В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

Справа № 936/765/23

Провадження № 1-кп/936/91/2023

27.07.2023 смт Воловець

Воловецький районний суд Закарпатської області в складі головуючої судді ОСОБА_1 , з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , обвинуваченого ОСОБА_4 , захисника ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду кримінальне провадження про обвинувачення:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця м. Кам`янець - Подільський, мешканця АДРЕСА_1 , з вищою освітою, неодруженого, приватного підприємця, раніше не судимого, у вчиненні кримінального правопорушення (проступку), передбаченого ч.1 ст.337 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

Відповідно до ст. 65 Конституції України, захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, шанування її державних символів є обов`язком громадян України. Громадяни відбувають військову службу відповідно до закону.

Аналогічну правову норму закріплено у ч. 1 ст. 1 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» (далі Закон), згідно якої захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України є конституційним обов`язком громадян України. При цьому згідно до ч. 3 ст. 1 Закону військовий обов`язок включає, у тому числі виконання військового обов`язку в запасі та дотримання правил військового обліку. Також відповідно до ч. 10 ст. 1 Закону громадяни України, які приписані до призовних дільниць або перебувають у запасі Збройних Сил України зобов`язані: прибувати за викликом районного, міського територіального центру комплектування та соціальної підтримки для оформлення військово-облікових документів, проходження медичного огляду; проходити медичний огляд; виконувати правила військового обліку, встановлені законодавством.

Відповідно до п. 2 Порядку організації та ведення військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 1487 від 30.12.2022 (надалі Порядок), військовий облік є складовою змісту мобілізаційної підготовки держави. Він полягає у цілеспрямованій діяльності державних органів щодо фіксації, накопичення та аналізу наявних людських мобілізаційних ресурсів за військово-обліковими ознаками; здійснення заходів із забезпечення виконання встановлених правил військового обліку призовниками, військовозобов`язаними та резервістами.

Згідно із п. 5 Порядку, з метою ведення військового обліку в державі створюється система військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів. Головною вимогою до системи військового обліку є забезпечення повноти та достовірності даних, що визначають кількісний склад та якісний стан призовників, військовозобов`язаних та резервістів.

Також відповідно до п. 1 Правил військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів, які є Додатком № 2 до вищевказаного Порядку, призовники, військовозобов`язані та резервісти повинні: 1)перебувати на військовому обліку; 2) прибувати за викликом районних (міських) територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки до територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки у строки, зазначені в отриманих ними документах для взяття на військовий облік та визначення призначення на особливий період, оформлення військово-облікових документів, проходження медичного огляду; 4) проходити медичний огляд; 10) звіряти не рідше одного разу на п`ять років власні персональні дані з обліковими даними районних (міських) територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки. Відповідно до п. 4 Правил військового обліку громадяни, які ухиляються від військового обліку несуть кримінальну відповідальність.

У ході досудового розслідування встановлено, що ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , будучи військовозобов`язаним, був належним чином повідомлений, шляхом надання йому 01.07.2023 повістки та озвучення її змісту вголос, про те, що він повинен 01.07.2023 до 11:00 години прибути до ІНФОРМАЦІЯ_2 для уточнення його військово-облікових даних та проходження військово-лікарської комісії, для подальшого прийняття рішення щодо його придатності чи непридатності до проходження служби за призовом під час мобілізації, визначеної Указом Президента України №65/2022 від 24.02.2022. Надалі, 01.07.2023, ОСОБА_4 , перебуваючи у приміщенні ІНФОРМАЦІЯ_3 був попереджений начальником ІНФОРМАЦІЯ_4 про кримінальну відповідальність за ухилення від військового обліку, а саме за дії, які полягали у недотриманні правил військового обліку та не проходження військово-лікарської комісії.

Проте ОСОБА_4 , діючи з прямим умислом, у повній мірі усвідомлюючи суспільно-небезпечний та протиправний характер своїх дій, свідомо ухиляючись від виконання свого військового обов`язку, грубо порушуючи ст. ст. 1, 2 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», п. п. 2, 5 Порядку організації та ведення військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів, п. п. 1, 4 Правил військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів, передбачаючи суспільно-небезпечні наслідки своїх дій та бажаючи їх настання, будучи належним чином попередженим про кримінальну відповідальність за ухилення від військового обліку, за відсутності поважних причин, 01.07.2023, відмовився від проходження військово-лікарської комісії, хоча мав для цього об`єктивну можливість.

Таким чином, своїми умисними протиправними діями ОСОБА_4 , будучи військовозобов`язаним, скоїв ухилення від військового обліку після попередження зробленого начальником ІНФОРМАЦІЯ_4 .

Одночасно з обвинувальним актом до суду подано угоду про визнання винуватості, укладену між начальником Воловецького відділу Мукачівської окружної прокуратури ОСОБА_3 , обвинуваченим ОСОБА_4 та його захисником ОСОБА_5 , згідно якої ОСОБА_4 беззастережно визнав свою винуватість у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.337 КК України-ухилення військовозобов`язаного від військового обліку після попередження, зробленого відповідним керівником територіального центру комплектування та соціальної підтримки. Сторони узгодили покарання у вигляді штрафу у розмірі 400 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян. Згідно умов даної угоди обвинуваченому роз`яснено наслідки укладення та затвердження угоди, передбачені ст.473 КПК України, та наслідки невиконання угоди.

У підготовчому судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 в присутності захисника ОСОБА_5 , підтримавши угоду, повністю визнав свою винуватість у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.337 КК України, щиро розкаявся та пояснив, що він розуміє права, надані законом, наслідки укладення та затвердження угоди, характер обвинувачення, щодо якого він визнає себе винуватим, вид покарання, який буде застосовано до нього у разі затвердження угоди судом, відтак просить затвердити угоду.

Прокурор ОСОБА_3 наполягав на затвердженні угоди про визнання винуватості.

Заслухавши учасників підготовчого судового розгляду, дослідивши угоду про визнання винуватості та матеріали справи, суд прийшов наступного висновку.

Згідно з п.1 ч.4 ст.469 КПК України угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, нетяжких злочинів, тяжких злочинів. Угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена щодо кримінальних проступків, злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам. Укладення угоди про визнання винуватості у кримінальному провадженні щодо уповноваженої особи юридичної особи, яка вчинила кримінальне правопорушення, у зв`язку з яким здійснюється провадження щодо юридичної особи, а також у кримінальному провадженні щодо кримінальних правопорушень, внаслідок яких шкода завдана державним чи суспільним інтересам або правам та інтересам окремих осіб, у яких беруть участь потерпілий або потерпілі, не допускається, крім випадків надання всіма потерпілими письмової згоди прокурору на укладення ними угоди.

Укладення угоди про примирення або про визнання винуватості може ініціюватися в будь-який момент після повідомлення особі про підозру до виходу суду до нарадчої кімнати для ухвалення вироку.

Відповідно до ч.3, ч.4 ст.474 КПК України, якщо угоди досягнуто під час судового провадження, суд невідкладно зупиняє проведення процесуальних дій і переходить до розгляду угоди.

Перед ухваленням рішення про затвердження угоди про визнання винуватості суд під час судового засідання повинен з`ясувати в обвинуваченого, чи цілком він розуміє:

1) що він має право на судовий розгляд, під час якого прокурор зобов`язаний довести кожну обставину щодо кримінального правопорушення, у вчиненні якого його обвинувачують, а він має такі права:

мовчати, і факт мовчання не матиме для суду жодного доказового значення;

мати захисника, у тому числі на отримання правової допомоги безоплатно у порядку та випадках, передбачених законом, або захищатися самостійно;

допитати під час судового розгляду свідків обвинувачення, подати клопотання про виклик свідків і подати докази, що свідчать на його користь;

2) наслідки укладення та затвердження угод, передбачені статтею 473 цього Кодексу;

3) характер кожного обвинувачення, щодо якого він визнає себе винуватим;

4) вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди судом.

У підготовчому судовому засіданні ОСОБА_4 повністю визнав себе винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.337 КК України, пояснив, що розкаявся в його вчиненні, надав згоду на призначення узгодженого покарання. Ствердив, що цілком розуміє своє право на судовий розгляд, під час якого прокурор зобов`язаний довести кожну обставину щодо кримінального правопорушення, у вчиненні якого його обвинувачують, наслідки укладення та затвердження угоди, передбачені статтею 473 КПК України; характер обвинувачення, щодо якого він визнає себе винуватим; вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди судом. Додав, що укладення угоди є добровільним.

Ухвалюючи вирок на підставі угоди, суд дійшов висновку, що мало місце діяння, у вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_4 , суд погоджується з кваліфікацією його дій за ознаками кримінального правопорушення (проступку), передбаченого ч. 1 ст. 337 КК України- ухилення військовозобов`язаного від військового обліку після попередження, зробленого відповідним керівником територіального центру комплектування та соціальної підтримки.

За умовами угоди про визнання винуватості сторони погодили покарання за вчинене кримінальне правопорушення у виді штрафу у розмірі 400 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що відповідає санкції ч.1 ст.337 КК України, яка передбачає покарання у виді штрафу від трьохсот до п`ятисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або виправні роботи на строк до одного року.

При призначені покарання також враховано ступінь тяжкості вчиненого ОСОБА_4 кримінального правопорушення, яке згідно з ст.12 КК України є проступком, особу обвинуваченого, який вперше притягається до кримінальної відповідальності, обставини, які пом`якшують покарання, передбачені ст.66 КК України- щире каяття та відсутність обставин, які обтяжують покарання, передбачені ст. 67 КК України.

Таким чином, перевіривши угоду на відповідність вимогам закону, суд констатує, що її умови відповідають вимогам КПК України і КК України, узгоджене сторонами покарання відповідає загальним правилам призначення покарань, передбаченим КК України.

Також, у відповідності до ч.6 ст.474 КК України суд переконався, що укладення угоди про визнання винуватості сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.

Підстав для відмови в затвердженні угоди, передбачених ч.7 ст.474 КПК України, судом не встановлено.

Виходячи з викладеного, суд дійшов висновку про можливість затвердження угоди про визнання винуватості, і призначення обвинуваченому ОСОБА_4 узгодженої сторонами міри покарання у виді штрафу.

Цивільний позов по справі не заявлено.

Арешт на майно не накладено.

Витрати на залучення експертів відсутні.

Речових доказів немає.

Запобіжний захід не застосовано.

Суд, керуючись ст.ст. 368, 475 КПК України, -

У Х В АЛ И В:

Затвердити угоду про визнання винуватості, укладену 03.07.2023 року у приміщенні Воловецького відділу Мукачівської окружної прокуратури за адресою: смт.Воловець, вул.Карпатська, 70 Мукачівського району Закарпатської області, між начальником Воловецького відділу Мукачівської окружної прокуратури Закарпатської області ОСОБА_3 , обвинуваченим ОСОБА_4 та його захисником ОСОБА_5 у кримінальному провадженні про обвинувачення ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення (проступку), передбаченого ч.1 ст.337 КК України.

ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення (проступку), передбаченого ч.1 ст.337 КК України і призначити йому покарання у вигляді штрафу в розмірі 400 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 6800 (шість тисяч вісімсот) гривень.

Вирок може бути оскаржено з підстав, передбачених статтею ст.394 КПК України до Закарпатського апеляційного суду безпосередньо або через Воловецький районний суд в 30-денний термін з часу його проголошення.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок суду, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

Суддя ОСОБА_1