Номер провадження 1-кп/741/84/23
Єдиний унікальний номер 741/1138/23
ВИРОК

іменем України

20 липня 2023 року м. Носівка

Носівський районний суд Чернігівської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

захисника ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в м. Носівка кримінальне провадження, унесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 000000644 від 19 травня 2023 року, за обвинуваченням

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , уродженця м. Бахмач Чернігівської області, українця, громадянина України, раніше не судимого, із середньою освітою, неодруженого, військовослужбовця Збройних Сил України, призваного за мобілізацією, який проходить військову службу у військовій частині НОМЕР_2 на посаді підсобного робітника у військовому звані «солдат», зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживаючий за адресою: АДРЕСА_2 , у місці тимчасової дислокації 1 інженерної роти військової частини НОМЕР_2 .

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 289 КК України,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_5 призваний на військову службу за мобілізацією та проходить військову службу у військовій частині НОМЕР_2 на посаді підсобного робітника, у військовому званні «солдат».

Відповідно до статті 26 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України військовослужбовці залежно від характеру вчиненого правопорушення та провини несуть з урахуванням бойового імунітету, визначеного Законом України «Про оборону України» дисциплінарну, адміністративну, матеріальну, цивільно-правову та кримінальну відповідальність згідно із законом.

Будучи діючим військовослужбовцем Збройних Сил України ОСОБА_5 достеменно обізнаний про правила поведінки військовослужбовця поза службою, але, діючи умисно та свідомо в порушення вимог ст. ст. 4, 11, 127-128 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, ст. ст. 1, 4 Дисциплінарного Статуту Збройних Сил України, які зобов`язують кожного військовослужбовця не допускати негідних вчинків, свято і непорушно додержуватися Конституції та Законів України, дорожити честю і гідністю військовослужбовця Збройних Сил, вчинив кримінальне правопорушення за наступних обставин:

18 травня 2023 року близько 20 год. 00 хв. ОСОБА_5 . перебуваючи поблизу магазина «Продтовари», що знаходиться за адресою: Чернігівська область, Ніжинський район, с. Макіївка, вул. Центральна, буд. 23, маючи вільний доступ до легкового автомобіля марки «FIATTIPO», реєстраційний номер НОМЕР_3 , вартістю 46801 грн. 09 коп., який відповідно до примітки ст. 286 КК України відноситься до транспортних засобів, що належить на праві власності громадянину ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , діючи умисно та свідомо, з особистих мотивів, з метою незаконного використання автомобіля у власних цілях, без дозволу власника транспортного засобу, проник до вказаного вище автомобіля, вчинив активні дії по запуску двигуна та незаконно заволодів транспортним засобом шляхом пересування на ньому, отримавши при цьому реальну можливість розпоряджатися ним, з місця скоєння злочину зник, чим заподіяв власнику майна матеріальну та моральну шкоду.

Зазначені дії ОСОБА_5 органом досудового розслідування кваліфіковані за частиною 1 статті 289 КК України, як незаконне заволодіння транспортним засобом.

15 червня 2023 року між прокурором Деснянської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Центрального регіону ОСОБА_3 , якому на підставі ст. 37 КПК України надані повноваження прокурора у кримінальному провадженні №0000644, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 19 травня 2023 року, з однієї сторони, та обвинуваченим у цьому провадженні ОСОБА_5 , з іншої сторони, у присутності захисника адвоката ОСОБА_4 , було укладено угоду про визнання винуватості у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 289 КК України.

Згідно з умовами укладеної угоди ОСОБА_5 беззастережно визнав свою винуватість у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 289 КК України, щиро розкаявся, активно сприяв розкриттю злочину, добровільно усунув заподіяну шкоду.

Також у вказаній угоді сторони визначили покарання ОСОБА_5 за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 289 КК України, у вигляді арешту строком 6 (шість) місяців з відбуванням на гауптвахті Військової служби правопорядку у Збройних Силах України.

Обставиною, що пом`якшує покарання ОСОБА_5 відповідно до ст. 66 КК України, визначено щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину, добровільне усунення заподіяної шкоди. Обставини, що обтяжують покарання ОСОБА_5 згідно зі ст. 67 КК України, відсутні.

Прокурор ОСОБА_3 у підготовчому судовому засіданні просив угоду про визнання винуватості затвердити і призначити обвинуваченому узгоджене в угоді покарання.

Обвинувачений ОСОБА_5 у підготовчому судовому засіданні також просив затвердити укладену з прокурором угоду, призначити узгоджену в ній міру покарання, при цьому беззастережно визнав себе винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 289 КК України, у межах пред`явленого обвинувачення, у вчиненому щиро розкаявся, указав, що зробив для себе належні висновки.

Захисник обвинуваченого адвокат ОСОБА_4 у підготовчому судовому засіданні просив затвердити угоду про визнання винуватості, укладену між обвинуваченим та прокурором.

Потерпілий у кримінальному провадженні ОСОБА_6 у підготовче судове засідання не з`явився, подав письмове клопотання про те, що не заперечує проти укладення угоди про визнання винуватості між ОСОБА_5 та прокурором, просив підготовче судове засідання, а також судовий розгляд проводити без його участі, зазначив, що з будь-яким рішенням суду по даному кримінальному провадженню буде згоден.

Перевіривши угоду про визнання винуватості, заслухавши прокурора та захисника, обвинуваченого ОСОБА_5 , дослідивши наявні матеріали кримінального провадження в обсязі, необхідному для вирішення питання щодо затвердження угоди про визнання винуватості між обвинуваченим та прокурором, суд дійшов наступного висновку.

Так, відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 468 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим про визнання винуватості.

Судом встановлено, що ОСОБА_5 обґрунтовано обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 289 КК України, у вчиненні якого ОСОБА_5 беззастережно визнав себе винуватим та який відповідно до ст. 12 КК України відноситься до категорії нетяжких злочинів, матеріальна шкода, завдана кримінальним правопорушенням відшкодована у повному обсязі, потерпілий претензій матеріального характеру до обвинуваченого не має, цивільний позов заявляти не буде, прокурор та обвинувачений добровільно за участі захисника уклали угоду про визнання винуватості.

Судом роз`яснено обвинуваченому ОСОБА_5 , що він має право на судовий розгляд, під час якого прокурор зобов`язаний довести кожну обставину щодо кримінального правопорушення, у вчиненні якого його обвинувачують, а він має право: мовчати і факт мовчання не буде мати для суду жодного доказового значення; мати захисника, в тому числі на отримання правової допомоги безоплатно у порядку та випадках, передбачених законом або захищатися самостійно; допитати під час судового розгляду свідків обвинувачення, подати клопотання про виклик свідків, і подати докази, що свідчать на його користь. Суд переконався, що обвинувачений ОСОБА_5 цілком розуміє положення ч. 4 ст. 474 КПК України.

Судом також з`ясовано в обвинуваченого, що йому зрозумілі наслідки укладання та затвердження угоди, передбачені ч. 2 ст. 473 КПК України; обвинуваченому зрозумілий характер обвинувачення, щодо якого він визнає себе винуватим; обвинуваченому зрозумілий вид та міра покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди судом.

Суд також переконався, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.

Зміст укладеної сторонами угоди відповідає вимогам КПК України, а також КК України, підстави для відмови в її затвердженні, передбачені ч. 7 ст. 474 КПК України, відсутні.

Покарання, яке обумовлене в угоді, відповідає вимогам чинного законодавства та особі обвинуваченого, тому суд вважає за можливе затвердити угоду про визнання винуватості, укладену між прокурором та обвинуваченим ОСОБА_5 , і призначити ОСОБА_5 узгоджену сторонами міру покарання.

Узгоджене сторонами покарання відповідає вимогам ст. ст. 50, 65-67 КК України та враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу обвинуваченого, який на обліку в лікаря-психіатра та лікаря-нарколога не перебуває, раніше не судимий, неодружений, є військовослужбовцем Збройних Сил України, обставини, що пом`якшують покарання, а саме: щире каяття, активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення, добровільне відшкодування завданого збитку, відсутність обставин, що обтяжують покарання.

Отже, за наслідками розгляду угоди в підготовчому судовому засіданні під час судового провадження, суд, перевіривши відповідність угоди вимогам кримінального процесуального закону, врахувавши пояснення сторін кримінального провадження, доходить висновку про наявність правових підстав для прийняття рішення про затвердження угоди про визнання винуватості та призначення узгодженої сторонами міри покарання у виді арешту строком 6 (шість) місяців з відбуванням на гауптвахті Військової служби правопорядку у Збройних Силах України.

Запобіжний захід обвинуваченому ОСОБА_5 у виді особистого зобов`язання необхідно залишити без змін до набрання вироком законної сили.

Арешт, накладений ухвалою слідчого судді Ніжинського міськрайонного суду Чернігівської області від 25 травня 2023 року на майно автомобіль марки FIAT моделі TIPO, реєстраційний номер НОМЕР_3 , підлягає скасуванню.

Долю речових доказів суд вирішує в порядку ст. 100 КПК України.

Процесуальні витрати на проведення судової автотоварознавчої експертизи під час здійснення досудового розслідування у кримінальному провадженні складають 1195 грн. 00 коп. та на підставі ст. 124 КПК України підлягають стягненню з обвинуваченого.

Керуючись ст. ст.368,370,374,475 КПК України, суд

УХВАЛИВ:

Затвердити угоду від 15 червня 2023 року, укладену у місті Ніжин між прокурором Деснянської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Центрального регіону ОСОБА_3 , якому на підставі ст. 37 КПК України надані повноваження прокурора у кримінальному провадженні №0000644, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 19 травня 2023 року, з однієї сторони, та обвинуваченим у цьому провадженні ОСОБА_5 , з іншої сторони, у присутності захисника адвоката ОСОБА_4 , про визнання винуватості у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 289 КК України.

ОСОБА_5 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 289 КК України, та призначити узгоджене сторонами покарання у виді арешту строком 6 (шість) місяців з відбуванням на гауптвахті Військової служби правопорядку у Збройних Силах України.

Стягнути з ОСОБА_5 на користь держави судові витрати на проведення судових експертиз в розмірі 1195 (одна тисяча сто дев`яносто п`ять) грн. 00 коп.

Запобіжний захід у виді особистого зобов`язання до набрання вироком законної сили залишити без змін.

Арешт, накладений ухвалою слідчого судді Ніжинського міськрайонного суду Чернігівської області від 25 травня 2023 року на майно автомобіль марки FIAT моделі TIPO», реєстраційний номер НОМЕР_3 , - скасувати.

Речові докази: одяг, вилучений в обвинуваченого ОСОБА_5 : шорти, футболку, безрукавку, у свідка ОСОБА_7 : штани та футболку, які зберігаються в кімнаті зберігання речових доказів Ніжинського РВП ГУНП в Чернігівській області, знищити.

Вирок на підставі угоди може бути оскаржений протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Чернігівського апеляційного суду через Носівський районний суд Чернігівської області з підстав, передбачених ч. 4 ст. 394 КПК України, з врахуванням обмеження права оскарження вироку відповідно до ч. 1 ст. 473 КПК України.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копія вироку негайно після його проголошення вручається прокурору, обвинуваченому та захиснику.

Суддя Анатолій КРУПИНА