Справа № 461/4615/21
Провадження № 1-кс/461/2998/23
УХВАЛА

13.06.2023 року, слідчий суддя Галицького районного суду м. Львова ОСОБА_1 , при секретарі судового засідання ОСОБА_2 , заявника ОСОБА_3 , прокурора ОСОБА_4 , розглянувши клопотання адвоката ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_5 про скасування арешту на майно в кримінальному провадженні №00020888 від 08 серпня 2019 року, -

ВСТАНОВИВ:

Адвокат ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_5 звернулась до слідчого судді з клопотанням про скасування арешту майна в межах кримінального провадження №00020888 від 08 серпня 2019 року.

В обґрунтування заявленого клопотання вказує на те, що ухвалою слідчого судді Галицького районного суду м. Львова від 30.06.2021 року, серед іншого, накладено арешт на квартиру АДРЕСА_1 , яка на праві приватної власності належить ОСОБА_5 .

Заявник вказує, що впродовж п`яти років з часу внесення відомостей до ЄРДР про вчинене кримінальне правопорушення та протягом двох років з дня накладення арешту на вищевказану квартиру за даним епізодом у кримінальному провадженні жодній особі не повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення.

Враховуючи вищенаведене, з метою захисту права власності, просить суд клопотання задовольнити та скасувати арешт на квартиру АДРЕСА_1 , яка на праві приватної власності належить ОСОБА_5 .

У судовому засіданні представника заявника - адвокат ОСОБА_3 клопотання підтримала з підстав, наведених у ньому.

Прокурор ОСОБА_4 просила відмовити у задоволенні клопотання, оскільки кримінальне провадження №00020888 від 08 серпня 2019 року було передано до Галицької окружної прокуратури для здійснення процесуального керівництва лише у травні 2023 року і кінцеве рішення у вказаному кримінальному провадженні на даний час не прийнято. Крім того, на думку прокурора, накладений арешт на вказану квартиру є безпосереднім доказом, що така квартира була придбана незаконним шляхом.

Заслухавши пояснення учасників, дослідивши матеріали клопотання, слідчий суддя приходить до наступного висновку щодо арештованого майна.

Встановлено, що в провадженні ЛРУП № 1 ГУ НП у Львівській області перебуває кримінальне провадження №00020888 від 08 серпня 2019 року.

В межах даного кримінального провадження ухвалою слідчого судді від 30.06.2021 року накладено арешт на квартиру АДРЕСА_1 , яка на праві приватної власності належить ОСОБА_5 .

Згідно ч. 1 ст. 131 КПК України заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом кримінального правопорушення, підлягає спеціальній конфіскаціі у підозрюваного, обвинуваченого чи засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи для забезпечення цивільного позову стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Частиною 2 цієї статті передбачено, що арешт майна допускається з метою забезпечення: збереження речових доказів; спеціальної конфіскації; конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Згідно ч.1 ст.170 КПК України, арештом майна є тимчасове позбавлення підозрюваного, обвинуваченого або осіб, які в силу закону несуть цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, а також юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, у разі якщо до такої юридичної особи може бути застосовано захід кримінально-правового характеру у вигляді конфіскації майна, можливості відчужувати певне його майно за ухвалою слідчого судді або суду до скасування арешту майна у встановленому цим Кодексом порядку.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

Арешт може бути накладено на нерухоме і рухоме майно, майнові права інтелектуальної власності, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковому вигляді, цінні папери, корпоративні права, які перебувають у власності у підозрюваного, обвинуваченого або осіб, які в силу закону несуть цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, і перебувають у нього або в інших фізичних, або юридичних осіб, а також які перебувають у власності юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, з метою забезпечення можливої конфіскації майна, спеціальної конфіскації або цивільного позову.

Арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) .

У відповідності до ч.1 ст.174 КПК України підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом.

Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Таким чином саме на власника або володільця майна покладається обов`язок довести, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт на майно накладено необґрунтовано.

Накладаючи арешт на квартиру АДРЕСА_1 , слідчий суддя виходив з того, що вона визнана речовим доказом у кримінальному провадженні.

В той же час, в ході судового розгляду встановлено, що ОСОБА_5 є добросовісним набувачем квартири, не має жодного процесуального статусу у кримінальному провадженні.

За загальним правилом, закріпленим у ч. 3 ст. 132 КПК України, застосування заходів забезпечення кримінального провадження, в тому числі і арешт майна, допускається тільки у разі коли потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, про який ідеться в клопотанні слідчого, прокурора та одночасно з цим може бути виконане завдання, для виконання якого слідчий, прокурор звертається із клопотанням. Зміст та форма кримінального провадження повинні відповідати загальним засадам кримінального провадження, до яких, зокрема, відноситься верховенство права, законність та недоторканність права власності.

Ст 1 Протоколу до Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод передбачено, що фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права. Як вбачається з матеріалів скарги, кримінальне провадження було зареєстровано ще у 2019 році і до сьогоднішнього длня жодній особі не було повідомлено про підозру. В той же час, арешт на квартиру грубо порушує майнові права заявника.

Оскільки, квартира АДРЕСА_1 не може бути предметом спеціальної конфіскації, конфіскації як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи та предметом відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, з метою дотримання прав власника майна, враховуючи вимоги розумності та співрозмірності обмеження права власності завданням кримінального провадження, а також вимогам верховенства права та недоторканості майна, слідчий суддя приходить до висновку про необхідність задоволення клопотання, оскільки відсутні підстави для продовження накладеного арешту.

Крім того, слідчий суддя вважає за необхідне зазначити, що у разі необхідності орган досудового розслідування не буде позбавлений можливості проведення слідчих дій з вказаною квартирою.

Керуючись ст.ст. 131, 132, 170, 174 КПК України, слідчий суддя,-

УХВАЛИВ:

Клопотання адвоката ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_5 про скасування арешту на майно в кримінальному провадженні №00020888 від 08 серпня 2019 року, - задовольнити повністю.

Скасувати арешт на квартиру АДРЕСА_1 , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 10 (номер запису про обтяження 42939166 від 02.07.2021 року), що належить ОСОБА_5 .

Повний текст ухвали проголошено 16 червня 2023 року о 15 год. 40 хв.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1