ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 квітня 2023 року м. Полтава

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Полтавського апеляційного суду у складі:

головуючого судді ОСОБА_2

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

з секретарем судового засідання ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Полтаві кримінальне провадження за апеляційними скаргами обвинувачених ОСОБА_6 , ОСОБА_7 на вирок Орджонікідзевського районного суду м.Харкова від 22 березня 2021 року за обвинуваченням

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Харкова, громадянина України, освіта середня спеціальна, не одруженого, не працюючого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 . в силу ст.89 КК України не має судимості,

у вчиненні злочинів , передбачених ч. 3 ст. 185 , ч. 2 ст. 296 КК України ,-

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця с.Ківшарівка Куп`янського району Харківської області, громадянина України, освіта вища, не одруженого, офіційно не працевлаштованого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_2 , проживаючого: АДРЕСА_3 , в силу ст.89 КК України не має судимості,-

у вчиненні злочинів , передбачених ч. 2 ст. 185 , ч. 2 ст. 15 ч. 2 ст. 185 , ч. 3 ст. 185 КК України,-

з участю: прокурора ОСОБА_8 ,

обвинувачених ОСОБА_6 , ОСОБА_7 ( в режимі відеоконференції),-

захисника адвоката ОСОБА_9 ,-

в с т а н о в и л а:

Зміст оскарженого судового рішення і встановлені судом першої інстанції обставини

Вироком Орджонікідзевського районного суду м.Харкова від 22 березня 2021 року ОСОБА_7 визнано винним та засуджено:

-за ч.3 ст.185 КК України до 3 років позбавлення волі;

-за ч.2 ст.296 КК України до 2 років позбавлення волі.

На підставі ч. 1 ст.70 КК України за сукупністю злочинів, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, остаточно призначено ОСОБА_7 покарання у виді позбавлення волі на строк 3 роки.

ОСОБА_6 , визнано винним та засуджено:

-за ч. 2 ст.185 КК України до 2 років позбавлення волі;

-за ч. 2 ст.15 ч. 2 ст.185 КК України до 1 року позбавлення волі;

-за ч.3 ст.185 КК України до 3 років позбавлення волі.

На підставі ч. 1 ст.70 КК України за сукупністю злочинів, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, остаточно призначено ОСОБА_6 покарання у виді позбавлення волі на строк 3 роки.

Згідно вироку, 24 лютого 2014 року приблизно о 20.10 годині ОСОБА_7 у групі з особою, матеріали щодо якої виділені в окреме провадження, та особою, провадження щодо якої закрито, перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, безпричинно, діючи з хуліганських спонукань, грубо порушуючи громадський порядок, з мотивів явної неповаги до суспільства, діючи з особливою зухвалістю, маючи умисел на пошкодження майна, зламали хвіртку та дерев`яну огорожу приватного домоволодіння, яке розташоване за адресою: АДРЕСА_4 , що належить ОСОБА_10 , яка знаходилась на цей час в будівлі. Після цього вони проникли на територію вказаного домоволодіння, де ОСОБА_7 за допомогою цегли та металевого лому розбив скло у віконній рамі. В цей час особа, матеріали щодо якої виділені в окреме провадження, та особа, провадження щодо якої закрито, почали виламувати вхідні дерев`яні двері у будинок, які зрештою вибили, пошкодили внутрішні двері, після чого побили скло у двох вікнах-галереях розміром 2.5 на 1,3 метри. ОСОБА_11 почала голосно кричати та кликати на допомогу. ОСОБА_7 особа, матеріали щодо якої виділені в окреме провадження, та особа, провадження щодо якої закрито, діючи з особливою зухвалістю, за допомогою рук та металевого лому, продовжуючи свій злочинний намір, продовжували бити вікна даного приватного домоволодіння та розбили три скла в вікнах розмірами 70 на 140 см. Після скоєння вказаних дій, особа, матеріали щодо якої виділені в окреме провадження, та ОСОБА_7 , злякавшись кримінальної відповідальності за вчинене правопорушення, з місця скоєння кримінального правопорушення втекли, але були затримані. Особа, провадження щодо якої закрито, з хуліганських мотивів проник в зазначений будинок, але також потім втік, злякавшись відповідальності. Внаслідок вчинених ними хуліганських дій було пошкоджено майно, що належить ОСОБА_10 , та спричинено шкоду на загальну суму 2500 грн.

14 березня 2014 року близько 02.00 години ОСОБА_7 , діючи за попередньою змовою в групі з особою, провадження щодо якої закрито, із корисливих мотивів, з метою таємного викрадення чужого майна, переслідуючи мету наживи, залишився біля кіоску. В цей час особа, провадження щодо якої закрито, зірвала захисні ролети та вибила торгівельне віконце, проникла до кіоску ФОП « ОСОБА_12 », який розташований за адресою: АДРЕСА_5 . З даного кіоску ОСОБА_7 і особа, провадження щодо якої закрито, спільними зусиллями таємно викрали належні потерпілому ОСОБА_13 наступні продукти харчування: 2 качалки ковбаси «Московська» 1,6 кг вартістю 106.85 грн., 2.5 кг сарделей «Київські» вартістю 75 грн., шинку «Королівська» 0,5 кг вартістю 22 грн., З шоколадки «Корона чорний горіх» 38 грам вартістю 10,05 грн., З шоколадки «Корона білий мигдаль-кокос» 38 грам вартістю 10,05 грн., 5 шоколадок «Мілка без добавок» 95 грам вартістю 41 грн., 5 шоколадок «Мілка горіх» 95 грам вартістю 45,30 грн., 2 пачки кави «Монарх» 75 грам вартістю 51,98 грн., 1 пачку кави «Монарх» 40 грам вартістю 18,20 грн., 1 пачку кави «Нескафе голд» 75 грам вартістю 32,12 грн., 2 пачки кави «Нескафе клас сік з пінкою» 75 грам вартістю 43,54 грн., 1 банку кави «Якобс монарх» 50 грам вартістю 30,20 грн., 1 банку кави «Якобс монарх» 100 грам вартістю 55,63 грн., 8 пачок майонезу «Королівський смак» 450 грам вартістю 54,40 грн., 6 пляшок пива «Оболонь світле» 2,5 л вартістю 123,54 грн., 6 пляшок лимонаду «Оболонь» 2л вартістю 43,44 грн., а всього викрали продукти харчування загальною вартістю 763,39 грн., спричинивши потерпілому ОСОБА_13 матеріальний збиток на вказану суму. Після цього з викраденим майном вони втекли з місця злочину, розпорядившись ним на власний розсуд.

24 березня 2014 року близько 02.00 годині ОСОБА_7 , ОСОБА_6 , особа, матеріали щодо якої виділені в окреме провадження, та особа, провадження щодо якої закрито, знаходячись за адресою: АДРЕСА_6 , діяли за попередньою змовою і попередньо обумовленим планом, із корисливих спонукань, переслідуючи умисел на таємне викрадання чужого майна з проникненням у сховище. ОСОБА_6 і особа, провадження щодо якої закрито, перепилили замок на холодильнику біля кіоску ФОП « ОСОБА_14 ». Після цього ОСОБА_7 , ОСОБА_6 , особа, матеріали щодо якої виділені в окреме провадження, та особа, провадження щодо якої закрито, спільними зусиллями таємно викрали з холодильнику належні потерпілій ОСОБА_14 : пиво «Старопрамен» 0,5 л 11 пляшок вартістю 76,12 грн, пиво «Старопрамен» 6 залізних банок вартістю 41,52 грн, пиво «Чернігівське світле» 5 залізних банок вартістю 30,35 грн., пиво «Дао» 3 залізні банки вартістю 23,25 грн., пиво «Бад» 0,5 л 7 пляшок вартістю 36,26 грн., пиво «Веселий монах» 1 л 5 пляшок вартістю 54,30 гри., пиво «Чернігівське світле» 0,5 л 8 пляшок вартістю 44,00 грн., пиво «Чернігівське міцне» 0,5 л 6 пляшок вартістю 38,40 грн., пиво «Чернігівське безалкогольне» 0,5 л 4 пляшки вартістю 27,04 грн., пиво «Авторське» 0,5 л 5 пляшок вартістю 24,80 грн., пиво «Бочкове» 0,5 л 3 пляшки вартістю 16,68 грн., пиво «Традиція» 0,5 л 2 пляшки вартістю 9,96 грн., пиво «Монастирь» 0,5 л 2 пляшки вартістю 10,30 грн., пиво «Рогань безалкогольне» 0,5 л 3 пляшки вартістю 17,25 грн., пиво «Чернігівське біле» 0,5 л 4 пляшки вартістю 26,28 грн., пиво «Чернігівське біла ніч» 0,5 л 4 пляшки вартістю 28,84 грн., пиво «Веселий монах» 0,5 л 12 пляшок вартістю 69,36 грн., пиво «Старопрамен» 1 л 2 пляшки вартістю 24,44 грн., пиво «Чернігівське світле» 1 л 10 пляшок вартістю 104,50 грн., пиво «Чернігівське світле» 2,5 л 6 пляшок вартістю 89.94 грн.. пиво «Чернігівське міцне» 1 л 6 пляшок вартістю 62,28 грн.. пиво «Традиція» І л 6 пляшок вартістю 46.50 грн., пиво «Традиція» 2 л 1 пляшка вартістю 17.39 грн., а всього викрали на загальну суму 919.76 грн. Після цього вони з місця скоєння кримінального правопорушення зникли, розпорядившись викраденим на власний розсуд, спричинивши потерпілій ОСОБА_14 матеріальну шкоду на загальну суму 919,76 грн.

04 квітня 2014 року (точний час в ході досудового слідства не встановлений) ОСОБА_6 , проходячи біля будинку № 6 по вул. Великій Кільцевій в м. Харкові, звернув увагу на припаркований автомобіль «ВАЗ 2103» білого кольору державний номер НОМЕР_1 . Після чого, ОСОБА_6 , діючи згідно виниклого умислу, спрямованого на таємне викрадення чужого майна, з корисливих спонукань, підійшов до вказаного автомобіля та шляхом натискання на скло, опустив скло вниз і проник в салон вищевказаного автомобіля, звідки таємно викрав належні ОСОБА_15 автомобільний акумулятор та авто магнітолу торгової марки «Піонер» загальною вартістю 390 грн. З викраденим майном ОСОБА_6 з місця скоєння кримінального правопорушення зник, розпорядившись ним на власний розсуд, спричинивши потерпілому ОСОБА_15 матеріальну шкоду у розмірі 390 гривень.

25 квітня 2014 року приблизно о 01.30 годині ОСОБА_6 , знаходячись біля будинку №17 по вул. Франтішека Крала в м. Харкові, реалізуючи раптово виниклий умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна, з корисливих мотивів, переконавшись, що за його діями ніхто не спостерігає, відкрив капот автомобіля «ВАЗ 2106» червоного кольору, державний номер НОМЕР_2 , власником якого є ОСОБА_16 , і викрав з вказаного автомобіля належний ОСОБА_16 акумулятор марки «ENERGY МАХ» вартістю 575 грн. Після цього ОСОБА_6 з викраденим майном почав рухатись у напрямку вулиці 17-го Партз`їзду в м.Харкові, однак довести свій злочинний намір до кінця не зміг з незалежних від його волі обставин, так як його наздогнав ОСОБА_16 , який затримав ОСОБА_6

12 січня 2017 року приблизно о 23.00 годині ОСОБА_6 за попередньою змовою у групі з ОСОБА_17 , щодо якого ухвалено вирок, повторно, діючи умисно, із корисливих спонукань з метою викрадення чужого майна, прийшли до підвального приміщення будинку №1-Б по вул.Біблика в м.Харкові, де шляхом вільного доступу через вхідні двері зайшли до вказаного підвального приміщення, освітлюючи собі шлях ліхтарем, де за допомогою кухонного ножа, шляхом перерізу, вирізали 24 метри кабелю зв`язку марки «ТППеп 30x2x0,5», який належав ПАТ «Укртелеком», вартість якого становить 233 гривні 76 копійок, після чого таємно викрали вказаний кабель та з місця скоєння злочину зникли, розпорядившись викраденим майном на власний розсуд.

1 лютого 2017 року приблизно о 23.00 годині ОСОБА_6 за попередньою змовою у групі з ОСОБА_17 , щодо якого ухвалено вирок, повторно, діючи умисно, із корисливих спонукань з метою викрадення чужого майна, прийшли до підвального приміщення будинку №1-А по вул.Біблика в м.Харкові, де шляхом вільного доступу через вхідні двері зайшли до вказаного підвального приміщення, освітлюючи собі шлях ліхтарем, де за допомогою кухонного ножа, шляхом перерізу, вирізали 17 метрів кабелю зв`язку марки «ТППеп 100x2x0,4», який належав ПАТ «Укртелеком», вартість якого становить 333 гривні 34 копійок, після чого таємно викрали вказаний кабель та з місця скоєння злочину зникли, розпорядившись викраденим майном на власний розсуд.

11 лютого 2017 року приблизно о 23.00 годині ОСОБА_6 за попередньою змовою у групі з ОСОБА_17 , щодо якого ухвалено вирок, повторно, діючи умисно, із корисливих спонукань з метою викрадення чужого майна, прийшли до підвального приміщення будинку №32 по вул.С.Потоцького в м.Харкові, де шляхом вільного доступу через вхідні двері, зайшли до вказаного підвального приміщення, освітлюючи собі шлях ліхтарем, де за допомогою кухонного ножа, шляхом перерізу, вирізали 120 метрів кабелю зв`язку марки «ТППеп 50x2x0,32», вирізали 45 метрів кабелю зв`язку марки «ТППеп 30x2x0,32», а також вирізали 4 метри кабелю зв`язку марки «ТППеп 50x2x0,4», які належали ПАТ «Укртелеком», вартість якого становить 2321 гривні 81 копійок, після чого таємно викрали вказаний кабель та з місця скоєння злочину зникли, розпорядившись викраденим майном на власний розсуд.

15 лютого 2017 року приблизно о 11.00 годині ОСОБА_6 за попередньою змовою у групі з ОСОБА_17 , щодо якого ухвалено вирок, маючи умисел на таємне викрадення чужого майна, з корисливих мотивів, з метою наживи, таємно проникли шляхом вільного доступу через отвір у стіні до підвального приміщення будинку АДРЕСА_7 , освітлюючи свій шлях ліхтарем. Після чого, реалізуючи свій злочинний умисел ОСОБА_6 за допомогою кухонного ножа зрізав кабель «ТППеп 20x2x0,32» довжиною 15 метрів, кабель «ТППеп 100x2x0,32» довжиною 7 метрів, кабель «ТППеп 50x2x0.4» довжиною 7 метрів, який належить ПАТ «Укртелеком», загальною вартістю 393 гривні 25 копійок, які намагалися таємно викрасти, але свій умисел не довели до кінця з причин, які не залежали від їх волі, так як були затримані працівниками поліції на місці вчинення злочину.

До початку апеляційного розгляду прокурор у кримінальному провадженні відмовився від своєї апеляційної скарги.

В апеляційній скарзі обвинувачений ОСОБА_6 просить оскаржуваний вирок щодо нього змінити, призначити йому покарання за ч.2 ст.185 КК України у виді 5 місяців арешту; за ч. 2 ст. 15 ч. 2 ст. 185 КК України у виді 3 місяців арешту; за ч.3 ст. 185 КК України із застосуванням ст.69 КК України у виді 1 року 6 місяців позбавлення волі. На підставі ч.І ст.70 КК України за сукупністю злочинів, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, призначити ОСОБА_6 покарання у виді позбавлення волі на строк 1 рік 6 місяців.

На підставі ст.75 КК України звільнити ОСОБА_6 від відбування призначеного покарання у виді позбавлення волі з іспитовим строком на 1 рік з покладенням на нього обов`язків, передбачених ст.76 КК України.

В обґрунтування доводів апеляції посилається на те, що він щиро розкаявся, активно сприяв слідству розкриттю злочину, визнав цивільні позови потерпілих у повному обсязі, за місцем проживання характеризується задовільно. На обліку у лікаря психіатра не перебуває, з 26.01.2021 року перебуває в центрі адаптації ГО «Друге життя» і проходить там соціальну реабілітацію, за час проходження реабілітації позитивно характеризується. Раніше з 21.10.2019 року по 21.04.2020 року ОСОБА_6 проходив курс реабілітації в ГО «Я врятований», де також позитивно характеризувався.

В доповненнях до апеляційної скарги обвинувачений ОСОБА_6 просить врахувати, що ним в повному обсязі відшкодовано завдану шкоду потерпілому ОСОБА_15 та він не має до нього претензій. Іншим потерпілим шкоду частково відшкодував. Також просить врахувати, що він з 01.06.2021 року офіційно працевлаштувався на ТОВ «Коссон» на посаду зварювальника та після звільнення на сьогоднішній день працює по договору підряда на ТОВ «ЕкоПромСтрой-Ресурс».

В апеляційній скарзі обвинувачений ОСОБА_7 просить оскаржуваний вирок щодо нього скасувати, постановити новий вирок, яким призначити йому покарання із застосуванням ст.69 КК України.

Вважає вирок необґрунтованим та таким, що не відповідає фактичним обставинам, оскільки судом не було враховано, що після скоєння злочину минуло 7 років, вину він визнав у повному обсязі та розкаявся. Також зазначає, що суд першої інстанції не врахував, що до постановлення вироку він рахувався за апеляційним судом по іншому кримінальному провадженню.

Позиція учасників судового провадження в судовому засіданні апеляційного суду

В судовому засіданні обвинувачені ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , та адвокат ОСОБА_9 , який діє в інтересах обвинуваченого ОСОБА_6 , апеляційні скарги підтримали та просили задовольнити з наведених в ній підстав. Адвокат просив звільнити ОСОБА_6 від кримінальної відповідальності за ст.ст. 15 ч. 2 185, ч.2, 185 ч. 2 КК України у зв`язку із закінченням строків давності.

Прокурор проти задоволення апеляційних скарг щодо звільнення ОСОБА_6 від кримінальної відповідальності та ОСОБА_7 від покарання, не заперечував.

Мотиви суд

Заслухавши суддю доповідача , пояснення сторін на підтримання та спростування доводів апеляційних скарг, вивчивши матеріали кримінального провадження , перевіривши доводи апеляційної скарги , колегія суддів приходить до таких висновків.

Згідно ч.1 ст.404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Відповідно до статті 370 КПК України судове рішення повинно бути законним , обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення , ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження , передбачених цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення , ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин , які підтверджені доказами , дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до статті 94 цього Кодексу. Вмотивованим є рішення , в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.

Колегія суддів вважає , що суд першої інстанції в повній мірі дотримався зазначених положень закону , судовий розгляд проведено з дотриманням вимог кримінального процесуального закону , а висновки суду першої інстанції щодо доведеності вини ОСОБА_6 , ОСОБА_7 у вчиненні злочинів за який вони засуджені , ґрунтуються на зібраних у справі доказах , які відповідають фактичним обставинам справи , підтверджуються сукупністю досліджених у судовому засіданні та оцінених судом з точки зору належності , допустимості , достовірності , достатності та взаємозв`язку й детально наведених у вироку.

Фактичні обставини по справі та правильність кваліфікації дій обвинувачених в апеляційних скаргах не оспорюються. Не перевіряються зазначені обставини і колегією суддів виходячи із приписів статті 404 ч.3 КПК України.

Доводи апеляційних скарг сторони захисту щодо суворості призначених обвинуваченим ОСОБА_6 і ОСОБА_7 покарання , колегія суддів вважає необґрунтованими.

Відповідно до вимог статей 50,65 КК особі , яка вчинила злочин , має бути призначене покарання , необхідне і достатнє для її виправлення і попередження нових злочинів. Виходячи з указаної мети й принципів справедливості , співмірності та індивідуалізації , покарання повинно бути адекватним характеру вчинених дій , їх небезпечності та даним про особу винного.

Покарання є заходом примусу , що застосовується від імені держави за вироком суду до особи , визнаної винною у вчиненні злочині , і полягає в передбаченому законом обмеженні прав і свобод засудженого. Суд індивідуалізує покарання , необхідне і достатнє для виправлення засуджених , а також для запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими , так і іншими особами . Адекватність покарання ступеню тяжкості злочину та особі правопорушника випливає з статті 61 Конституції України , відповідно до якої юридична відповідальність особи має індивідуальний характер , а також з принципу правової держави , з суті конституційних прав та свобод людини і громадянина.

Відповідно до статті 414 КПК України невідповідним тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого визнається таке покарання , яке хоч і не виходить за межі , встановлені відповідною статтею (частиною статті) закону України про кримінальну відповідальність , але за своїм видом чи розміром є явно несправедливим через м`якість або через суворість.

Термін «явно несправедливе покарання» означає не будь-яку можливу відмінність в оцінці виду та розміру покарання з погляду суду апеляційної чи касаційної інстанцій, а відмінність у такій оцінці принципового характеру. Це положення вказує на істотну диспропорцію, неадекватність між визначеним судом, хоча й у межах відповідної санкції статті (частини статті) Особливої частини КК, видом та розміром покарання та тим видом і розміром покарання, яке б мало бути призначене, враховуючи обставини, які підлягають доказуванню, зокрема ті, що повинні братися до уваги при призначенні покарання.

Як вбачається із матеріалів провадження, призначаючи обвинуваченому ОСОБА_7 покарання , суд першої інстанції врахував ступінь тяжкості вчинених ним злочинів , характер та ступінь його участі в скоєному , особу винного , який задовільно характеризується , наявність обставин , що обтяжують покарання вчинення злочину щодо потерпілої ОСОБА_10 в стані алкогольного сп`яніння і щодо особи похилого віку , та обставини , що пом`якшує покарання щире каяття.

При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_6 суд обґрунтовано врахував ступінь тяжкості вчинених ним злочинів, характер та ступінь його участі в скоєному , наявність пом`якшуючої покарання обставини щирого каяття, відсутність обставин, що його обтяжують.

Враховуючи зазначені обставини суд врахував кожному із обвинувачених покарання в межах санкції статей , за якими вони засуджені. При цьому , конкретні строки покарання обранні у найменшому розмірі , передбаченому санкцією відповідних статей , а кінцеве покарання за сукупністю злочинів призначено шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим, тобто судом обрано найм`якіший спосіб призначення покарань за сукупністю злочинів, що передбачений ст. 70 КК України.

З покаранням , призначеним обвинуваченим ОСОБА_6 , ОСОБА_7 повністю погоджується колегія судів апеляційного суду.

Всі обставини, на які посилаються обвинувачені у своїх апеляційних скаргах, були враховані судом першої інстанції при обранні їм міри покарання.

Підстав для застосування положень ст.ст. 69 , 75 КК України , колегія суддів не вбачає.

Разом з тим , доводи клопотання захисника адвоката ОСОБА_9 , щодо закінчення на даний час строків притягнення до кримінальної відповідальності ОСОБА_6 за вчинення злочину , передбаченого ст.ст. 15 ч. 2 185, ч.2, 185 ч. 2 КК України, є обґрунтованими.

Так оскарженим вироком ОСОБА_6 було визнано винним у вчиненні злочинів, передбачених ст.ст. 15 ч. 2 185, ч.2, 185 ч. 2 КК України який вчинено в період часу з 24 лютого по квітень 2014 року та з 12 січня по 15 лютого 2017 року.

Відповідно до ст. 12 КК України злочин , передбачений ч.2 ст. 185 КК України відноситься до категорії нетяжких злочинів.

За змістом ст.49 КК України особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з дня вчинення нею злочину і до дня набрання вироком законної сили минуло п`ять років - у разі вчинення нетяжкого злочину, крім випадку, передбаченого у пункті 2 цієї частини.

Таким чином строки притягнення ОСОБА_6 до кримінальної відповідальності за вчинення злочину , передбаченого ст.ст. 15 ч. 2 185, ч.2, 185 ч. 2 КК України до набрання вироку законної сили сплинули.

Обставин , передбачених положеннями ст. 49 КК України щодо неможливості застування строків давності щодо обвинуваченого ОСОБА_6 , апеляційним судом не встановлено.

Перевіркою матеріалів кримінального провадження також встановлено, що обвинувачений ОСОБА_7 має бути звільнений від покарання за ст.296 ч.2 КК України.

Оскарженим вироком ОСОБА_7 було визнано винним у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 296 КК України який вчинено 24 лютого 2014 року.

Відповідно до ст. 12 КК України злочин, передбачений ч.2 ст. 296 КК України відноситься до категорії нетяжких злочинів.

За змістом ст.49 КК України особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з дня вчинення нею злочину і до дня набрання вироком законної сили минуло п`ять років - у разі вчинення нетяжкого злочину, крім випадку, передбаченого у пункті 2 цієї частини.

Таким чином строки притягнення ОСОБА_7 до кримінальної відповідальності за вчинення злочину , передбаченого ч.2 ст. 296 КК України до набрання вироку законної сили сплинули. Проте оскільки клопотання про звільнення ОСОБА_7 від кримінальної відповідальності не заявлялось, він має бути звільнений від відбування покарання за цією статтею.

Обставин , передбачених положеннями ст. 49 КК України щодо неможливості застування строків давності щодо обвинуваченого ОСОБА_7 , апеляційним судом не встановлено і із матеріалів провадження не вбачається.

Відповідно до п. 4 ч.1 ст.408 КПК України суд апеляційної інстанції змінює вирок у разі зокрема в інших випадках, якщо зміна вироку не погіршує становища обвинуваченого.

За таких обставин апеляційні скарги обвинувачених підлягають частковому задоволенню , а

вирок суду зміні в частині призначення покарання : обвинуваченого ОСОБА_6 за ст.ст. 15 ч. 2 185, ч.2, 185 ч. 2 КК України, обвинуваченого ОСОБА_7 - за ч. 2 ст. 296 КК України.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст.376,404,405,407,408,419 КПК України, колегія суддів Полтавського апеляційного суду,-

у х в а л и л а :

Апеляційні скарги обвинувачених ОСОБА_6 , ОСОБА_7 задовольнити частково;

Вирок Орджонікідзевського районного суду м.Харкова від 22 березня 2021 року за обвинуваченням ОСОБА_7 , ОСОБА_6 , змінити в частині призначення покарання.

Звільнити ОСОБА_6 від кримінальної відповідальності за ст.ст. 15 ч. 2 185, ч.2, 185 ч. 2 КК України на підставі ст. 49 КК України у зв`язку із закінченням строків притягнення до кримінальної відповідальності та провадження в цій частині закрити.

Вважати ОСОБА_6 засудженим за ч. 3 ст. 185 КК України до покарання призначеного судом першої інстанції у виді 3 років позбавленні волі;

Звільнити ОСОБА_7 від відбування призначеного покарання за ч. 2 ст. 296 КК України на підставі ст. 49 КК України у зв`язку із закінченням строків давності.

Вважати ОСОБА_7 засудженим за ч. 3 ст. 185 КК України до покарання призначеного судом першої інстанції у виді 3 років позбавленні волі;

Виключити з резолютивної частини вироку посилання суду на призначення покарання ОСОБА_7 та ОСОБА_6 за правилами ч. 1 ст. 70 КК України .

В іншій частині вирок суду залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом 3 місяців з моменту проголошення , а засудженими , що перебувають під вартою - в той же строк з моменту отримання копії судового рішення.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4