Справа № 450/2642/21 Провадження № 1-кп/450/248/23
УХВАЛА

судового засідання

22 березня 2023 року Пустомитівський районний суд Львівської області у складі :

головуючого-судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

за участі прокурора ОСОБА_3

обвинуваченого ОСОБА_4

захисників обвинуваченого ОСОБА_5 , ОСОБА_6

потерпілого ОСОБА_7

представника потерпілого ОСОБА_8

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Пустомити скаргу представника потерпілого ОСОБА_7 - ОСОБА_9 на постанову про направлення матеріалів, що містять ознаки адміністративного правопорушення за належністю в межах кримінального провадження про обвинувачення ОСОБА_10 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 286 КК України внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000268 від 11.05.2021 р.,-

в с т а н о в и в :

суб`єкт звернення просить поновити строк оскарження постанови старшого слідчого СВ відділу поліції № 6 Львівського районного управління поліції Головного управління Національної поліції у Львівській області про направлення матеріалів, що містять ознаки адміністративного правопорушення за належністю відносно ОСОБА_7 від 30.06.2021 року; скасувати постанову старшого слідчого СВ відділу поліції № 6 Львівського районного управління поліції Головного управління Національної поліції у Львівській області про направлення матеріалів, що містять ознаки адміністративного правопорушення за належністю відносно ОСОБА_7 від 30.06.2021 року.

Скарга мотивована тим, що СВ ВП № 6 Львівського районного управління поліції ГУНП у Львівській області проводилося досудове розслідування у кримінальному провадженні внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000268 від 11.05.2021 року за підозрою ОСОБА_10 у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України. За матеріалами досудового розслідування складено обвинувальний акт, який розглядається судом. Досудовим розслідуванням встановлено, що в результаті порушення ПДР України водієм ОСОБА_10 водій автомобіля Mersedes Benz Vito д.н.з. НОМЕР_1 ОСОБА_7 отримав тілесні ушкодження у вигляді відкритого перелому лівого наколінника, що відносить до тілесних ушкоджень середнього ступеня тяжкості за ознакою тривалого розладу здоров`я. Разом з тим, слідчим встановлено, що оскільки в матеріалах кримінального провадження містяться фактичні ознаки порушення ОСОБА_7 ПДР України, що містять ознаки адміністративного правопорушення передбаченого ст. 124 КУпАП, то ОСОБА_7 підлягає притягненню до адміністративної відповідальності. Вважає вказану постанову незаконною, виходячи з наступного. Сама постанова слідчого не містить жодних посилань чи обґрунтувань в чому виразилися порушення ПДР ОСОБА_7 , які саме вимоги ним порушенні. В постанові, слідчий направляє матеріали висновку експерта від 02.06.2021 року № СЕ-19/114-21/8126-ІТ для його розгляду та оцінки компетентним органам. З даного висновку не вбачається, що ОСОБА_7 було порушено ПДР, та слідчим вказаний висновок належним чином не досліджений. Відповідно до відповіді на питання 6, відповідно до вихідних даних наданих ОСОБА_7 причиною ДТП є дії водія вантажного самоскиду ОСОБА_10 ,, що виразилося в повідомленні йому про підозру та складанні обвинувального акту. Дані покази ОСОБА_7 не є технічно спроможними. Що стосується інших вихідних даних, наданих слідчим для проведення експертизи, то в них вбачається очевидна невідповідність показам наданими свідками в процесі досудового розслідування з метою створення винуватості ОСОБА_7 . Так по вихідним даним свідка ОСОБА_10 - слідчий вказує що водій ОСОБА_10 від початку виконання повороту ліворуч до моменту зіткнення проїхав відстань в 14,4 м за час від 4,83 до 5,4 с. При цьому цей свідок вказує що зупинився у своїй смузі перед поворотом ліворуч. Ширина смуги становить 3,75 м. згідно плану-схеми ДТП. Отже очевидно що почавши рух ліворуч цей водій не міг проїхати 14,4 м оскільки це в 4 рази більше за ширину смуги. В іншому випадку цей водій не одразу б перетинав зустрічну смугу руху, а рухався по своїй смузі, що свідчить про неправильне визначення моменту виникнення небезпеки для руху. Також в своїх показах цей водій вказує що не бачив жодних автомобілів, які б наближалися до перехрестя і зміг б безпечно виконати маневр ліворуч, хоча з його ж показів автомобіль водія ОСОБА_7 знаходився на віддалі 70-73 м від нього і рухався зі швидкістю 50 км/год. При швидкості руху даного автомобіля 50 км/год., яку вказує водій ОСОБА_10 , не будучи експертом можна встановити технічну неспроможність його показів саме по обстановці події, що не вирішує експерт, оскільки це функції слідчого. Так при швидкості руху 50 км/год. автомобіль проходить 13,88 м/с. Отже відстань в 70-73 м. автомобіль під керування ОСОБА_7 пройшов б за 5,25 с. (73/13,88=5,25), що згідно показів і слідчого експерименту ОСОБА_10 відповідає його тривалості руху до моменту зіткнення. Отже з показів ОСОБА_10 вбачається що він свідомо виїхав на водія ОСОБА_7 з метою здійснити зіткнення, а останній щоб його уникнути повинен був хіба що застосовувати екстрене гальмування. І тому покази ОСОБА_10 що в межах його видимості не було транспортних засобів, які б перешкоджали його руху є неправдивим та слідчим належно не оцінено. Про це вів мову і експерт вказуючи, що йому не надано всіх об`єктивних даних для оцінки технічної спроможності показів цього свідка. Очевидним вбачається той факт, що ОСОБА_10 просто не бачив автомобіля ОСОБА_7 що було зумовлено знаходженням на зустрічній лівій по напрямку смуги руху вантажного фургона, який пропускав автомобіль водія ОСОБА_10 і тому ОСОБА_10 виїхав на смугу руху ОСОБА_7 раптово не бачачи цей автомобіль. В іншому випадку постає питання, чому ОСОБА_10 рухався в напрямку ОСОБА_7 та здійснив з ним зіткнення, якщо бачив, що він не гальмує аж 5 секунд. По вихідним даним водія ОСОБА_11 то слідчим проігноровано його покази та подано їх у неправильній формі, в частині, що він рухався в лівій смузі руху та перед ним їхав вантажний автомобіль Мерседес Спринтер. Саме даний автомобіль почав пропускати автомобіль під керуванням водія ОСОБА_12 . Очевидно, що в такому випадку для водія ОСОБА_7 , який рухався по правій смузі руху була наявна перешкода для огляду - два автомобілі в лівій смузі руху, один з яких був вантажний і він не міг бачити початку маневру водія ОСОБА_10 , а лише побачив його коли той виїхав на його смугу руху. Це відповідає показам ОСОБА_7 . Проте слідчий даних обставин у вихідні дані експертизи не вказав, чим обмежив експерта у висновках, а вказав лише, що водій ОСОБА_7 знаходився до місця зіткнення з моменту початку маневру ОСОБА_10 на віддалі 80 м. Проте очевидно, що небезпека для руху водія ОСОБА_7 , який не бачив початку маневру автомобіля під керуванням водія ОСОБА_13 через наявні автомобілі в лівій смузі руху, не могла виникнути за 80 м. Про це і вказує даний свідок у показах, про те що побачив наближення автомобіля під керуванням водія ОСОБА_7 та подумав попередити його про небезпеку шляхом сигналу, проте не встиг та відбулася ДТП. По вихідним даним водія ОСОБА_14 - даний свідок повідомив, що автомобіль ОСОБА_7 знаходився на відстані 70-73 м. від місця зіткнення з моменту початку маневру автомобіля ОСОБА_10 за час маневру автомобіля ОСОБА_10 такий проїхав 13, 6 м. з тривалістю від 5 до 5, 85 м. Дана інформація викликає зауваження у зв`язку із шириною смуги для руху 3, 75 м., про що вже описано вище. Швидкість руху водія ОСОБА_7 взята в розмірі 90 км/год., тобто 25 м/с. Отже за таких вихідних даних покази цього свідка, є очевидно неспроможними або водій ОСОБА_10 прямо виїжджав на водія ОСОБА_7 з метою розбити його автомобіль, оскільки за даної швидкості руху ДТП б не відбулася, оскільки ОСОБА_7 встиг би проїхати віддаль 73 м. за 3 секунди, в той час водій ОСОБА_10 ще б 1, 5 секунди виконував б свій маневр. Про це також вказує експерт, зазначаючи, що йому не надано достатніх вихідних даних для оцінки технічної спроможності показів цих свідків. Зважаючи на наведене в діях водія ОСОБА_7 не може бути ознак адміністративного правопорушення передбаченого ст. 124 КУпАП. На підставі наведеного, просить скаргу задоволити.

В судовому засіданні потерпілий ОСОБА_7 та його представник ОСОБА_8 підтримали скаргу, просили таку задоволити.

В судовому засіданні прокурор заперечив, щодо задоволенні скарги, просив в задоволенні такої відмовити. Вказав, що постанова слідчого відповідає вимогам ст.110 КПК України та є обгрунтованою, окрім того, слідчим не вирішено питання про винуватість ОСОБА_7 , а лише скеровано постанову для вирішення питання про притягнення ОСОБА_7 до адміністративної відповідальності відповідно до чинних вимог КУпАП.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 та його захисники ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , заперечили, щодо скарги, просили в задоволенні такої відмовити.

Вислухавши учасників судового процесу, дослідивши клопотання та матеріали справи, що мають значення для його вирішення, судом встановлено наступне :

В провадженні Пустомитівського районного суду Львівської області перебуває кримінальне провадження внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000268 від 11.05.2021 року про обвинувачення ОСОБА_10 у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України.

Потерпілим у кримінальному провадженні визнано ОСОБА_7 .

30.06.2021 року ст. слідчого відділу поліції № 6 ЛРУП ГУНП у Львівській області ОСОБА_15 винесено постанову про направлення матеріалів, що містять ознаки адміністративного правопорушення за належністю, а саме копію даної постанови та окремі копії з матеріалів кримінального провадження № 0000268 від 11.05.2021 року, а саме : витяг з ЄРД, протокол огляду місця ДТП від 11.05.2021 року із схемою та фототаблицею, висновком експерта від 02.06.2021 року № СЕ-19/114-21/8126-ІТ, протокол допиту свідка ОСОБА_7 від 17.05.2021 року, протокол додаткового допиту свідка ОСОБА_7 від 19.05.2021 року, паспорт ОСОБА_7 , висновок експерта від 24.06.2021 року № СЕ-19/114-21/9864-ІТ, повідомлення про підозру ОСОБА_10 скеровано для вирішення питання про притягнення ОСОБА_7 до адміністративної відповідальності відповідно до чинних вимог КУпАП. Вказана постанова може бути оскаржена відповідно до ст.ст. 303, 304 КПК України слідчому судді протягом десяти днів з дня оримання її копії.

Постанова мотивована тим, що під час досудового розслідування кримінального провадження, з огляду на встановлені у провадженні фактичні дані, встановлено, що у діях водія ОСОБА_7 вбачаються ознаки адміністративного правопорушення передбаченого ст. 124 КУпАП, вираженні через порушення ним в обстановці настання зазначеної дорожньо-транспортної пригоди ПДР України теж, а тому ОСОБА_7 підлягає притягненню до адміністративної відповідальності за відповідною статтею КУпАП.

Частина друга ст. 303 КПК України визначає, право подання скарги на інші рішення, дії чи бездіяльність слідчого, дізнавача або прокурора, які не розглядаються під час досудового розслідування, які можуть бути предметом розгляду під час підготовчого провадження у суді згідно з правилами статей 314-316 цього Кодексу.

Відповідно до висновку судового експерта Львівського науково-дослідного експертно-криміналістичного центру МВС ОСОБА_16 від 24.06.2021 року № СЕ-19/114-21/9864-ІТ, 1. в даній дорожній ситуації, при заданих вихідних даних, водій вантажного спеціалізованого самоскида марки «DAF» модель «85.430» реєстраційний номер НОМЕР_2 , ОСОБА_10 повинен був керуватися технічними вимогами дорожньої розмітки 1.1. розділу 34. «ДОРОЖНЯ РОЗМІТКА» чинних Правил дорожнього руху (детальніше див. дослідницьку частину даного висновку експерта). 2. В даній дорожній ситуації, при заданих вихідних даних, водій автомобіля марки «MERCEDES-BENZ» модель «VITO 110D» реєстраційний номер НОМЕР_1 , ОСОБА_17 повинен був керуватись вимогами п. 12.3, чинних Правил дорожнього руху (детальніше див. дослідницьку частину даного висновку експерта), 3. Розглядаючи вихідні дані згідно варіанту № 2 показання водія ОСОБА_7 , дана автотехнічна експертиза не вбачає можливим стверджувати, що такі вихідні дані відносно механізму розвитку дорожньо-транспортної пригоди є неспроможними з технічної точки зору, крім того в даному випадку вбачається оцінка показів вказаного водія, що не відноситься до компетенції експертів в галузі «судової автотехніки». Розглядаючи задані в постанові про призначення експертизи вихідні дані у варіантах №, 1, № 3, № 4 згідно показань водія ОСОБА_10 ,свідків (очевидців) ОСОБА_18 та ОСОБА_14 , відносно механізму розвитку даної пригоди, в них не вбачається неспроможності з технічної точки зору, та що могло б бути встановлено експертним шляхом на основі інших заданих об`єктивних вихідних даних в межах даної експертизи. 4. 3 технічної точки зору, при заданих в постанові про призначення експертизи загальних вихідних даних та вихідних даних у їх варіантах № 1, № 3 та № 4 (показання свідка ОСОБА_10 , показання свідка ОСОБА_18 та показання свідка ОСОБА_14 ), в обстановці дорожньо-транспортної пригоди, водій ОСОБА_17 при русі своїм автомобілем марки «MERCEDES-BENZ» модель «VITO 110D» р.н. НОМЕР_3 із швидкістю 50 км/год. та швидкістю 90 км./год., мав технічну можливість уникнути зіткнення із вантажним спеціалізованим самоскидом марки «DAF» модель «85.430» р.н. НОМЕР_2 , шляхом застосування своєчасного екстреного гальмування з заданих слідством моментів виникнення небезпеки для руху в даних варіантах розвитку події. При заданих в постанові про призначення експертизи загальних вихідних даних та вихідних даних у їх варіанті № 2 (показання свідка ОСОБА_7 ), дати технічну оцінку діям водія ОСОБА_7 на предмет наявності чи відсутності з його боку можливості уникнути зіткнення із вантажним спеціалізованим самоскидом марки «DAF» модель «85.430» р.н. НОМЕР_4 , в даному випадку не представляється можливим, з причин того, що вказані вихідні дані в своєму комплексі є недостатніми для проведення відповідного дослідження, а саме в них відсутня інформація про конкретний заданий момент виникнення небезпеки для руху з об`єктивними даними, що його характеризують. 5. В даній дорожній ситуації, що склалася на дорозі безпосередньо перед ДТП, при заданих в постанові про призначення експертизи вихідних даних, порівнюючи фактичні дії водія спеціалізованого самоскида марки «DAF» модель «85.430» р.н. НОМЕР_2 , ОСОБА_10 в умовах місця події, з необхідними його діями у відповідності до Правил дорожнього руху, приходимо до висновку, що в них вбачається суперечність технічним вимогам дорожньої розмітки 1.1. розділу 34. «ДОРОЖНЯ РОЗМІТКА» чинних Правил дорожнього руху, при цьому вказана суперечність з технічної точки зору знаходиться в причинному зв`язку із настанням даної ДТП. 6. В даній дорожній ситуації, що склалася на дорозі безпосередньо перед ДТП, при заданих в постанові про призначення експертизи загальних вихідних даних та вихідних даних у їх варіантах № 1, № 3, № 4 (показання свідка ОСОБА_10 , показання свідка ОСОБА_18 та показання свідка ОСОБА_19 ). порівнюючи фактичні дії водія автомобіля марки «MERCEDES-BENZ» модель «VITO 110D» р.н. НОМЕР_5 , ОСОБА_7 в умовах місця події, з необхідними його діями у відповідності до чинних Правил дорожнього руху, приходимо до висновку, що в них вбачається суперечність технічним вимогам п.12.3. чинних Правил дорожнього руху, при цьому вказана суперечність з технічної точки зору знаходиться в причинному зв`язку із настанням даної ДТП. В даній дорожній ситуації, що склалася на дорозі безпосередньо перед ДТП, при заданих в постанові про призначення експертизи вихідних даних у їх варіанті № 2 (показання свідка ОСОБА_7 ), дати технічну оцінку діям водія автомобіля марки «MERCEDES-BENZ» модель «VITO 110D» р.н. НОМЕР_6 , ОСОБА_7 на предмет наявності чи відсутності з його боку технічної можливості уникнути зіткнення із вантажним спеціалізованим самоскидом марки «DAF» модель «85.430» р.н. НОМЕР_2 а звідси про відповідність його дій чинним Правилам дорожнього руху їх п. 12.3., в даному випадку не представляється можливим, з причин того, що вказані вихідні дані в своєму комплексі є недостатніми для проведення відповідного дослідження, а саме в них відсутня інформація про конкретний заданий момент виникнення небезпеки для руху з об`єктивними даними, що його характеризують. 7. 3 технічної точки зору, при заданих в постанові про призначення експертизи загальних вихідних даних та вихідних даних у їх варіантах № 1, № 3 та № 4 (показання свідка ОСОБА_10 , показання свідка ОСОБА_18 та показання свідка ОСОБА_14 ), причиною настання даної дорожньо-транспортної пригоди з однієї сторони стала суперечність дій водія вантажного спеціалізованого самоскида марки «DAF» модель «85.430» р.н. НОМЕР_2 , ОСОБА_10 технічним вимогам дорожньої розмітки 1.1. розділу 34 «Дорожня Розмітка» чинних правил дорожнього руху так і з іншої сторони стала суперечність дій водія автомобіля марки «MERCEDES-BENZ» модель «VITO 110D» р.н. НОМЕР_6 , ОСОБА_7 технічним вимогам п.12.3. чинних Правил дорожнього руху.3 технічної точки зору, при заданих в постанові про призначення експертизи загальних вихідних даних та вихідних даних у їх варіанті № 2 (показання свідка ОСОБА_7 ), причиною настання даної дорожньо-транспортної пригоди (ДТП) з однієї сторони стала суперечність дій водія вантажного спеціалізованого самоскида марки «DAF» модель «85.430» р.н. НОМЕР_2 , ОСОБА_10 технічним вимогам дорожньої розмітки 1.1. розділу 34. «ДОРОЖНЯ РОЗМІТКА» чинних Правил дорожнього руху, з іншої сторони дати технічну оцінку діям водія автомобіля марки «MERCEDES-BENZ» модель «VITO 110D» р.н. НОМЕР_7 , ОСОБА_7 на предмет наявності чи відсутності з його боку технічної можливості уникнути зіткнення із вантажним спеціалізованим самоскидом марки «DAF» модель «85.430» р.н. НОМЕР_2 , про відповідність вказаних дій п. 12.3. чинних Правил дорожнього руху, а звідси про причинний зв`язок вказаних дій із настанням ДТП в даному випадку не представляється можливим, з причин того, що вказані вихідні дані в своєму комплексі є недостатніми для проведення відповідного дослідження, а саме в них відсутня інформація про конкретний заданий момент виникнення небезпеки для руху з об`єктивними даними, що його характеризують.

В ході судового розгляду, було допитано судового експерта ОСОБА_16 , який підтримав надані ним висновки під час досудового розслідування.

Отже, враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що в задоволенні скарги, слід відмовити, оскільки враховуючи дані наведені у висновку експерта, відповідно до ст.ст. 40, 110 КПК України, слідчим було прийнято постанову про скерування матеріалів для вирішення питання про притягнення ОСОБА_7 до адміністративної відповідальності відповідно до чинних вимог КУпАП.

Натомість згідно ч. 1 ст. 254 КУпАП, про вчинення адміністративного правопорушення складається протокол уповноваженими на те посадовою особою або представником громадської організації чи органу громадської самодіяльності.

Щодо інших аргументів сторони потерпілого, то вони стосуються трактування викладу вихідних даних, та не спростовують висновку суду.

Відповідно до ч. 1 ст. 304 КПК України, скарги на рішення, дії чи бездіяльність слідчого, дізнавача чи прокурора, передбачені частиною першою статті 303 цього Кодексу, можуть бути подані особою протягом десяти днів з моменту прийняття рішення, вчинення дії або бездіяльності. Якщо рішення слідчого, дізнавача чи прокурора оформлюється постановою, строк подання скарги починається з дня отримання особою її копії.

Судом встановлено, що потерпілий оскаржувану постанову від 30.06.2021 року, отримав 15.07.2021 року, а скаргу подав 20.07.2021 року, суд вважає, що є підстави для поновлення строку на подання даної скарги.

Керуючись ст.ст. 303, 304, 371, 372 КПК України, суд,-

п о с т а н о в и в :

поновити представнику потерпілого ОСОБА_7 - ОСОБА_9 строк на оскарження постанови про направлення матеріалів, що містять ознаки адміністративного правопорушення, за належністю від 30.06.2021 року.

В задоволенні скарги представника потерпілого ОСОБА_7 - ОСОБА_9 на постанову про направлення матеріалів, що містять ознаки адміністративного правопорушення за належністю від 30.06.2021 року,- відмовити.

Ухвала остаточна та окремому оскарженню не підлягає.

СуддяОСОБА_1