СВЯТОШИНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М. КИЄВА
пр. № 1-кс/759/2411/23
ун. № 759/7228/23
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 квітня 2023 рокуСвятошинський районний суд м. Києва в складі:

слідчого судді: ОСОБА_1

за участю секретаря : ОСОБА_2

прокурора: ОСОБА_3

захисника: ОСОБА_4

підозрюваної: ОСОБА_5

розглянувши клопотання старшого слідчого відділу розслідування особливо тяжких злочинів слідчого управління Головного управління Національної поліції в Київській області ОСОБА_6 про продовження строку застосування запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту відносно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки с. Іванів Калинівського району Вінницької області, громадянки України, українки, з середньою освітою, не заміжньої, не працюючої, зареєстрованої та фактично проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимої у вчиненні кримінального правопорушення, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000428 від 11.10.2022 за ч. 2 ст. 149 КК України, суд-

У С Т А Н О В И В:

21 квітня 2023року до суду надійшло вказане клопотання слідчого управління Головного управління Національної поліції в Київській області ОСОБА_6 про продовження строку застосування запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту відносно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яке мотивоване таким.

28.02.2023 ухвалою слідчого судді Святошинського районного суду м. Києва ОСОБА_7 відносно ОСОБА_5 обрано запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту строком до 28.04.2023 року включно.

21.04.2023 постановою заступника керівника Київської обласної прокуратури ОСОБА_8 строк досудового розслідування продовжено до 3-х місяців, тобто до 27.05.2023.

Досудове розслідування неможливо завершити , а саме до 27.05.2023 року, оскільки для цього необхідно вчинити ряд слідчих і процесуальних дій з метою повного та всебічного дослідження обставин вчинення підозрюваною кримінальних правопорушень. При цьому ризики, передбачені ст. 177 КПК України та встановлені в ході досудового розслідування, що виправдовують обраний до підозрюваної запобіжний захід, не зменшилися й продовжують існувати, тому виникла необхідність у продовженні тримання останньої під цілодобовим домашнім арештом, оскільки запобігти таким ризикам шляхом застосування більш м`яких запобіжних заходів неможливо.

У судовому засіданні прокурор клопотання підтримала і просила його задовольнити з наведених у ньому підстав.

Підозрювана ОСОБА_5 та її захисник ОСОБА_4 , заперечували проти даного клопотання, захисник посилався на поганий стан здоров"я його підзахисної.

Заслухавши учасників судового засідання, вивчивши клопотання та додані до нього матеріали, слідчий суддя дійшов висновку, що клопотання підлягає задоволенню з таких підстав.

Слідчим суддею встановлено, що Відділом розслідування особливо тяжких злочинів СУ ГУНП в Київській області проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000428 від 11.10.2022 за ознаками кримінальних правопорушень передбачених ч.2 ст.149 КК України.

11.10.2022 року відомості про вчинене кримінальне правопорушення (злочин) внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 00000428 за ознаками кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 2 ст. 149 КК України.

29.03.2023 року відомості про вчинене кримінальне правопорушення (злочин) внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000229 за ознаками кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 2 ст. 149 КК України.

30.03.2023 року вказані кримінальні провадження було об`єднано.

04.04.2023 року відомості про вчинене кримінальне правопорушення (злочин) внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000237 за ознаками кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 2 ст. 149 КК України.

05.04.2023 року вказані кримінальні провадження було об`єднано.

27.02.2023 о 02 год 57 хв ОСОБА_5 затримано у порядку ст. 208 КПК України.

27.02.2023 ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 149 КК України.

31.03.2023 ОСОБА_5 повідомлено про зміну повідомленої підозри та нову підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 149 КК України.

28.02.2023 ухвалою слідчого судді Святошинського районного суду м. Києва ОСОБА_7 відносно ОСОБА_5 обрано запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту строком до 28.04.2023 року включно.

21.04.2023 постановою заступника керівника Київської обласної прокуратури ОСОБА_8 строк досудового розслідування продовжено до 3-х місяців, тобто до 27.05.2023.

Статтею 2 КПК України визначено, що завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Згідно із ч. ч. 1, 2 ст. 181 КПК України домашній арешт полягає в забороні підозрюваному, обвинуваченому залишати житло цілодобово або у певний період доби. Домашній арешт може бути застосовано до особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі.

Відповідно до ч. 6 ст. 181 КПК України строк дії ухвали слідчого судді про тримання особи під цілодобовим домашнім арештом не може перевищувати двох місяців. У разі необхідності строк тримання особи під домашнім арештом може бути продовжений за клопотанням прокурора в межах строку досудового розслідування в порядку, передбаченому статтею 199 цього Кодексу.

Частинами 3-5 ст. 199 КПК України передбачено, що клопотання про продовження строку тримання під вартою, крім відомостей, зазначених у статті 184 цього Кодексу, повинно містити: 1) виклад обставин, які свідчать про те, що заявлений ризик не зменшився або з`явилися нові ризики, які виправдовують тримання особи під вартою; 2) виклад обставин, які перешкоджають завершенню досудового розслідування до закінчення дії попередньої ухвали про тримання під вартою.

Слідчий суддя зобов`язаний розглянути клопотання про продовження строку тримання під вартою до закінчення строку дії попередньої ухвали згідно з правилами, передбаченими для розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу.

Слідчий суддя зобов`язаний відмовити у продовженні строку тримання під вартою, якщо прокурор, слідчий не доведе, що обставини, зазначені у частині третій цієї статті, виправдовують подальше тримання підозрюваного, обвинуваченого під вартою.

Статтею 177 КПК України визначено, що метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується. Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

Статтею 178 КПК України передбачено, що при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 КПК України, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі: 1) вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного, обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, обвинувачується; 3) вік та стан здоров`я підозрюваного, обвинуваченого; 4) міцність соціальних зв`язків підозрюваного, обвинуваченого в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців; 5) наявність у підозрюваного, обвинуваченого постійного місця роботи або навчання; 6) репутацію підозрюваного, обвинуваченого; 7) майновий стан підозрюваного, обвинуваченого; 8) наявність судимостей у підозрюваного, обвинуваченого; 9) дотримання підозрюваним, обвинуваченим умов застосованих запобіжних заходів, якщо вони застосовувалися до нього раніше; 10) наявність повідомлення особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення; 11) розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється, обвинувачується особа, або розмір доходу, в отриманні якого внаслідок вчинення кримінального правопорушення підозрюється, обвинувачується особа, а також вагомість наявних доказів, якими обґрунтовуються відповідні обставини; 12) ризик продовження чи повторення протиправної поведінки, зокрема ризик летальності, що його створює підозрюваний, обвинувачений, у тому числі у зв`язку з його доступом до зброї.

Відповідно до ч. 1 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Запобіжні заходи у кримінальному провадженні обмежують права особи на свободу та особисту недоторканість, гарантовані ст. 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, а тому можуть бути застосовані тільки за наявності законної мети та підстав, визначених КПК України, з урахуванням відповідної практики Європейського суду з прав людини.

Розглядаючи питання обґрунтованості підозри у вчиненні ОСОБА_5 інкримінованих їй кримінальних правопорушень, слідчий суддя враховує таке.

Згідно з рішеннями ЄСПЛ у справах «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства», «Нечипорук і Йонкало проти України» термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити злочин.

У справах «Феррарі-Браво проти Італії», «Мюррей проти Сполученого Королівства», «Чеботарь проти Молдови» ЄСПЛ зазначив, що для вирішення питання про обрання запобіжного заходу факти, що викликають підозру, не обов`язково мають бути встановлені до ступеню, необхідного для засудження чи навіть для пред`явлення обвинувачення. Не можна ставити питання про те, що арешт або тримання під вартою до суду є виправданими тільки тоді, коли доведено факт вчинення та характер інкримінованих правопорушень, оскільки це є завданням попереднього розслідування, сприяти якому і має тримання під вартою. При вирішенні питання про застосування запобіжного заходу має враховуватись саме обґрунтованість підозри, а не її доведеність, бо це завдання покладається на слідчого під час проведення ним досудового розслідування і на даному етапі провадження суд не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема, оцінювати докази з точки зору їх належності і допустимості для визнання особи винуватою чи невинуватою у вчинені кримінальних правопорушень. Слідчий суддя на підставі сукупності отриманих доказів повинен визначити лише чи є причетність особи до вчинення злочинів вірогідною та достатньою для застосування щодо особи запобіжного заходу.

Слідчим суддею встановлено, що 27.02.2023 року ОСОБА_5 було повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 149КК України, даний злочин, є особливо тяжким та передбачає покарання у виді позбавлення волі строком до 12-ти років, з конфіскацією майна.

Обґрунтованість підозри ОСОБА_5 у вчиненні вказаного кримінального правопорушення на цій стадії кримінального провадження підтверджується доданими до клопотання матеріалами, саме: протоколи допитів потерпілих; протоколи впізнання;протоколи допитів свідків;протоколи оглядів; протоколи негласної слідчої дії; іншими доказами у їх сукупності.

З огляду на викладене, оцінивши сукупність і вагомість наявних на цій стадії провадження доказів з точки зору їх достатності та взаємозв`язку, слідчий суддя вважає, що вони доводять обставини, які свідчать про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_5 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 149 КК України, тобто підтверджують існування фактів та інформації, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що підозрюванай могла вчинити ці правопорушення.

Разом з тим слідчий суддя звертає увагу, що відповідно до положень ст. 198 КПК України висловлені в ухвалі слідчого судді, суду за результатами розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу висновки щодо будь-яких обставин, які стосуються суті підозри, обвинувачення, не мають преюдиціального значення для суду під час судового розгляду або для слідчого чи прокурора під час цього або іншого кримінального проваджень.

Вирішуючи питання доцільності продовження строку тримання під цілодобовим домашнім арештом, слідчий суддя бере до уваги таке.

ОСОБА_5 обґрунтовано підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, за вчинення найтяжкого з яких законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк до 12 років, з конфіскацією майна відповідно до ч. 2 ст. 181 КПК України до неї може бути застосований запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту.

Разом з тим ухвалою слідчого судді про обрання підозрюваній запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту, з огляду на тяжкість злочину та особу підозрюваної, встановлено наявність ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме, що остання дійсно може переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду, незаконно впливати на свідків у цьому кримінальному провадженні, а також продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, у зв`язку з чим визнано необхідність застосувати до неї саме такий запобіжний захід і недостатність більш м`яких запобіжних заходів для запобігання наявним ризикам та забезпечення виконання підозрюваною покладених на неї процесуальних обов`язків.

Слідчий суддя зважає, що підстави, за яких до підозрюваної було застосовано запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту, та обставини, які при цьому враховувались, на даний час не змінились, а заявлені щодо останньої ризики є вагомими, не зменшились і продовжують існувати.

З огляду на викладене, враховуючи тяжкість злочину та спосіб їх вчинення, тяжкість покарання, що загрожує підозрюваній у разі визнання її винуватою, конкретні обставини кримінального провадження та характер інкримінованих останній дій, наведені вище дані про особу підозрюваної, а саме: стан здоров`я, сімейний стан, соціальні зв`язки, спосіб життя взагалі, слідчий суддя вважає, що передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України й наведені в клопотанні ризики об`єктивно існують і жоден із більш м`яких запобіжних заходів, передбачених ч. 1 ст. 176 КПК України, не зможе їм запобігти.

Даних про наявність підстав для скасування застосованого до підозрюваної запобіжного заходу або його зміни на більш м`який слідчим суддею при розгляді клопотання не встановлено.

Перевіряючи викладені в клопотанні обставини, які перешкоджають завершенню досудового розслідування до закінчення дії попередньої ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту, слідчий суддя, дослідивши надані стороною обвинувачення матеріали, дійшов висновку про доведеність цих обставин, оскільки існує необхідність у завершенні виконання процесуальних дій, які потребують додаткового часу, а саме: проаналізувати інформацію отриману в ході огляду речових доказів, які були вилучені під час обшуків, перевірити ОСОБА_5 на причетність до вчинення інших злочинів; провести огляд речей та документів, які були вилученні під час обшуків; зібрати в повному обсязі матеріали, що характеризують особу підозрюваної ОСОБА_5 ; повідомити підозрюваному про зміну раніше повідомленої підозри; у разі надходження клопотань сторони захисту щодо допиту підозрюваного, допитати ОСОБА_5 в процесуальному статусі підозрюваної; здійснити розсекречування матеріалів отриманих під час проведення НСРД; провести тимчасовий доступ до речей і документів, які перебувають у володінні банківських установ та проаналізувати отриману інформацію; провести тимчасовий доступ до речей і документів, які перебувають у володінні операторів мобільного зв`язку та проаналізувати отриману інформацію; у разі необхідності виконати інші слідчі (розшукові) дії; виконати вимоги ст. 290, 291 КПК України; скласти обвинувальний акт та реєстр матеріалів досудового розслідування.

Таким чином, для завершення досудового розслідування в цьому кримінальному провадженні існує законодавчо встановлена необхідність у проведенні відповідних процесуальних дій.

Оцінюючи наведені вище обставини, слідчий суддя також бере до уваги практику ЄСПЛ, що розслідування має бути ретельним, безстороннім і сумлінним. Розслідування повинне забезпечити встановлення винних осіб та їх покарання. Органи державної влади повинні вжити всіх заходів для отримання всіх наявних доказів, які мають відношення до події, показань очевидців, доказів експертиз. Будь-які недоліки у розслідуванні, які підривають його здатність встановити відповідальну особу, створюють ризик недодержання такого стандарту (рішення ЄСПЛ від 13 січня 2011 року у справі «Михалкова та інші проти України»).

Ураховуючи наведене слідчий суддя вважає, що прокурором доведено наявність обставини, зазначених у частині третій статті 199 КПК України, які виправдовують подальше тримання підозрюваної під цілодобовим домашнім арештом, а саме заявлені ризики при застосуванні запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту не зменшились та наявні обставини, які перешкоджають завершенню досудового розслідування до закінчення дії попередньої ухвали про тримання під цілодобовим домашнім арештом, тому є достатні підстави для продовження строку тримання підозрюваної під цілодобовим домашнім арештом.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 177, 178, 181, 193-196, 199, 369-372 КПК України, слідчий суддя -

УХВАЛИВ:

Клопотання задовольнити.

В межах строків досудового розслідування продовжити підозрюваній ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту, а саме: до 27.05.2023 року включно.

Покласти на підозрювану ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 наступні обов`язки:

- прибувати до слідчих слідчої групи СУ ГУНП в Київській області, прокурора і суду за викликом;

- не відлучатися із населеного пункту в якому вона проживає, а саме за адресою: АДРЕСА_1 , без дозволу слідчого, прокурора та суду;

- повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання;

- утримуватися від спілкування із свідками у кримінальному провадженні.

Копію ухвали направити органам Національної поліції за місцем проживання підозрюваного, для виконання.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Київського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя: ОСОБА_1