Справа № 405/5087/23
1-кп/405/190/23
УХВАЛА

08 серпня 2023 року Ленінський районний суд міста Кіровограда у складі:

головуючого судді ОСОБА_1

за участю:

секретаря ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3

захисника обвинуваченого адвоката ОСОБА_4

обвинуваченого ОСОБА_5

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду в м. Кропивницький в кримінальному провадженні № 0001713 у відношенні ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , обвинуваченого за ч. 2 ст. 345 КК України

клопотання прокурора про продовження строку тримання обвинуваченого під вартою,

встановив:

Прокурор в судовому засіданні звернулась до суду з клопотанням про необхідність продовження обвинуваченому ОСОБА_5 запобіжного заходу у виді тримання під вартою, з огляду на те, що останній обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення із застосуванням насильства який є нетяжким. В клопотанні прокурор посилається на те, що на даний час ризики, враховані судом при обранні щодо обвинуваченого ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою,передбачені п.п.1,3,5 ч.1ст.177КПКУкраїни,до цього часу не зменшилися та не перестали існувати. В обґрунтування зазначила,що для забезпечення виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також для запобігання спробам переховуватися від суду,незаконно впливати на потерпілих,свідків та вчиняти інші кримінальні правопорушення, існує необхідність у продовженні строку тримання останнього під вартою.

Захисник обвинуваченого адвокат ОСОБА_4 заперечив щодо продовження строку тримання під вартою підзахисному ОСОБА_5 , вказавши на достатність застосування до останнього домашнього арешту, оскільки прокурором не доведено наявність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України.

Обвинувачений ОСОБА_5 підтримав позицію свого захисника.

Заслухавши доводи прокурора, враховуючи думку учасників кримінального провадження, суд прийшов до наступних висновків.

Ухвалою Кропивницького апеляційного суду від 12.07.2023 обвинуваченому ОСОБА_5 обрано запобіжний захід у виді тримання під вартою на строк до 15.08.2023.

Відповідно до ч. 1 ст.177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватись від суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для справи; незаконно впливати на потерпілого, свідка, експерта, спеціаліста; вчинити інше кримінальне правопорушення.

При розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою для прийняття законного і обґрунтованого рішення, суд, відповідно до ст. 178 КПК України та практики Європейського суду з прав людини, повинен врахувати тяжкість кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється особа та особисті обставини життя особи, які можуть свідчити на користь збільшення (зменшення) ризику переховування від правосуддя чи інших способів неналежної процесуальної поведінки.

Відповідно до ч. 1 ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.

Так, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою може бути застосовано до раніше не судимої особи, яка підозрюється у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк до п`яти років (п. 3 ч. 2 ст.183 КПК України).

Вирішуючи питання щодо продовження обвинуваченому запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, суд враховує, що відповідно до практики Європейського суду з прав людини, допустимими підставами для взяття й утримання особи під вартою є наявність з боку підозрюваного таких загроз як: перешкоджання розслідуванню, вплив на свідків та інших осіб, ухилення від слідства та суду або повторне вчинення злочину (рішення ЄСПЛ від 02.10.2014 р. у справі «Воляник проти України»). Крім цього, судом взято до уваги позицію Європейського суду з прав людини, яка висвітлена в рішенні ЄСПЛ від 06.04.2000р. у справі «Лабіта проти Італії», в якому зазначено, що тримання особи під вартою завжди може бути виправдано, за наявності ознак того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважають інтереси забезпечення поваги до особистої свободи.

Суд враховує обставини, передбачені ст.178 КПК України, зокрема вік, стан здоров`я обвинуваченого, міцність соціальних зв`язків, наявність постійного місця проживання, а також наявність судимостей.

Встановлено, що обвинувачений ОСОБА_5 не має місця реєстрації та місця проживання, сталих соціальних зв`язків, не працює, органом досудового розслідування обвинувачується у вчиненні злочину, який відповідно до ст. 12 КК України є нетяжким. Вказані обставини, з урахуванням тяжкості покарання, що загрожує обвинуваченому у разі визнання його винуватим, підтверджує ризики переховування від суду та можливість незаконного впливу на потерпілих та свідків, які ще не допитувалися в судовому засіданні.

Щодо доводів сторони захисту з приводу обрання відносно обвинуваченого ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту, суд зазначає, що під час вирішення даного клопотання стороною захисту в розпорядження суду не надано доказів наявності у обвинуваченого ОСОБА_5 постійного місця реєстрації та проживання, а відтак дані доводи не заслуговують на увагу.

За таких обставин суд прийшов до переконання про наявність ризиків, передбачених п.п. 1, 3 ч. 1 ст. 177 КПК України: переховування від суду та можливість незаконного впливу на потерпілих та свідків. Враховуючи зазначене, суд вважає, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів ніж тримання під вартою не зможе запобігти ризикам кримінального провадження.

За змістом ч. 3 ст.183 КПК України, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави.

При цьому, п. 1 ч. 4 ст.183 КПК України наділяє суд правом при застосуванні такого заходу, враховуючи підстави та обставини, передбачені ст.ст.177,178 цього Кодексу, не визначити розмір застави у кримінальному провадженні щодо злочину, вчиненого із застосуванням насильства або погрозою його застосування.

Оскільки, ОСОБА_5 органом досудового розслідування обвинувачується у вчиненні злочину поєднаного з насильством, передбаченого ч. 2 ст. 345 КК України, керуючись ч. 4 ст.183 КПК України, суд не визначає розмір застави у кримінальному провадженні.

З метою виконання забезпечення належної поведінки та покладених процесуальних обов`язків на обвинуваченого ОСОБА_5 суд вважає доцільним продовжити тримання обвинуваченого під вартою на строк шістдесят днів.

Керуючись ст.ст. 177, 182, 183, 194, 197, 315, 369 КПК України, суд -

постановив:

Клопотання прокурора про продовження строку тримання обвинуваченого під вартою задовольнити.

Дію запобіжного заходу щодо обвинуваченого ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у виді тримання під вартою продовжити на 60 (шістдесят) днів, тобто з 08 серпня 2023 року по 06 жовтня 2023 року включно.

Строк дії ухвали визначити по 06 жовтня 2023 року включно.

Ухвала може бути оскаржена до Кропивницького апеляційного суду через Ленінський районний суд міста Кіровограда протягом п`яти днів з дня її проголошення, а обвинуваченим - в той самий строк з моменту отримання копії ухвали.

Суддя Ленінського

районного суду

м. Кіровограда ОСОБА_6