В И Р О К

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 липня 2023 року смт. Рокитне

Рокитнівський районний суд Рівненської області в складі: головуючої судді ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження №0000154 про обвинувачення:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Дерть, Рокитнівського району Рівненської області, зареєстрований та проживає: АДРЕСА_1 , із середньою спеціальною освітою, не працюючий, розлучений, раніше судимий за вироком Рокитнівського районного суду Рівненської області від 01.03.2018 року за ч.3 ст.15 ч.2 ст.185, ч.2 ст.185, ч. 2 ст. та ч. 3 ст. 185, ст. 70, 71 КК України, зміненого в частині ухвалою апеляційного суду Рівненської області від 12.07.2018 року,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст. 185 КК України,

сторони кримінального провадження: прокурор ОСОБА_4 , обвинувачений ОСОБА_3 , потерпілий ОСОБА_5 ,-

в с т а н о в и в:

ОСОБА_6 , (матеріали кримінального провадження відносно якого виділені прокурором з кримінального провадження № 0000089 від 02.05.2022), 10.04.2022 приблизно о 14 год. 30 хв. за попередньою змовою з ОСОБА_7 , перебуваючи в житловій квартирі ОСОБА_5 , що знаходиться в АДРЕСА_2 , шляхом вільного доступу, з корисливих мотивів, переконавшись, що їхні дії не будуть помічені власником та сторонніми особами, умисно, таємно, протиправно, в умовах воєнного стану, який встановлений Указом Президента України № 64/2022 від 24.02.2022 «Про введення воєнного стану в Україні» та продовжений Указом Президента України №133/2022 від 14.03.2022 на 30 днів до 25 квітня, повторно, викрали пічні металеві дверцята вартістю 386 (триста вісімдесят шість) гривень 67 (шістдесят сім) копійок.

Викрадене майно ОСОБА_3 та ОСОБА_7 привласнили та розпорядилися ним на власний розсуд, чим спричинили потерпілому ОСОБА_5 матеріальний збиток на вказану суму.

Обвинувачений ОСОБА_3 винуватим себе визнав повністю та показав суду, що дійсно 10.04.2022 вдень разом з ОСОБА_7 прийшли до помешкання ОСОБА_5 , де вживали спиртне. Потерпілий весь час знаходився в іншій кімнаті, не виходив, оскільки має проблеми з ногами, а тому не міг бачити, як вони вчиняють крадіжку. Інших сторонніх осіб не було. В цей час він вирвав вже пошкоджені кимось пічні дверцята, які поклав до рюкзака ОСОБА_7 і який весь час був пору з ним. Після чого разом здали їх на металобазу та отримали 100 грн., які знову витратили на випивку. В подальшому він самостійно відкупив потерпілому пічні дверцята та повернув їх взамін викрадених. З потерпілим спілкується, останній до нього претензій не має.

Від потерпілого ОСОБА_5 надійшла заява, в якій просить розгляд справи проводити за його відсутності, претензій до обвинуваченого не має (а.с. 16 том1).

Враховуючи те, що учасники судового провадження не оспорюють фактичні обставини справи і судом встановлено, що вони правильно розуміють зміст цих обставин, відсутні будь-які сумніви у добровільності їх позиції, суд, провів судовий розгляд із застосуванням правил ч.3 ст.349 КПК України, визнавши недоцільним дослідження в цій частині інших доказів по справі. Учасникам судового провадження роз`яснено, що вони позбавлені права оспорювати обставини, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним.

Суд кваліфікує дії обвинуваченого ОСОБА_3 за ч. 4 ст. 185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно, за попередньою змовою групою осіб в умовах воєнного стану.

Обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченому ОСОБА_3 , відповідно до ст.66 КК України, є щире каяття, відшкодування завданої шкоди. Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченому ОСОБА_3 , відповідно до ст.67 КК України, судом не встановлено.

Дослідженням матеріалів, які характеризують особу обвинуваченого встановлено, що останній є таким, який відбув покарання за попереднім вироком (а.с.52 т.2), добре характеризується по місцю проживання (а.с. 43 т.2), у лікарів - нарколога та психіатра на обліку не перебуває (а.с. 49 т.2), примирився з потерпілим та добровільно відшкодував завдану йому шкоду, підтримує з ним приятельські стосунки, у зв`язку з чим останній не має до нього жодних претензій, усвідомив свої дії та зробив для себе вірні висновки.

Враховуючи викладене вище, суд вважає, що обвинуваченому ОСОБА_3 слід призначити покарання за вчинення кримінального правопорушення передбаченого ч.4 ст.185 КК України у виді позбавлення волі у межах санкції ч. 4 ст. 185 КК України.

Водночас, зважаючи на те, що метою покарання є не тільки кара, а й виправлення засудженої особи (ч.2 ст.50 КК України), враховуючи характер вчиненого кримінального правопорушення, той факт, що обвинувачений вину визнав повністю та у вчиненому щиро розкаявся, приймаючи до уваги відсутність обставин які обтяжують покарання, ту обставину, що ОСОБА_6 на власний розсуд та без спонукань зі сторони, самостійно відшкодував потерпілому викрадене майно, з врахуванням думки сторін, суд вважає за можливе на підставі ст.75 КК України звільнити обвинуваченого ОСОБА_3 від відбування призначеного судом покарання з випробуванням зі встановленням іспитового строку та з покладенням у період його дії, передбачених ст. 76 КК України, обов`язків.

На думку суду, таке покарання є співмірним протиправному діянню, необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень.

Цивільний позов у кримінальному провадженні не пред`являвся з огляду на відсутність претензій з боку потерплої особи.

Запобіжний захід обвинуваченому не обирався.

Питання про долю речових доказів вирішено у іншому кримінальному провадженні.

Керуючись ст.ст. 373, 374, ч. 3 ст. 349 КПК України, суд,-

у х в а л и в:

ОСОБА_3 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.185 КК України, і призначити йому покарання у виді позбавлення волі на строк 5 (п`ять) років.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_3 від відбування покарання з випробуванням, встановивши іспитовий строк 1 рік.

На підставі ст.76 КК України покласти на ОСОБА_3 наступні обов`язки:

- періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Цивільний позов під час досудового розслідування та судового розгляду не пред`явлено.

Запобіжний захід відносно ОСОБА_3 , не обирався, до набрання вироком законної сили не застосовувати.

Питання про речові докази у цьому кримінальному провадженні не вирішувалось.

Вирок не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було судом визнано недоцільним, відповідно до положень частини третьої статті 349 КПК України. З інших підстав вирок може бути оскаржений до Рівненського апеляційного суду через Рокитнівський районний суд Рівненської області шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок, якщо інше не передбачено цим Кодексом, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.Учасники судового провадження мають право отримати копію вироку в суді.

Суддя :