ЧУГУЇВСЬКИЙ МІСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
__________________________________________________________________________
Єдиний унікальний номер 636/1858/23 Номер провадження 1-кс/636/383/23
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 травня 2023 року слідчий суддя Чугуївського міського суду Харківської області ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Чугуїв клопотання прокурора Чугуївської окружної прокуратури в Харківській області ОСОБА_3 про арешт майна,

встановив:

Прокурор Чугуївської окружної прокуратури в Харківській області ОСОБА_3 звернулася до слідчого судді Чугуївського міського суду Харківської області з клопотанням про арешт майна, а саме: документа, ззовні схожого на посвідчення водія на ім`я ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , серії НОМЕР_1 , який було поміщено до сейф-пакету № 2350064, на якому зроблені пояснювальні надписи та підписи учасників слідчої дії.

В обґрунтування поданого клопотання прокурор посилається на те, що 11 травня 2023 року до ЧЧ Чугуївського РУП ГУНП в Харківській області зі служби «102» надійшло повідомлення про те, що за адресою: Харківська область, м. Чугуїв, автодорога «Київ-Харків-Довжанський», на блок-посту «Джерело» працівниками поліції було зупинено автомобіль марки «Subaru», державний номерний знак НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який на вимогу поліцейських надав посвідчення водія з ознаками підробки.

Під час проведення досудового розслідування встановлено, що 11 травня 2023 року до Чугуївського РУП ГУНП в Харківській області надійшов рапорт поліцейського ВРПП Чугуївського РУП ГУНП в Харківській області ОСОБА_5 про те, що приблизно о 11 год 00 хв 11 травня 2023 року під час несення служби на блок-посту « ІНФОРМАЦІЯ_2 », було зупинено автомобіль марки «Subaru», державний номерний знак НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , який при перевірці документів надав документ, ззовні схожий на посвідчення водія серії НОМЕР_1 , категорії «В», видане на його ім`я, що викликало у працівників поліції сумніви у дійсності такого посвідчення водія, а саме те, що вищевказаний предмет має ознаки підробки: документ не відповідає бланкам встановленого зразка, неякісні елементи захисту.

11 травня 2023 року в період часу з 12 год 13 хв до 12 год 21 хв під час проведення огляду місця події на відкритій ділянці місцевості за адресою: Харківська область, Чугуївський район, автошлях «Київ-Харків-Довжанський», 542 км, блок-пост «Джерело», з метою відшукання та вилучення предметів, знарядь, що могли б свідчити про причетність ОСОБА_4 до скоєння вищевказаного кримінального правопорушення, через існування ризиків та реальних загроз зміни або знищення предметів, які мають істотне значення для проведення досудового розслідування, під безперервну відеозйомку в присутності двох понятих було виявлено та вилучено: документ, ззовні схожий на посвідчення водія на ім`я ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , серії НОМЕР_1 , який було поміщено до сейф-пакету № 2350064, на якому зроблені пояснювальні надписи та підписи учасників слідчої дії.

Вказані відомості про вчинене кримінальне правопорушення 12 травня 2023 року внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000154 за ознаками складу кримінального правопорушення кримінального проступку, передбаченого ч. 4 ст. 358 КК України.

12 травня 2023 року було винесено постанову про визнання вищевказаної речі речовим доказом.

Прокурор в поданій до суду письмовій заяві підтримала вказане клопотання та просила його задовольнити з підстав, викладених вище, а також просила розглянути клопотання за її відсутності.

Слідчий суддя, дослідивши документи та матеріали, якими прокурор обґрунтовує клопотання, а також витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань щодо кримінального провадження, в рамках якого подається клопотання, приходить до висновку про наявність підстав для задоволення вказаного клопотання, виходячи з наступного.

Статтею 41 Конституції України передбачений виключно судовий порядок позбавлення права власності.

Як вбачається з ч. ч. 1, 2 і 3 ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, зокрема, що воно є доказом кримінального правопорушення. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження. Метою арешту майна є, зокрема, забезпечення кримінального провадження. Підставою арешту майна є наявність ухвали слідчого судді за наявності сукупності підстав чи розумних підозр вважати, що майно є предметом, доказом кримінального правопорушення, засобом чи знаряддям його вчинення, тощо. Арешт майна допускається з метою забезпечення, зокрема, збереження речових доказів. У випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Згідно з вимогами ст. 98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Відповідно до ч. 2 ст. 171 КПК України, у клопотанні слідчого, прокурора про арешт майна повинно бути зазначено: 1) підстави і мету відповідно до положень статті 170 цього Кодексу та відповідне обґрунтування необхідності арешту майна; 2) перелік і види майна, що належить арештувати; 3) документи, що підтверджують право власності на майно, що належить арештувати, або конкретні факти і докази, що свідчать про володіння, користування чи розпорядження підозрюваним, обвинуваченим, засудженим, третіми особами таким майном; 4) розмір шкоди, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою, у разі подання клопотання відповідно до частини шостої статті 170 цього Кодексу. До клопотання також мають бути додані оригінали або копії документів та інших матеріалів, якими слідчий, прокурор обґрунтовує доводи клопотання.

Згідно з ч. 2 ст. 173 КПК України, при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати, зокрема: 1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні або застосування щодо нього спеціальної конфіскації (у разі арешту майна з підстав, передбачених пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (у разі арешту майна з підстав, передбачених пунктами 2, 3 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3-1) можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої статті 170 цього Кодексу); 4) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою; 5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; 6) наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

Прокурором доведено, що існує обґрунтована підозра у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 358 КК України, а також, що тимчасово вилучене майно, визнано речовим доказом відповідно до ст. 98 КПК України та обґрунтована необхідність заборони у користуванні та розпорядженні зазначеним майном, оскільки існує ризик того, що воно може бути приховане, пошкоджене, зіпсоване, знищене, втрачене, використане, перетворене, відчужене, передане, пересунуте, що призведе до втрати слідів, які можуть мати доказове значення у кримінальному провадженні. Таким чином, враховуючи вище викладені ризики відносно вилученого майна як доказу у цьому кримінальному провадженні, приймаючи до уваги, що його втрата або зникнення, значно ускладнить або взагалі унеможливить встановлення об`єктивної істини у кримінальному провадженні, слідчий суддя вважає, що клопотання прокурора підлягає задоволенню. При цьому враховується розумність та співрозмірність обмеження права володіння завданням цього кримінального провадження. Також слідчий суддя вважає, що арешт тимчасово вилученого майна не призведе до негативних наслідків, які суттєво позначаться на інтересах інших осіб.

На підставі ч. 4 ст. 107 КПК України, в зв`язку з неприбуттям в судове засіданні всіх осіб, які беруть участь у судовому провадженні, фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження під час розгляду цього клопотання слідчим суддею не здійснювалося.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 107, 132, 170, 171, 172, 173, 309 КПК України, слідчий суддя

постановив:

Клопотання прокурора Чугуївської окружної прокуратури в Харківській області ОСОБА_3 про арешт майна задовольнити.

Накласти арешт на тимчасово вилучене під час огляду місця події майно, а саме: документ, ззовні схожий на посвідчення водія на ім`я ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , серії НОМЕР_1 , який було поміщено до сейф-пакету № 2350064, на якому зроблені пояснювальні надписи та підписи учасників слідчої дії.

Зберігання вищевказаного майна здійснювати в матеріалах справи.

Ухвала про арешт майна підлягає негайному виконанню.

Роз`яснити, що підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом.

Ухвала може бути оскаржена до Харківського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1