Провадження № 1-кп/643/452/23
Справа № 643/5550/23
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29.06.2023 м. Харків

Московський районний суд м. Харкова у складі:

головуючого судді: ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання: ОСОБА_2 ,

розглянувши у порядку спрощеного провадження у м. Харкові кримінальне провадження № 0000296 від 26.04.2023 за обвинуваченням ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця, громадянина України, уродженця м. Харкова, із середньою освітою, не працює, не одружений, зареєстрований та фактично мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , у вчиненні кримінального проступку, передбаченого статтею 395 КК України,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , вироком Комінтернівського районного суду м. Харкова від 14.05.2019 визнаний винуватим у скоєнні кримінального правопорушення-злочину, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України та йому призначено покарання у виді 2 (двох) років 6 (шести) місяців позбавлення волі, відповідно до ст. 71 КК України до покарання, призначеного за даним вироком, частково приєднано невідбуте покарання за вироком Московського районного суду м. Харкова від 29.06.2016 і за сукупністю вироків визначено остаточне покарання у виді 3 (трьох) років позбавлення волі.

Відбувши зазначене покарання, 16.08.2022 ОСОБА_3 звільнився з ДУ «Темнівська виправна колонія (№100)» за відбуттям строку покарання.

У подальшому, 05.12.2022 року до Московського районного суду м. Харкова надійшло подання заступника начальника Харківського районного управління поліції № 2 ГУНП в Харківській області щодо встановлення відносно ОСОБА_3 адміністративного нагляду, оскільки після звільнення з місць позбавлення волі ОСОБА_3 на шлях виправлення не став, за місцем мешкання характеризується незадовільно, схильний до скоєння злочинів, притягався до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 175-1, ст. 178 КУпАП.

За результатами розгляду даного подання, ухвалою Московського районного суду м. Харкова від 05.12.2022 відносно ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, який мешкає за адресою: АДРЕСА_1 встановлено адміністративний нагляд строком на 1 (один) рік з відповідними обмеженнями.

Виконання адміністративного нагляду доручено Харківському районному управлінню поліції № 2 ГУНП в Харківській області.

28.12.2022 року Харківським районним управлінням поліції № 2 ГУНП в Харківській області ознайомлено із зазначеною ухвалою Московського районного суду м. Харкова від 05.12.2022.

Відповідно до п. в. ч. 1 ст. 9 ЗУ «Про адміністративний нагляд за особами, звільненими з місць позбавлення волі», особи, щодо яких встановлено адміністративний нагляд, зобов`язані вести законопослушний спосіб життя, не порушувати громадський порядок і, серед іншого, повідомляти поліцейських, які здійснюють адміністративний нагляд, про зміну місця проживання чи перебування.

ОСОБА_3 , розуміючи та достовірно усвідомлюючи, що стосовно нього ухвалою Московського районного суду м. Харкова від 05.12.2022 встановлений адміністративний нагляд строком на один рік, будучі ознайомленим зі встановленими йому обмеженнями, діючи умисно, суб`єктивно усвідомлюючи протиправність своїх дій щодо невиконання правил адміністративного нагляду, з метою ухилення від встановлених судом обмежень, умисно порушив встановлені Московським районним судом м. Харкова обмеження і реалізуючи свій злочинний умисел, 01.04.2023 самовільно, без дозволу Харківського РУП № 2 ГУНП в Харківській області, за відсутності поважних причин, з метою ухилення від адміністративного нагляду, залишив місце мешкання за адресою: АДРЕСА_1 , змінивши місце свого проживання.

Вказані обставини не заперечуються учасниками судового провадження.

Своїми умисними діями обвинувачений ОСОБА_3 вчинив кримінальний проступок, передбачений 395 КК України, а саме порушення правил адміністративного нагляду, тобто самовільне залишення особою місця проживання з метою ухилення від адміністративного нагляду.

Прокурор звернувся до суду з клопотанням про розгляд вчиненого ОСОБА_3 кримінального проступку в порядку спрощеного провадження без проведення судового розгляду в судовому засіданні.

Згідно з заявою ОСОБА_3 , щодо визнання ним своєї винуватості, згоди із встановленими досудовим розслідуванням обставинами, ознайомлення з обмеженням права на апеляційне оскарження та згоди на розгляд обвинувального акта у спрощеному провадженні, складеної та підписаної за участю його захисника адвоката ОСОБА_4 , обвинувачений визнав свою винуватість у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ст. 395 КК України та погодився із встановленими досудовим розслідуванням обставинами, викладеними в обвинувальному акті. ОСОБА_3 ознайомлений з обмеженням права на апеляційне оскарження вироку, а також погодився на розгляд обвинувального акта у спрощеному провадженні без проведення судового розгляду в судовому засіданні.

Отже, під час досудового розслідування ОСОБА_3 беззаперечно визнав свою винуватість, не оспорює встановлені досудовим розслідуванням обставини і згоден з розглядом обвинувального акта за його відсутності, на підставі чого прокурор надіслав до суду обвинувальний акт з матеріалами кримінального провадження № 0000296, в якому виклав клопотання про його розгляд у спрощеному порядку без проведення судового розгляду в судовому засіданні.

Відповідно до ч. 2 ст. 381 КПК України суд розглядає обвинувальний акт щодо вчинення кримінального проступку без проведення судового розгляду в судовому засіданні за відсутності учасників судового провадження, якщо обвинувачений не оспорює встановлені під час дізнання обставини і згоден з розглядом обвинувального акта.

Фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу відповідно до ч. 4 ст. 107 КПК України не здійснюється.

Згідно з ч. 2 ст. 302 КПК України до обвинувального акта з клопотанням про його розгляд у спрощеному провадженні повинні бути додані: 1) письмова заява підозрюваного, складена в присутності захисника, щодо беззаперечного визнання своєї винуватості, згоди із встановленими досудовим розслідуванням обставинами, ознайомлення з обмеженням права апеляційного оскарження згідно з частиною другою цієї статті та згоди з розглядом обвинувального акта у спрощеному провадженні; 2) письмова заява потерпілого, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, щодо згоди із встановленими досудовим розслідуванням обставинами, ознайомлення з обмеженням права апеляційного оскарження згідно з частиною другою цієї статті та згоди з розглядом обвинувального акта у спрощеному провадженні; 3) матеріали досудового розслідування, у тому числі документи, які засвідчують беззаперечне визнання підозрюваним своєї винуватості.

На підставі ч. 2 ст. 382 КПК України вирок суду за результатами спрощеного провадження ухвалюється в порядку, визначеному цим Кодексом, та повинен відповідати загальним вимогам до вироку суду. У вироку суду за результатами спрощеного провадження замість доказів на підтвердження встановлених судом обставин зазначаються встановлені органом досудового розслідування обставини, які не оспорюються учасниками судового провадження.

Суд вважає, що встановлені органом досудового розслідування обставини, які не оспорюються учасниками судового провадження, та докази на підтвердження встановлених судом обставин, долучені до обвинувального акту, доводять вину ОСОБА_3 у вчиненні інкримінованого йому кримінального проступку, а його дії вірно кваліфіковані за ст. 395 КК України як порушення правил адміністративного нагляду, тобто самовільне залишення особою місця проживання з метою ухилення від адміністративного нагляду.

Вивченням особи обвинуваченого встановлено, що він не одноразово судимий, останній раз 14.05.2019 року Комінтернівським районним судом м. Харкова за ч. 2 ст. 185 КК України, з урахуванням ст. 71 КК України, до 3 років позбавлення волі, на обліку лікаря психіатра та нарколога не перебуває, офіційно не працює, не одружений, із середньою освітою, має постійне місце мешкання.

Обставиною, що пом`якшує покарання обвинуваченого, відповідно до ст. 66 КК України, суд визнає щире каяття.

Обставин, що обтяжують покарання ОСОБА_3 , відповідно до ст. 67 КК України, судом не встановлено.

Вирішуючи питання про призначення обвинуваченому покарання за вчинений кримінальний проступок, суд враховує наступне.

Відповідно до вимог ст. ст. 50, 65 КК України особі, яка вчинила злочин, має бути призначено покарання, необхідне й достатнє для виправлення та попередження вчинення нових злочинів. Це покарання має відповідати принципам справедливості, співмірності й індивідуалізації. Для вибору такого покарання суд повинен урахувати ступінь тяжкості кримінального правопорушення, конкретні обставини його вчинення, форму вини, наслідки цього діяння, дані про особу винного, обставини, що впливають на покарання, ставлення винної особи до своїх дій, інші обставини справи, які впливають на забезпечення відповідності покарання характеру й тяжкості вчиненого кримінального правопорушення та наділяють суд правом вибору щодо розміру призначеного покарання, завданням якого є виправлення та попередження нових злочинів. Ця функція за своєю правовою природою є дискреційною, оскільки потребує врахування та оцінки вищезазначених обставин, що впливають на покарання, а її реалізація становить правозастосовну інтелектуально-вольову діяльність суду, в рамках якої і приймається рішення про можливість виправлення засудженого.

Дискреційні повноваження суду визнаються і Європейським судом з прав людини, який у своїх рішеннях (справа «Довженко проти України») зазначає лише про необхідність визначення законності, обсягу, способів і меж застосування свободи оцінювання представниками судових органів, виходячи із відповідності таких повноважень суду принципу верховенства права. Це забезпечується, зокрема, відповідним обґрунтуванням обраного рішення в процесуальному документі суду тощо.

Виходячи з принципів справедливості, співмірності та індивідуалізації покарання має бути адекватним (відповідним) характеру вчинених дій, їх небезпечності та даним про особу.

У даному випадку, при обранні виду та міри покарання обвинуваченому ОСОБА_3 відповідно до ст. 65 КК України, суд враховує характер і ступінь тяжкості скоєного ним кримінального правопорушення, дані про особу обвинуваченого, наявність обставин, які пом`якшують покарання та відсутність обставин, що обтяжують покарання, майновий стан обвинуваченого, який офіційно не працює.

За таких обставин, враховуючи принципи законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання, суд вважає, що обвинуваченому слід призначити покарання у вигляді арешту, у межах, встановлених санкцією статті Особливої частини КК України, за якою він обвинувачується, і яка передбачає відповідальність за вчинений кримінальний проступок.

На переконання суду, призначена міра покарання надасть можливість обвинуваченому сформувати у своїй свідомості уявлення про неминучість настання відповідальності за можливі вчинені ним протиправні діяння у майбутньому, що буде в свою чергу достатньою превентивною мірою. Саме таке покарання є справедливим і достатнім для виправлення обвинуваченого, попередження вчинення ним кримінальних правопорушень та відповідатиме його меті, гуманності, справедливості і не потягне за собою порушення засад виваженості, що включає наявність розумного балансу між охоронюваними інтересами суспільства та правами особи, яка притягається до кримінальної відповідальності.

Речові докази та процесуальні витрати по кримінальному провадженню відсутні.

Цивільний позов у даному кримінальному провадженні відсутній.

Запобіжний захід обвинуваченому не обирався і суд не вбачає підстав для його застосування.

Керуючись ст. ст. 369, 370, 373, 374, 381, 382 КПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

ОСОБА_3 визнати винним у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ст. 395 КК України та призначити йому покарання у вигляді 3 (трьох) місяців арешту.

Початок відбуття покарання у вигляді арешту ОСОБА_3 рахувати з моменту фактичного затримання після набрання вироком законної сили.

Речові докази та процесуальні витрати по кримінальному провадженню відсутні.

Цивільний позов у даному кримінальному провадженні відсутній.

Запобіжний захід обвинуваченому до набрання вироком законної сили не обирається.

Вирок може бути оскаржений до Харківського апеляційного суду через Московський районний суд м. Харкова шляхом подачі апеляційної скарги протягом 30 днів з моменту отримання його копії.

Вирок за результатами розгляду обвинувального акта щодо вчинення кримінального проступку може бути оскаржений в апеляційному порядку з урахуванням особливостей, передбачених ст. 394 КПК України.

Відповідно до ч. 1 ст. 394 КПК України вирок суду першої інстанції, ухвалений за результатами спрощеного провадження в порядку, передбаченому ст. ст. 381 та 382 цього Кодексу, не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав розгляду провадження за відсутності учасників судового провадження, недослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені досудовим розслідуванням обставини.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого КПК України, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя ОСОБА_1