Справа № 185/7283/23
Провадження № 1-кс/185/1313/23
07 червня 2023 року м.Павлоград
Обґрунтовуючи клопотання слідчий зазначає, що у ході здійснення представницьких повноважень передбачених ст. 23 Закону України «Про прокуратуру», прокурором виявлено, що невстановлена особа у період з 08 серпня 2021 року по 05 квітня 2023 року, шляхом обману заволоділа квартирою АДРЕСА_2 , вартістю 555 674 грн., яка належала померлому ОСОБА_7 .
Під час досудового розслідування виникла необхідність у накладенні арешту на квартиру, розташовану за адресою: АДРЕСА_1 , яка на праві приватної власності належить ОСОБА_4 , реєстраційний номер облікової карти платника податків: НОМЕР_1 , шляхом заборони відчуження та розпорядження вказаною квартирою, встановивши заборону державним реєстраторам прав на нерухоме майно та органам державної реєстрації прав (в тому числі Міністерству юстиції України та його територіальним органам, виконавчим органам сільських, селищних та міських рад, Київській, Севастопольській міській, районним, районним у містах Києві та Севастополі державним адміністраціям, акредитованим суб`єктам, нотаріусам, іншим особам та органам, які виконують функції державного реєстратора прав на нерухоме майно відповідно до Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень») вчиняти будь-які реєстраційні дії, а також внесення до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно записів про державну реєстрацію права власності та інших речових прав та їх обтяжень, записи про скасування державної реєстрації речових прав та їх обтяжень, зміни до таких записів.
У судовому засіданні прокурор підтримав клопотання, просив його задовольнити. Пояснив, що ним в ході здійснення представницьких повноважень, а саме ст. 23 ЗУ «Про прокуратуру» в Єдиному реєстрі судових рішень було виявлено рішення Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 03.03.2023 року за заявою ОСОБА_8 про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем не менш як п`ять років, заінтересована особа Павлоградська міська рада. Вивчивши вказане рішення та матеріали справи ним було встановлено, що невстановлена особа шляхом обману заволоділа квартирою АДРЕСА_2 . Ним було складено рапорт, повідомлено керівника Павлоградської окружної прокуратури і відповідні відомості внесені до ЄРДР. На даний час рішення суду набрало законної сили, однак Павлоградська окружна прокуратура має намір оскаржити його. Вважає, що Павлоградська міська рада в даному випадку не виконує своїх функцій, у зв`язку з чим інтереси держави буде представляти прокуратура. По даному кримінальному провадженню потерпілим є держава, оскільки ОСОБА_8 на думку обвинувачення, незаконно заволодів квартирою. Крім того, рішення було винесено 03.03.2023 року, в день набрання законної сили ОСОБА_8 отримав спадщину а через місяць вже розпорядився квартирою, отже існує ризик того, що новий власник зможе розпорядитися нею. Враховуючи, що прокуратура буде оскаржувати рішення суду і можливо в подальшому спадщина буде визнана відумерлою, необхідно накласти арешт.
Власник майна ОСОБА_4 в судовому засіданні пояснила, що вона категорично заперечує проти задоволення клопотання. Вона мала намір придбати квартиру, знайшла оголошення, в січні 2023 року зустрілася з власником ОСОБА_8 , подивилась квартиру. На той час він ще не вступив у спадщину і вона вирішила почекати поки він владнає з документами. Коли документи були готові, особисто ОСОБА_8 та вона у нотаріуса уклали договір купівлі-продажу. Договір купівлі-продажу ніким не оспорений, не розуміє у зв`язку з чим на її майно прокуратура просить накласти арешт.
Представник власника майна - адвокат ОСОБА_5 в судовому засіданні заперечував у задоволенні клопотання. Пояснив, що прокурором ОСОБА_3 та керівником прокуратури вчинено дисциплінарні проступки, оскільки вказані особи, в порушення норм Конституції в присутності сторонніх осіб, висловлюють незгоду з рішенням суду яке набрало законної сили. Замість того, щоб у разі незгоди з рішенням суду оскаржити його, звернутися до суду в порядку цивільного провадження оскаржити всі інші правовстановлюючі акти, як то свідоцтво про право власності, договір купівлі-продажу, і в рамках цивільного провадження звернутися з клопотанням про арешт майна, прокурор діє позапроцесуальним шляхом, а саме вивчив рішення встановлює, що невстановлена особа шляхом обману заволоділа квартирою. Крім того, держава не визнана потерпілою по даному кримінальному провадженню. Померлий ОСОБА_7 був власником майна і квартира це його приватна власність. ОСОБА_4 в свою чергу є добросовісним набувачем. Доводи про те, що можливо колись в подальшому квартира буде визнана відумерлою спадщиною, а арешт пропонує прокуратура накласти на даний час, не заслуговують увагу.
Розглянувши клопотання, вислухав думку осіб, що приймали участь у розгляді клопотання, вивчивши додані до нього документи, приходжу до наступного висновку.
Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.
Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України, арешт майна допускається, окрім іншого, з метою забезпечення збереження речових доказів.
Відповідно до ч. 3 ст. 170 КПК України, у випадку, передбаченому п. 1 ч. 2 цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 цього Кодексу.
Згідно ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження.
Підставою для внесення відповідних даних до ЄРДР став рапорт прокурора Павлоградської окружної прокуратури ОСОБА_9 , адресований керівнику Павлоградської окружної прокуратури ОСОБА_10 , з проханням надання дозволу на внесення відомостей про злочин до ЄРДР за ознаками злочину, передбаченого ч. 3 ст. 190 КК України, з метою початку досудового розслідування.
Прокурором ОСОБА_11 зазначено, що зі змісту вказаного рішення суду з`ясовано, що спадкодавцю ОСОБА_7 належала на праві власності квартира АДРЕСА_2 . Вивченням рішення суду встановлено, що невстановлена особа у період з 08.08.2021 року по 05.04.2023 року, шляхом обману заволоділа квартирою АДРЕСА_2 , вартістю 555 674 грн., яка належала померлому ОСОБА_7 , в діях невстановленої особи, вбачається склад злочину, передбачений ч. 3 ст. 190 КК України.
Відповідно до інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна, сформованого 07.04.2023 року (до внесення відомостей в ЄРДР), право власності на квартиру АДРЕСА_2 05.04.2023 року зареєстровано на підставі свідоцтва про право на спадщину за ОСОБА_8 .
Згідно інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна, сформованого 23.05.2023 року, право власності на квартиру АДРЕСА_2 на підставі договору купівлі-продажу зареєстровано за ОСОБА_4 .
Зі слів прокурора, свідоцтво про право на спадщину видане на ім`я ОСОБА_8 , договір купівлі-продажу квартири укладений між ОСОБА_8 та ОСОБА_12 , на підставі якого остання набула право власності на спірну квартиру, ніким не оспорені і невизнані в установленому законом порядку недійсними.
Будь-яких об`єктивних даних які свідчать про причетність власника квартири АДРЕСА_2 ОСОБА_4 до вчинення кримінального правопорушення передбаченого ч. 3 ст. 190 КК України слідчому судді не надано.
Потерпілим по даному кримінальному провадженню держава в особі Павлоградської міської ради не визнана.
Зідно ч. 1 ст. 173 КПК України, слідчий суддя, суд відмовляють у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, що його подала, не доведе необхідність такого арешту, а також наявність ризиків, передбачених абзацом другим частини першої статті 170 цього Кодексу.
Згідно ч. 4 ст. 170 КПК України, заборона на використання майна, а також заборона розпоряджатися таким майном можуть бути застосовані лише у випадках, коли їх незастосування може призвести до зникнення, втрати або пошкодження відповідного майна або настання інших наслідків, які можуть перешкодити кримінальному провадженню.
Доводи прокурора про те, що оскільки протягом короткого часу спірне майно, а саме з 05.04.2023 року по 29.04.2023 року, двічі змінило власника, можуть свідчити про те, що новий власник майна може також розпорядиться ним, у зв`язку з чим речовий доказ буде втрачено, та те можливо в подальшому зазначена квартира може бути визнана відумерлою спадщиною не заслуговують на увагу.
Доказів того, що не застосування заборони на відчуження та розпорядження майном, на яке слідчий пропонує накласти арешт, призведене до наслідків, які можуть перешкоджати кримінальному провадженню, слідчому судді не надано у зв`язку з чим, клопотання не підлягає задоволенню.
Статтею 1 Протоколу до Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, гарантовано захист права власності. Згідно з нею кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений свого майна інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом або загальними принципами міжнародного права.
Керуючись ст. ст. 110, 170, 172, 173 КПК України, слідчий суддя, -
Ухвала може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду протягом п`яти днів з моменту її оголошення.

Подання апеляційної скарги на ухвалу слідчого судді зупиняє набрання нею законної сили, але не зупиняє її виконання.

Слідчий суддя ОСОБА_1