Справа № 466/7130/23
Провадження № 1-кс/466/1591/23
У Х В А Л А

18 липня 2023 року, слідчий суддя Шевченківського районного суду м. Львова ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , з участю адвоката ОСОБА_3 , розглянувши скаргу захисника ОСОБА_3 , в інтересах потерпілого ОСОБА_4 , на постанову про закриття кримінального провадження у кримінальному провадженні № 80000697,-

встановив :

11.07.2023р. адвокат ОСОБА_3 , в інтересах ОСОБА_4 , звернувся до слідчого судді зі скаргою, в якій просить скасувати постанову про закриття кримінального провадження №0000697 за ч.1 ст. 125 КК України, винесену дізнавачем СД ВП №1 ЛРУП №1 ГУ НП у Львівській області ОСОБА_5 від 28.12.2022р. Свої вимоги мотивує тим, що 28.08.2022 ОСОБА_4 було подано заяву про вчинення кримінального правопорушення за фактом події (бійки), яка відбулася 28.08.2022 , близько 00:20 годин, у багатоквартирному будинку за адресою АДРЕСА_1 , внаслідок чого він отримав тілесні ушкодження. За даним фактом 28.08.2022р. внесено відомості до ЄРДР за ч.1 ст. 125 КК України.

Постанова про закриття кримінального провадження мотивована тим, що відсутні достатні докази з приводу спричинення ОСОБА_4 умисних легких тілесних ушкоджень.

Так, згідно висновку судово-медичної експертизи №861 від 29.08.2022р., у ОСОБА_4 виявлено ушкодження, які відносять до легкого ступеня тяжкості. Будь-яких свідків події встановити не представилось можливим, відеонагляд відсутній. А факт заподіяння тілесних ушкоджень ОСОБА_4 підтверджується його показаннями та висновком судово-медичної експертизи. Вжито всіх заходів для збирання доказів у цьому кримінальному провадженні, однак об`єктивно довести факт спричинення тілесних ушкоджень ОСОБА_4 не представилось можливим.

Скаржник з даною постановою категорично не згідний, вважає таку передчасною, оскільки така містить лише короткий виклад обставин справи, неперевірені покази свідків, неповну інформацію із відеокамер, невирішені клопотання потерпілого. На думку скаржника, досудове розслідування проведено неповно та однобічно.

За обставинами справи, в ОСОБА_4 трапився конфлікт із сусідами, які влаштували вечірку в нічний час. На його зауваження, власник квартири ОСОБА_6 завдав йому удар кулаком в обличчя. В подальшому із квартири вибігло ще троє людей , які приєдналися до бійки.

В ході слідства ОСОБА_4 самостійно зібрано докази з камер відеоспостереження будинку, на яких зафіксовано група осіб, які разом зайшли у ліфт та о 23.05 год. підіймались в квартиру АДРЕСА_2 в присутності власника квартири ОСОБА_7 . Також на відео зафіксовано одного з учасників конфлікту з ознаками алкогольного сп`яніння, який обговорював бійку з ОСОБА_4 . Вказані обставини дізнавачем не взято до уваги. Також не вирішено його клопотання про необхідність проведення слідчого експерименту за участю потерпілого ОСОБА_4 та судово-медичного експерта, з метою встановлення характеру та локалізації тілесних ушкоджень.Про оскаржувану постанову ОСОБА_4 дізнався лише 05.07.2023р., при отриманні відповідь на адвокатський запит.

Представник скаржника адвокат ОСОБА_3 , в судовому засіданні скаргу підтримав, зіславшись на викладені в ній обставини та факти, просив таку задовольнити.

В судове засідання представник ВП № 1 ЛРУП № 1 ГУНПУ у Львівській області не з`явився, хоча належним чином був повідомлений про час та місце слухання справи, заяв та клопотань на адресу суду не надходило. На вимогу суду надав матеріали кримінального провадження № 80000697. Про розгляд скарги був повідомлений також прокурор, який в судове засідання не прибув.

У відповідності до вимог ч.3 ст.306 КПК України, слідчий суддя вважає, що справу можна розглядати у їх відсутності.

Заслухавши пояснення захисника ОСОБА_3 , дослідивши матеріали скарги та матеріали кримінального провадження № 80000697, суд вважає, що скарга підлягає до задоволення з наступних підстав.

Згідно ст.24 КПК України кожному гарантується право на оскарження процесуальних рішень, дій чи бездіяльності суду, слідчого судді, прокурора, слідчого в порядку, передбаченому цим Кодексом. Гарантується право на перегляд вироку, ухвали суду, що стосується прав, свобод чи інтересів особи, судом вищого рівня в порядку, передбаченому цим Кодексом, незалежно від того, чи брала така особа участь у судовому розгляді.

Згідно ст.303 КПК Україна на досудовому провадженні можуть бути оскаржені рішення слідчого про закриття кримінального провадження.

В процесі розгляду скарги у судовому засіданні встановлено, що 28.12.2022 року дізнавачем сектору дізнання відділу поліції №1 Львівського районного управління поліції №1 Головного управління Національної поліції у Львівській області ОСОБА_5 було винесено постанову про закриття кримінального провадження № 80000697.

Підставою для закриття кримінального провадження, як вбачається з мотивувальної частини оскаржуваної постанови, слугувало те, що відсутні достатні докази з приводу спричинення ОСОБА_4 умисних легких тілесних ушкоджень.

Однак такий висновок слідчого є необґрунтованим, безпідставним , передчасним та не сприяє повному та всебічному дослідженню обставин кримінального правопорушення, або встановленню факту події кримінального правопорушення, виходячи з наступного.

Згідно з вимогами ч.2 ст. 9 КПК України, прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий зобов`язані всебічно, повно і неупереджено дослідити обставини кримінального правопорушення, виявити як ті обставини, що викривають, так і ті, що виправдовують підозрюваного, обвинуваченого, а також обставини, що пом`якшують чи обтяжують його покарання, надати їм належну правову оцінку та забезпечити прийняття законних і неупереджених процесуальних рішень.

Так, згідно положень п. 4 ч.1 ст. 91 КПК України у кримінальному провадженні підлягають доказуванню, зокрема, обставини, які є підставою закриття кримінального провадження. У відповідності до ч. 2 ст. 91 КПК України доказування полягає у збиранні, перевірці та оцінці доказів з метою встановлення обставин, що мають значення для кримінального провадження. При цьому, положеннями ст. 92 КПК України регламентовано, що обов`язок доказувані обставин, передбачених ст. 91 цього Кодексу покладається на слідчого, прокурора та установлених цим Кодексом випадках, - на потерпілого.

Відповідно до ч. 2 ст. 93 КПК України, сторона обвинувачення здійснює збирання доказів шляхом проведення слідчих (розшукових) дій та негласних слідчих (розшукових) дій, витребування та отримання від органів державної влади, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ та організацій, службових та фізичних осіб речей, документів, відомостей, висновків експертів, висновків ревізій та актів перевірок, проведення інших процесуальних дій, передбачених КПК України.

Вирішуючи вимоги скарги, суд виходить з того, що закриття кримінального провадження є одним із способів його остаточного вирішення, а тому провадження може бути закрито лише після всебічного, повного та об`єктивного дослідження обставин справи та оцінки слідчим, прокурором всіх зібраних та перевірених доказів (ст. ст. 2, 284 КПК України).

Постанова слідчого, прокурора про закриття кримінального провадження має бути мотивованою, її зміст повинен відповідати фактичним обставинам, встановленим матеріалами справи, зокрема, в ній має бути викладено суть заяви особи, яка звернулася з метою захисту своїх прав, та відповіді на всі поставлені нею питання, які виключають провадження у справі і обумовлюють її закриття, що є однією з гарантій забезпечення прав і законних інтересів учасників процесу (ст. 110 КПК України).

Відповідно до ч. 5 ст. 9 КПК України кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.

У п. 42 рішення Європейського суду з прав людини від 13.01.2011р. у справі «Михалкова та інші проти України» розтлумачено, що за статтею 1 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод держава зобов`язана «гарантувати кожному, хто перебуває під її юрисдикцією, права і свободи, визначені у Конвенції», що також опосередковано вимагає наявності будь-якої форми ефективного розслідування. Розслідування має бути ретельним, безстороннім і сумлінним. Розслідування повинне забезпечити встановлення винних осіб та їх покарання. Органи державної влади повинні вжити всіх заходів для отримання всіх наявних доказів, які мають відношення до події, показань очевидців, доказів експертиз. Будь-які недоліки у розслідуванні, які підривають його здатність встановити відповідальну особу, створюють ризик недодержання такого стандарту.

Так, кримінальне провадження № 80000697 порушене за фактом нанесення невідомими особами умисного легкого тілесного ушкодження ОСОБА_4 , правова кваліфікація ч.1 ст. 125 України.

В ході досудового розслідування проведено судово-медичну експертизу. Згідно висновку експерта №861 від 29.08.2022 було встановлено, що при проведенні судово-медичної експертизи ОСОБА_4 виявлено синець на чолі зліва, синець в ділянці лівого ока, два синці у правій скроневій ділянці, синець на лівій вушній раковині, синець на шиї зліва, синець на лівому пліч, 4 садна в ділянках обох ліктьових суглобів, забій нирок, які відносять до легкого ступеня тяжкості.

В ході дослідження матеріалів кримінального провадження в судовому засіданні, було встановлено відсутність клопотань захисника потерпілого та процесуальних документів , які дізнавач постановляв на вирішення таких. Відсутні і докази, зібрані захисником потерпілого, на підтвердження поданої його довірителем заяви , незважаючи на те, що в розпорядженні захисника наявні докази скерування таких органу досудового розслідування.

В силу принципу невідворотності, який виявляється у тому, що кожна особа, в протиправних діяннях якої є склад злочину, повинна понести кримінальну відповідальність, дана особа не встановлена, натомість дізнавачем прийнято рішення про закриття кримінального провадження за відсутністю складу злочину.

Дізнавач зобов`язаний належним чином мотивувати власне рішення про закриття відповідного кримінального провадження, виклавши це письмово у мотивувальній частині відповідної постанови.

Між тим, зі змісту оскаржуваної постанови вбачається, що дізнавач ОСОБА_8 опосередковано згадує про відсутність у кримінальному провадженні складу кримінального правопорушення, а самі мотиви прийняття такого рішення не наведені.

Таким чином, оскаржувана постанова про закриття кримінального провадження не ґрунтується на достатніх, належних та допустимих доказах. Дізнавач ОСОБА_8 в судове засідання не з`явився та жодних доказів, які б спростовували доводи скарги та підтверджували обставини, які є підставою для закриття кримінального провадження, не надав.

У зв`язку із вищенаведеним, рішення органу досудового розслідування про закриття кримінального провадження на думку суду є передчасним та підлягає скасуванню, оскільки не ґрунтується на повному, всебічному та об`єктивному розслідуванні, суперечить вимогам чинного КПК України.

Строк звернення до суду скаржником не пропущено, оскільки з матеріалів провдаження вбачається, що копія оскаржуваної постанови була вручена лише 05.07.2023..

Керуючись ст. 303 - 307 КПК України, слідчий суддя ,-

постановив:

Скаргу задовольнити .

Скасувати постанову дізнавача сектору дізнання відділу поліції №1 Львівського районного управління поліції №1 Головного управління Національної поліції у Львівській області ОСОБА_9 про закриття кримінального провадження за № 80000697 від 28 грудня 2022 року .

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1