.

Ухвала може бути оскаржена до Вінницького апеляційного суду через Тиврівський районний суд Вінницької області протягом семи днів з дня її оголошення.

Суддя ОСОБА_1