Справа № 953/3429/23
Провадження № 1-кс/953/3289/23
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 травня 2023 року м. Харків Слідчий суддя Київського районного суду м.Харкова ОСОБА_1 ,

секретар судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши клопотання прокурора Київської окружної прокуратури міста Харкова ОСОБА_3 у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001041 від 02.05.2023 за ознаками складу кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.191 КК України, про арешт майна

в с т а н о в и в:

08 травня 2023 року прокурор Київської окружної прокуратури міста Харкова ОСОБА_3 звернувся до суду з клопотанням у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001041 від 02.05.2023 за ознаками складу кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.191 КК України, про арешт майна, в якому просить накласти арешт на об`єкт нерухомого майна, а саме: квартири загальною площею 54,8 кв.м., розташованої за адресою: АДРЕСА_1 , яка на праві власності належить ОСОБА_4 шляхом заборони відчуження та/або розпорядження та вчинення відповідних реєстраційних дій щодо об`єкта нерухомого майна.

В обґрунтування клопотання прокурор зазначив наступне.

До Харківського РУП №1 ГУНП в Харківській області надійшла заява від ОСОБА_5 за фактом вчинення відносно неї шахрайських дій. Під час допиту в якості потерпілої ОСОБА_5 повідомила, що на підставі договору купівлі продажу квартири від 31.03.2004 року (бланк серія/номер: ВВС № 050370) вона придбала у власність квартиру, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 . 01.04.2004 право приватної власності на вищевказану квартиру було зареєстровано за потерпілою. В подальшому ОСОБА_5 , користуючись Інтернет ресурсом « ІНФОРМАЦІЯ_1 », побачила оголошення про продаж власної квартири, однак вказані дії вона не вчиняла, довіреностей на зазначену квартиру остання нікому ніколи не надавала.

Крім того, під час проведення досудового розслідування у вказаному кримінальному провадженні встановлено, що згідно Витягу з реєстру речових прав на нерухоме майно квартира за адресою: АДРЕСА_1 на даний час на праві власності належить ОСОБА_4 , частка власності 100 %. В подальшому, було встановлено, що право власності на вищевказану квартиру було змінено на підставі договору купівлі продажу: серія/номер: 11, виданого 05.01.2022 приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу ОСОБА_6 . Однак при перевірці нотаріального бланку через «Реєстр нотаріальних бланків», на якому виконаний зазначений договір було встановлено, що такий бланк не використовувався. Під час аналізу вищевказаного договору купівлі продажу, візуально виявлено значні відмінності у підписі потерпілої.

Зазначені обставини дають підстави органу досудового розслідування вважати, що невстановлені на даний час особи шахрайським шляхом заволоділи об`єктом нерухомого майна квартирою, розташованою за адресою: АДРЕСА_1 .

З метою повного та неупередженого проведення досудового розслідування, орган проведення досудового розслідування вважає необхідним накласти арешт на зазначену квартиру шляхом заборони вчинення будь яких дій, що призведуть до зміни власника майна. При цьому, прокурор просить вказане клопотання розглядати без участі власника майна ОСОБА_4 та/або його представника у зв`язку з існуванням реальної загрози зміни власника майна до розгляду клопотання по суті, з метою уникнення накладення арешту на таке майно, та подальшої реалізації вказаного майна.

Прокурор у судове засідання не з`явився, надав суду заяву про розгляд клопотання за його відсутності, відповідно до ч.1 ст.172 КПК України неприбуття прокурора не перешкоджає розгляду клопотання.

Згідно вимог частини 2 вказаної статті, клопотання слідчого, прокурора, цивільного позивача про арешт майна, яке не було тимчасово вилучене, може розглядатися без повідомлення підозрюваного, обвинуваченого, іншого власника майна, їх захисника, представника чи законного представника, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо це є необхідним з метою забезпечення арешту майна.

Слідчий суддя погоджується з доводами прокурора про те, що власник майна, отримавши відомості про можливий арешт його майна, має можливість розпорядитись майном, що унеможливить його арешт.

Враховуючи викладене, слідчий суддя вважає за необхідне здійснити розгляд клопотання відповідно до вимог ч. 2 ст. 172 КПК України без участі власника майна з метою забезпечення арешту майна.

Слідчий суддя, дослідивши витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань щодо кримінального провадження, в рамках якого подається клопотання та інші матеріали, якими прокурор обґрунтовує доводи клопотання, доходить висновку про його задоволення з наступних підстав.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 172 КПК України клопотання про арешт майна розглядається слідчим суддею, судом не пізніше двох днів з дня його надходження до суду, за участю слідчого та/або прокурора, цивільного позивача, якщо клопотання подано ним, підозрюваного, обвинуваченого, іншого власника майна, і за наявності - також захисника, законного представника, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження. Неприбуття цих осіб у судове засідання не перешкоджає розгляду клопотання.

Слідчим відділом Харківського районного управління поліції ГУНП в Харківській області здійснюється досудове розслідування кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань № 0001041 від 02.05.2023, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 190 КК України.

Згідно з п. 7 ч. 2 ст. 131 КПК України заходом забезпечення кримінального провадження є арешт майна.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.

Пунктом 2 частини 1 статті 170 КПК України визначено, що завданням арешту майна є, зокрема, запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.

Згідно з ч.2 ст.170 КПК України, арешт майна допускається, зокрема, з метою забезпечення збереження речових доказів.

Відповідно до ч. 3 ст. 170 КПК України, у випадку, передбаченому п.1 ч.2 ст.170 КПК України, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 КПК, а саме є матеріальними об`єктами, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Згідно з ч. 2 ст. 173 КПК України при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3-1) можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої статті 170 цього Кодексу); 4) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; 6) наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

Так, прокурором доведено необхідність арешту зазначеного в клопотанні майна, оскільки відповідно до статей 91 та 98 КПК України можливе його використання як доказу, що має важливе доказове значення в рамках даного кримінального провадження, а також наявність ризиків, передбачених абз. 1 ч.1 ст.170 КПК України.З матеріалів кримінального провадження вбачається, що зазначене у клопотанні майно є предметом кримінального правопорушення, існує можливість його використання, як доказу у кримінальному провадженні. Слідчий суддя вважає розумним та співрозмірним обмеження права власності завданням кримінального провадження.

Згідно Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно №330098933 від 24 квітня 2023 року, квартира АДРЕСА_2 належить на праві власності ОСОБА_4 .

Враховуючи викладене, з метою запобігання можливості приховування речового доказу, його зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі та відчуження, слідчий суддя вважає необхідним задовольнити клопотання прокурора про накладення арешту на зазначене в клопотанні майно шляхом заборони розпорядження та відчуження, вчинення відповідних реєстраційних дій, що відповідає вимогам ч.1 ст.170 КПК України.

Керуючись ст. ст. 98, 131, 170-175 КПК України, слідчий суддя

у х в а л и в:

Клопотання прокурора Київської окружної прокуратури міста Харкова ОСОБА_3 у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001041 від 02.05.2023 за ознаками складу кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.191 КК України, про арешт майна задовольнити.

Накласти арешт на квартируАДРЕСА_2 загальною площею 54,8 кв.м. (номер об`єкта в РПВН 5304325), яка належить ОСОБА_4 шляхом встановлення заборони розпорядження та відчуження, вчинення відповідних реєстраційних дій.

Ухвала про арешт майна виконується слідчим, прокурором негайно.

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена безпосередньо до Харківського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1