Справа № 944/2943/23
Провадження №1-кс/944/741/23
02.08.2023 рокум.Яворів

Слідчий СВ Яворівського РВП ГУНП у Львівській області ОСОБА_3 звернувся до слідчого судді Яворівського районного суду Львівської області із клопотанням про накладення арешту у вказаному кримінальному провадженні, а саме просить накласти арешт у вигляді заборони відчуження та розпорядження нежитловою будівлею бару « ІНФОРМАЦІЯ_1 », та добудова 63% готовності, за адресою: АДРЕСА_1 , власником якої на підставі іпотечного договору 302/21-08 від 09 квітня 2008 року ПАТ «Укрсоцбанк», є підозрюваний ОСОБА_4 .
Досудовим розслідуванням встановлено, що ОСОБА_4 , за попередньою змовою з невстановленою на даний час досудовим слідством собою, достовірно знаючи, що у ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 та ОСОБА_10 , відсутні законні підстави для виїзду за межі території України, відповідно до встановлених обмежень щодо чоловіків призовного віку, встановлених правилами перетинання державного кордону України затверджених постановою Кабінету Міністрів України №57 від 27.01.1995 «Про затвердження Правил перетинання державного кордону громадянами України» із змінами та доповненнями, діючи умисно, з корисливим мотивів шляхом керівництва діями ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_11 , ОСОБА_9 та ОСОБА_10 , та надання порад, організував незаконне переправлення останніх за грошову винагороду, через державний кордон України до Республіки Польща за наступних обставин.
Так, ОСОБА_4 , за попередньою змовою з невстановленою на даний час досудовим слідством собою, узгодили обставини організації незаконного переплавлення ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_11 , ОСОБА_9 та ОСОБА_10 , через державний кордон України в напрямку Республіки Польща, поза встановленими офіційним и пунктами пропуску через державний кордон України, шляхом подолання інженерно-технічних та контролюючих споруд Державної прикордонної служби України на території Яворівського районну Львівської області, де ОСОБА_4 повинен доставити у визначене місце вищевказаних осіб, для незаконного переплавлення через державного кордону України, а невстановлена на даний час досудовим слідством особа, згідно домовленості повинна довести зазначених осіб до лінії державного кордону України та надати вказівки і поради в подоланні інженерно-технічних та контролюючих споруд Державної прикордонної служби України.
05.05.2023, приблизно о 16 год., ОСОБА_4 під керуванням транспортного засобу марки «Merсedes», реєстраційний номер НОМЕР_1 , доставив п`ятьох громадян України а саме ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_11 , ОСОБА_9 та ОСОБА_10 до прикордонного району лісового масиву, що неподалік смт. Немирів Яворівського району Львівської області, при цьому залишаючись у власному транспортному засобу, надав ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_11 , ОСОБА_9 та ОСОБА_10 вказівки та напрямок руху, до пункту зустрічі з невстановленої досудовим слідством особи, з якою попередньо узгодив маршрут руху в напрямку державного коридорну України, яка в подальшому провела вищевказаних осіб на відстані 50 метрів до лінії державного кордону поблизу с. Шаварі Яворівського району Львівської області на напрямку 594 прикордонного знаку, та надавши вказівки та поради щодо подолання інженерно-технічних та контролюючих споруд Державної прикордонної служби України, зник в невстановленому на даний час досудовим розслідування напрямку, після чого ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_11 , ОСОБА_9 та ОСОБА_10 , при подолані інженерно-технічних та контролюючих споруд Державної прикордонної служби України, близько 18 год. 45 хв. були затримані прикордонним нарядом « ІНФОРМАЦІЯ_2 » відділення інспекторів прикордонної служби « ІНФОРМАЦІЯ_3 » (тип Б) відділу прикордонної служби « ІНФОРМАЦІЯ_4 » ІНФОРМАЦІЯ_5 .
Таки чином, ОСОБА_4 , обґрунтовано підозрюється у організації незаконного переправлення осіб через державний кордон України, керівництві такими діями, сприянні їх вчиненню вказівками, за попередньою змовою групою осіб, вчинені з корисливих мотивів, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.332 КК України.
14.06.2023 о 15 год. 18 хв. старшим слідчим СВ Яворівського районного відділу поліції ГУ Національної поліції у Львівській області майором поліції ОСОБА_3 за погодженням з прокурором Яворівської окружної прокуратури Львівської області ОСОБА_12 повідомлено про підозру ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 332 КК України.
ОСОБА_4 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 332 КК України, за яке передбачено покарання у виді позбавленням волі на строк від семи до дев`яти років з конфіскацією майна.
У відповідності до відомостей з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно у власності ОСОБА_4 , на підставі іпотечного договору 302/21-08 від 09.04.2008 ПАТ «Укрсоцбанк», перебуває нежитлова будівля, будівля бару « ІНФОРМАЦІЯ_1 », та добудова 63% готовності, за адресою АДРЕСА_1 .
Враховуючи вищенаведене, з метою запобігання відчуження майна виникла необхідність у накладенні арешту на нежитлову будівлю бару « ІНФОРМАЦІЯ_1 », та добудова 63% готовності, за адресою АДРЕСА_2 , власником якої є підозрюваний ОСОБА_4 (іпотечний договір 302/21-08 від 09.04.2008 ПАТ «Укрсоцбанк») шляхом заборони відчуження та розпорядження такою квартирою, з метою забезпечення в подальшому конфіскації майна підозрюваного, так як відповідно до ч.3 ст. 332 КК України, санкція інкримінованого ОСОБА_4 кримінального правопорушення, передбачає позбавлення волі на строк від семи до дев`яти років з конфіскацією майна.
В судовому засіданні слідчий ОСОБА_3 підтримав вимоги клопотання, з підстав викладених у ньому, просив накласти арешт на вказане майно.
В судовому засіданні захисник ОСОБА_4 адвокат ОСОБА_5 заперечив щодо задоволення клопотання. Зазначив, що доводи слідчого про наявність у ОСОБА_4 права власності на нерухоме майно є безпідставними, оскільки іпотечним договором не передбачено переходу до ОСОБА_4 права власності на будівлю бару « ІНФОРМАЦІЯ_1 » та добудову 63% готовності, за адресою: АДРЕСА_2 . З долученого до клопотання про арешт майна витягу у розділі «Відомості з реєстру прав власності на нерухоме майно» вказано, що у реєстрі відсутні відомості про наявність у ОСОБА_4 нерухомого майна. Власником майна, на яке просить накласти арешт слідчий, є мама ОСОБА_4 ОСОБА_13 , що підтверджується свідоцтвом про право приватної власності на нерухоме майно від 25 березня 2008 року № 02, виданим ОСОБА_13 , яка виступила майновим поручителем за борговим зобов`язанням ОСОБА_4 .
В судовому засіданні ОСОБА_4 підтримав доводи свого захисника, просив відмовити у задоволенні клопотання.
Заслухавши слідчого, підозрюваного, захисника, перевіривши доводи клопотання, додані до нього матеріали, слідчий суддя дійшов такого висновку.
На підтвердження доводів клопотання слідчий долучив: витяг з ЄРДР про реєстрацію кримінального правопорушення; повідомлення про виявлення кримінального правопорушення; повідомлення про підозру; інформацію з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта.
Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 170 Кримінального процесуального кодексу України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом кримінального правопорушення, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.
Згідно із ч. ч. 1, 2, 5 ст. 171 Кримінального процесуального кодексу України з клопотанням про арешт майна до слідчого судді, суду має право звернутися прокурор, слідчий за погодженням з прокурором, а з метою забезпечення цивільного позову - також цивільний позивач. У клопотанні слідчого, прокурора про арешт майна повинно бути зазначено: підстави і мету відповідно до положень статті 170 цього Кодексу та відповідне обґрунтування необхідності арешту майна; перелік і види майна, що належить арештувати; документи, які підтверджують право власності на майно, що належить арештувати, або конкретні факти і докази, що свідчать про володіння, користування чи розпорядження підозрюваним, обвинуваченим, засудженим, третіми особами таким майном; розмір шкоди, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою, у разі подання клопотання відповідно до частини шостої статті 170 цього Кодексу.
До клопотання також мають бути додані оригінали або копії документів та інших матеріалів, якими слідчий, прокурор обґрунтовує доводи клопотання.
Відповідно до п. 3 ч. 2 ст. 170 Кримінального процесуального кодексу України арешт майна допускається з метою конфіскації майна, як виду покарання.
Відповідно до ч. 5 ст. 170 Кримінального процесуального кодексу України у випадку, передбаченому пунктом 3 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно підозрюваного, обвинуваченого, засудженого або юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, за наявності достатніх підстав вважати, що суд у випадках, передбачених Кримінальним кодексом України, може призначити покарання у виді конфіскації майна або застосувати до юридичної особи захід кримінально-правового характеру у виді конфіскації майна.
Відповідно до ч. 1 ст. 173 Кримінального процесуального кодексу України слідчий суддя, суд відмовляють у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, що його подала, не доведе необхідність такого арешту, а також наявність ризиків, передбачених абзацом другим частини першої статті 170 цього Кодексу.
Слідчий у клопотанні посилається на необхідність накладення арешту з метою забезпечення конфіскації майна як виді покарання, відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов).
На думку слідчого судді, зміст клопотання про накладення арешту на майно, не дає достатніх підстав для висновку, що дане майно відповідає критеріям, визначеним у ст. 170 КПК України, слідчим не надано належного обґрунтування необхідності такого арешту, наявності ризиків, встановлених абзацом другим частини першої статті 170 цього Кодексу, оскільки власником майна, на яке просить накласти арешт слідчий, не є підозрюваний ОСОБА_4 .
Наведене підтверджується наданими захисником ОСОБА_4 адвокатом ОСОБА_5 документами, а саме: копією свідоцтва про право приватної власності на нерухоме майно № 02 від 25 березня 2008 року, відповідно до якого будівля бару « ІНФОРМАЦІЯ_1 » в цілому, за адресою: АДРЕСА_2 , належить ОСОБА_13 на праві приватної власності; копією договору купівлі-продажу земельної ділянки несільськогосподарського призначення (з розстроченням платежу) № 1680, посвідченим приватним нотаріусом Тячівського районного нотаріального округу, укладеним між Вонігівською сільською радою та ФОП ОСОБА_13 , предметом якого є земельна ділянка несільськогосподарського призначення для будівництва та обслуговування будівель торгівлі, на якій розташована будівля бару « ІНФОРМАЦІЯ_1 ».
Також відповідно до інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта, встановлено що в Реєстрі відсутні відомості про наявність у ОСОБА_4 права власності на нерухоме майно.
Таким чином, слідчий суддя дійшов висновку, що клопотання не містить обґрунтування та відповідних доказів того, що ОСОБА_4 є власником майна, на яке може бути накладено арешт, тому, з огляду на викладене, у зв`язку із відсутністю правових підстав для накладення арешту на майно, клопотання не підлягає задоволенню.
Керуючись ст. ст.107, 174, 309, 372, ч.2 ст.376 Кримінального процесуального кодексу України, слідчий суддя,
Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до суду апеляційної інстанції протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1