Справа № 712/4118/23
Провадження №1-кс/712/1968/23
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

01 травня 2023 року Соснівський районний суд м. Черкаси в складі:
слідчого судді ОСОБА_1
за участю секретаря ОСОБА_2
Прокурор Чигиринського відділу Черкаської окружної прокуратури ОСОБА_3 звернувся до суду з клопотанням про накладення арешту: на набуту в результаті вчинення кримінального правопорушення свіжовиловлену рибу виду карась в кількості 7 шт., загальною вагою 2,5 кілограм, вилучену в ході проведення огляду місця події від 26.04.2023 проведеного в акваторії Кременчуцького водосховища, в адміністративних межах с. Боровиця, Сагунівської ТГ, Черкаського району, Черкаської області на березі річки Дніпро, яку незаконно здобув ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , житель АДРЕСА_1 яка передана на зберігання ТОВ «Комбінат Черкаси».
Накласти арешт на знаряддя вилову, а саме: на месинову рибальську сітку в кількості 1 шт, вічко 36, мм., довжиною близько 50 м, висотою 2 м., за допомогою якої здійснювався вилов риби виду карась в кількості 7 шт., загальною вагою 2,5 кілограм, та залишити месинову рибальську сітку для подальшого зберігання в відділі поліцейської діяльності № 2 Черкаського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Черкаській області.
Накласти арешт на знаряддя вчинення кримінального проступку, а саме: мотоцикл « МТ 11 Днєпр» д.н.з. НОМЕР_1 , яким керував ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , жителя АДРЕСА_1 , який належить та користується на законних підставах гр. ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , жителя АДРЕСА_1 , та залишити для подальшого зберігання в відділі поліцейської діяльності № 2 Черкаського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Черкаській області.
Виконання ухвали про накладення арешту покласти на дізнавача сектору дізнання Черкаського РУП ГУНП в Черкаській області ОСОБА_5 , дізнавача сектору дізнання Черкаського РУП ГУНП в Черкаській області ОСОБА_6 .
Досудовим розслідуванням встановлено, що в ході досудового розслідування встановлено, що 26.04.2023 о 06 год. 59 хв. до відділу поліцейської діяльності № 2 Черкаського районного управління поліції ГУНП в Черкаській області надійшло повідомлення від інспектора СРПП ВПД №2 Черкаського районного управління поліції ГУНП в Черкаській області ОСОБА_7 , про те, що 26.04.2023 під час патрулювання в адміністративних межах с. Боровиця, СагунівськоїТГ, Черкаського району, Черкаської області, виявлено невідомого чоловіка, який здійснював незаконний вилов риби в акваторії Кременчуцького водосховища за допомогою заборонених знарядь лову. (ЄО 883 від 26.04.2023).
Досудовим розслідуванням встановлено, що працівниками відділу поліцейської діяльності № 2 Черкаського районного управління поліції ГУНП в Черкаській області було здійснено патрулювання в с. Боровиця, Сагунівської ТГ, Черкаського району, Черкаської області, де в акваторії Кременчуцького водосховища, в адміністративних межах с с. Боровиця, Сагунівської ТГ, Черкаського району, Черкаської області на березі річки Дніпро було виявлено гр. ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , жителя АДРЕСА_1 , який займався незаконним рибним добувним промислом за допомогою рибальської мисинової сітки.
26.04.2023 дізнавачем Черкаського районного управління поліції ГУНП в Черкаській області молодшим лейтенантом поліції ОСОБА_5 , рибу виду карась кількістю 7 шт., загальною вагою 2,5 кілограм, месинову рибальську сітку в кількості 1 шт, вічко 36, мм., довжиною близько 50 м, висотою 2 м., мотоцикл « МТ 11 Днєпр» д.н.з. НОМЕР_1 , було визнано речовими доказами.
Передача майна указаної категорії для реалізації за рішенням слідчого судді передбачена також п.28 затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 1104 від 19.11.2012 «Про реалізацію окремих положень Кримінального процесуального кодексу України» Порядку зберігання речових доказів стороною обвинувачення, їх реалізації, технологічної переробки, знищення, здійснення витрат, пов`язаних з їх зберіганням і пересиланням, схоронності тимчасово вилученого майна під час кримінального провадження.
Вилучена в ході огляду місця події риба виду карась загальною кількістю 7 шт. загальною вагою 2,5 кілограм набута в результаті вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 249 КК України, у зв`язку з чим відповідає критеріям, зазначеним у п.4 ч.2 ст.167 КПК України.
26.04.2023 вилучена риба виду карась в кількості 7 шт. загальною вагою 2,5 кг. як така, що піддається швидкому псуванню, передана на зберігання ТОВ «Комбінат Черкаси» згідно накладної № 24 від 26.04.2023. В свою чергу, санкцією ч. 1 ст. 249 Кримінального кодексу України передбачено покарання у вигляді штрафу від однієї тисячі до трьох тисяч неоподаткованих мінімумів доходів громадян або обмеження волі на строк до трьох років.
Приймаючи до уваги те, що вилучені під час огляду місця події по зазначеному кримінальному провадженню риба виду карась в кількості 7 шт., загальною вагою 2,5 кілограм, месинову рибальську сітку в кількості 1 шт, вічко 36, мм., довжиною близько 50 м, висотою 2 м., мотоцикл « МТ 11 Днєпр» д.н.з. НОМЕР_1 відповідають критеріям, зазначеним в ч. 1 ст. 98, п. 4 ч. 2 ст. 167 КПК України, накладення арешту на них є необхідним з метою забезпечення кримінального провадження.
Прокурор в судове засідання не з`явився, скерував до суду заяву про розгляд клопотання без його участі, клопотання підтримує та просить його задовольнити.
Власник майна в судове засідання не з"явився, надав суду заяву в якій просив слухати клопотання без його участі.
Дослідивши матеріали справи та матеріали кримінального провадження, слідчий суддя вважає, що дане клопотання підлягає до задоволення виходячи з наступного.
У рішеннях ЄСПЛ у справах «Амюр проти Франції», «Колишній король Греції та інші проти Греції», «Малама проти Греції», «Україна-Тюмень проти України», «Спорронг та Льонрот проти Швеції» констатовано, що перша та найважливіша вимога ст. 1 Першого протоколу до Європейської конвенції з прав людини полягає в тому, що будь-яке втручання публічної влади в право на мирне володіння майном має бути законним: друге речення першого пункту дозволяє позбавлення власності лише «на умовах, передбачених законом», а другий пункт визнає, що держави мають право здійснювати контроль за користуванням майном через введення в дію «законів». Крім того, верховенство права, один із фундаментальних принципів демократичного суспільства, є наскрізним принципом усіх статей Конвенції. Також суд нагадує, що втручання в право на мирне володіння майном повинно бути здійснено з дотриманням «справедливого балансу» між вимогами загального інтересу суспільства та вимогами захисту основоположних прав особи. Зокрема, має існувати обґрунтоване пропорційне співвідношення між засобами, які застосовуються, та метою, якої прагнуть досягти через вжиття будь-якого заходу для позбавлення особи її власності.
Статтею 131 КПК України одним із заходів забезпечення кримінального провадження визначено арешт майна.
Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.
Арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, які перебувають у власності або володінні, користуванні, розпорядженні підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна.
Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.
Відповідно до ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів, 2) спеціальної конфіскації, 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи, 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.
Згідно із ч. 3 ст. 170 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.
Стаття 98 КПК України передбачає, що речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.
Приймаючи до уваги те, що вилучене в ході огляду по зазначеному кримінальному провадженню відповідає критеріям, зазначеним в ч. 1 ст. 98 КПК України, накладення арешту є необхідним з метою забезпечення кримінального провадження.
Згідно до ч. 3 ст. 170 КПК України підставою арешту майна є наявність ухвали слідчого судді чи суду за наявності сукупності підстав чи розумних підозр вважати, що майно є предметом, доказом злочину, засобом чи знаряддям його вчинення, набуте злочинним шляхом, є доходом від вчиненого злочину або отримане за рахунок доходів від вчиненого злочину. Арешт майна можливий також у випадках, коли санкцією статті Кримінального кодексу України, що інкримінується підозрюваному, обвинуваченому, передбачається застосування конфіскації, до підозрюваної, обвинуваченої особи заявлено цивільний позов у кримінальному провадженні.
Відповідно до ч. 6 ст. 170 КПК України арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, які перебувають у власності або володінні, користуванні, розпорядженні підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна.
Відповідно до ч. ч. 6, 7 ст. 100 КПК України реалізація речових доказів у вигляді товарів або продукції, що піддаються швидкому псуванню, здійснюється за клопотанням слідчого або прокурора до слідчого судді місцевого суду, в межах територіальної юрисдикції якого здійснюється досудове розслідування, яке розглядається згідно зі ст. ст. 171-173 КПК України.
Передача майна указаної категорії для реалізації за рішенням слідчого судді передбачена також п. 28 затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 1104 від 19.11.2012 «Про реалізацію окремих положень Кримінального процесуального кодексу України» Порядку зберігання речових доказів стороною обвинувачення, їх реалізації, технологічної переробки, знищення, здійснення витрат, пов`язаних з їх зберіганням і пересиланням, схоронності тимчасово вилученого майна під час кримінального провадження.
Вилучена в ході огляду місця події риба набута в результаті вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 249 КК України, у зв`язку з чим відповідає критеріям, зазначеним у п. 4 ч. 2 ст. 167 КПК України.
В свою чергу, санкцією ч. 1 ст. 249 КК України передбачено покарання у вигляді штрафу від однієї тисячі до трьох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або обмеженням волі на строк до трьох років.
Приймаючи до уваги те, що вилучена в ході огляду місця події по зазначеному кримінальному провадженню риба відповідає критеріям, зазначеним в ч. 1 ст. 98, п. 4 ч. 2 ст. 167 КПК України, накладення арешту на неї є необхідним з метою забезпечення кримінального провадження.
Відповідно до вимог ст. 171 КПК України з клопотанням про арешт майна до слідчого судді, суду має право звернутися прокурор, слідчий за погодженням з прокурором, а з метою забезпечення цивільного позову - також цивільний позивач. У клопотанні слідчого, прокурора про арешт майна повинно бути зазначено: 1) підстави і мету відповідно до положень статті 170 цього Кодексу та відповідне обґрунтування необхідності арешту майна; 2) перелік і види майна, що належить арештувати; 3) документи, які підтверджують право власності на майно, що належить арештувати, або конкретні факти і докази, що свідчать про володіння, користування чи розпорядження підозрюваним, обвинуваченим, засудженим, третіми особами таким майном.
Відповідно до вимог ч. 5 ст. 171 КПК України клопотання слідчого, прокурора про арешт тимчасово вилученого майна повинно бути подано не пізніше наступного робочого дня після вилучення майна, інакше майно має бути негайно повернуто особі, у якої його було вилучено.
В судовому засіданні встановлено, що транспортний засіб мотоцикл « МТ 11 Днєпр» д.н.з. НОМЕР_1 , належить праві приватної власності ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1
Статтею 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» передбачено, що суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.
Відповідно до ч. 1 ст. 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ратифікованого Законом України від 17.07.1997 року №475/97-ВР кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.
Відповідно до Постанови Європейського Суду від 09.06.2005 по справі «Бакланов проти Російської Федерації», Постанови Європейського Суду від 24 березня 2005 року по справі «Фрізен проти Російської Федерації», Судом наголошується на тому, що перша та найбільш важлива вимога статті 1 Протоколу № 1 до Конвенції полягає у тому, що будь-яке втручання публічної влади у право на повагу до власності має бути законним, держави уповноважені здійснювати контроль за використанням власності шляхом виконання законів. Більше того, верховенство права, одна з засад демократичної держави, втілюється у статтях Конвенції. Питання у тому, чи було досягнуто справедливої рівноваги між вимогами загального інтересу та захисту фундаментальних прав особи, має значення для справи лише за умови, що спірне втручання відповідало вимогам законності і не було свавільним.
Європейський суд з прав людини неодноразово у своїх рішеннях (Карабет та інші проти України», «Сізарєв проти України», «Васильчук проти України», «Салахов та Іслямова проти України» зазначав про те, що кожна особа, яка вказує на порушення вимог ст. 3 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (нікого не може бути піддано катуванню або нелюдському чи такому, що принижує гідність, поводженню або покаранню), повинна мати ефективний засіб правового захисту та необхідні процесуальні гарантії від зловживання з боку представників держави.
Також, Європейський суд з прав людини вважає, що принцип процесуальної рівності сторін як один із елементів більш широкої концепції справедливого судового розгляду вимагає, щоб кожній стороні надавалась розумна можливість представляти свою позицію за таких обставин, які не ставлять цю сторону в істотно невигідне щодо протилежної сторони становище (див. пункт 72 і пункт 74 рішення ЄСПЛ від 7 червня 2001 р. у справі «Кресс проти Франції»).
Відповідно до ст. 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю результатами інтелектуальної, творчої діяльності.
Право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права або обмежений у його здійсненні.
Таким чином, беручи до уваги обставини кримінального провадження, вважаю, що застосування такого заходу забезпечення кримінального провадження, як арешт транспортного засобу, а саме мотоциклу «МТ 11 Днєпр» д.н.з. НОМЕР_1 , зазначеного в клопотанні, є необґрунтованим, оскільки стороною обвинувачення не надано достатніх підстав для висновку, що потреби досудового розслідування не виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, а мета кримінального провадження може бути досягнута і без застосування таких процесуальних заходів.
Наведене свідчить про відсутність будь-яких законних підстав накладення арешту на транспортний засіб, які би відповідали меті та завданням арешту майна як заходу забезпечення кримінального провадження.
При цьому, необхідно звернути увагу на те, що накладення арешту на майно на підставі наведених у клопотанні підстав порушить «справедливий баланс» між вимогами загального інтересу суспільства та вимогами захисту основних прав людини.
Питання щодо визначення місця зберігання речових доказів не входить до компетенції слідчого судді.
Керуючись ст. ст. 40, 98, 100, 131, 132, 167, 170, 171, 309, 369-372, 376 КПК України, слідчий суддя
Накласти арешт на набуту в результаті вчинення кримінального правопорушення свіжовиловлену рибу виду карась в кількості 7 шт., загальною вагою 2,5 кілограм, вилучену в ході проведення огляду місця події від 26.04.2023 проведеного в акваторії Кременчуцького водосховища, в адміністративних межах с. Боровиця, Сагунівської ТГ, Черкаського району, Черкаської області на березі річки Дніпро, яку незаконно здобув ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , житель АДРЕСА_1 яка передана на зберігання ТОВ «Комбінат Черкаси».
Накласти арешт на знаряддя вилову, а саме: на месинову рибальську сітку в кількості 1 шт, вічко 36, мм., довжиною близько 50 м, висотою 2 м., за допомогою якої здійснювався вилов риби виду карась в кількості 7 шт., загальною вагою 2,5 кілограм.
Виконання ухвали про накладення арешту покласти на дізнавача сектору дізнання Черкаського РУП ГУНП в Черкаській області ОСОБА_5 , дізнавача сектору дізнання Черкаського РУП ГУНП в Черкаській області ОСОБА_6 .
В іншій частині відмовити.
Відповідно до ч. 1 ст. 175 КПК України ухвала про арешт майна виконується негайно слідчим, прокурором.
Ухвала підлягає до негайного виконання в частині реалізації вилученої речових доказів (риби), які підлягають швидкому псуванню, але може бути оскаржена в апеляційному порядку протягом 5 днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя: ОСОБА_1