Справа № 401/2154/23;
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24 липня 2023 року Світловодський міськрайонний суд Кіровоградської області, у складі: головуючого судді ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , з участю прокурора ОСОБА_3 , обвинуваченого ОСОБА_4 , захисника ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду в місті Світловодську угоду про визнання винуватості у кримінальному провадженні внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 09.04.2023року за № 0000306 за обвинуваченням:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця села Федірки Кіровоградської області, українця, громадянина України, не одруженого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , в силу ст. 89 КК України є таким, що не має судимості, на момент вчинення кримінального правопорушення перебуваючого на посаді командира 3 відділення охорони 2 взводу охорони 3 роти охорони батальйону охорони військової частини НОМЕР_1 у військовому званні «молодший сержант», -

у вчиненні злочину, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України,-

В С Т А Н О В И В :

Відповідно до наказу командира військової частини НОМЕР_1 від 25.02.2022 № 40 молодшого сержанта ОСОБА_4 , який прибув з ІНФОРМАЦІЯ_2 для проходження військової служби за призовом під час мобілізації на особливий період, відповідно до Указу Президента України від 24.02.2022 № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні», мобілізаційної директиви Головнокомандувача Збройних Сил України від 24.02.2022 № 32/321/501/13Т та мобілізаційного плану зараховано з 25.02.2022 до списків особового складу військової частини НОМЕР_1 , поставлено на всі види забезпечення, призначено на посаду командира 3 відділення охорони 2 взводу охорони 3 роти охорони батальйону охорони, і визнано таким, що справи та посаду прийняв і приступив до виконання службових обов`язків за посадою.

Згідно з п. 4 ч. 1 ст. 24 Закону України «Про військовий обов`язок та військову службу» початком проходження військової служби для громадян, призваних на військову службу під час мобілізації, на особливий період та на військову службу за призовом вважається день відправлення у військову частину з відповідного районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки.

Таким чином, з моменту зарахування 25.02.2022 до списків особового складу військової частини НОМЕР_1 ОСОБА_4 набув статусу військовослужбовця - особи, яка проходить військову службу, та з того ж дня, 25.02.2022 р., приступив до виконання військового обов`язку - проходження військової служби.

Будучи військовослужбовцем, молодший сержант ОСОБА_4 , відповідно до вимог ст.ст. 9, 11, 16, 125, 126 Статуту внутрішньої служби Збройних сил України, затвердженого Законом України від 24 березня 1999 року № 548-ХІV, ст.ст. 1-4 Дисциплінарного статуту Збройних сил України, затвердженого Законом України від 24 березня 1999 року № 551- ХІV, ст. 1 ч. 3, ст. 24 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» зобов`язаний свято і непорушно додержуватися Конституції та законів України, Військової присяги, віддано служити Українському народові, сумлінно і чесно виконувати військовий обов`язок, бути хоробрим, ініціативним, дисциплінованим, беззастережно виконувати накази командирів (начальників), постійно підвищувати рівень військових професійних знань, вдосконалювати свою виучку і майстерність, знати і виконувати свої обов`язки та додержуватися вимог статутів Збройних Сил України, дорожити честю і гідністю військовослужбовця Збройних Сил України, додержуватись правил військової поведінки, поважати бойові та військові традиції, допомагати іншим військовослужбовцям, що перебувають у небезпеці, стримувати їх від вчинення протиправних дій, поважати честь і гідність кожної людини, вести бойові дії ініціативно, наполегливо, до повного виконання поставленого завдання, виявляти повагу до командирів (начальників) і старших за військовим званням, сприяти їм у підтриманні порядку і дисципліни, виконувати службові обов`язки, що визначають обсяг виконання завдань, доручених йому за посадою, постійно бути зразком високої культури, скромності й витримки, завжди пам`ятати, що за його поведінкою судять не лише про нього, а й про Збройні Сили в цілому; не допускати негідних вчинків і стримувати від них інших військовослужбовців.

Згідно з ст. 41 Конституції України, кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним.

Відповідно до ст. 68 Конституції України молодший сержант ОСОБА_4 зобов`язаний неухильно додержуватися Конституції України та законів України, не посягати на права і свободи, честь і гідність інших людей.

Однак, ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , обґрунтовано обвинувачується у тому, що він, будучи військовослужбовцем та проходячи військову службу за призовом під час мобілізації на посаді командира 3 відділення охорони 2 взводу охорони 3 роти охорони батальйону охорони військової частини НОМЕР_1 , у військовому званні «молодший сержант», в період дії воєнного стану в Україні, встановленого відповідно до указу Президента України від 24.02.2022 року №64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні» з 24.02.2022 року та продовженого з 05 год. 30 хв. 19.02.2023 року строком на 90 діб, 03.03.2023, у денний час, точного часу в ході досудового розслідування не встановлено, шляхом вільного доступу проник на територію подвір`я ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 за адресою: АДРЕСА_3 , де в нього виник умисел на таємне викрадення чужого майна.

Реалізовуючи свій злочинний умисел ОСОБА_4 , перебуваючи на території подвір`я вище зазначеного домоволодіння ОСОБА_6 , переконавшись, що його злочинні дії ніхто не бачить, діючи умисно та цілеспрямовано, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, їх караність та передбачаючи їх суспільно-небезпечні наслідки, з корисливих мотивів та з метою незаконного особистого збагачення, таємно викрав металеву борону, вартістю 666 грн. 67 коп.

З викраденим майном ОСОБА_4 з місця скоєння злочину зник та викраденим майном розпорядився на власний розсуд,спричинивши своїми умисними, протиправними діями потерпілій ОСОБА_6 , матеріальну шкоду на загальну суму 666 грн. 67 коп.

Крім того, 02.04.2023 року, в денний час, точного часу в ході досудового розслідування встановити не вдалось можливим, ОСОБА_4 , діючи умисно повторношляхом вільного доступу проникна територію подвір`я ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 за адресою: АДРЕСА_3 , де в нього виник умисел на повторне таємне викрадення чужого майна.

Реалізовуючи свій злочинний умисел ОСОБА_4 , перебуваючи на території подвір`я раніше зазначеного домоволодіння ОСОБА_6 , переконавшись, що його злочинні дії ніхто не бачить, діючи умисно повторно та цілеспрямовано, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, їх караність та їх суспільно-небезпечні наслідки, з корисливих мотивів та з метою незаконного особистого збагачення, таємно викрав газовий балон, радянського виробництва, об`ємом 40 літрів, вартістю 1024 грн. 75 коп.

З викраденим майном ОСОБА_4 з місця скоєння злочину зник та викраденим майном розпорядився на власний розсуд, спричинивши своїми умисними, протиправними діями потерпілій ОСОБА_6 матеріальну шкоду на загальну суму 1024 грн. 75 коп.

Крім того, на початку квітня місяця 2023 року, в ранковий час, більш точного часу в ході досудового розслідування встановити не вдалось можливим, він же ОСОБА_4 , повторно, шляхом вільного доступу проник на територію домоволодіння АДРЕСА_3 , де на території подвір`я вище вказаного домоволодіння помітив газовий балон, об`ємом 40 літрів, радянського виробництва, який привернув його увагу як джерело незаконного збагачення, яким можна незаконно заволодіти та використати у власних цілях.

У цей час у ОСОБА_4 з корисливих мотивів, виник прямий злочинний умисел, направлений на повторне, таємне викрадення вищевказаного газового балону.

Реалізуючи свій злочинний умисел до кінця, ОСОБА_4 , усвідомлюючи протиправний характер своїх дій та бажаючи настання суспільно небезпечних наслідків, розуміючи, що його злочинні дії нікому не помітні, діючи умисно, повторно, з корисливих мотивів, шляхом вільного доступу через хвіртку паркану незаконно проник на територію домоволодіння АДРЕСА_3 , де у подальшому знаходячись на території зазначеного домоволодіння, таємно, викрав газовий балон, об`ємом 40 літрів, радянського виробництва, який на праві приватної власності належав ОСОБА_7 .

З викраденим майном ОСОБА_4 з місця скоєння злочину зник та викраденим майном розпорядився на власний розсуд, спричинивши своїми умисними, протиправними діями потерпілому ОСОБА_7 матеріальну шкоду на загальну суму 716 грн. 67 коп.

23 червня 2023 року між прокурором у кримінальному провадженні - заступником керівника Кропивницької спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Південного регіону ОСОБА_8 та підозрюваним ОСОБА_4 , на підставі ст. ст. 468, 469, 472 КПК України укладено угоду про визнання винуватості за змістом якої ОСОБА_4 , зобов`язується беззастережно визнати свою вину у кримінальному правопорушенні, передбаченому ч 4. ст. 185 КК України. Сторони узгодили міру покарання ОСОБА_4 , за ч. 4 ст. 185 КК України із застосуванням норми ч. 1 ст. 69 КК України, щодо призначення більш м`якого виду покарання, не зазначеного в санкції ч. 4 ст. 185 КК України у виді арешту з триманням на гауптвахті строком на 6 (шість) місяців.

В угоді передбачені наслідки укладання та затвердження угоди про визнання винуватості, встановлені ст. 473 КПК України та наслідки її невиконання, передбачені ст. 476 КПК України.

Угодою також передбачено, що підозрюваний ОСОБА_4 розуміє, що умисне невиконання угоди є підставою для притягнення його до кримінальної відповідальності на підставі ст. 389-1 КК України.

Заслухавши учасників судового провадження, перевіривши угоду на відповідність вимогам КПК та закону, суд прийшов до висновку, що угода підлягає затвердженню, виходячи з такого.

Відповідно до ст.468 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим про визнання винуватості.

Частиною 2 та 4 ст.469 КПК України передбачено, що угода про визнання винуватості може бути укладена за ініціативою прокурора або підозрюваного чи обвинуваченого. Угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, нетяжких злочинів, тяжких злочинів. Угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена щодо кримінальних проступків, злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам. Укладення угоди про визнання винуватості у кримінальному провадженні щодо уповноваженої особи юридичної особи, яка вчинила кримінальне правопорушення, у зв`язку з яким здійснюється провадження щодо юридичної особи, а також у кримінальному провадженні щодо кримінальних правопорушень, внаслідок яких шкода завдана державним чи суспільним інтересам або правам та інтересам окремих осіб, у яких беруть участь потерпілий або потерпілі, не допускається, крім випадків надання всіма потерпілими письмової згоди прокурору на укладення ними угоди.

Частиною 5 ст. 469 КПК України визначено, що укладення угоди про визнання винуватості може ініціюватися в будь-який момент після повідомлення особі про підозру до виходу суду до нарадчої кімнати для ухвалення вироку.

Судом встановлено, що ОСОБА_4 вчинив таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно в умовах воєнного стану і його дії суд кваліфікує за ч. 4 ст. 185 КК України.

Злочин, у вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_4 , відповідно до ст.12 КК України є тяжким злочином, правову кваліфікацію злочину органом досудового розслідування визначено правильно, угоду про визнання винуватості укладено після повідомлення ОСОБА_4 , про підозру.

Потерпілі у даному кримінальному провадженні ОСОБА_6 та ОСОБА_7 без будь якого примусу надали письмову згоду прокурору на укладення угоди про визнання винуватості, не заперечують проти застосування положень ст. 69 КК України під час узгодження сторонами питання щодо виду та розміру покарання, претензій матеріального та морального характеру до ОСОБА_4 не мають. Надали заяви про розгляд кримінального провадження без їх участі.

Зміст угоди про визнання винуватості відповідає вимогам ст.472 КПК України та її умови не суперечать іншим вимогам закону, не порушують права, свободи чи інтереси сторін або інших осіб.

Також судом з`ясовано, що обвинувачений ОСОБА_4 , цілком розуміє права, визначені п.1 ч.4 ст.474 КПК України, наслідки укладення та затвердження угоди про визнання винуватості, передбачені ч.2 ст.473 КПК України, характер обвинувачення, щодо якого він визнає себе винним, вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди судом.

Обґрунтованих і достатніх підстав вважати, що укладення угоди між сторонами не було добровільним, тобто є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді, а також, що обвинувачений не має можливості виконати взяті на себе за угодою зобов`язання, судом не встановлено.

Умови даної угоди відповідають вимогам Кримінально процесуального Кодексу України та Кримінального Кодексу України.

Вивченням особи ОСОБА_4 встановлено, що він в силу ст. 89 КК України є таким, що не має судимості, на обліку у лікаря психіатра та нарколога не перебуває, на обліку Олександрійського РВ № 2 філії ДУ «Центр пробації» в Кіровоградській області не перебуває, за даними ІНФОРМАЦІЯ_4 був призваний до Збройних сил України згідно Указу Президента України від 24.02.2022 року «Про загальну мобілізацію», за місцем проживання характеризується як особа щодо якої скарг від мешканців не надходило, за місцем проходження військової служби характеризується посередньо.

До пом`якшуючих покарання обставин суд відносить щире каяття у скоєному та активне сприяння розкриттю злочину. Обставин, що обтяжують покарання судом не встановлено.

Санкція ч.4 ст.185 КК України передбачає покарання у виді позбавлення волі на строк від п`яти до восьми років.

Проте, наявні обставини, що пом`якшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, з урахуванням особи обвинуваченого, який є військовослужбовцем, вважається особою, що не має судимостей, тому на підставі ч.1 ст.69 КК України суд вважає за можливе перейти до іншого, більш м`якого виду основного покарання, не зазначеного в санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини цього Кодексу за це кримінальне правопорушення, тобто у ч.4 ст.185 КК України, а саме у виді арешту з триманням на гауптвахті.

Тому, узгоджена сторонами остаточна міра покарання, у виді арешту з триманням на гауптвахті строком на 6 (шість) місяців відповідає вимогам Кримінального Кодексу України.

Беручи до уваги викладене, суд прийшов до висновку про наявність, передбачених законом підстав для затвердження угоди про визнання винуватості від 23 червня 2023 року і призначення узгодженої сторонами міри покарання.

Запобіжний захід відносно ОСОБА_4 під час досудового розслідування та під час розгляду справи в суді не обирався, клопотань про його обрання до суду не надходило.

Судові витрати у справі відсутні.

Цивільний позов не заявлений.

Долю речових доказів суд вирішує відповідно до ст. 100 КПК України.

Керуючись ст.ст. 369, 374, 376, 394, 472 - 476 КПК України,-

УХВАЛИВ :

Затвердити угоду про визнання винуватості, укладену 23 червня 2023 року між прокурором у кримінальному провадженні - заступником керівника Кропивницької спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Південного регіону ОСОБА_8 та підозрюваним ОСОБА_4 .

ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч.4 ст. 185 КК України, та призначити узгоджене сторонами покарання із застосуванням ч. 1 ст. 69 КК України у виді арешту з триманням на гауптвахті на строк 6 (шість) місяців.

Речові докази, а саме: газовий балон червоного кольору радянського виробництва об`ємом 40 літрів, передати потерпілому ОСОБА_7 за належністю; газовий балон червоного кольору радянського виробництва об`ємом 40 літрів та металеву борона, передати потерпілій ОСОБА_6 за належністю.

Вирок суду може бути оскаржений до Кропивницького апеляційного суду в порядку визначеному ст.394 КПК України.

На вирок суду можуть бути подані апеляційні скарги до Кропивницького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після спливу 30 днів з дня його проголошення, у разі якщо учасниками судового провадження не буде подано апеляційних скарг. У разі подання апеляційних скарг, вирок суду набирає законної сили після ухвалення апеляційним судом рішення.

Копія вироку підлягає негайному врученню обвинуваченому та прокурору, інші учасники судового провадження мають право отримати копію вироку звернувшись до суду із відповідною заявою.

Суддя Світловодського міськрайонного суду ОСОБА_1