Єдиний унікальний номер 341/1080/23
Номер провадження 1-кп/341/143/23
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 липня 2023 року місто Галич

Галицький районний суд Івано-Франківської області в складі головуючого судді ОСОБА_1 , за участю:

секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

обвинуваченого ОСОБА_3 ,

захисника ОСОБА_4 ,

потерілого ОСОБА_5 ,

розглянув клопотання захисника обвинуваченого ОСОБА_4 про повернення обвинувального акта у кримінальному провадженні від 01.04.2023 № 0000034, за обвинуваченням ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення (проступку), передбаченого частиною 2 статті 125 КК України.

встановив:

22 червня 2023 року захисник обвинуваченого ОСОБА_4 подала клопотання про повернення прокурору обвинувального акта стосовно обвинуваченого ОСОБА_3 у справі ЄУН 341/1080/23.

Клопотання обґрунтоване тим, що сторона захисту вважає обвинувальний акт у кримінальному провадженні від 01.04.2023 № 0000034 за обвинуваченням ОСОБА_3 таким, що не відповідає вимогам чинного законодавства. Зокрема:

- обвинувальний акт складений прокурором, а не слідчим, не підписаний слідчим та не скріплений печаткою;

- зміст обвинувального акта непослідовний, у ньому некоректно викладена фабула події та сформульовано обвинувачення, проведена неправильна правова кваліфікація. Зокрема, вказане кримінальне провадження було порушено за заявою потерпілого. Попередня правова кваліфікація вчиненого кримінального правопорушення ч. 1 ст. 296 КК України. Відповідно до постанови про зміну кваліфікації кримінального правопорушення від 25 квітня 2023 року змінено кваліфікацію кримінального правопорушення з ч. 1 ст. 296 КК України на ч. 1 ст. 125 КК України. Повідомлення про підозру у вчиненні кримінального правопорушення та обвинувальний акт містить кваліфікацію діяння за ч. 2 ст. 125 КК України. У матеріалах справи відсутня постанова про зміну кваліфікації кримінального правопорушення із ч. 1 ст. 125 КК України на ч. 2 ст. 125 КК України;

- невідповідність реєстру матеріалів досудового розслідування вказаного кримінального правопорушення вимогам п. 2 ч. 2 ст. 109 КПК України, а саме: відсутні реквізити процесуальних рішень, прийнятих під час досудового розслідування, що призводить до невідповідності інформації, яка відображена у реєстрі фактичним обставинам справи;

- порушено ст. 277 та ст. 278 КПК України, а саме: правова кваліфікація кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_3 , не відповідає дійсності. Повідомлення про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, яке ОСОБА_3 вручено, складено 24 травня 2023 року. У реєстрі матеріалів досудового розслідування повідомлення про підозру, як і повідомлення про завершення досудового розслідування, надання підозрюваному доступу до матеріалів досудового розслідування датовані 25 травня 2023 року. Отже, повідомлення про підозру, яке складено 25 травня 2023 року та про яке згадується у реєстрі ОСОБА_3 не отримував. Таким чином, при врученні письмового повідомлення про підозру від 25 травня 2023 року порушено строк, визначений ч. 1 ст. 278 КПК України. Аналогічна ситуація з обвинувальним актом, який складений 25 травня 2023 року, однак в реєстрі вказано про обвинувальний акт від 26 травня 2023 року;

- в обвинувальному акті не згадується про обставини, які пом`якшують покарання, а досудовим розслідуванням не зібрано відповідні докази;

- прокурор не взяв до уваги відсутність події та складу вказаного кримінального правопорушення;

- порушуючи принцип законності та презумпцію невинуватості, прокурор передчасно звернувся до суду із обвинувальним актом. Так, при вивченні матеріалів досудового розслідування прокурор не взяв до уваги перебування потерпілого в стані алкогольного сп`яніння та провокування ним словесного конфлікту, відсутність свідків сторони захисту, односторонність дій дізнавача, зібрання останнім виключно доказів обвинувачення, відсутність педагога та лікаря під час допиту неповнолітнього, який є інвалідом дитинства тощо.

22 червня 2023 року представник потерпілого ОСОБА_6 подав заперечення на клопотання про повернення обвинувального акта. Сторона потерпілого вважає клопотання захисника ОСОБА_4 про повернення обвинувального акта надуманим, безпідставним, а значить таким, що не підлягає задоволенню. В обгрунтування заперечення зазначив, що обвинувальний акт може бути складений і прокурором. Підписується обвинувальний акт слідчим, дізнавачем та прокурором, який його затвердив, або лише прокурором, якщо він склав його самостійно. Наявність відтиску гербової печатки органу прокуратури на обвинувальному акті не передбачено діючим кримінальним процесуальним законодавством. Зазначив, що вирішальним процесуальним документом, якому не може суперечити обвинувальний акт є повідомлення про підозру, а не процесуальні постанови дізнавача. У цьому випадку повідомлення про підозру від 24 травня 2023 року співпадає з обвинувальним актом за обставинами скоєння правопорушення та кваліфікацією дій ОСОБА_3 за ч. 2 ст. 125 КК України. Також, зазначив, що порушення, які вказані у клопотанні про повернення обвинувального акта, стосовно реєстру матеріалів досудового розслідування відсутні, оскільки там зазначені в повному обсязі відомості про прийняті процесуальні рішення, номера й дати проваджень, осіб, які приймали рішення тощо. Щодо наявності порушень відсутності в обвинувальному акті обставин, які пом`якшують покарання та докази, наявність яких не зібрана досудовим розслідування, зазначив, що у межах цього кримінального провадження вказані обставини щодо обвинуваченого ОСОБА_3 відсутні. Це не позбавляє захист спроб встановити їх під час розгляду справи у суді. Тому, вищезазначене не може бути підставою повернення обвинувального акта. Просить у задоволенні клопотання захисника ОСОБА_4 про повернення прокурору обвинувального акта відмовити.

У підготовчому засіданні захисник та обвинувачений клопотання про повернення прокурору обвинувального акта підтримали, просили суд таке задовольнити, зокрема з викладених у ньому підстав.

Потерпілий підтримав позицію свого представника з підстав, зазначених у запереченні.

Прокурор просив відмовити у задоволенні клопотання через необґрунтованість. Зазначив, що доводи захисника про відсутність гербової печатки на обвинувальному акті є недоречними. У ст. 291 КПК України містяться вимоги щодо посвідчення обвинувального акта виключно шляхом підпису слідчим, дізнавачем та прокурором, який його затвердив, або лише прокурором, якщо він склав його самостійно. Жодних додаткових вимог щодо посвідчення обвинувального акта у ст. 291 КПК України не зазначено. Також, органи досудового розслідування перевірили наявність обставин, що пом`якшують відповідальність ОСОБА_3 . Однак, враховуючи те, що у ході досудового розслідування обставин, передбачених у ст. 66 КК України, не встановлено, то про це не зазначено в обвинувальному акті.

Крім цього, додав, що до обвинувального акта прокурор долучив реєстр, у якому заначено реквізити процесуальних рішень, прийнятих при проведенні досудового розслідування. При цьому описка щодо дати складання повідомлення про підозру та обвинувального акта у реєстрі не можуть бути підставою для повернення обвинувального акта, так як відповідно до п. 3 ч. 3 ст. 314 КПК України єдиним процесуальним документом, що підлягає дослідженню судом під час підготовчого судового засідання, є обвинувальний акт. Додатки до обвинувального акта, визначені ч. 4 ст. 291 КПК України не є і не можуть бути предметом судового контролю під час підготовчого судового засідання. Кримінальний процесуальний кодекс не визначає наявність недоліків у реєстрі матеріалів досудового розслідування як підставу для повернення обвинувального акта прокурору. Інші обставини, зазначені в клопотанні, також не вказують на невідповідність саме обвинувального акта вимогам КПК України, що є підставою його повернення. Фактичні обставини справи, правильність кваліфікації, допустимість доказів встановлюється на стадії судового розгляду в разі призначення обвинувального акту до судового розгляду.

Надаючи правову оцінку клопотанню сторони захисту, заслухавши позиції сторони обвинувачення та потерпілої сторони, суд виходить з такого.

Згідно з п. 3 ч. 3 ст. 314 КПК України у підготовчому судовому засіданні суд має право повернути обвинувальний акт, якщо він не відповідає вимогам цього Кодексу.

Таким чином, єдиною законною підставою для повернення обвинувального акта прокурору є невідповідність змісту самого обвинувального акта вимогам ст. 291 КПК України.

Будь-які інші зауваження щодо обвинувального акта мають отримати відповідну реакцію суду під час судового розгляду провадження й підставами для повернення обвинувального акту прокурору бути не можуть.

Відповідно до частин першої та другої статті 291 КПК України обвинувальний акт складається слідчим, дізнавачем, після чого затверджується прокурором. Обвинувальний акт може бути складений прокурором, зокрема якщо він не погодиться з обвинувальним актом, що був складений слідчим, дізнавачем.

Обвинувальний акт має містити такі відомості: 1) найменування кримінального провадження та його реєстраційний номер; 2) анкетні відомості кожного обвинуваченого (прізвище, ім`я, по батькові, дата та місце народження, місце проживання, громадянство); 3) анкетні відомості кожного потерпілого (прізвище, ім`я, по батькові, дата та місце народження, місце проживання, громадянство); 3-1) анкетні відомості викривача (прізвище, ім`я, по батькові, дата та місце народження, місце проживання, громадянство); 4) прізвище, ім`я, по батькові та займана посада слідчого, прокурора; 5) виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, правову кваліфікацію кримінального правопорушення з посиланням на положення закону і статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність та формулювання обвинувачення; 6) обставини, які обтяжують чи пом`якшують покарання; 7) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням; 7-1) підстави застосування заходів кримінально-правового характеру щодо юридичної особи, які прокурор вважає встановленими; 8) розмір витрат на залучення експерта (у разі проведення експертизи під час досудового розслідування); 8-1) розмір пропонованої винагороди викривачу; 9) дату та місце його складення та затвердження.

У частинах третій і четвертій статті 291 КПК України передбачено, що обвинувальний акт підписується слідчим, дізнавачем та прокурором, який його затвердив, або лише прокурором, якщо він склав його самостійно.

До обвинувального акта додається: 1) реєстр матеріалів досудового розслідування; 2) цивільний позов, якщо він був пред`явлений під час досудового розслідування; 3) розписка підозрюваного про отримання копії обвинувального акта, копії цивільного позову, якщо він був пред`явлений під час досудового розслідування, і реєстру матеріалів досудового розслідування (крім випадку, передбаченого частиною другою статті 297-1 цього Кодексу); 4) розписка або інший документ, що підтверджує отримання цивільним відповідачем копії цивільного позову, якщо він був пред`явлений під час досудового розслідування не до підозрюваного; 5) довідка про юридичну особу, щодо якої здійснюється провадження, у якій зазначаються: найменування юридичної особи, її юридична адреса, розрахунковий рахунок, ідентифікаційний код, дата і місце державної реєстрації.

Аналіз змісту обвинувального акта стосовно ОСОБА_3 дає підстави для висновку про те, що власне зміст процесуального документа, яким є обвинувальний акт, повністю відповідає вимогам приписів статті 291 КПК України, містить виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, правову кваліфікацію кримінального правопорушення з посиланням на конкретні положення закону України про кримінальну відповідальність та формулювання обвинувачення.

Усі передбачені частиною четвертою статті 291 КПК України додатки, зокрема реєстр матеріалів досудового розслідування, розписка підозрюваного про отримання копії обвинувального акта і реєстру матеріалів досудового розслідування, до обвинувального акта прокурор долучив. Цивільний позов подано на стадії судового провадження.

Водночас наведені у клопотанні захисником обвинуваченого підстави для повернення обвинувального акта, зокрема в частині складення і підписання обвинувального акта прокурором, а не слідчим, без скріплення цього документа печаткою, не заслуговують на увагу, з огляду на таке.

Відповідно до п. 3 ч. 2 ст. 301 КПК України прокурор зобов`язаний не пізніше трьох днів після отримання матеріалів дізнання разом з повідомленням про підозру, а в разі затримання особи в порядку, передбаченому частиною четвертою статті 298-2 цього Кодексу, протягом двадцяти чотирьох годин здійснити одну із зазначених дій, зокрема, звернутися до суду з обвинувальним актом, клопотанням про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру або про звільнення від кримінальної відповідальності.

Аналіз змісту приписів статей 291 та 301 КПК України дає підстави для висновку суду про те, що у межах досудового розслідування кримінальних проступків прокурор наділений правом звернутися до суду з обвинувальним актом, тобто скласти і підписати такий, не лише у випадку, якщо він не погодився з обвинувальним актом, що був складений дізнавачем. Положення частини першої статті 291 КПК України не означають наявність відповідного права у прокурора виключно, якщо він не погодиться з обвинувальним актом, що був складений слідчим, дізнавачем. Прислівник «зокрема» уживається для підкреслення, виділення чого-небудь з-поміж однотипного. Відповідно, у змісті вказаної норми цей прислівник законодавець використав для виокремлення одного із можливих випадків звернення до суду з обвинувальним актом безпосередньо прокурором.

Наявність печатки в обвинувальному акті не передбачено викладеними приписами статті 291 КПК України.

При цьому суд вважає необґрунтованим посилання захисника на правову позицію, викладену у постанові Верховного Суду від 29.08.2018 у справі № 344/5091/13, оскільки у цій позиції не зазначено, що відсутність печатки прокурора на обвинувальному акті є підставою для повернення такого обвинувального акта. У вказаному рішенні суд касаційної інстанції надавав оцінку одному з двох наявних у відповідній справі обвинувальних актів і констатував, що первісний обвинувальний акт, який містив підпис прокурора і печатку, відповідав вимогам офіційного документа.

Усі інші доводи клопотання, зокрема в частині змісту обвинувального акта щодо обґрунтованості викладення фактичних обставин кримінального правопорушення, правильності формулювання обвинувачення і правової кваліфікації; в частині дотримання процедури здійснення досудового розслідування і складення реєстру матеріалів досудового розслідування; наявності чи відсутності пом`якшуючих покарання обставин; відсутності події та складу кримінального правопорушення будуть предметом доказування та дослідження судом у ході судового провадження у цій справі. На стадії підготовчого судового засідання указані доводи не є підставою для повернення обвинувального акта прокурору, навіть за умови їх обґрунтованості.

Таким чином, підстави для задоволення клопотання і повернення обвинувального акта стосовно ОСОБА_3 відсутні.

За таких обставин суд вважає, що є всі правові підстави продовжувати розгляд кримінального провадження на підставі наявного обвинувального акта.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 55, 217, 291, 314, 372 КПК України, суд

постановив:

Відмовити у задоволенні клопотання захисника обвинуваченого ОСОБА_3 ОСОБА_4 про повернення прокурору обвинувального акта у кримінальному провадженні від 01.04.2023 № 0000034 за обвинуваченням ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення (проступку), передбаченого частиною 2 статті 125 КК України.

Ухвала оскарженню не підлягає.

СуддяМикола МЕРГЕЛЬ