Справа № 756/9627/23
Номер провадження № 1-кп/756/1425/23
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 серпня 2023 року місто Київ

Оболонський районний суд міста Києва в складі судді ОСОБА_1 , розглянувши в спрощеному провадженні обвинувальний акт, затверджений 28.07.2023 у кримінальному провадженні, внесеного 04.07.2023 до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000769, щодо вчинення кримінального проступку без проведення судового розгляду в судовому засіданні за відсутності учасників судового провадження, у відношенні:

ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Чіатура Республіки Грузії, громадянина Грузія, офіційно не працевлаштованого, який має середню освіту, зареєстрований за адресою АДРЕСА_1 , проживає за адресою АДРЕСА_2 , раніше не судимого,

за обвинуваченням у вчиненні кримінальних проступків, передбачених ч. 5 ст. 27 ч. 1 ст. 358, ч. 4 ст. 358 КК України,

УСТАНОВИВ:

1. Формулювання обвинувачення у кримінальному провадженні, визнане судом доведеним.

1.1. У січні 2023 року, більш точного дня та часу не встановлено, у ОСОБА_3 , який перебував у невстановленому місці на території Оболонського району м. Києва, виник умисел, спрямований на пособництво у виготовлені підробленого документа, який видається організацією, що надає право керувати транспортними засобами, які відносяться до категорій - В, С, з метою його використання при керуванні транспортними засобами та в якості документу, що посвідчує особу та підтверджує її спеціальний статус, а саме посвідчення водія із вказаними категоріями, оскільки посвідчення водія ОСОБА_3 було втрачено.

Реалізуючи вказаний умисел, ОСОБА_3 скориставшись мережею Інтернет, де знайшов оголошення про виготовлення водійських посвідчень. Після чого, в онлайн режимі зв`язався із невстановленою дізнанням особою, матеріали стосовно якої виділено у окреме провадження, яка в електронній формі повідомила останньому, що вартість виготовлення підробленого посвідчення водія становить 5000 грн., а для його виготовлення ОСОБА_3 необхідно направити у електронній формі фотокартку із власним зображенням та його анкетні дані, що він і зробив.

Разом із тим, невстановлена особа, матеріали стосовно якої виділено у окреме провадження, в електронній формі повідомила, що отримати підроблене посвідчення водія ОСОБА_3 зможе засобом «Нової пошти» накладною платою, на що останній погодився. У подальшому, за минуванням близько десяти днів після замовлення, у невстановлений день та час, невстановленою особою, матеріали стосовно якої виділено у окреме провадження, засобом «Нової пошти» було надіслано ОСОБА_3 для його власних потреб підроблене посвідчення водія серії НОМЕР_1 на його ім`я із фотокарткою останнього в них, що дає право особі керувати транспортними засобами, які відносяться до категорій - В, С, посвідчує особу, підтверджуючи її спеціальний статус, які останній отримав у відділенні «Нової пошти» за № 39, розташованому неподалік станції метрополітену «Оболонь», сплативши накладною платою винагороду у розмірі 5000 грн невстановленій дізнанням особі, матеріали стосовно якої виділено у окреме провадження, яка використавши надані ОСОБА_3 його анкетні дані та фотокартку, виготовила підроблене посвідчення водія серії НОМЕР_1 на ім`я ОСОБА_3 , для використання його останнім в якості документу, що посвідчує особу та підтверджує її спеціальний статус.

1.1.1. Отже, ОСОБА_3 учинив кримінальний проступок, передбачений ч. 5 ст. 27 ч. 1 ст. 358 КК України, а саме пособництво у виготовленні підробленого посвідчення, яке видається організацією і яке надає права, з метою використання його іншою особою.

1.2. Крім того, 03.07.2023, близько 15:20 год., ОСОБА_3 , перебуваючи за адресою: м. Київ, вул. Автозаводська, буд. 18, був зупинений працівниками поліції для перевірки документів, що посвідчують особу, у зв`язку із підозрілою поведінкою останнього, раптовою зміною напрямку свого руху при появі екіпажу поліції. ОСОБА_3 було запропоновано пред`явити (надавати) документи, що посвідчують його особу. У цей момент у ОСОБА_3 виник умисел, спрямований на використання завідомо підробленого документа - завідомо підробленого посвідчення водія на його ім`я, а саме на ім`я ОСОБА_3 , серії НОМЕР_1 , із його власною фотокарткою, що посвідчує особу та підтверджує її спеціальний статус. Реалізуючи свій умисел, спрямований на використання завідомо підробленого документа, а саме зазначеного підробленого посвідчення водія, ОСОБА_3 надав працівнику поліції для посвідчення (встановлення) свої особи та підтвердження його спеціального статусу зазначене завідомо підроблене посвідчення водія, чим ОСОБА_3 використав завідомо підроблений документ.

У подальшому, на місце події було викликано слідчо-оперативну групу Оболонського управління поліції Головного управління Національної поліції у м. Києві. Під час проведення огляду місця події 03.07.2023, близько 16:20 год., за адресою: м. Київ, вул. Автозаводська, буд. 18, у присутності двох понятих, ОСОБА_3 добровільно надав працівникам поліції для вилучення вказане завідомо підроблене посвідчення водія на його ім`я.

1.2.1. Отже, ОСОБА_3 учинив кримінальний проступок, передбачений ч. 4 ст. 358 КК України, а саме використання завідомо підробленого документу.

2. Підстави доведеності винуватості поза розумним сумнівом.

2.1. 28.07.2023 року до Оболонського районного суду міста Києва надійшов обвинувальний акт у відношенні ОСОБА_3 за обвинуваченням у вчиненні кримінальних проступків, передбачених ч. 5 ст. 27 ч. 1 ст. 358, ч. 4 ст. 358 КК України у якому міститься клопотання прокурора ОСОБА_4 про розгляд обвинувального акту в спрощеному порядку без проведення судового розгляду в судовому засіданні.

До обвинувального акту додані:

- письмова заява підозрюваного ОСОБА_3 , складена в присутності захисника ОСОБА_5 , щодо беззаперечного визнання своєї винуватості, згоди із встановленими досудовим розслідуванням обставинами, ознайомлення з обмеженням права апеляційного оскарження згідно з частиною другою ст. 302 КПК України та згоди з розглядом обвинувального акту в спрощеному провадженні;

- матеріали кримінального провадження.

Як видно з наданих матеріалів, на час надходження обвинувального акту до суду щодо ОСОБА_3 не застосовано затримання після виявлення вчиненого кримінального проступку.

Ураховуючи зазначене, суд вважав можливим розглянути обвинувальний акт щодо ОСОБА_3 у вчиненні кримінального проступку без проведення судового розгляду в судовому засіданні за відсутності учасників судового провадження, що узгоджується з приписами частини 2 статті 381 КПК України.

2.2 Відповідно до ч. 1, 2 ст. 17 КПК України особа вважається невинуватою у вчиненні кримінального правопорушення і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено у порядку, передбаченому цим Кодексом, і встановлено обвинувальним вироком суду, що набрав законної сили.

Ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні кримінального правопорушення і має бути виправданим, якщо сторона обвинувачення не доведе винуватість особи поза розумним сумнівом.

Згідно з ч. 3 ст. 381 КПК України спрощене провадження щодо кримінальних проступків здійснюється згідно із загальними правилами судового провадження, передбаченими цим Кодексом, з урахуванням положень цього параграфа.

Відповідно до ч. 2 ст. 382 КПК України вирок суду за результатами спрощеного провадження ухвалюється в порядку, визначеному цим Кодексом, та повинен відповідати загальним вимогам до вироку суду. У вироку суду за результатами спрощеного провадження замість доказів на підтвердження встановлених судом обставин зазначаються встановлені органом досудового розслідування обставини, які не оспорюються учасниками судового провадження.

Згідно з п. 2 ч. 3 ст. 374 КПК України у мотивувальній частині вироку зазначаються, у разі визнання особи винуватою, формулювання обвинувачення, визнаного судом доведеним, із зазначенням місця, часу, способу вчинення та наслідків кримінального правопорушення, форми вини і мотивів кримінального правопорушення.

Згідно з ч. 2 ст. 15 Закону України «Про судоустрій та статус суддів» суддя, який розглядає справу одноособово, діє як суд.

2.3. Діючи відповідно до вимог ч. 1, 2 ст. 17, ст. 369-371, 374, ч. 3 ст. 381, ч. 2 ст. 382 КПК України суд перевірив обставини, які встановлені органом досудового розслідування, та які не оспорюються учасниками судового провадження. Зокрема, з обвинувального акту вбачається, що досудовим розслідуванням були встановлені наступні фактичні обставини, що в січні 2023 року, більш точного дня та часу не встановлено, у ОСОБА_3 , який перебував у невстановленому місці на території Оболонського району м. Києва, виник умисел, спрямований на пособництво у виготовлені підробленого документа, який видається організацією, що надає право керувати транспортними засобами, які відносяться до категорій - В, С, з метою його використання при керуванні транспортними засобами та в якості документу, що посвідчує особу та підтверджує її спеціальний статус, а саме посвідчення водія із вказаними категоріями, оскільки посвідчення водія ОСОБА_3 було втрачено.

Реалізуючи вказаний умисел, ОСОБА_3 скориставшись мережею Інтернет, де знайшов оголошення про виготовлення водійських посвідчень. Після чого, в онлайн режимі зв`язався із невстановленою дізнанням особою, матеріали стосовно якої виділено у окреме провадження, яка в електронній формі повідомила останньому, що вартість виготовлення підробленого посвідчення водія становить 5000 грн., а для його виготовлення ОСОБА_3 необхідно направити у електронній формі фотокартку із власним зображенням та його анкетні дані, що він і зробив.

Разом із тим, невстановлена особа, матеріали стосовно якої виділено у окреме провадження, в електронній формі повідомила, що отримати підроблене посвідчення водія ОСОБА_3 зможе засобом «Нової пошти» накладною платою, на що останній погодився. У подальшому, за минуванням близько десяти днів після замовлення, у невстановлений день та час, невстановленою особою, матеріали стосовно якої виділено у окреме провадження, засобом «Нової пошти» було надіслано ОСОБА_3 для його власних потреб підроблене посвідчення водія серії НОМЕР_1 на його ім`я із фотокарткою останнього в них, що дає право особі керувати транспортними засобами, які відносяться до категорій - В, С, посвідчує особу, підтверджуючи її спеціальний статус, які останній отримав у відділенні «Нової пошти» за № 39, розташованому неподалік станції метрополітену «Оболонь», сплативши накладною платою винагороду у розмірі 5000 грн невстановленій дізнанням особі, матеріали стосовно якої виділено у окреме провадження, яка використавши надані ОСОБА_3 його анкетні дані та фотокартку, виготовила підроблене посвідчення водія серії НОМЕР_1 на ім`я ОСОБА_3 , для використання його останнім в якості документу, що посвідчує особу та підтверджує її спеціальний статус.

Крім того, 03.07.2023, близько 15:20 год., ОСОБА_3 , перебуваючи за адресою: м. Київ, вул. Автозаводська, буд. 18, був зупинений працівниками поліції для перевірки документів, що посвідчують особу, у зв`язку із підозрілою поведінкою останнього, раптовою зміною напрямку свого руху при появі екіпажу поліції. ОСОБА_3 було запропоновано пред`явити (надавати) документи, що посвідчують його особу. У цей момент у ОСОБА_3 виник умисел, спрямований на використання завідомо підробленого документа - завідомо підробленого посвідчення водія на його ім`я, а саме на ім`я ОСОБА_3 , серії НОМЕР_1 , із його власною фотокарткою, що посвідчує особу та підтверджує її спеціальний статус. Реалізуючи свій умисел, спрямований на використання завідомо підробленого документа, а саме зазначеного підробленого посвідчення водія, ОСОБА_3 надав працівнику поліції для посвідчення (встановлення) свої особи та підтвердження його спеціального статусу зазначене завідомо підроблене посвідчення водія, чим ОСОБА_3 використав завідомо підроблений документ.

У подальшому, на місце події було викликано слідчо-оперативну групу Оболонського управління поліції Головного управління Національної поліції у м. Києві. Під час проведення огляду місця події 03.07.2023, близько 16:20 год., за адресою: м. Київ, вул. Автозаводська, буд. 18, у присутності двох понятих, ОСОБА_3 добровільно надав працівникам поліції для вилучення вказане завідомо підроблене посвідчення водія на його ім`я.

2.4. Установлені органом досудового розслідування обставини і викладені судом, не оспорюються учасниками судового провадження, так як під час досудового розслідування обвинувачений ОСОБА_3 беззаперечно визнав свою винуватість, не оспорює встановлені досудовим розслідуванням обставини і згоден з розглядом обвинувального акту за його відсутності.

Окрім того, обвинувачений ознайомлений з обмеженням права на апеляційне оскарження з підстав розгляду провадження за відсутності учасників судового провадження, недослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені досудовим розслідуванням обставин.

2.5 Отже, саме з підстав викладеного суд дійшов висновку про доведеність поза розумним сумнівом винуватості ОСОБА_3 у вчиненні інкримінованих кримінальних проступків, передбачених ч. 5 ст. 27 ч. 1 ст. 358 (пособництво у виготовленні підробленого посвідчення, яке видається організацією і яке надає права, з метою використання його іншою особою), ч. 4 ст. 358 КК України (використання завідомо підробленого документу).

3. Обставини, які пом`якшують та обтяжують покарання.

3.1 Вивченням обставин справи, оцінкою особистості ОСОБА_3 установлено, що обставиною, яка відповідно до ст. 66 КК України пом`якшує покарання останнього є щире каяття, та відсутність обставин, які згідно зі ст. 67 КК України обтяжують його покарання.

3.2 Ці висновки суду ґрунтуються на тому, що як свідчать матеріали досудового розслідування, ОСОБА_3 беззаперечно визнавав свою винуватість, співпрацював з органом досудового розслідування, повністю повідомив про обставин вчинення кримінального правопорушення, а також надав дозвіл на спрощений розгляд кримінального провадження. Наведені відомості є достатніми, аби вважати дії ОСОБА_3 як каяття, а отже підставою для врахування їх як обставину, що пом`якшує покарання. Також суд бере до уваги, що і державне обвинувачення в особі прокурора ОСОБА_4 , уважає наявність такої обставини, що пом`якшує покарання, - щире каяття, та вказана в обвинувальному акті.

4. Мотиви призначення покарання.

4.1. Суд уважає, що підстави застосування положень статей 69, 69-1 КК України при призначенні покарання - відсутні.

4.2. Призначаючи обвинуваченому ОСОБА_3 покарання суд ураховує, що покарання, як захід державного реагування на осіб, котрі вчинили кримінальне правопорушення, є головною і найбільш поширеною формою реалізації кримінальної відповідальності, роль і значення якого багато в чому залежать від обґрунтованості його призначення і реалізації. Застосування покарання є одним із завершальних етапів кримінальної відповідальності, на якому суд вирішує питання, визначені ч. 1 ст. 368 КПК України, та яке виступає правовим критерієм, показником негативної оцінки як самого правопорушення, так і особи, котра його вчинила. Покарання завжди має особистий, індивідуалізований характер, а його призначення і виконання можливе тільки щодо особи, визнаної винною у вчиненні кримінального правопорушення. При цьому призначення необхідного і достатнього покарання певною мірою забезпечує відчуття справедливості як у потерпілого, так і суспільства.

Згідно з приписами ст. 8 КПК України кримінальне провадження здійснюється з дотриманням принципу верховенства права, відповідно до якого людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави.

За змістом статей 50, 65 КК України, особі, яка скоїла кримінальне правопорушення, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для виправлення та попередження скоєння нових кримінальних правопорушень. Це покарання має відповідати принципам законності, обґрунтованості, справедливості, співмірності та індивідуалізації, що є системою найбільш істотних правил і критеріїв, які визначають порядок та межі діяльності суду під час обрання покарання. Суд повинен ураховувати ступінь тяжкості кримінального правопорушення, конкретні обставини його скоєння, форму вини, наслідки цього діяння, дані про особу, обставини, що впливають на покарання, ставлення особи до своїх дій, інші особливості справи, які мають значення для забезпечення відповідності покарання характеру та тяжкості кримінального правопорушення.

Покарання завжди призначається як відповідний захід примусу держави за вчинене кримінальне правопорушення, виконує виправну функцію і водночас запобігає вчиненню нових кримінальних правопорушень як самим засудженим, так і іншими особами.

Зокрема, індивідуалізація покарання ґрунтується на прогностичній діяльності суду. Оптимальним орієнтиром такої діяльності є визначення покарання в тому обсязі, який був би достатнім для досягнення найближчої мети покарання - виправлення засудженого.

4.3. З урахуванням викладених обставин по справі, особистості обвинуваченого, який раніше до кримінальної відповідальності не притягувався, має на утриманні неповнолітню дитину, за місцем реєстрації позитивно характеризується, тяжкості вчиненого кримінального проступку, відсутності завданої шкоди, покарання, яке передбачено за вчинені кримінальні проступки, обставини, що пом`якшують покарання та відсутності обставин, що обтяжують покарання, суд вважає, що виправлення та перевиховання обвинуваченого можливо без ізоляції від суспільства, а саме ОСОБА_3 необхідно обрати покарання у виді штрафу.

Зокрема ОСОБА_3 слід призначити за ч. 5 ст. 27 ч. 1 ст. 358 КК України покарання в виді штрафу в розмірі 200 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 3400 грн, а за ч. 4 ст. 358 КК України у виді штрафу в розмірі 50 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 850 грн. Оскільки ОСОБА_3 учинено два кримінальних проступки, покарання слід остаточно визначити виходячи з положень ч. 1 ст. 70 КК України, а саме за сукупності кримінальних правопорушень, шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим, визначивши ОСОБА_3 остаточне покарання у виді штрафу в розмірі 200 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 3400 грн.

4.4. Таке покарання, на переконання суду, відповідає положенням статей 65-68 КК України та буде необхідним для виправлення обвинуваченого, запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень, відповідатиме особистості обвинуваченого та є достатнім, для досягнення, відповідно до ст. 50 КК України мети покарання.

5. Мотиви ухвалення інших рішень щодо питань, які вирішуються судом при ухваленні вироку, та положення закону, якими керувався суд.

5.1. Ураховуючи те, що стосовно обвинуваченого запобіжний захід не застосовувався, а сторони провадження не заявили клопотання про застосування відносно обвинуваченого запобіжного заходу, суд не вбачає підстав для застосування запобіжного заходу до набрання вироком законної сили стосовно обвинуваченого.

5.2. Цивільний позов у провадженні не заявлений. Процесуальні витрати у провадженні, а саме витрати на проведення експертизи № СЕ-19/111-23/34565-ДД від 10.07.2023 у сумі 956 грн 00 коп., відповідно до ст. 124 КПК України підлягають стягненню з ОСОБА_3 на користь держави.

5.3. Питання речових доказів суд вирішує на підставі ст. 100 КПК України, зокрема посвідчення водія серії НОМЕР_1 , яке знаходиться в камері зберігання речових доказів Оболонського УП ГУНП в м. Києві - слід знищити.

Керуючись статтями 7, 17, 100, 124, 301, 302, 368-371, 374, 381, 382 КПК України, суд

УХВАЛИВ:

ОСОБА_2 визнати винуватим у вчиненні кримінальних проступків, передбачених ч. 5 ст. 27 ч. 1 ст. 358, ч. 4 ст. 358 КК України, та призначити йому покарання:

- за ч. 5 ст. 27 ч. 1 ст. 358 КК України в виді штрафу в розмірі 200 (двохсот) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 3 400 (три тисячі чотириста) грн. 00 коп;

- за ч. 4 ст. 358 КК України в виді штрафу в розмірі 50 (п`ятдесяти) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 850 (вісімсот п`ятдесят) грн. 00 коп.

На підставі ч. 1 ст. 70 КК України за сукупністю кримінальних правопорушень, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, призначити ОСОБА_2 остаточне покарання в виді штрафу в розмірі 200 (двохсот) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 3 400 (три тисячі чотириста) грн. 00 коп.

Запобіжний захід ОСОБА_2 до набрання вироком законної сили - не обирати.

Процесуальні витрати: за проведення експертизи № СЕ-19/111-23/34565-ДД від 10.07.2023 у сумі 956 грн 00 коп. стягнути з ОСОБА_2 на користь держави.

Речові докази: посвідчення водія серії НОМЕР_1 , яке знаходиться в камері зберігання Оболонського УП ГУНП в м. Києві - знищити.

Вирок може бути оскаржений до Київського апеляційного суду через Оболонський районний суд міста Києва протягом 30 (тридцяти) днів з дня отримання його копії.

Відповідно до положень ч. 1 ст. 394 КПК України вирок суду першої інстанції, ухвалений за результатами спрощеного провадження в порядку, передбаченому статями 381 та 382 цього Кодексу, не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав розгляду провадження за відсутності учасників судового провадження, недослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені досудовим розслідуванням обставини.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

У разі подання апеляційної скарги вирок суду, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копію вироку за результатами розгляду обвинувального акту щодо вчинення кримінального проступку не пізніше дня, наступного за днем його ухвалення, надіслати учасникам судового провадження.

Суддя ОСОБА_1