Справа № 645/657/23
Провадження № 1-кп/645/83/23
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 травня 2023 р. м. Харків

Фрунзенський районний суд м. Харкова у складі:

головуючого - судді ОСОБА_1 ,

секретар судового засідання ОСОБА_2 ,

за участю:

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Харкові кримінальне провадження внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001190,

по обвинуваченню ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 185, ч. 4 ст. 186 КК України, -

в с т а н о в и в:

У провадженні Фрунзенського районного суду м.Харкова знаходиться вказана кримінальна справа.

Ухвалою суду від 04 квітня 2023 року вказане кримінальне провадження призначене до судового розгляду.

Під час досудового розслідування ОСОБА_4 ухвалою Фрунзенського районного суду міста Харкова від 13.02.2023 року, обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на шістдесят діб та визначено розмір застави у розмірі 80 (вісімдесят) розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 214 720,00 грн.

Строк дії запобіжного заходу був продовжений судом до 02.06.2023 року.

Прокурор у судовому засіданні заявила клопотання про продовження строку тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_4 на 60 діб та зазначила про існування ризиків, передбачених п.п.1,3,4,5 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Обвинувачений не заперечував проти клопотання прокурора.

Суд, перевіривши матеріали справи, заслухавши пояснення учасників судового розгляду щодо заявленого клопотання, приходить до наступного висновку.

Вирішуючи питання доцільності продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обвинуваченому, суд враховує вимоги п.п. 3 і 4 ст. 5 Конвенції про захист прав людини та практику Європейського суду з прав людини, згідно з якими обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою.

Відповідно до ч. 1 ст. 177 КПК метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому суду вважати, що підозрюваний може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті (ч. 2 ст. 177 КПК).

При вирішенні питання про обрання/продовження запобіжного заходу, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності інші обставини, перелік яких визначено частиною першою статті 178 КПК.

Частиною 2 ст. 29 Конституції України передбачено, що ніхто не може бути заарештований або триматися під вартою інакше як за вмотивованим рішенням суду і тільки на підставах та порядку, встановлених законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 КПК України.

Згідно із п. 5 ч. 2 ст. 183 КПК України запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад три роки.

Судом вивчалась можливість застосування відносно обвинуваченої більш м`якого запобіжного заходу для запобігання вищезазначених ризиків.

Однак, враховуючи існування вищезазначених ризиків, оцінюючи сукупність обставин, та враховуючи, що ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні ряду тяжких корисливих злочинів, за які законом передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк від п`яти до восьми років за ч. 4 ст. 185 КК України, від семи до десяти років позбавлення волі за ч. 4 ст. 186 КК України, тому, суд вважає, що застосування більш м`якого запобіжного заходу є неможливим.

Продовжуючи строк тримання під вартою, суд виходить з необхідності уникнення ризиків, визначених п.п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме: запобігання спробам обвинуваченого переховуватися від суду, незаконно впливати на свідків, вчинити інше кримінальне правопорушення.

При вирішенні клопотання прокурора судом враховуються обставини, визначені ч. 1 ст. 178 КПК України, а саме: 1) вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним кримінальних правопорушень (злочинів); 2) тяжкість покарання, що загрожує підозрюваному; 3) вік та стан здоров`я підозрюваного; 4) репутацію підозрюваного; 5) особу підозрюваного.

Судом враховано, що ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні злочинів, які, відповідно до ст. 12 КК України, є тяжкими, а також дані щодо його особи, а саме те, що ОСОБА_4 не працевлаштований, не має постійного джерела прибутку, не має стійких соціальних зв`язків та виявляє підвищену соціальну небезпеку.

З огляду на викладене, суд приходить до висновку, що запобіжний захід у вигляді тримання під вартою підлягає продовженню на термін, який не може перевищувати 60 (шістдесят) днів.

Разом з тим, з урахуванням викладених обставин кримінального правопорушення, суд вважає за необхідне залишити ОСОБА_4 без змін визначену судом заставу в розмірі 80 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що складає 214720,00 грн, та вважає її достатньою для забезпечення виконання обвинуваченим обов`язків, передбачених КПК України.

При цьому, у разі внесення застави, суд вважає за необхідне покласти на обвинуваченого обов`язки, передбачені п.п. 1, 2, 3, 8 ч. 5 ст. 194 КПК України.

Керуючись вимогами ст.ст. 217, 177, 178, 183, 194, 314-316, 331, 372 КПК України, суд,-

п о с т а н о в и в:

Клопотання прокурора про продовження обвинуваченому строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою задовольнити.

Продовжити обвинуваченому ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , строк тримання під вартою на шістдесят днів до 21 липня 2023 року.

Роз`яснити, що обвинувачений або заставодавець мають право у будь-який момент внести заставу, сума якої визначна в ухвалі суду від 13.02.2023 року (справа № 645/510/23, провадження № 1-кс/645/162/23), до спливу терміну тримання під вартою ОСОБА_4 або до набрання вироком законної сили.

У разі внесення застави та звільнення обвинуваченого з під варти, на підставі ч. 5 ст. 194 КПК України покласти на ОСОБА_4 наступні обов`язки:

1) прибувати до суду за першою вимогою;

2) не відлучатися із населеного пункту, в якому він зареєстрований, проживає чи фактично проживає, без дозволу прокурора або суду;

3) повідомляти суд про зміну свого місця проживання.

Відповідно до вимог ст. 182 КПК України роз`яснити обвинуваченому, заставодавцю, що у разі невиконання покладених на обвинуваченого обов`язків, застава буде звернена в дохід держави та зарахована до спеціального фонду Державного бюджету України, та до обвинуваченого може бути застосовано інший запобіжний захід.

Копію ухвали направити до Державної установи «Олексіївська виправна колонія (№25)» - для виконання.

Ухвала щодо продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою може бути оскаржена безпосередньо до Харківського апеляційного суду протягом семи днів з дня її проголошення, а обвинуваченими в той же строк, але з моменту вручення йому копії ухвали суду.

Суддя: ОСОБА_1