Справа № 297/1137/23
УХВАЛА

про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою

15 червня 2023 року м. Берегове

Слідчий суддя Берегівського районного суду Закарпатської області ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , підозрюваного ОСОБА_4 , його захисника ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання заступника начальника слідчого відділу Берегівського районного відділу поліції ГУНП в Закарпатській області ОСОБА_6 , погоджене прокурором Берегівської окружної прокуратури ОСОБА_3 , по кримінальному провадженню № 0000069 від 02.02.2023 року за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 307 та ч. 2 ст. 307 КК України, про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та мешканця АДРЕСА_1 , громадянина України, із середньою освітою, неодруженого, непрацюючого, раніше не судимого,

ВСТАНОВИВ:

Заступник начальника СВ Берегівського районного відділу поліції ГУНП в Закарпатській області ОСОБА_6 звернувся з клопотанням до суду, яке погоджене прокурором Берегівської окружної прокуратури ОСОБА_3 , про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_4 строком на 60 діб із визначенням застави у розмірі не менше 80 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 214 720 гривень. У разі внесення застави орган досудового розслідування просив покласти на підозрюваного обов`язки, передбачені п. п. 1-4, 8, 9 ч. 5 ст. 194 КПК України, а саме:

- прибувати до слідчого СВ Берегівського РВП ГУНП в Закарпатській області, прокурора, слідчого судді та суду за першою вимогою;

- повідомляти слідчого, прокурора, слідчого суддю чи суд про зміну свого місця проживання;

- без дозволу слідчого, прокурора, слідчого судді чи суду не виїжджати за межі Берегівського району;

- утримуватись від спілкування зі свідками сторони обвинувачення у даному кримінальному провадженні.

Клопотання мотивовано тим, що ОСОБА_4 у невстановлений слідством день, час та місці, діючи умисно, з метою незаконного збуту психотропних речовин та особистого збагачення, незаконно придбав у невстановленої слідством особи психотропну речовину, обіг якої обмежено метамфетамін, загальною вагою 0,0335 г, яку переніс за місцем свого проживання до квартири АДРЕСА_2 , де незаконно зберігав зазначену психотропну речовину з метою подальшого збуту до 14.03.2023 року.

У подальшому, 14.03.2023 року близько 16 години 10 хвилин ОСОБА_4 , перебуваючи за місцем проживання у квартирі АДРЕСА_2 , діючи умисно, з метою незаконного збуту психотропної речовини та особистого збагачення, за грошові кошти в сумі 250 гривень незаконно збув громадянину ОСОБА_7 , який у встановленому законом порядку був залучений працівниками поліції до проведення негласної слідчої (розшукової) дії у виді контролю за вчиненням злочину у формі оперативної закупки, кристалічну речовину білого кольору у одному поліетиленовому зіп-пакеті, що у подальшому була вилучена у ОСОБА_8 працівниками поліції та згідно висновку експерта № СЕ-19/107-23/2931-НЗПРАП від 22.03.2023 року у своєму складі містить психотропну речовину, обіг якої обмежено метамфетамін, вагою 0,0335 г.

Таким чином, ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 307 КК України, тобто у незаконному придбанні, зберіганні з метою збуту, а також у незаконному збуті психотропних речовин.

Продовжуючи свою протиправну діяльність у сфері незаконного обігу психотропних речовин, ОСОБА_4 у невстановлений слідством день, час та місці, діючи умисно, повторно, з метою незаконного збуту психотропних речовин та особистого збагачення, незаконно придбав у невстановленої слідством особи психотропну речовину, обіг якої обмежено метамфетамін, яку переніс за місцем свого проживання до квартири АДРЕСА_2 , де незаконно зберігав зазначену психотропну речовину з метою подальшого збуту до 13.06.2023 року.

У подальшому, 13.06.2023 року о 14 годині 37 хвилин ОСОБА_4 , перебуваючи за місцем проживання у квартирі АДРЕСА_2 , діючи умисно, повторно, з метою незаконного збуту психотропної речовини та особистого збагачення, за грошові кошти в сумі 1000 гривень незаконно збув громадянину ОСОБА_7 , який у встановленому законом порядку був залучений працівниками поліції до проведення негласної слідчої (розшукової) дії у виді контролю за вчиненням злочину у формі оперативної закупки, кристалічну речовину білого кольору у 4 зіп-пакетех, ззовні схожої на метамфетамін, після чого відразу був викритий та затриманий з грошовими коштами працівниками поліції.

Таким чином, ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України, тобто у незаконному придбанні, зберіганні з метою збуту, а також у незаконному збуті психотропних речовин, вчиненому повторно.

У сукупності ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні кримінальних правопорушень передбачених ч. 1 та ч. 2 ст. 307 КК України.

Так, 13 червня 2023 року о 16 годині 20 хвилин ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та мешканця АДРЕСА_1 , громадянина України, не одруженого, непрацюючого, раніше не судимого, було затримано в порядку ст. 208 КПК України.

14 червня 2023 року заступником начальника СВ Берегівського РВП ГУНП в Закарпатській області капітаном поліції ОСОБА_6 , за погодженням із прокурором Берегівської окружної прокуратури ОСОБА_3 останнього було повідомлено про підозру у вчиненні ним кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 та ч. 2 ст. 307 КК України.

Обґрунтованість підозри ОСОБА_4 підтверджується зібраними по кримінальному провадженню доказами: протоколом допиту свідка ОСОБА_7 ; висновку експерта СЕ-19/107-23/2931-НЗПРАП від 16.03.2023 року; протоколом обшуку та огляду місця події від 13.06.2023 року; протоколами проведення негласних слідчих(розшукових) дій та іншими зібраними в ході досудового розслідування доказами.

ОСОБА_4 вчинив умисні злочини, передбачені ч. 1 та ч. 2 ст. 307 КК України, які, відповідно до ч. 5 ст. 12 КК України, відноситься до категорії тяжких злочинів та за ч. 2 ст. 307 КК України передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк від 6 до 10 років з конфіскацією майна, а в разі доведення його вини в ході судового слідства, останньому загрожує реальна міра покарання у вигляді позбавлення волі.

Відповідно до ст. 177 КПК України, з метою застосування підозрюваному ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам:

Переховуватися від органів досудового розслідування та суду.

Злочин, який інкримінується ОСОБА_4 є тяжким і передбачає можливість призначення покарання у вигляді позбавлення волі на строк до 10 років, що вже саме по собі може бути підставою та мотивом для підозрюваного переховуватись від органів досудового розслідування та суду.

Вищевказана обставина, а також той факт, що Закарпатська область межує з чотирма країнами (Польща, Румунія, Словаччина та Угорщина) дають підстави вважати, що підозрюваний ОСОБА_4 усвідомлюючи тяжкість та невідворотність покарання за вчинення тяжкого злочину може переховуватись від органів досудового розслідування та має реальні можливості покинути територію України з цією метою, поза межами пункту пропуску державного кордону України, а також переховуватись на території України.

Незаконно впливати на свідків та інших учасників у кримінальному провадженні.

Підозрюваний ОСОБА_4 з урахуванням відомих йому обставин кримінального правопорушення та матеріалів кримінального провадження може вступати у поза процесуальні відносини із свідками та схиляти їх до зміни даних слідству показів і це створює загрозу тиску та підбурювання вказаних осіб до дачі неправдивих показів або відмови від надання таких.

Перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином.

Знаходячись на волі підозрюваний ОСОБА_4 зможе використовуючи свої зв`язки координувати дії засобами, які мають можливість впливати на викривлення зазначених даних для кримінального провадження шляхом погрози та тиску на учасників/сторін кримінального провадження, з метою уникнення підозрюваним кримінальної відповідальності, що є способом перешкоджанням досудового розслідування.

Аналогічним чином ОСОБА_4 може незаконно впливати на понятих, які брали участь у слідчих діях.

Крім того, ОСОБА_4 може перешкоджати кримінальному провадженню іншим способом, зокрема, підшукуючи осіб, що можуть надати вигідні для нього неправдиві показання.

Підставою застосування підозрюваному ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні кримінального правопорушення та наявність ризиків, які дають підстави вважати, що підозрюваний матиме можливість переховуватись від органів досудового розслідування та суду, незаконно впливати на свідків та інших учасників кримінального провадження, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином.

У випадку засудження ОСОБА_4 за вчинення тяжкого злочину, до якого може бути застосовано виключно покарання у вигляді реального позбавлення волі до 10 років.

Вивченням особи підозрюваного на даний час встановлено, що ОСОБА_4 працездатний, тяжкими захворюваннями, які б перешкоджали його утриманню під вартою, не страждає. Даних, які б вказували на неможливість застосування вказаного запобіжного заходу не встановлено.

Ураховуючи викладене, тяжкість та специфіку кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_4 , дані про особу підозрюваного з метою забезпечення виконання процесуальних обов`язків та запобіганням наведеним у клопотанні ризикам до ОСОБА_4 необхідно застосувати запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

В судовому засіданні прокурор ОСОБА_3 підтримав клопотання та пояснив, що ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні тяжких злочинів, тому існують ризики його ухилення від органу досудового розслідування, а саме він може переховуватись від слідства, впливати на свідків з метою зміни їх показів, а також іншим чином перешкоджати досудовому розслідуванню. Крім цього, просив визначити розмір застави у 80 прожиткових мінімумів для працездатних осіб. Також, уточнив, що у прохальній частині клопотання помилково зазначено пункти 8 та 9 частини 5 статті 194 КПК України.

Захисник ОСОБА_5 в судовому засіданні вважав клопотання необґрунтованим, безпідставним, ризики наведені органом досудового розслідування нічим не підтверджені. Крім того, зазначив, що висновок експерта ще відсутній, органом досудового розслідування не доведено, що вилучена у підозрюваного речовина є наркотичним засобом. Тому, ввжав, що запобіжний захід у вигляді домашнього арешту до підозрюваного ОСОБА_4 буде достатнім.

Підозрюваний ОСОБА_4 в судовому засіданні показав, що не продавав наркотичні засоби, а вживав сам. У зв`язку з цим просив застосувати до нього запобіжний захід у вигляді домашнього арешту.

Заслухавши думку сторін та перевіривши матеріали клопотання, суд вважає, що клопотання підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Відповідно до ч. 1 ст. 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Частиною 2 ст. 177 КПК України передбачено, що підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до ч. 1 ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу.

Метою і підставою тримання під вартою є запобігання спробам переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду, незаконно впливати на свідків або іншим чином перешкоджати кримінальному провадженню.

При судовому розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, судом враховано вимоги п.п. 3,4 ст. 5 Конвенції про захист прав людини та практику Європейського суду з прав людини, згідно з якими обмеження прав особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою.

Зокрема, при розгляді клопотання суд оцінює підстави для застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою з урахуванням конкретних обставин справи.

Крім цього, враховуючи практику Європейського суду та положення ч. 1 ст. 178 КПК України, при розгляді питання про доцільність тримання особи під вартою, суд бере до уваги характер (обставини) і тяжкість злочину; обґрунтованість доказів того, що саме ця особа вчинила злочин; покарання, яке, можливо, буде призначено в результаті засудження; характер, минуле, особисті та соціальні обставини життя особи, його зв`язки з суспільством.

Судом встановлено, що підозрюваний ОСОБА_4 неодружений, на утриманні неповнолітніх дітей не має, офіційних документів щодо його працевлаштування суду не надав, що свідчить про відсутність міцних соціальних зв`язків.

Згідно з п. 4 ч. 2 ст. 183 КПК України, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.

ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 та ч. 2 ст. 307 КК України, які відповідно до ч. 5 ст. 12 КК України відноситься до категорії тяжких злочинів та за ч. 2 ст. 307 КК України передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк від 6 до 10 років з конфіскацією майна.

З огляду на викладене, враховуючи тяжкість кримінальних правопорушень, у вчиненні яких підозрюється ОСОБА_4 , тяжкість покарання, що загрожує у разі визнання його винним у кримінальних правопорушеннях, а також враховуючи особисті обставини життя, факт того, що ОСОБА_4 ніде не працює, може переховуватись від органу досудового розслідування, незаконно впливати на свідків та інших учасників кримінального провадження, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, тому суд вважає, що існує ризик його переховування від органів досудового розслідування та суду.

У зв`язку з наведеним, суд дійшов до висновку, що клопотання про обрання ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою із строком на 60 днів є обґрунтованим та підлягає до задоволення.

Відповідно до ч. 3 ст. 183 КПК України, слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим обов`язків, передбачених цим Кодексом, крім випадків, передбачених частиною четвертою цієї статті.

В ухвалі слідчого судді, суду зазначаються, які обов`язки з передбачених статтею 194 цього Кодексу будуть покладені на підозрюваного, обвинуваченого у разі внесення застави, наслідки їх невиконання, обґрунтовується обраний розмір застави, а також можливість її застосування, якщо таке рішення прийнято у кримінальному провадженні, передбаченому частиною четвертою цієї статті.

Отже, враховуючи вимоги п. 2 ч. 5 ст. 182 КПК України, суд вважає за необхідне при застосуванні запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою визначити заставу в розмірі 50 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 134200 (сто тридцять чотири тисячі двісті) гривень 00 копійок.

При цьому, суд вважає, що в разі внесення підозрюваним застави, на нього слід покласти обов`язки, передбачені п.п. 1, 2, 3, 4 ч. 5 ст. 194 КПК України, а саме:

- прибувати до слідчого СВ Берегівського РВП ГУНП в Закарпатській області, прокурора, слідчого судді та суду за першою вимогою;

- повідомляти слідчого, прокурора, слідчого суддю чи суд про зміну свого місця проживання;

- без дозволу слідчого, прокурора, слідчого судді чи суду не виїжджати за межі Берегівського району Закарпатської області;

- утримуватись від спілкування зі свідками сторони обвинувачення у даному кримінальному провадженні.

Відповідно до ч. 1 ст. 197 КПК України, строк дії ухвали слідчого судді, суду про тримання під вартою або продовження строку тримання під вартою не може перевищувати шістдесяти днів.

Згідно протоколу затримання особи ОСОБА_4 був затриманий в порядку ст. 208 КПК України 13.06.2023 року о 16:20 годині.

Враховуючи наведене та керуючись ст.ст. 132, 176, 177, 178, 182, 183, 194, 196, 197, 309, ч. 2 ст. 376, ст. 395 КПК України, суд

УХВАЛИВ:

Уточнене клопотання заступника начальника слідчого відділу Берегівського районного відділу поліції ГУНП в Закарпатській області ОСОБА_6 , погоджене прокурором Берегівської окружної прокуратури ОСОБА_3 , по кримінальному провадженню № 0000069 від 02.02.2023 року за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 307 та ч. 2 ст. 307 КК України, про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відноснопідозрюваного ОСОБА_4 задовольнити частково.

Застосувати щодо підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, строком на 60 (шістдесят) днів з моменту його затримання із визначенням розміру застави.

Визначити ОСОБА_4 розмір застави, достатньої для забезпечення виконання ним обов`язків, передбачених КПК України, у розмірі 50 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 134200 (сто тридцять чотири тисячі двісті) гривень 00 копійок.

Підозрюваний або заставодавець мають право у будь-який момент внести заставу у визначеному розмірі. У разі внесення застави у визначеному розмірі ОСОБА_4 повинен бути звільнений з-під варти. З моменту звільнення ОСОБА_4 з-під варти внаслідок внесення застави, він та заставодавець зобов`язані виконувати покладені на них обов`язки, пов`язані із застосуванням запобіжного заходу у вигляді застави.

У разі звільнення ОСОБА_4 з-під варти внаслідок внесення застави покласти на нього наступні обов`язки, передбачені п.п. 1, 2, 3, 4 ч. 5 ст. 194 КПК України, а саме:

- прибувати до слідчого СВ Берегівського РВП ГУНП в Закарпатській області, прокурора, слідчого судді та суду за першою вимогою;

- повідомляти слідчого, прокурора, слідчого суддю чи суд про зміну свого місця проживання;

- без дозволу слідчого, прокурора, слідчого судді чи суду не виїжджати за межі Берегівського району Закарпатської області;

- утримуватись від спілкування зі свідками сторони обвинувачення у даному кримінальному провадженні.

Строк дії ухвали закінчується о 16 годині 20 хвилині 12 серпня 2023 року.

Ухвала слідчого судді щодо застосування запобіжного заходу підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена до Закарпатського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Слідчий суддя Віталій МИХАЙЛИШИН