ЧУГУЇВСЬКИЙ МІСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
__________________________________________________________________________
21.04.202Справа № 636/1822/21 Провадження № 1-кп/636/300/23
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21 квітня 2023 року Чугуївський міський суд Харківської області

у складі: головуючого судді ОСОБА_1 ,

прокурора Чугуївського відділу Харківської спеціалізованої прокуратури у оборонній сфері

Східного регіону ОСОБА_2 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Чугуєві обвинувальний акт по кримінальному провадженню № 0001430, яке внесене 15 вересня 2020 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань, відносно

ОСОБА_4 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 у смт. Борова, Харківської області, громадянина України, з професійно-технічною освітою, раніше не засудженого, який проходив військову службу на посаді водія 2 механізованого відділення 3 механізованого взводу 1 механізованої роти 1 механізованого батальйону у військовій частині НОМЕР_1 , у військовому званні «старший солдат», учасника бойових дій зареєстрованого за адресом: АДРЕСА_1 , проживаючого АДРЕСА_2 , як особа, яка взята на облік внутрішньо переміщена особа,

у вчиненні кримінального правопорушення - злочину, передбаченого ч. 4 ст. 407 КК України, -

в с т а н о в и в:

Старший солдат ОСОБА_4 , діючи з прямим умислом та з метою тимчасово ухилитися від проходження військової служби, в умовах особливого періоду, крім воєнного стану, у порушення вимог ст. ст. 1, 2, 24 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», ст. ст. 11, 16, 49, 127, 128 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, ст. 1-4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил міни, не одержавши дозволу відповідних командирів або начальників, за відсутності поважних причин, 28.08.2020 не з`явився вчасно на службу до військової частини НОМЕР_1 , яка дислокується за адресою: АДРЕСА_3 . 30.09.2020 командуванням військової частини НОМЕР_1 старшому солдату ОСОБА_4 призупинено строк військової служби. 24.03.2021, усвідомлюючи протиправність і помилковість своїх дій, побоюючись кримінальної відповідальності за вчинений злочин, ОСОБА_4 самостійно та з власної ініціативи прибув до Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Полтаві ( м. Харків, вул. Євгена Котляра, 7), де заявив про себе та вчинений ним злочин.

Вказані дії ОСОБА_4 органом досудового розслідування кваліфікуються за ч. 4 ст. 407 КК України як нез`явлення вчасно на службу без поважних причин, вчинені в умовах особливого періоду, крім воєнного стану, вчинене військовослужбовцем (крім строкової служби).

Обвинувачений в судовому засіданні свою вину в інкримінованому йому злочині визнав, щиро розкаявся та погодився з зазначеними в обвинувальному акті обставинами вчинення злочину. Обвинувачений ОСОБА_4 пояснив суду, що дійсно він проходив службу, однак так склалось і йому необхідно було піти в відпустку, але його не відпустили, тому був вимушений самовільно залишити службу. Повернувся на службу майже через рік.

Визнання ОСОБА_4 вини є послідовними, логічними і не викликають у суду сумніву щодо правильності розуміння обвинуваченим змісту обставин кримінального правопорушення, добровільності та істинності його позиції.

За згодою сторін, згідно з ч. 3 ст. 349 КПК України, судом було визнано недоцільним дослідження таких доказів по справі як покази свідків та інших доказів, що були зібрані в ході досудового розслідування стосовно фактичних обставин справи, оскільки обвинувачений та інші учасники судового розгляду правильно розуміють зміст цих обставин, немає сумнівів у добровільності та істинності їх позиції, а також фактичні обставини справи ніхто не оспорює.

Тому суд обмежив дослідження фактичних обставин справи допитом обвинуваченого та дослідженням таких матеріалів кримінальної справи, що характеризують особу обвинуваченого:

- довідки ОСК ГУНП України в Полтавській області та ОСК МВС України від 20.03.2021, згідно якої обвинувачений ОСОБА_4 раніше не притягувався до кримінальної відповідальності;

- медичної характеристики від 03.09.2020, згідно якої ОСОБА_4 за медичною допомогою не звертався, на диспансерному обліку не перебуває, на обліку у лікаря-психіатра та лікаря-нарколога не перебуває, скарги не пред`являв;

- довідок, наданих КНП «Борівська центральна лікарня Борівської селищної ради» від 22.03.2021, згідно якої ОСОБА_4 на обліку у лікаря-нарколога та лікаря-психіатра не перебуває;

- довідки КНП Харківської обласної ради «Обласний психоневрологічний диспансер» від 24.03.2021, згідно якої ОСОБА_4 впродовж останніх п`яти років за медичною допомогою до закладу не звертався;

- витягом з наказу командира військової частини НОМЕР_1 № 275 від 13.12.2016 про зарахування ОСОБА_4 з 13.12.2016 до списків особового складу військової частини для подальшого проходження служби;

- витягом з наказу командира військової частини НОМЕР_1 № 203 від 30.09.2020 про призупинення строку військової служби ОСОБА_4 з 28.08.2020 та виключення із списків особового складу частини з 30.09.2020;

- довідки від 19.04.2023 про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи ОСОБА_4 ;

- інформації Харківського обласного центру зайнятості від 01.04.2021, згідно якої ОСОБА_4 за період з 28.08.2020 по 31.03.2021 на обліку у філіях Харківського обласного центру зайнятої га центрах зайнятості Харківської області не перебуває;

- посвідчення серії НОМЕР_2 , згідно якого ОСОБА_4 - учасник бойових дій;

- військового квитка серії НОМЕР_3 ОСОБА_4 ;

- грамоти про нагородження ОСОБА_4 за мужність, патріотизм, особистий внесок у справу захисту незалежності і територіальної цілісності нашої держави, за листопад 2018;

- сертифікату військового досягнення, згідно якого солдат ОСОБА_4 завершив курс з надання домедичної допомоги в умовах бойових дій з 19.10.2017-21.10.2017.

Оцінюючи в сукупності всі досліджені докази, суд вважає встановленим, що своїми умисними діями, які виразились у нез`явленні вчасно на службу без поважних причин, вчинені в умовах особливого періоду, крім воєнного стану, вчинене військовослужбовцем (крім строкової служби), ОСОБА_4 вчинив злочин, передбачений ч. 4 ст. 407 КК України.

Призначаючи обвинуваченому покарання, суд враховує характер і ступінь скоєного злочину, який відноситься до категорії тяжких злочинів, конкретні обставини вчиненого злочину та дані про особу обвинуваченого, а саме: раніше не засуджений, на обліку у лікаря-нарколога та лікаря-психіатра не перебуває, є учасником бойових дій, нагороджений грамотами та медалями, самостійно та з власної ініціативи заявив про себе та вчинений ним злочин.

При призначенні обвинуваченому покарання суд, згідно з вимогами ст. 65 КК України, враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, який, згідно зі ст. 12 КК України, є тяжким злочином та дані про особу винного.

Обставинами, що пом`якшують покарання ОСОБА_4 , суд визнає його щире каяття та визнання вини. Обставин, що обтяжують покарання, судом не встановлено.

Крім того, ст. 17 Закону України від 23 лютого 2006 року «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» (далі - Європейський суд) передбачено, що при розгляді справ суди застосовують Конвенцію та практику Суду як джерело права.

Як у справі «Бакланов проти Росії» (рішення від 09 червня 2005 року), так і у справі «Фрізен проти Росії» (рішення від 24 березня 2005 року) Європейський суд зазначив, що «досягнення справедливого балансу між загальними інтересами суспільства та вимогами захисту основоположних прав особи лише тоді стає значимим, якщо встановлено, що під час відповідного втручання було дотримано принципу «законності» і воно не було свавільним». У справі «Ізмайлов проти Росії» (п. 38 рішення від 16 жовтня 2008 року) Європейський суд вказав, що «для того, щоб втручання вважалося пропорційним, воно має відповідати тяжкості правопорушення і не становити «особистого надмірного тягаря для особи».

При призначенні покарання суд виходить із положень статті 65 КК України, а саме: з принципів законності, справедливості, індивідуалізації, а також, достатності покарання для виправлення та попередження нових злочинів, враховує характер та ступінь тяжкості вчиненого злочину, який, відповідно до ст. 12 КК України, віднесено до категорії тяжких злочинів, пом`якшуючі покарання обставини, відсутність обтяжуючих покарання обставин, особу обвинуваченого, його відношення до скоєного злочину, і вважає, що виправлення ОСОБА_4 і попередження скоєння ним нових злочинів можливо без ізоляції від суспільства.

Беручи до уваги вказані обставини в їх сукупності та відсутність тяжких наслідків, а також, враховуючи дані про особу, суд вважає за можливе у даному випадку, призначивши ОСОБА_4 покарання у вигляді позбавлення волі, застосувати до нього ст.75 КК України і звільнити його від відбування покарання з випробуванням, одночасно поклавши на засудженого обов`язки, які сприятимуть його виправленню, оскільки саме таке покарання, на думку суду, є справедливим, а також, необхідним і достатнім для його виправлення та попередження вчинення ним нового злочину.

Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлений.

Судових витрат та речових доказів по справі немає.

Відносно обвинуваченого ОСОБА_4 запобіжний захід не обирався та підстав для його обрання немає.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст. ст. 369, 370, 371, 373, 374, 376 КПК України, суд, -

у х в а л и в :

ОСОБА_4 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ч. 4 ст. 407 КК України, та призначити йому покарання у вигляді позбавлення волі строком на 3 (три) роки.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_4 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 , від відбування призначеного покарання, якщо він протягом іспитового строку тривалістю 1 (один) рік не вчинить нового злочину та виконає покладені на нього відповідно до ст. 76 КК України обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання, не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Роз`яснити, що учасники судового провадження мають право подати клопотання про помилування, право на ознайомлення з журналом та технічним записом судового засідання і подати на них письмові зауваження.

На вирок може бути подана апеляційна скарга до Харківського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок його копію після проголошення вручити засудженому та прокурору.

Суддя