Справа № 156/923/23
Провадження № 1-кп/156/67/23
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 вересня 2023 року смт. Іваничі

Іваничівський районний суд Волинської області в складі:

головуючого - судді ОСОБА_1 ,

за участю: секретаря ОСОБА_2 ,

розглянувши в порядку спрощеного провадження в судовому засіданні без проведення судового розгляду за відсутності учасників судового провадження кримінальне провадження №0000377 від 10.08.2023 року про обвинувачення ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Нова Лішня Іваничівського району Волинської області, громадянина України, з професійно-технічною освітою, не працюючого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 164 КК України

ВСТАНОВИВ:

31.08.2023 року до Іваничівського районного суду Волинської області надійшов обвинувальний акт з клопотанням прокурора про розгляд обвинувального акту в спрощеному провадженні та матеріали досудового розслідування в кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000377 від 10.08.2023 року, про обвинувачення ОСОБА_3 у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 164 КК України.

01.09.2023 року ухвалою судді Іваничівського районного суду Волинської області постановлено розглянути даний обвинувальний акт у спрощеному провадженні без проведення судового розгляду в судовому засіданні за відсутності учасників судового провадження.

За вимогами ч. 2 ст. 382 КПК України вирок суду за результатами спрощеного провадження ухвалюється в порядку, визначеному цим Кодексом, та повинен відповідати загальним вимогам до вироку суду. У вироку суду за результатами спрощеного провадження замість доказів на підтвердження встановлених судом обставин зазначаються встановлені органом досудового розслідування обставини, які не оспорюються учасниками судового провадження.

Так, досудовим розслідуванням встановлено, що ОСОБА_3 , згідно судового наказу від 10.02.2022, виданого Володимир-Волинським міським судом Волинської області в справі № 154/137/22, зобов`язаний сплачувати на користь ОСОБА_4 , аліменти на утримання неповнолітньої дитини ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , в розмірі (однієї четвертої) частини його заробітку (доходу) але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісяця, починаючи з 11.01.2022 і до досягнення дитиною повноліття.

В той же час, ОСОБА_3 , маючи прямий умисел, направлений на злісне ухилення від сплати аліментів, достовірно знаючи про покладений на нього обов`язок щодо сплати аліментів, будучи офіційно працевлаштованим з липня по грудень 2022 року в ТЗОВ «РАЙ-БУД» та отримуючи заробітну плату, за місцем працевлаштування про свій обов`язок сплати аліментів не повідомив, як наслідок стягнення аліментів не здійснювалось. Окрім цього на протязі 2022-2023 років ОСОБА_3 неофіційно працював та заробляв кошти на прожиття, однак аліментів ОСОБА_4 не виплачував. ОСОБА_3 будучи належним чином ознайомленим з порядком сплати аліментів та попереджений про кримінальну відповідальність в разі злісного ухилення від сплати аліментів, коштів встановлених судовим рішенням на утримання неповнолітньої дитини, не сплачував без поважних причин, таким чином злісно ухилився від сплати аліментів, що призвело до виникнення заборгованості зі сплати грошових коштів за період з 11 січня 2022 року по 31 липня 2023 року в сумі 56477 гривень 50 копійок, тобто у розмірі, що сукупно складають суму виплат за три місяці відповідних платежів.

Таким чином, ОСОБА_3 , вчинив кримінальний проступок, передбачений ч.1 ст. 164 КК України, тобто злісне ухилення від сплати встановлених рішенням суду коштів на утримання дітей (аліментів),

Відповідно до вимог ч. 2 ст.381 КПК України суд розглядає обвинувальний акт щодо вчинення кримінального проступку без проведення судового розгляду в судовому засіданні за відсутності учасників судового провадження, якщо обвинувачений не оспорює встановлені під час дізнання обставини і згоден з розглядом обвинувального акту за його відсутності.

В обвинувальному акті викладено клопотання прокурора про розгляд обвинувального акту в спрощеному порядку без проведення судового розгляду в судовому засіданні.

30.08.2023 року обвинувачений ОСОБА_3 та його захисник ОСОБА_6 надали письмову заяву, що міститься в матеріалах кримінального провадження, про те, що обвинувачений не оспорює встановлені під час дізнання обставини і згоден з розглядом обвинувального акту у спрощеному провадженні без проведення судового розгляду в судовому засіданні, беззаперечно визнає свою винуватість у вчиненні кримінального проступку, згоден зі встановленими в результаті досудового розслідування обставинами, йому роз`яснено та зрозуміло зміст встановлених досудовим розслідуванням обставин, а також те, що у разі надання згоди на розгляд обвинувального акту у спрощеному порядку, він буде позбавлений права оскаржувати вирок в апеляційному порядку з підстав розгляду провадження за відсутності учасників судового провадження, не дослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені досудовим розслідуванням обставини.

30.08.2023 року потерпіла ОСОБА_4 надала письмову заяву якою також не заперечує щодо розгляду справи в спрощеному провадженні та зазначає, що їй відомо, що у разі надання згоди на розгляд обвинувального акту в спрощеному порядку, вона буде позбавлена права оскаржувати вирок в апеляційному порядку з підстав розгляду провадження за відсутності учасників судового провадження, не дослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені досудовим розслідуванням обставини, що стверджується її письмовою заявою.

Відповідно до ч. 4 ст. 107 КПК України в разі неприбуття в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у судовому провадженні, чи в разі, якщо відповідно до положень цього Кодексу судове провадження здійснюється судом за відсутності осіб, фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді не здійснюється.

Дослідивши обвинувальний акт та додані матеріали кримінального провадження № 0000377 від 10.08.2023 року, оцінивши зібрані органом дізнання в справі докази в їх сукупності, суд дійшов висновку, що ОСОБА_3 своїми умисними діями, які виразилися в злісному ухиленні від сплати встановлених рішенням суду коштів на утримання дітей (аліментів), вчинив кримінальне правопорушення (кримінальний проступок), передбачене ч. 1 ст. 164 КК України, його вина є доведеною, а правова кваліфікація його дій за зазначеною статтею - правильною.

Обираючи обвинуваченому вид та міру покарання, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

До обставин, що пом`якшують покарання, суд відносить щире каяття.

Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого, судом не встановлено.

Згідно зі ст. 50, 65 КК України особі, яка вчинила злочин, має бути призначено покарання необхідне й достатнє для її виправлення і попередження вчинення нових злочинів. Виходячи з указаної мети й принципів справедливості, співмірності та індивідуалізації, покарання має бути адекватним характеру вчинених дій, їх небезпечності та даним про особу винного.

Обираючи міру покарання обвинуваченому, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, яке є кримінальним проступком, те, що розмір заборгованості, що виникла, є значним, обвинувачений не вчинив жодних дій, спрямованих на її погашення, особу винного, є працездатним, його вік, відсутність в матеріалах справи янову відомостей про визнання обвинуваченого інвалідом першої чи другої групи чи перебування його на військовій службі, посередню характеристику за місцем проживання, наявність пом`якшуючої обставини та відсутність обтяжуючих обставин та приходить до висновку, що доцільним є обрати обвинуваченому покарання в межах санкції ч.1 ст.164 КК України у виді громадських робіт.

При цьому, суд вважає таке рішення справедливим та достатнім для досягнення мети покарання, таким, що відповідає принципу верховенства права, відповідно до якого людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави.

Запобіжний захід відносно обвинуваченого ОСОБА_3 не обирався.

Судові витрати в кримінальному провадженні відсутні.

Цивільний позов не заявлено.

Питання щодо речових доказів вирішити в порядку ст. 100 КПК України.

Керуючись ст. 100, 368, 370, 374, 381, 382, 394 КПК України,

УХВАЛИВ:

ОСОБА_3 визнати винним у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 164 КК України та призначити йому покарання у виді 80 (восьмидесяті) годин громадських робіт.

Строк відбуття покарання засудженому ОСОБА_3 рахувати з моменту приведення вироку до виконання.

Речові докази: вилучені 30.08.2023 року в ОСОБА_7 в ході добровільної видачі та відповідно до постанови дізнавача СД відділення поліції №1 (м.Нововолинськ) Володимирського РВП ГУНП у Волинської області ОСОБА_8 від 30.08.2023 року два конверта в яких знаходяться повідомлення з суду про судовий розгляд справи про розірвання шлюбу, повідомлення про відкриття виконавчих проваджень про стягнення судового збору та стягнення аліментів з ОСОБА_3 , та відповідні постанови державного виконавця, які поміщено в спецпакет НПУ СУ № PSP 2091337, та приєднанні до матеріалів кримінального провадження - залишити при матеріалах кримінального провадження.

Відповідно до ч. 4 ст. 382 КПК України копію вироку не пізніше дня, наступного за днем його ухвалення, надіслати учасникам судового провадження.

Відповідно до ч. 1 ст. 394 КПК України вирок суду першої інстанції, ухвалений за результатами спрощеного провадження в порядку, передбаченому ст.381 та 382 цього Кодексу, не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав розгляду провадження за відсутності учасників судового провадження, не дослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені досудовим розслідуванням обставини.

З інших підстав вирок може бути оскаржений до Волинського апеляційного суду через Іваничівський районний суд Волинської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо вирок було ухвалено без виклику особи, яка його оскаржує, в порядку, передбаченому ст. 382 КПК України, то строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку не подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя - ОСОБА_1