Справа № 703/2606/23

УХВАЛА

17 серпня 2023 року м. Сміла
встановив:
Слідчий СВ ВП №2 Черкаського РУП ГУНП у Черкаській області ОСОБА_3 звернулась до суду з клопотанням, погодженим з прокурором ОСОБА_6 , про накладення арешту на 10 печей, якими володіє ТОВ «Юніверс логістика», а також які передані на відповідальне зберігання ОСОБА_4 та знаходяться за адресою: урочище Яблуневе, 2 Балаклеївської територіальної громади Черкаського району Черкаської області із забороною службовим особам ТОВ «Юніверс логістика», ТОВ «Монтенегромаш» та ФОП ОСОБА_7 користуватись, розпоряджатись та відчужувати вказані печі.
Клопотання мотивовано тим, що 24.03.2023 до ВП № 2 ЧРУ ГУНП в Черкаській області надійшло повідомлення від працівника УСР про те, що ТОВ «Юніверс логістика» в с. Балаклея Черкаського району Черкаської області здійснює господарську діяльність по виробництву деревного вугілля, при цьому не має відповідних дозволів на викиди забруднюючих речовин у повітря.
24.03.2023 слідчим проведено огляд місця події за адресою ТОВ «Юніверс логістика» урочище Яблуневе Балаклеївської ОТГ Черкаського району Черкаської області, в ході якого вилучено автонавантажувач марки «Балканкар», лісоматеріали в загальній кількості близько 100 складометрів, вугільний відсів в загальній кількості близько 5 тон та 8 печей.
Відповідно до ст. 98 КПК України вилучені в ході огляду місця події автонавантажувач марки «Балканкар», лісоматеріали в загальній кількості близько 100 складометрів, вугільний відсів в загальній кількості близько 5 тон та 8 печей визнані речовими доказами у кримінальному провадженні та передані під зберігальну розписку директору ТОВ «Юніверслогістика» ОСОБА_4 .
Слідчий вказує, що в матеріалах досудового розслідування достатньо підстав вважати, що зберігання речових доказів ОСОБА_4 відбувається неналежним чином. Директор ТОВ «Юніверс логістика» та ТОВ «Монтенергомаш» використовує печі, які являються речовими доказами у кримінальному провадженні для виготовлення деревного вугілля, чим ймовірно продовжує забруднювати атмосферне повітря внаслідок спеціальних правил. Також аналізом отриманої в ході тимчасового доступу до речей і документів інформації з Черкаської митниці Державної митної служби України щодо митного декларування ТОВ «Юніверс логістика» встановлено, що за період з 01.01.2020 до 17.04.2023 оформлено 51 митна декларація на товар вугілля деревне загальною вагою 735 780 кг, що дає підстави вважати, що власником печей являється ТОВ «Юніверс логістика».
В зв`язку з чим слідча звернулась із даним клопотанням.
Слідча ОСОБА_3 в судовому засіданні клопотання підтримала та просила його задовольнити з підстав, наведених у ньому.
В судовому засіданні представник власника майна адвокат ОСОБА_5 заперечував проти клопотання, подав письмові заперечення, узагальнені доводи яких зводяться до того, що клопотання сторони обвинувачення не можу бути задоволене, оскільки воно безпідставне, неаргументоване, а його доводи не підтверджуються належними доказами, виходячи з наступного.
Щодо відсутності підстав застосування заходів кримінального провадження зазначає, що кримінальна відповідальність за ч. 1 ст. 241 КК України настає виключно у разі створення небезпеки для життя, здоров`я людей чи для довкілля. У розпорядженні сторони обвинувачення наявний цілий ряд копій документів, наданих ОСОБА_4 щодо процедури отримання дозволу на викиди забруднюючих речовин. Зокрема, витяг із висновку державної санітарно епідеміологічної експертизи № 05.03.02-07/105030 від 28.10.2011, проведеної для отримання дозволу на викиди забруднюючих речовинв атосферне повітря стаціонарними джерелами ТОВ «Монтенергомаш» в с. Балаклея Смілянського району черкаської області. Згідно висновку, обєкт експертизи відповідає встановленим медичним критеріям безпеки/показникам.
Також у розпорядженні сторони обвинувачення наявна копія висновку державної екологічної експертизи № 23/04.11.2011-040 від 12.12.2011, згідно якого більшість очікуваних на довкілля характеризується як екологічно допустимі. Зокрема, щодо впливу на повітряний басейн, встановлено, що перевищень граничнодопустимих концентрацій намежі санітарно захисної зони підприємства не виявлено.
Окрім того, під час допиту ОСОБА_4 надав детальні покази щодо діяльності підприємства з виготовлення деревного вугілля, яка здійснюється без завдання шкоди довкіллю. Відсутність самого дозволу на викид забруднюючих речовин повязана, насамперед, із відсутністю документів, що посвідчує право користування земельною ділянкою і аж ніяк не через шкідливий вплив на наколишнє середовище. За таких обставин відсутність дозвільних документів тягне саме адміністративну відповідальність.
Вважає, що сторона обвинувачення вирішила просто припинити господарську діяльність підприємства шляхом накладення аршту на обладнання.
Щодо недоведеності підстав для забезпечення заходів кримінального провадження зазначає, що станом на 17.08.2023, упродовж майже 5-місячного строку досудового розслідування жодних доказів вчинення кримінальних правопорушень стороною обвинувачення не було здобуто та жодній особі не повідомлялось про підозру. Відомості про те, яким чином арешт майна, наслідком якого буде припинення господарської діяльності товариства виправдає потреби досудового розслідування і які саме, матеріали клопотання не містять.
Таким чином, за вказаних вище обставин, задоволення клопотання слідчого про накладення арешту на 10 печей для виготовлення деревного вугілля ТОВ «Юніверс логістика» призведе до порушення засад розумності та співрозмірності обмеження права власності.
Щодо підстав для забезпечення заходів кримінального провадження зазначає, що твердження сторони обвинувачення щодо неналежного зберігання речових доказів ОСОБА_4 через його цільове використання жодним чином не відповідає приписам закону. Так, від часу отримання майна для зберігання і по теперішній час, жодного судового рішення щодо обмеження права власності на нього не існувало. Крім того, розписка від 24.03.2023 про отримання майна на зберігання була надана відразу після закінчення огляду місця події ще до початку кримінального провадження. Проведений же додатковий огляд місця події 14.06.2023 лише засвідчує, що все передане ОСОБА_4 майно знаходилось на місці і жодних дій щодо його приховування, псування чи відчуження не вчинялось.
Окрім того, зазначає, що стороною обвинувачення не зазначено вид та перелік майна, що належить арештувати, адже печі, які використовуються для виготовлення деревного вугілля мають відповідні маркування. Згідно постанови про визнання речовими доказами, органом досудового слідства визнано таким 8 печей без визначення індивідуальних ознак, а в клопотанні слідчий просить накласти уже на 10 печей.
Власник майна ОСОБА_4 в судовому засіданні заперечував проти клопотання, підтримав свого представника.
Слідчий суддя, заслухавши учасників процесу, дослідивши вказане клопотання, заперечення до клопотання та доні до них документи, дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення клопотання з огляду на таке.
Відповідно до частини першої статті 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.
Згідно з абзацом 2 частини першої статті 170 КПК України завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.
Частиною першою статті 98 КПК України встановлено, що речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.
Арешт майна допускається з метою забезпечення:
1) збереження речових доказів;
2) спеціальної конфіскації;
3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи;
4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди. (ч. 2 ст. 170 КПК)
З матеріалів справи вбачається, що 24.03.2023 до ВП № 2 ЧРУ ГУНП в Черкаській області надійшло повідомлення від працівника УСР про те, що ТОВ «Юніверс логістика» в с. Балаклея Черкаського району Черкаської області здійснює господарську діяльність по виробництву деревного вугілля, при цьому не має відповідних дозволів на викиди забруднюючих речовин у повітря.
24.03.2023 слідчим проведено огляд місця події за адресою ТОВ «Юніверс логістика» урочище Яблуневе Балаклеївської ОТГ Черкаського району Черкаської області, в ході якого вилучено автонавантажувач марки «Балканкар», лісоматеріали в загальній кількості близько 100 складометрів, вугільний відсів в загальній кількості близько 5 тон та 8 печей.
Відповідно до ст. 98 КПК України вилучені в ході огляду місця події автонавантажувач марки «Балканкар», лісоматеріали в загальній кількості близько 100 складометрів, вугільний відсів в загальній кількості близько 5 тон та 8 печей визнані речовими доказами у кримінальному провадженні та передані під зберігальну розписку директору ТОВ «Юніверслогістика» ОСОБА_4 .
Слідчий вважає, що в матеріалах досудового розслідування достатньо підстав вважати, що зберігання речових доказів ОСОБА_4 відбувається неналежним чином. Директор ТОВ «Юніверс логістика» та ТОВ «Монтенергомаш» використовує печі, які являються речовими доказами у кримінальному провадженні для виготовлення деревного вугілля, чим ймовірно продовжує забруднювати атмосферне повітря внаслідок спеціальних правил.
Надаючи оцінку обґрунтованості клопотання слідчого про арешт майна суд враховує наступне.
Як уже зазначалося, за правилами встановленими частиною другою статті 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення:
1) збереження речових доказів;
2) спеціальної конфіскації;
3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи;
4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.
Обґрунтовуючи клопотання про необхідність накладення арешту на будинок підозрюваного, слідчим зазначається про те, що метою арешту є те, що ОСОБА_4 неналежно зберігаються речові докази, а тому ймовірно продовжується забруднюватись атмосферне повітря.
Водночас, слідчим не враховані документи, які були надані власником майна в судовому засіданні та які наявні в матеріалах кримінального провадження, водночас до клопотання слідчим такі документи не були надані.
Так, в матеріали клопотання власником майна ОСОБА_4 надано витяг із висновку державної санітарно епідеміологічної експертизи № 05.03.02-07/105030 від 28.10.2011, проведеної для отримання дозволу на викиди забруднюючих речовин в атмосферне повітря стаціонарними джерелами ТОВ «Монтенергомаш» в с. Балаклея Смілянського району черкаської області. Згідно висновку, об`єкт експертизи відповідає встановленим медичним критеріям безпеки/показникам. Також, згідно копії висновку державної екологічної експертизи № 23/04.11.2011-040 від 12.12.2011, згідно якого більшість очікуваних на довкілля характеризується як екологічно допустимі. Зокрема, щодо впливу на повітряний басейн, встановлено, що перевищень граничнодопустимих концентрацій на межі санітарно захисної зони підприємства не виявлено.
Частиною другою статті 173 КПК України передбачено, що при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати:
1) правову підставу для арешту майна;
2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу);
3) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу);
3-1) можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої статті 170 цього Кодексу);
4) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу);
5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження;
6) наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.
З поданого клопотання слідує, що правовою підставою для накладення арешту на печі для виготовлення деревного вугілля, є положення статті 170 КПК України, якою передбачено можливість накладення арешту на майно з метою збереження речових доказів, при цьому вказуючи, що власник майна неналежним чином зберігає вказані речові докази, при цьому матеріали клопотання не містять відомостей про заборону використання власником свого майна.
Окрім того, слідчим не зазначено вид та перелік майна, що належить арештувати, адже печі, які використовуються для виготовлення деревного вугілля мають відповідні маркування. Згідно постанови про визнання речовими доказами, органом досудового слідства визнано таким 8 печей без визначення індивідуальних ознак, а в клопотанні слідчий просить накласти уже на 10 печей.
Враховуючи розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження та наслідки арешту для підозрюваного слідчий суддя приходить до висновку, що накладення арешту на майно господарства буде співрозмірним завданням кримінального провадження.
Відповідно до статті 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності.
Положеннями частини першої статті 321 ЦК України передбачено, що право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права або обмежений у його здійсненні.
Враховуючи викладені обставини, існування самого кримінального провадження, в якому нікому не повідомлено про підозру, виявлення слідчим продовження господарської діяльності підприємством, саме по собі не може слугувати підставою для накладення арешту на майно на даний момент.
Відповідно до частини першої статті 173 КПК України слідчий суддя, суд відмовляють у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, що його подала, не доведе необхідність такого арешту, а також наявність ризиків, передбачених абзацом другим частини першої статті 170 цього Кодексу.
Враховуючи вищевикладене суд дійшов висновку про необґрунтованість клопотання та відсутність підстав для його задоволення.
На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 131, 132, 170-173, 309, 372 КПК України, слідчий суддя,-
постановив:
Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Черкаського апеляційного суду протягом 5 днів з дня її проголошення.

Особи, які не були присутні у судовому засіданні під час проголошення ухвали можуть подати апеляційну скаргу протягом п`яти днів з дня її отримання.

Повний текст ухвали оголошено о 15 год. 30 хв. 23 серпня 2023 року.

Слідчий суддя ОСОБА_1