печерський районний суд міста києва
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 травня 2023 року слідчий суддя Печерського районного суду м. Києва ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві клопотання прокурора другого відділу другого управління процесуального керівництва досудовим розслідуванням та підтримання публічного обвинувачення Департаменту нагляду за додержанням законів органами Державного бюро розслідувань Офісу Генерального прокурора ОСОБА_3 , про арешт майна у кримінальному провадженні № 0001691 від 15.08.2015,

ВСТАНОВИВ:

11.05.2023 до провадження слідчого судді Печерського районного суду м. Києва ОСОБА_1 надійшло клопотання прокурора другого відділу другого управління процесуального керівництва досудовим розслідуванням та підтримання публічного обвинувачення Департаменту нагляду за додержанням законів органами Державного бюро розслідувань Офісу Генерального прокурора ОСОБА_3 , про арешт майна.

В обґрунтування клопотання прокурор зазначив наступне.

Головним слідчим управлінням Державного бюро розслідувань за процесуального керівництва Офісу Генерального прокурора здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0001691 від 15.08.2015 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 190, ч. 2 ст. 15, ч. 4 ст. 190, ч. 4 ст. 358, ч. 2 ст. 384 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що 05.07.2015 під час здійснення досудового розслідування у кримінальному провадженні № 0001288 за ч. 4 ст. 368 Кримінального кодексу України працівниками Генеральної прокуратури України проведено обшуки приміщень за адресами: АДРЕСА_1 , АДРЕСА_2 , АДРЕСА_3 , в ході яких вилучено грошові кошти у сумі 302 тис. 406 дол. США, 627 тис. 400 грн., 39 тис. 210 євро.

06.07.2015 ОСОБА_4 у кримінальному провадженні № 0001288 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбачено ч. 3 ст. 27, ч. 3 ст. 368 КК України.

У подальшому, постановою від 28.07.2015 перелічені вище грошові кошти, визнано речовим доказом у кримінальному провадженні та 30.07.2015 їх направлено на зберігання до ПАТ «Державний ощадний банк України» за адресою: м. Київ, вул. Госпітальна, 12-Г.

22.07.2015 в ході досудового розслідування кримінального провадження № 0001288 ОСОБА_4 подав до Генеральної прокуратури України заяву, в якій зазначив, що за місцем його проживання та роботи відповідними органами вилучено іноземну валюту, яку він нібито отримав згідно Договору позики від 15.05.2015, а також просив повернути йому вилучені в нього валютні цінності. До вказаної заяви ОСОБА_4 долучив копії Договору позики та Розписки від 15.05.2015, однак у поверненні валютних цінностей ОСОБА_4 прокурором відмовлено.

У свою чергу, згідно висновку експертів від 11.08.2021 № 36025/20-34/36026/36027/20-32/25194 26206/21-34/25207 25210/21-32 за результатами проведення комплексної судово-почеркознавчої та судово технічної експертизи, встановлено, що рукописний текст від імені ОСОБА_4 у Договорі позики, датованому 15.05.2015, та у Розписці (додатку до Договору позики від 15.05.2015), датованій 15.05.2015, виконаний у період з 13-20 липня 2015 року.

У подальшому, 01.08.2022 ОСОБА_4 звернувся до слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва із клопотанням про скасування арешту майна в порядку ст. 174 КПК України від 26.07.2022 з грошових коштів, вилучених 05.07.2022 під час проведення обшуків у кримінальному провадженні № 0001288 від 26.06.2015.

Під час ознайомлення з матеріалами судової справи Шевченківського районного суду м. Києва № 761/14823/22 встановлено, що ОСОБА_4 , на підтвердження доказів законності набуття ним у власність грошових коштів у розмірі 302406 доларів США, 39210 Євро та 627400 грн., на які накладено арешт, надав на адресу слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва ОСОБА_5 відомості про отримання вказаних сум грошових коштів від ОСОБА_6 на підставі Договору позики від 15.05.2015 та згідно Розписки від 15.05.2015 про отримання грошових коштів.

На даний час органом досудового розслідування перевіряється версія, згідно якої ОСОБА_4 , керуючись корисливими мотивами, на підтвердження доказів законності набуття ним у власність грошових коштів у розмірі 302406 доларів США, 39210 Євро та 627400 грн., надав на адресу Генеральної прокуратури України, а також на адресу слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва ОСОБА_5 завідомо недостовірні відомості про отримання вказаних сум грошових коштів від ОСОБА_6 на підставі Договору позики від 15.05.2015 та згідно Розписки від 15.05.2015 про отримання грошових коштів, тим саме ввів в оману суд та прокурора, з метою заволодіння грошовими коштами, які йому не належать.

У ході проведення досудового розслідування слідчим на підставі ухвали слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 11.11.2021 отримано тимчасовий доступ до речей і документів, які зберігаються у володінні АТ «Державний ощадний банк України, в ході якого, з-поміж іншого, вилучено: пакет № 18, опечатаний одноразовою індикативною пломбою №А6258079.

Постановою від 24.09.2021 у кримінальному провадженні № 0001288 від 26.06.2015 призначено комплексну криміналістичну експертизу документів.

Під час проведення вказаної експертизи, перевірено вміст пакету № 18, опечатаного одноразовою індикативною пломбою №А6258079 та встановлено, що всередині пакету зберігаються готівкові грошові кошти, а саме:

- 303 433 (триста три тисячі чотириста тридцять три) долари США;

- 627 600 (шістсот двадцять сім тисяч шістсот) гривень;

- 44 270 (сорок чотири тисячі двісті сімдесят) євро.

Постановою слідчого від 09.05.2023 вказані грошові кошти визнано речовими доказами у кримінальному провадженні № 0001691 від 15.08.2015.

Прокурор зазначає, що на даний час виникла необхідність у накладенні арешту на грошові кошти, з метою збереження речових доказів.

Прокурор подав до суду заяву про розгляд вказаного клопотання у відсутність сторони обвинувачення, клопотання підтримав та просив його задовольнити.

Згідно з нормою ч. 4 ст. 107 КПК України, фіксація під час розгляду клопотання слідчим суддею за допомогою технічних засобів не здійснювалась.

У відповідності до положень ст. 26 КПК України, сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та спосіб, передбачених цим Кодексом.

Вивчивши клопотання та долучені до нього матеріали кримінального провадження, слідчий суддя приходить наступного висновку.

Відповідно до ч. 1 ст. 131 КПК України захід забезпечення кримінального провадження застосовується з метою досягнення дієвості цього провадження.

Одним із заходів забезпечення кримінального провадження є арешт майна (ч. 2 ст. 131 КПК України).

Згідно з ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.

Відповідно до ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення: збереження речових доказів; спеціальної конфіскації; конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Під час судового розгляду клопотання слідчим суддею встановлено, що Головним слідчим управлінням Державного бюро розслідувань за процесуального керівництва Офісу Генерального прокурора здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0001691 від 15.08.2015 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 190, ч. 2 ст. 15, ч. 4 ст. 190, ч. 4 ст. 358, ч. 2 ст. 384 КК України.

У ході досудового розслідування у вказаному кримінальному провадженні, у сторони обвинувачення виникла необхідність у накладенні арешту на грошові кошти, з метою збереження речових.

Згідно ч. 10 ст. 170 КПК України арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.

Арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів. У такому випадку арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Згідно з ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Згідно п. 6 ч. 9 ст. 100 КПК України гроші, цінності та інше майно, що одержані фізичною або юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення та/або є доходами від нього, а також майно, в яке їх було повністю або частково перетворено, конфіскуються.

Отже, арешт з метою забезпечення речових доказів, по суті являє форму забезпечення доказів у кримінальному провадженні та не вимагає обов`язкового повідомлення підозри у кримінальному провадженні, не пов`язується з особою, підозрюваною у вчиненні кримінального провадження.

Таким чином, слідчий суддя приходить висновку, що з метою збереження речових доказів та недопущення його відчуження, вбачається наявність правових підстав для накладення арешту на майно, а саме на грошові кошти в національній та іноземній валюті на банківських рахунках у банківських установах.

З урахуванням наведеного та керуючись ст. 98, 167, 170-173, 175, 309, 372, 392, 532 КПК України,-

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання задовольнити.

Накласти арешт на готівкові грошові кошти, а саме:

- 303 433 (триста три тисячі чотириста тридцять три) долари США;

- 627 600 (шістсот двадцять сім тисяч шістсот) гривень;

- 44 270 (сорок чотири тисячі двісті сімдесят) євро, які зберігаються у опечатаному поліетиленовому пакеті, що опечатаний захисною стрічкою з серійним номером А00004160, з метою забезпечення збереження речових доказів у кримінальному провадженні № 0001691 від 15.08.2015.

Ухвала підлягає негайному виконанню прокурором/слідчим у кримінальному провадженні № 0001691 від 15.08.2015.

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена протягом п`яти днів з дня її оголошення безпосередньо до Київського апеляційногосуду.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не буде подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Слідчий суддя ОСОБА_1