Комінтернівський районний суд м.Харкова
Номер провадження № 1-кс/641/1299/2023 Справа № 641/5507/23
УХВАЛА
01 вересня 2023 року м.Харків
Комінтернівський районний суд м. Харкова у складі:
головуючого слідчого судді ОСОБА_1
за участю секретаря ОСОБА_2
підозрюваного ОСОБА_6
розглянувши клопотання слідчого СВ ВП № 2 ХРУП № 1 ГУНП в Харківській області капітана поліції ОСОБА_7 , погоджене з прокурором першим заступником керівника Слобідської окружної прокуратури міста Харкова ОСОБА_8 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно
ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Бєлгород, російської федерації, громадянина України, зареєстрованого та фактично мешкаючого за адресою: АДРЕСА_1 , офіційно не працевлаштованого, неодруженого, раніше засуджений: 05.04.2021 Орджонікідзевським районним судом м. Харкова за ч. 1 ст. 186 КК України, до позбавлення волі строком на 2 роки, на підставі ст. 75 КК України, звільнений від відбування покарання з іспитовим строком 1 рік; ухвалою Київського районного суду м. Полтави від 19.04.2022 року звільнений від покарання за закінченням іспитового строку .
Досудовим розслідуванням встановлено, що ОСОБА_6 будучи раніше неодноразово притягнутим та засудженим за вчинення кримінальних правопорушень проти власності, належних висновків для себе не зробив, на шлях виправлення не став та в період дії воєнного стану, знову вчинив корисливий злочин.
Так, 01.09.2023 приблизно о 00:30 годині, під час воєнного стану, оголошеного Указом Президента України № 64/2022 від 24.02.2022 «Про введення воєнного стану в Україні» та введеного в дію Законом України «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» від 24.02.2022, ОСОБА_6 , знаходячись за адресою: АДРЕСА_2 , поряд 5-го під`їзду, побачив раніше невідому йому ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у якої на правому плечі, була належна їй сумка темно синього кольору з біло-червоними вставками. В цей час, у ОСОБА_6 виник злочинний умисел, спрямований на відкрите заволодіння належною ОСОБА_9 зазначеною сумкою.
Реалізуючи свій злочинний умисел, спрямований на відкрите викрадення чужого майна, діючи умисно, з корисливих мотивів, з метою особистого збагачення за чужий рахунок, усвідомлюючи протиправність своїх дій, передбачаючи суспільно-небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, підійшов до ОСОБА_9 яка стояла біля вхідних дверей до 5-го під`їзду зазначеного будинку, відкрито, проти волі ОСОБА_9 шляхом ривка заволодів сумкою синього кольору з біло-червоними вставками, в якій були особисті речі потерпілої, а саме: зв`язка ключів у кількості 3 штук, грошові кошти у розмірі 620,00 грн., гребінець, дезодорант, паспорт громадянина України на ім`я ОСОБА_9 та пенсійне посвідчення на ім`я ОСОБА_9 .
Заволодівши вказаним майном, ОСОБА_6 отримавши можливість розпорядитись викраденим майном, з місця скоєння злочину зник, чим спричинив потерпілій ОСОБА_9 матеріальну шкоду.
Таким чином, ОСОБА_6 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення - злочину, передбаченого ч. 4 ст. 186 КК України, тобто відкритому викраденні чужого майна (грабежу), вчиненого в умовах воєнного стану.
Слідчим СВ ВП № 2 Харківського РУП № 1 ГУ Національної поліції в Харківській області 01.09.2023, за погодженням з прокурором, ОСОБА_6 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 4 ст. 186 КК України,
Обґрунтованість підозри ОСОБА_6 у вчиненні вказаного кримінального правопорушення підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами, а саме: протоколом затримання особи від 01.09.2023, протоколом огляду місця події від 01.09.2023, допитом потерпілої ОСОБА_9 , допитами свідків ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , та ОСОБА_12 , протоколом впізнання особи за участю потерпілої ОСОБА_9 , та іншими доказами в сукупності.
У діях ОСОБА_6 вбачаються ознаки кримінального правопорушення - злочину, передбаченого ч. 4 ст. 186 КК України, відповідальність за який передбачена у вигляді позбавлення волі від 7 до 10 років, що згідно ст. 12 КК України вважається тяжким злочином.
01.09.2023 року о 01 год 00 хв. ОСОБА_6 затримано в порядку ст. 208 КПК України.
На даний час існує ряд обґрунтованих ризиків, передбачених п.п.1,3,5 ст. 177 КПК України, які є підставою, для застосування стосовно ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, а саме:підозрюваний може вчинити спробу переховуватись від органу досудового розслідування та/або суду з метою уникнути відповідальності, оскільки з огляду на тяжкість інкримінованого ОСОБА_6 злочину, яке відповідно до ст.12 КК України є тяжким злочином, за, яке законом передбачено покарання у вигляді позбавлення волі від 7 до 10 років, не одружений, не працює, не має міцних соціальних зв`язків, тому з метою уникнення відповідальності за скоєння інкримінованого злочину, ОСОБА_6 може вчинити спробу переховуватись від органу досудового розслідування та/або суду ; оскільки ОСОБА_6 офіційно не працевлаштований та в нього відсутні законні джерела існування, не має міцних соціальних зав`язків та підозрюється у вчиненні тяжкого корисливого злочину, може вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити вчиняти аналогічні кримінальні правопорушення проти власності.
Відтак у слідства є достатні дані вважати, що ризики, передбачені п.п.1,3,5 ст. 177 КПК України, об`єктивно наявні, що свідчить про неможливість їх запобігання шляхом застосування до підозрюваного інший, більш м`який запобіжний захід, ніж тримання під вартою.
У судовому засіданні слідчий та прокурор клопотання підтримали в повному обсязі та просили його задовольнити.
Підозрюваний та його захисник проти задоволення клопотання заперечували, просили застосувати домашній арешт.
Слідчий суддя, розглянувши клопотання, заслухавши пояснення учасників процесу, дослідивши додані до клопотання документи, вважає, що клопотання підлягає задоволенню з наступних підстав.
Відповідно до ч. 1 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про:
1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення;
2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор;
3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.
Виходячи зі змісту ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частинами шостою та сьомою статті 176 цього Кодексу.
Слідчий, звертаючись з клопотанням про застосування щодо підозрюваного ОСОБА_6 , запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, а прокурор при розгляді клопотання, довели про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ним кримінального правопорушення , передбаченого ч. 4 ст.186 КК України, що підтверджується сукупністю доказів, на які слідчий та прокурор послались у клопотанні.
Вирішуючи питання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного, слідчий суддя враховує вимоги п.п. 3 і 4 ст. 5 Конвенції про захист прав людини та практику Європейського суду з прав людини, згідно з якими обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою. При цьому, ризик переховування обвинуваченого від правосуддя не може оцінюватися виключно на підставі суворості можливого судового рішення, а це слід робити з урахуванням низки відповідних фактів, які можуть підтверджувати існування такого ризику, або свідчити про такий його незначний ступінь, який не може служити підставою для запобіжного ув`язнення.
Відповідно до правової позиції ЄСПЛ, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів. Забезпечення таких стандартів вимагає від суду більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства.
Статтею 27 Конституції України визначено, що кожна людина має невід`ємне право на життя. Ніхто не може бути свавільно позбавлений життя. Обов`язок держави - захищати життя людини.
Метою застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою є забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам переховуватися від органів досудового розслідування та суду, тиску на потерпілу сторону і свідків, та вчинити інші кримінальні правопорушення.
Враховуючи, що ОСОБА_6 підозрюється у вчиненні тяжкого кримінального правопорушення за ч.4 ст.186 КК України , за яке законом передбачено покарання виключно у виді позбавлення волі на строк від 7-ми до 10-ти років, не працюючого , раніше судимого , відносно якого у судах знаходяться на розгляді обвинувальні акти згідно ч.4 ст. 185 КК України , з метою уникнення кримінальної відповідальності може переховуватись від органу досудового розслідування та суду на території України або за її межами, не має міцних соціальних зв`язків, може вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити вчиняти аналогічні кримінальні правопорушення .Виходячи з цього, ОСОБА_6 може переховуватись від суду, чим унеможливить досягнення завдань кримінального провадження, з чого виникають ризики, передбачені п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України.
Крім того, суд вважає реальним ризик , що у разі його перебування на волі, він може вчинити інші кримінальні правопорушення.
Всі вищевикладені ризики у їх сукупності свідчать про неможливість їх запобігання шляхом застосування до ОСОБА_6 більш м`яких запобіжних заходів.
Обставини особистого життя та соціальної адаптації підозрюваного у суспільстві свідчать про наявність певних ознак нестабільного характеру його поведінки у звичайному житті, що дає підстави стверджувати те, що жоден більш м`який запобіжний захід не забезпечить належних гарантій здатності ОСОБА_6 самостійно дотримуватись належної процесуальної поведінки без додаткових стимулюючих факторів.
З метою виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків та запобігання вчиненню ним інших кримінальних правопорушень, беручи до уваги вищевикладене та керуючись вимогами ст. ст. 131, 132, 176-178, 183, 184, 194, 196, 197 КПК України, -
П О С Т А Н О В И В:
Клопотання слідчого СВ ВП № 2 ХРУП № 1 ГУНП в Харківській області капітана поліції ОСОБА_7 , погоджене з прокурором першим заступником керівника Слобідської окружної прокуратури міста Харкова ОСОБА_8 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_6 , за ознаками кримінального правопорушення- злочину , передбаченого ч. 4 ст. 186 КК України, задовольнити.
Застосувати запобіжний захід у вигляді тримання під вартою до підозрюваного ОСОБА_6 ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Бєлгород , російської федерації , громадянина України, строком на 60 днів у Державній установі «Харківський слідчий ізолятор».
Строк дії ухвали до 30 жовтня 2023 року.
Ухвала щодо застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Харківського апеляційного суду протягом 5 днів з дня її оголошення, а підозрюваним - в цей же строк з моменту вручення йому копії даної ухвали.

Слідчий суддя- ОСОБА_1