У х в а л а

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 серпня 2023 року сел. Підволочиськ

Слідчий суддя Підволочиського районного суду Тернопільської області ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянув клопотання старшого дізнавача СД ВП №5 (смт Підволочиськ) Тернопільського РУ поліції ГУНП в Тернопільській області ОСОБА_3 про арешт майна.

Перевіривши надані матеріали клопотання та дослідивши докази по даних матеріалах, слідчий суддя,

В С Т А Н О В И В:

Старший дізнавач звернувся до суду із клопотанням, в якому просить накласти арешт на майно.

Із матеріалів клопотання слідує, що 09.08.2022 о 21:25 годині під час документування працівниками поліції адміністративного правопорушення відносно ОСОБА_4 , було виявлено факт пред`явлення водієм посвідчення водія серії НОМЕР_1 від 20.09.2017 з ознаками підробки.

Відомості про даний факт 28.06.2023 року внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000075, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.358 КК України.

На даний час виникла необхідність у накладенні арешту на вилучене під час проведення огляду майно, а саме посвідчення водія.

В судове засідання дізнавач та володілець майна, будучи повідомленими про час розгляду клопотання не з`явилися, що в силу положень ст. 172 КПК України не перешкоджає розгляду цього клопотання.

Вивчивши клопотання та додані матеріали, слідчий суддя дійшов наступного переконання.

СД відділення поліції №5 (смт Підволочиськ) Тернопільського РУП ГУНП в Тернопільській області здійснюється розслідування кримінального провадження №0000075 від 10 серпня 2023 року за правовою кваліфікацією кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 358 КК України.

Згідно з п. 7 ч. 2 ст. 131 КПК України заходом забезпечення кримінального провадження є арешт майна.

Відповідно до ч. 5 ст. 132 КПК України, під час розгляду питання про застосування заходів забезпечення кримінального провадження сторони кримінального провадження повинні подати слідчому судді докази обставин, на які вони посилаються.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Згідно з вимогами п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів.

За змістом ч. 3 ст. 170 КПК України, у випадку, передбаченому п. 1 ч. 2 цього Кодексу, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 цього Кодексу.

Згідно з ч. 1 ст. 98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Вилучене посвідчення водія має значення речового доказу.

Згідно з п. 11 ст. 170 КПК України, заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна.

Відповідно до ч. 2 ст. 173 КПК України, при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу).

Слідчий суддя, суд відмовляють у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, що його подала, не доведе необхідність такого арешту, а також наявність ризиків, передбачених абзацом другим частини першої статті 170 цього Кодексу (ч. 1 ст. 173 КПК України).

Проаналізувавши матеріали долучені до клопотання, слідчий суддя вважає, що дізнавачем обґрунтована необхідність накладення арешту на вилучене майно, а тому потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи.

З огляду на вказане, клопотання є підставним та таким, що підлягає до задоволення.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 132, 170-173, 175, 309, 395 КПК України, слідчий суддя,

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання старшого дізнавача СД ВП №5 (смт Підволочиськ) Тернопільського РУ поліції ГУНП в Тернопільській області ОСОБА_3 про арешт майна у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000075 від 10 серпня 2023 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 358 КК України задовольнити.

Накласти арешт на посвідчення водія серії НОМЕР_1 від 20.09.2017, виданого на ім`я ОСОБА_4 , яке поміщене в сейф-пакет №0432830.

Ухвала підлягає до негайного виконання.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку безпосередньо до Тернопільського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення, а особою, яка не була присутня при її постановленні, в той же строк з дня отримання нею копії судового рішення, шляхом подачі апеляційної скарги.

Слідчий суддя ОСОБА_1