Провадження № 1-кп/947/600/23
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24.05.2023 року місто Одеса

Київський районний суд м. Одеси у складі:

Головуючого судді - ОСОБА_1 ,

при секретарі с/з - ОСОБА_2 ,

за участю:

прокурора - ОСОБА_3 ,

обвинувачених - ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ,

захисників - ОСОБА_6 , ОСОБА_7 ,

представника служби у справах дітей - ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні обвинувальний акт та додані до нього матеріали у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000526 від 21.07.2022 року у відношенні:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Одеси, громадянина України, українця, зареєстрованого та фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого: 20.04.2022 року вироком Київського районного суду м. Одеси за ч.2 ст.186 КК України до покарання у вигляді позбавлення волі строком на 4 роки, звільненого від відбування призначеного покарання з іспитовим строком на 1 рік, обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.15 ч.4 ст.185 КК України;

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця м. Одеси, громадянина України, українця, раніше не судимого, зареєстрованого та фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.15 ч.4 ст.185 КК України -

ВСТАНОВИВ:

21.07.2022 близько 16 год. 30 хв. ОСОБА_4 спільно з ОСОБА_5 , діючи в умовах воєнного стану, введеного в дію Президентом України від 24.02.2022 року № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні», затвердженого Законом України від 24.02.2022 року № 2102-ІХ (зі змінами, внесеними Указами від 14.03.2022 року № 133/2022, затвердженим Законом України від 15.03.2022 року № 2119-ІХ та від 18.04.2022 року № 259/2022, затвердженим Законом України від 21.04.2022 року № 2212-ІХ) та продовжено указом Президента України від 17.05.2022 №341/2022, маючи злочинний умисел спрямований на незаконне збагачення шляхом таємного викрадення чужого майна, переслідуючи корисливий мотив, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх діянь, передбачаючи їх суспільно-небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, знаходячись поруч зі складським приміщенням, яке розташоване за адресою: АДРЕСА_3 , визначили об`єктом свого злочинного посягання майно потерпілого ОСОБА_9 , що знаходилось на той час всередині складського приміщення за вищевказаною адресою. Після чого, ОСОБА_4 спільно з ОСОБА_5 , впевнившись в тому, що за їх діями ніхто не спостерігає, через вікно, рама та скло в якому на момент злочину були відсутні, потрапили до складського приміщення, звідки таємно викрали автомобільні запчастини, а саме: ступицю, в кількості 1 шт., вартістю 1000 гривень; педальні блоки, в кількості 2 шт., загальною вартістю 2000 гривень; патрубок, в кількості 1 шт., вартістю 500 гривень; масляний насос, в кількості 1 шт., вартістю 8000 гривень; підкапотну проводку моторного відсіку автомобіля, вартістю 4000 гривень; блок електронного управління, в кількості 1 шт., вартістю 2000 гривень та головку блоку циліндра, в кількості 1 шт., вартістю 10000 гривень, маючи при собі викрадене майно, що було об`єктом їх злочинного посягання покинули вищевказане складське приміщення, але не зважаючи на це, не змогли довести свій злочинний намір до кінця, з обставин, які не залежали від їх волі, тим самим намагались завдати матеріального збитку потерпілому ОСОБА_9 на загальну суму 27500 гривень.

За таких обставин, своїми умисними діями ОСОБА_4 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч.2 ст.15 ч.4 ст.185 КК України, за кваліфікуючими ознаками - закінчений замах на таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена повторно, за попередньою змовою групою осіб, поєднаний з проникненням у інше приміщення, в умовах дії воєнного часу, а ОСОБА_5 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч.2 ст.15 ч.4 ст.185 КК України, за кваліфікуючими ознаками - закінчений замах на таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена за попередньою змовою групою осіб, поєднаний з проникненням у інше приміщення, в умовах дії воєнного часу.

Допитаний у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 вину у вчиненому кримінальному правопорушенні визнав у повному обсязі, при цьому не оспорюючи фактів викладених у обвинувальному акті та надав наступні покази. Дійсно, 21.07.2022 близько 16 год. 30 хв. Він спільно з ОСОБА_5 , знаходячись поруч зі складським приміщенням, яке розташоване за адресою: АДРЕСА_3 , впевнившись в тому, що за їх діями ніхто не спостерігає, через вікно, рама та скло в якому на момент злочину були відсутні, потрапили до складського приміщення, звідки таємно викрали автомобільні запчастини, після чого намагалися зникнути з місця події, однак були затримані.

У скоєному щиро розкаявся, просив суворо не карати, запевнив, що більше не буде вчиняти кримінальних правопорушень. Пояснив суду, що вчинив кримінальне правопорушення, у зв`язку із скрутним матеріальним положенням. Надав до суду заяву, згідно якої просив розглянути кримінальне провадження в порядку ч.3 ст.349 КПК України.

Допитаний у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 вину у вчиненому кримінальному правопорушенні визнав у повному обсязі, при цьому не оспорюючи фактів викладених у обвинувальному акті та надав наступні покази. Дійсно, 21.07.2022 близько 16 год. 30 хв. він спільно з ОСОБА_4 знаходячись поруч зі складським приміщенням, яке розташоване за адресою: АДРЕСА_3 , впевнившись в тому, що за їх діями ніхто не спостерігає, через вікно, рама та скло в якому на момент злочину були відсутні, потрапили до складського приміщення, звідки таємно викрали автомобільні запчастини, після чого намагалися зникнути з місця події, однак були затримані.

У скоєному щиро розкаявся, просив суворо не карати, запевнив, що більше не буде вчиняти кримінальних правопорушень. Пояснив суду, що вчинив кримінальне правопорушення, у зв`язку із скрутним матеріальним положенням. Надав до суду заяву, згідно якої просив розглянути кримінальне провадження в порядку ч.3 ст.349 КПК України

Беручи до уваги, що обвинувачені ОСОБА_4 та ОСОБА_5 вину у вчинених кримінальних правопорушеннях визнали у повному обсязі, суд, з`ясувавши думку учасників судового засідання, роз`яснив сторонам кримінального провадження вимоги ч.3 ст.349 КПК України і наслідки обмеження обсягу доказів, за згодою учасників судового засідання, визнав недоцільним дослідження інших доказів, крім допиту обвинувачених, відносно фактичних обставин справи, оскільки вони ніким не оспорюються, дослідженням тільки доказів, які характеризують їх особистість. Обвинуваченим було роз`яснено, що в даному випадку вони позбавляється права оскаржувати в апеляційному порядку фактичні обставини справи.

На підставі вищезазначеного, оцінюючи отримані в суді докази, заслухавши показання обвинувачених, дослідивши матеріали кримінального провадження, які характеризують їх особистість, суд приходить до висновку, що вина обвинуваченого ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.15 ч.4 ст.185 КК України, за кваліфікуючими ознаками - закінчений замах на таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена повторно, за попередньою змовою групою осіб, поєднаний з проникненням у інше приміщення, в умовах дії воєнного часу; та вина обвинуваченого ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.15 ч.4 ст.185 КК України, за кваліфікуючими ознаками - закінчений замах на таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена за попередньою змовою групою осіб, поєднаний з проникненням у інше приміщення, в умовах дії воєнного часу - доведена у повному обсязі.

Вирішуючи питання про призначення покарання обвинуваченому суд виходить із встановленої ст.50 КК України мети кари, виправлення і запобігання вчинення нових злочинів, заснованої на вимогах виваженості та справедливості. При цьому суд враховує, визначені ст.65 КК України загальні засади призначення покарання стосовно обставин цієї справи.

Відповідно до ст.66 КК України до обставин, які пом`якшують покарання обвинувачених, суд визнає щире каяття, активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення.

Відповідно до ст.67 КК України обставини, які обтяжують покарання обвинувачених, судом не встановлено.

При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_4 суд враховує: суспільну небезпеку і характер вчиненого ним кримінального правопорушення, тяжкість скоєного, посередню характеристику, щире каяття, активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення, той факт, що обвинувачений не одноразово судимий за умисні корисливі злочини проти власності, пом`якшуючи обставини та відсутність обтяжуючих обставин, а також думку потерпілого, суд вважає, що з метою виправлення і запобігання вчинення нових злочинів, необхідним і достатнім покаранням для ОСОБА_4 буде у вигляді позбавлення волі, із застосуванням ч.1 ст.71 КК України.

При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_10 суд враховує: суспільну небезпеку і характер вчиненого ним кримінального правопорушення, тяжкість скоєного, позитивну характеристику, його щире каяття в скоєному, активну участь у розкритті кримінального правопорушення, пом`якшуючі обставини та відсутність обтяжуючих обставин, суд вважає недоцільним відбування покарання у вигляді позбавлення волі та приходить до переконання про можливість звільнення обвинуваченого ОСОБА_10 від відбування призначеного покарання з випробуванням у відповідності до ст.75 КК України.

Питання про речові докази суд вирішує в порядку ст.100 КПК України.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст. 100, 110, 124, 349, 368, 373-374, 376, 392- 395, КПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.15 ч.4 ст.185 КК України та призначити покарання у вигляді позбавлення волі строком на 5 (п`ять) років.

На підставі ч.1 ст.71 КК України, за сукупністю вироків, до призначеного цим вироком покарання частково приєднати не відбуте покарання за вироком Київського районного суду м. Одеси від 20.04.2022 року у вигляді 1 (одного) місяця позбавлення волі, визначивши остаточне покарання ОСОБА_4 у вигляді 5 (п`яти) років 1 (одного) місяця позбавлення волі.

На підставі ч.5 ст.72 КК України зарахувати ОСОБА_4 у строк відбування призначеного покарання строк його попереднього ув`язнення з 21.07.2022 року по 24.05.2023 року із розрахунку один день попереднього ув`язнення за день позбавлення волі.

Строку відбування призначеного покарання розраховувати ОСОБА_4 з моменту його фактичного затримання, тобто з 21.07.2022 року.

Запобіжний захід у вигляді тримання під вартою у відношенні ОСОБА_4 до набранням вироком суду законної сили - залишити без змін.

ОСОБА_5 визнати винним у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.15 ч.4 ст.185 КК України та призначити показання у вигляді позбавлення волі строком на 5 (п`ять) років.

Відповідно до ст.75 КК України звільнити ОСОБА_5 від відбування призначеного покарання з випробуванням, встановивши іспитовий строк 1 (один) рік.

Відповідно до п.1,2 ч.1 та п.2 ч.3 ст.76 КК України покласти на ОСОБА_5 наступні обов`язки:

-періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

-повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання;

-не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Контроль за поведінкою засудженого здійснюється уповноваженим органом з питань пробації за місцем проживання, роботи або навчання засудженого.

Речові докази по кримінальному провадженню - вважати повернутими за належністю потерпілому, згідно гарантійної розписки.

Вирок може бути оскаржений до Одеського апеляційного суду протягом 30 (тридцяти) днів з моменту його проголошення через Київський районний суд м. Одеси.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

Суддя Київського районного

суду м. Одеси ОСОБА_1 .