Справа № 204/6318/23
Провадження № 1-кс/204/1650/23
УХВАЛА

Іменем України

01 травня 2023 року Красногвардійський районний суд м. Дніпропетровська у складі:

слідчого судді - ОСОБА_1 ,

за участю секретаря - ОСОБА_2 ,

прокурора - ОСОБА_3 ,

захисника - ОСОБА_4

законного представника підозрюваного - ОСОБА_5 ,

підозрюваного - ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Дніпрі, клопотання прокурора Волноваської окружної прокуратури ОСОБА_3 , у кримінальному провадженні №0000078 від 29.01.2022 року, про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно неповнолітнього підозрюваного ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який народився в м. Волноваха, Донецької області, громадянина України, маючого неповну середню освіту, офіційно не працевлаштованого, не одруженого, на обліку у лікаря нарколога не перебуваю чого, перебуваючого на обліку у лікаря психіатра з 07.11.2016 року з діагнозом: змішаний розлад шкільних навиків (F-81.3), раніше не судимого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 289 КК України,

встановив:

До суду надійшло клопотання прокурора Волноваської окружної прокуратури ОСОБА_3 , у кримінальному провадженні №0000078 від 29.01.2022 року, про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно неповнолітнього підозрюваного ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 289 КК України.

В обґрунтування клопотання зазначено, що СВ Волноваського РВП ГУНП в Донецькій області проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000078 від 29.01.2022, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 289 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що в ніч на 29.01.2022 року о 00 годині 30 хвилин неповнолітній ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , знаходячись в стані алкогольного сп`яніння, разом з неповнолітніми: ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , та ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , проходили по АДРЕСА_2 , де побачили транспортний засіб - автомобіль «ВАЗ», моделі «21043», реєстраційний номер НОМЕР_1 , який перебуває у володінні ОСОБА_10 . Будучи ініціатором скоєння злочину, неповнолітній ОСОБА_6 , діючи умисно, керуючись раптово виниклим наміром на заволодіння вищевказаним транспортним засобом, запропонував неповнолітнім ОСОБА_7 , ОСОБА_8 та ОСОБА_9 покататись на даному автомобілі, на що отримав згоду від ОСОБА_7 та ОСОБА_8 . Неповнолітній ОСОБА_9 відмовився від пропозиції ОСОБА_6 та пішов з місця вчинення кримінального правопорушення. Реалізовуючи свій спільний злочинний умисел, направлений на незаконне заволодіння транспортним засобом, неповнолітні ОСОБА_6 , ОСОБА_7 та ОСОБА_8 підійшли до автомобілю «ВАЗ» моделі «21043», реєстраційний номер НОМЕР_1 , де ОСОБА_6 , переконавшись, що двері автомобілю були відчинені, всупереч волі власника відкрив двері водія, сів за кермо та за допомогою викрутки та ножиць, які знайшов у бардачку автомобіля, зламав замок запалювання, а ОСОБА_8 та ОСОБА_7 почали зламувати руль з блокування. Поставивши коробку перемикання передач в нейтральне положення, останні почали штовхати його до пров. Поштового м. Волноваха, але переконавшись, що в баку автомобілю відсутне пальне, зупинилися. В цей час до них підійшов ОСОБА_9 , який разом з ОСОБА_6 та ОСОБА_7 з метою придбання пального попрямували до АЗС «Паралель», розташованої по вул. Чижевського, 173 «а» в м. Волноваха, а ОСОБА_8 залишився біля авто. Повернувшись до автомобіля, останні залили до паливного баку пальне, після чого неповнолітній ОСОБА_6 розмістився за кермом, запустив двигун та почав рух по вул. Героїв 51 ОМБр м. Волноваха, а неповнолітні ОСОБА_9 , ОСОБА_7 та ОСОБА_8 розташовувались на пасажирських сидіннях. Доїхавши до магазину «Ромашка», неповнолітній ОСОБА_9 вийшов з авто та попрямував додому. Продовжуючи рух по вул. Героїв 51 ОМБр до перетину з вул. Губенко м. Волноваха, неповнолітній ОСОБА_6 не впорався з керуванням та здійснив наїзд на перешкоду у вигляді бетонної плити, чим спричинив пошкодження автомобіля у вигляді деформованого з заломами металу кручення, порушенням геометрії лівого переднього крила. Після чого за кермо вказаного автомобіля пересів неповнолітній ОСОБА_7 та всі разом з ОСОБА_8 та ОСОБА_6 продовжили рух до вул. К. Лібкнехта в м. Волноваха, де потрапили в яму. Далі за кермо автомобіля пересів неповнолітній ОСОБА_8 , який продовжив рух по АДРЕСА_2 , на перетині з вул. К. Лібкнехта в м. Волноваха не впорався з керуванням та здійснив наїзд на перешкоду у вигляді стовпа. Продовжуючи свої протиправні дії, неповнолітній ОСОБА_6 , знову пересів за кермо та не впоравшись з керуванням, здійснив наїзд на перешкоду у вигляді сусіднього стовпа, чим спричинив пошкодження у вигляді розбитого переднього бамперу у зборі, розірваного кута переднього лівого бамперу, розбитої решітки радіатора, відсутності правого повторювача поворотів, деформованого з заломами металу та порушенням геометрії капоту, деформованого з заломами металу та порушенням геометрії шита передка, та деформованої з заломами металу та порушенням геометрії панелі передка. Після вчинення вказаних дій неповнолітні викликали евакуатор, яким доставили пошкоджений автомобіль «ВАЗ», моделі «21043», реєстраційний номер НОМЕР_1 до магазину «Єва» за адресою: АДРЕСА_3 , де його залишили, спричинивши транспортному засобу механічні пошкодження, а його володільцю ОСОБА_10 матеріальні збитки на суму 31 674 гривні 02 копійки. Таким чином, за вказаних обставин, неповнолітній ОСОБА_6 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 289 КК України, тобто у незаконному заволодінні транспортним засобом, вчиненим за попередньою змовою групою осіб. В ході розслідування кримінального провадження, 22.02.2022 неповнолітньому ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженцю м. Волноваха Донецької області, українцю, громадянину України, з неповною середньою освітою, не працюючому, учню 9 класу Волноваського 33СО 1-3 ступенів № 1, не одруженому, на обліку у лікаря нарколога не перебуває, перебуває на обліку у лікаря психіатра з 07.11.2016 року з діагнозом: змішаний розлад шкільних навалів (F-81.3), інвалідом не є, хронічних захворювань не має, раніше не судимому, який зареєстрований та мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , було повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 289 КК України. 02.03.2022 року, заступником начальника СВ Волноваського РВП ГУНП в Донецькій області ОСОБА_11 було винесено постанову про зупинення досудового розслідування та оголошення підозрюваного в розшук. У зв`язку з введенням на території України воєнного стану встановити місце перебування підозрюваного ОСОБА_6 під час досудового розслідування не надалось можливим. 01.12.2022 року слідчим суддею Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська винесено ухвалу про надання дозволу на затримання підозрюваного ОСОБА_6 з метою його приводу для участі в розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. 29.04.2023 у м. Пустомити Львівського району Львівської області затримано підозрюваного неповнолітнього ОСОБА_6 . На теперішній час виникла необхідність в обранні відносно неповнолітнього ОСОБА_6 запобіжного заходу з наступних підстав. У статті 2 Загальної Декларації прав людини, прийнятої і проголошеної резолюцією 217 А (III) Генеральної Асамблеї Організації Об`єднаний Націй від 10 грудня 1948 року, визначено, що кожна людина повинна мати всі права і всі свободи, проголошені цією Декларацією, незалежно від раси, кольору шкіри, статі, мови, релігії, політичних або інших переконань, національного чи соціального походження, майнового, станового або іншого становища. Крім того, не повинно проводитися ніякого розрізнення на основі політичного, правового або міжнародного статусу країни або території, до якої людина належить, незалежно від того, чи є ця територія незалежною, підопічною, несамоврядованою або як-небудь інакше обмеженою у своєму суверенітеті. Відповідно до ст. 3 Загальної Декларації прав людини кожна людина має право на життя, свободу та особисту недоторканність. Згідно з положеннями ст. 6 Міжнародного пакту про громадянські та політичні права, прийнятого 16 грудня 1966 року Генеральною Асамблеєю ООН та ст. 2 Конвенції по захист прав людини і основоположних свобод від 04 листопада 1950 року, ратифікованою Україною 17 липня 1997 року та яка є такою, що набула чинності для неї 11 вересня 1997 року, відповідно до якої право на життя є невід`ємним правом людини, яке охороняється законом. Зазначені і положення міжнародних правових стандартів мають універсальний характер і відображені в Конституції України. Зокрема, у ст. 3 Конституції України закріплено, що людина, її життя і здоров`я, честь і гідність, недоторканність і безпека визнаються в Україні найвищою соціальною цінністю. Відповідно до ст. 27 Конституції України кожна людина має невід`ємне право на життя, ніхто не може бути свавільно позбавлений життя, а обов`язок держави - захищати життя людини. Формою державного захисту життя та особистої недоторканності людини є встановлення кримінальної відповідальності за злочини проти життя і здоров`я. Згідно ст. 68 Конституції України кожен зобов`язаний неухильне додержуватися Конституції України та законів України, не посягати на права свободи, честь і гідність інших людей. Окрім того, відповідно до вимог п. 4 ч. 1 ст. 184 КПК України, під час досудового розслідування встановлено наявність ризиків, передбачених п.п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, і в обґрунтування застосування запобіжного заходу щодо підозрюваного неповнолітнього ОСОБА_6 покладається необхідність запобіганню спробам: 1. Переховуватись від органу досудового розслідування та суду - п. 1 ч. 1 ст. 177 КК України: Так, неповнолітній ОСОБА_6 , усвідомлюючи про неминучість покарання за вчинені ним злочини, за який Законом передбачено покарання у виді позбавлення волі, що може бути визнане неповнолітнім ОСОБА_6 більш небезпечним ніж втеча, може спробувати переховуватися у інших населених пунктах на території України, в тому числі на тимчасово окупованих територіях, від органів досудового розслідування та суду, тому що суворістю покарання за вчинений злочин, наслідки та ризик втечі для підозрюваного в цьому випадку можуть бути визнаними як менш небезпечними ніж покарання процедура його виконання покарання. Вчинити інший злочин - п. 5 ч. 1 ст. 177 КК України: Окрім цього, неповнолітній ОСОБА_6 , враховуючи його особу, може вчинити інший злочин, оскільки останній починаючи з 2015 року часто тікав з дому, займався бродяжництвом. Має негативну учбову характеристику із Волноваської ЗЗСО 1-3 ступенів № 1, крім того вказано що мати ОСОБА_12 не приділяла належної уваги синові. У зв`язку з вищенаведеними обставинами, враховуючи всі ризики в їх сукупності та взаємозв`язку, запобіжний захід не пов`язаний з позбавленням волі у подальшому може вплинути на проведення розслідування кримінального провадження та підозрюваним покладених на нього обов`язків. Неможливість застосування запобіжного заходу до підозрюваного у вигляді особистого зобов`язання пов`язана з тим, що особа може змінити своє місце знаходження в будь-який момент. Згідно ст. 179 КПК України - однією з ознак виконання особистого зобов`язання є те, що підозрюваний зобов`язується не відлучатися із населеного пункту, в якому він зареєстрований чи перебуває, без дозволу слідчого, прокурора або суду. Вказаний запобіжний захід не може бути застосований до підозрюваного оскільки він зареєстрований в м. Волноваха Волноваського району Донецької області, яке на теперішній час є тимчасово окупованим, у зв`язку з чим він в будь-який момент може змінити місце мешкання внаслідок бойових дій. Неможливість застосування запобіжного заходу відносно підозрюваного у вигляді домашнього арешту пов`язана з тим, що підозрюваний може спробувати переховуватися у інших населених пунктах Донецькій області та інших областей, або взагалі за межами території України, від органів досудового розслідування та суду, з урахуванням вищеперерахованих ризиків. Не можливість застосування запобіжного заходу до підозрюваного у вигляді особистої поруки пов`язана з тим, що до органу досудового розслідування не було звернення із письмовим зобов`язанням про те, що особа поручається за виконання підозрюваним покладених на нього обов`язків, відповідно до ст. 194 КПК України, і зобов`язується за необхідністю доставити його до органу досудового розслідування чи в суд на першу вимогу. Враховуючи викладене, застосування більш м`яких засобів не буде достатнім запобіганням ризикам зазначеним у клопотанні. Згідно ст. 178 КПК України, крім наявності ризиків, зазначених у ст. 177 КПК України тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, а також вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним кримінального правопорушення - є одними з обставин, що враховуються при обранні запобіжного заходу. Вважаємо, що обрання більш м`яких запобіжних заходів, що передбачені КПК України є недоцільним, так як не забезпечать належної поведінки підозрюваного та цього не може бути достатнім для запобігання зазначених ризиків. З метою запобігання вищевказаним ризикам вважаємо за необхідне клопотати перед судом про застосування відносно підозрюваного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, оскільки інші запобіжні заходи не зможуть запобігти ризикам, передбаченим п.п. 1, 5 ст. 177 КПК України, з урахуванням обставин, передбачених ст. 178 КПК України, а саме: вагомістю наявних доказів про вчинення підозрюваним інкримінованих кримінальних правопорушень; тяжкістю покарання, що загрожує підозрюваному у разі визнання його винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється; відсутністю у підозрюваного утриманців, родини; відсутністю у підозрюваного постійного місця роботи; ризиками продовження протиправної поведінки. При розгляді даного клопотання прошу суд врахувати той факт, що на даний час в Україні введено військовий стан та тривають активні бойові дії, що збільшує ризик втечі (переховування) обвинуваченого настільки, що інший більш м`який запобіжний захід не зможе запобігти даному ризику. На підставі викладеного, в цілях невідворотності настання подальшого покарання, з метою запобігання ухилення підозрюваного від органів досудового розслідування та суду, керуючись вимогами ст. ст. 40, 131, 132, 176 - 178, 183, 184, 194 КПК України. Крім цього, ч. 1 ст. 184 КПК України, передбачено, що клопотання слідчого, прокурора про застосування запобіжного заходу подається до місцевого загального суду, в межах територіальної юрисдикції якого знаходиться орган досудового розслідування. Відповідно до розпорядження Голови Верховного Суду від 18.03.2022 № 11/0/9-22 «Про зміну територіальної підсудності судових справ у умовах воєнного стану (окремі суди Донецької, Харківської та Херсонської областей) змінено територіальну підсудність судових справ Волноваського районного суду Донецької області на Красногвардійський районний суд м. Дніпропетровська. На підставі викладеного, слідчий звертається до суду з даним клопотанням про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою підозрюваного.

У судовому засіданні прокурор підтримав клопотання та просив його задовольнити, посилаючись на обставини викладенні у клопотанні.

Підозрюваний, його законний представник та захисник заперечували щодо задоволення клопотання про застосування відносно підозрюваного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та просили застосувати до підозрюваного домашній арешт. Суду пояснили, що до початку війни, підозрюваний разом із матір`ю проживали за місцем реєстрації у м.Волноваха. Після початку бойових дій, вони змушені були переїхати до м.Хмельницький, а потім оселилися у м.Львова, оскільки вважали це безпечним місцем проживання. Про зміну місця проживання слідчого не повідомили, бо були налякані війною. Зараз підозрюваний також проживає разом із матір`ю, яка є інвалідом 2 групи і потребує стороннього догляду.

Ознайомившись з наданими матеріалами клопотання, заслухавши думку сторін, слідчий суддя приходить до наступного.

Подане слідчим клопотання відповідає вимогам ст.ст. 183, 184 КПК України.

Відповідно до ч.1 ст.183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу.

Під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_6 , слідчий суддя вважає, що наведені у ньому дані, виклад яких зроблено з посиланням на матеріали кримінального провадження, свідчать про достатність підстав вважати обґрунтованою підозру у вчиненні ОСОБА_6 інкримінованих йому кримінальних правопорушень.

Оскільки на даному етапі кримінального провадження не допускається вирішення тих питань, які повинен вирішувати суд під час розгляду по суті, а саме питань, пов`язаних з оцінкою доказів з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винною чи невинною у вчиненні злочинів, то слідчий суддя на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів лише визначає, що причетність ОСОБА_6 до вчинення злочинів, підозра у яких йому повідомлена, є вірогідною та достатньою для застосування щодо нього обмежувального заходу.

Прокурором доведено, що ОСОБА_6 обґрунтовано підозрюється у вчиненні тяжкого кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 289 КК України, за яке передбачено покарання у вигляді позбавленням волі на строк до восьми років з конфіскацією майна або без такої, намагаючись уникнути покарання може переховуватись від органів досудового розслідування або суду, може вчинити інше кримінальне правопорушення.

Разом з цим, в судовому засіданні встановлено, що підозрюваний ОСОБА_6 раніше не судимий, має місце реєстрації в м.Волноваха Донецької області, на даний час має постійне місце проживанняза адресою: АДРЕСА_4 , Державне підприємство «Готель «Власта», має міцні соціальні зв`язки, а саме: проживає разом із матір`ю ОСОБА_12 за вищевказаною адресою, при цьому матір, хворіє, є інвалідом 2 групи, знаходиться на утриманні підозрюваного та потребує стороннього догляду.

Враховуючи викладене, слідчий суддя вважає, що під час судового засідання прокурором не доведено, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу. Отже, слідчий суддя прийшов до висновку, що в задоволенні клопотання прокурора про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного слід відмовити.

Згідно з вимогами ст. 181 КПК України, домашній арешт полягає в забороні обвинуваченому залишати житло цілодобово або у певний період доби. Домашній арешт може бути застосовано до особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі. Ухвала про обрання запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту передається для виконання органу Національної поліції за місцем проживання підозрюваного, обвинуваченого. Строк дії ухвали слідчого судді про тримання особи під домашнім арештом не може перевищувати двох місяців.

Із зазначених підстав, слідчий суддя вважає за можливе застосувати до підозрюваного ОСОБА_6 запобіжний захід у виді нічного домашнього арешту з покладанням на підозрюваного обов`язків, передбачених ч.5 ст. 194 КПК України, оскільки на думку слідчого судді саме такий запобіжний захід є достатнім та необхідним на теперішній час.

Керуючись ст. ст. 110, 131-132, 176-178, 181, 183-187, 193-194,196-197, 205, 309-310, 369-372, 392-393, 395 КПК України, суд,-

постановив:

У задоволені клопотання прокурора Волноваської окружної прокуратури ОСОБА_3 , у кримінальному провадженні №0000078 від 29.01.2022 року, про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно неповнолітнього підозрюваного ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 289 КК України - відмовити.

Застосувати відносно неповнолітнього ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , підозрюваного у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст. 289 КК України запобіжний захід у вигляді нічного домашнього арешту за адресою: АДРЕСА_4 , Державне підприємство «Готель «Власта», строком на 60 днів , тобто до 27.06.2023 року, включно.

Покласти на підозрюваного ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , наступні обов`язки:

- в період часу з 22 год. 00 хв. по 07 год. 00 хв. не залишати без дозволу слідчого, прокурора або суду місце постійного проживання за адресою: АДРЕСА_4 , Державне підприємство «Готель «Власта», за винятком необхідності отримання невідкладної медичної допомоги та переміщення до найближчого укриття на час дії сигналу «Повітряна тривога».

- прибувати по першому виклику до службової особи на визначений нею час;

- повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи або навчання;

- за першим викликом з`являтися до слідчого, прокурора та суду; утримуватися від спілкування з потерпілим, свідками та іншими підозрюваними у кримінальному провадженні;

- здати на зберігання паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

Роз`яснити підозрюваному, що відповідно до ч.5 ст.181 КПК України, працівники органу Національної поліції з метою контролю за його поведінкою, мають право з`являтися в житло де він проживає, вимагати надати усні чи письмові пояснення з питань, пов`язаних із виконанням покладених на нього зобов`язань.

Контроль за виконанням ухвали покласти на прокурора.

Ухвала щодо застосування запобіжного заходу підлягає негайному виконанню після її оголошення.

На ухвалу може бути подана апеляційна скарга до Дніпровського апеляційного суду протягом п`яти днів з моменту оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1