Справа № 740/1162/23
Провадження № 1-кп/740/193/23
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18 травня 2023 року м. Ніжин

Ніжинський міськрайонний суд Чернігівської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

учасники кримінального провадження:

- прокурор ОСОБА_3 ,

- обвинувачений ОСОБА_4 ,

- законний представник потерпілих ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Ніжині кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000321 від 05.07.2021 за обвинуваченням ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який народився в м. Ніжині Чернігівської області, є громадянином України, має повну загальну середню освіту, офіційно непрацевлаштований, зі слів підробляє реставратором, перебуває у фактичних шлюбних відносинах, має двох неповнолітніх дітей, раніше не судимий у силу ст. 89 КК України, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_2 ,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 164 КК України,

установив:

ОСОБА_4 відповідно до судового наказу № 740/2976/20, виданого Ніжинським міськрайонним судом Чернігівської області 23.07.2020, на підставі якого було відкрито виконавче провадження № 62780773 від 12.08.2020, зобов`язаний виплачувати на користь ОСОБА_5 на утримання неповнолітніх дітей: ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , аліменти в розмірі 1/3 частини всіх видів заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 14 липня 2020 року і до досягнення дітьми повноліття.

ОСОБА_4 достовірно знаючи про необхідність сплати присуджених Ніжинським міськрайонним судом Чернігівської області аліментів, починаючи з 14.07.2020 по 30.04.2021 та з 01.06.2021 по 30.09.2021 року, усвідомлюючи протиправність своєї поведінки, маючи умисел, спрямований на злісне ухилення від сплати встановлених рішенням суду коштів на утримання дітей, тривалий час злісно ухиляється від сплати аліментів на користь потерпілої ОСОБА_5 на утримання дітей ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , а саме: мав змогу заробляти гроші і сплачувати аліменти у період часу з 14.07.2020 по 30.04.2021 та з 01.06.2021 по 30.09.2021, оскільки у вказаний період він на тривалому лікуванні не перебував, тобто не існувало жодних обставин, які свідчили б про поважність причин чи вимушеність несплати; починаючи з липня 2020 року по 13.07.2021 без поважних причин офіційно не працював і не вживав заходів для офіційного працевлаштування, не звертався у місцевий центр зайнятості з приводу постановки на облік, де станом на 13.07.2021 року налічувалося 107 вільних робочих місць та посад по м. Ніжину та Ніжинському району, маючи тимчасовий заробіток умисно ухилявся від сплати аліментів, не повідомляв державного виконавця та приховував фактичні доходи, не надавав будь-якої матеріальної допомоги на утримання дітей, у результаті чого утворилась заборгованість зі сплати аліментів у сумі 42 198, 51 грн.

Указаними діями ОСОБА_4 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 164 КК України, а саме злісне ухилення від сплати встановлених рішенням суду коштів на утримання дітей (аліментів).

Допитаний у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 повністю визнав свою винуватість в обсязі обвинувачення, не оспорював обставини, викладені в обвинувальному акті, пояснивши при цьому, що він правильно розуміє зміст пред`явленого йому обвинувачення та не заперечує проти визнання недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються. Показав, що йому було відомо про стягнення з нього аліментів на утримання дітей, однак він не сплачував аліментів, оскільки не мав змоги, офіційне не працював, а на підробітках, мав нестабільний, мінливий дохід орієнтовно 20 тис. грн на місяць; зараз заробляє менше, теж на підробітках. Розкаювався у вчиненому, обіцяв сплачувати аліменти.

Ураховуючи те, що учасниками судового провадження не оспорювалися фактичні обставини справи і судом встановлено, що вони правильно розуміють зміст цих обставин та відсутні сумніви щодо добровільності їх позицій, тому на підставі ч. 3 ст. 349 КПК України суд визнав недоцільним дослідження доказів у справі стосовно обставин вчинення кримінального правопорушення, які ніким не оспорюються.

Оцінивши встановлені у справі обставини, суд вважає доведеною вину ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 164 КК України, а саме злісному ухиленні від сплати встановлених рішенням суду коштів на утримання дітей (аліментів).

Вирішуючи питання про обрання міри покарання обвинуваченому ОСОБА_4 , суд відповідно до вимог ст. 65 КК України враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного та обставини, які пом`якшують та обтяжують покарання.

Так, вчинене ОСОБА_4 кримінальне правопорушення згідно зі ст. 12 КК України є кримінальним проступком.

Відповідно до ст. 66 КК України обставиною, яка пом`якшує покарання обвинуваченого ОСОБА_4 , є щире каяття.

Відповідно до ст. 67 КК України обставин, які обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_4 , не встановлено.

Також при призначенні покарання суд ураховує відомості про особу обвинуваченого, а саме те, що він має має повну загальну середню освіту, офіційно непрацевлаштований, зі слів підробляє реставратором, перебуває у фактичних шлюбних відносинах, має двох неповнолітніх дітей, раніше не судимий у силу ст. 89 КК України, має місце реєстрації та постійне місце проживання, за яким характеризується посередньо, на обліку в лікарів нарколога та психіатра не перебуває.

За сукупністю вищенаведених обставин, враховуючи принципи законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання, суд вважає за необхідне призначити обвинуваченому ОСОБА_4 покарання за ч. 1 ст. 164 КК України в межах, установлених у санкції вказаної частини статті КК України, а саме у виді громадських робіт.

Таке покарання, на переконання суду, є справедливим і достатнім для виправлення ОСОБА_4 , попередження вчинення нових кримінальних правопорушень та відповідатиме його меті, гуманності, справедливості і не потягне за собою порушення засад виваженості, що включає наявність розумного балансу між охоронюваними інтересами суспільства та правами особи, яка притягається до кримінальної відповідальності.

При цьому до суду не надано жодних доказів щодо неможливості призначення обвинуваченому саме такого виду покарання з урахуванням положень ч. 3 ст. 56 КК України.

Запобіжний захід обвинуваченому не обирався і відповідного клопотання не надходило до суду.

Цивільний позов у кримінальному провадженні не подавався.

Процесуальні витрати та речові докази в кримінальному провадженні відсутні.

Керуючись ч. 3 ст. 349, ст. 369 - 371, 373, 374, 376 КПК України, суд

ухвалив:

ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 164 КК України, та призначити йому покарання у виді громадських робіт строком на 100 (сто) годин.

На вирок можуть бути подані учасниками судового провадження апеляційні скарги до Чернігівського апеляційного суду через Ніжинський міськрайонний суд Чернігівської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок суду відповідно до ч. 2 ст. 394 КПК України не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду, і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до ч. 3 ст. 349 КПК України.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

Копію вироку негайно вручити обвинуваченому, прокурору.

Суддя ОСОБА_1