№ 207/535/23
№ 1-кс/207/1049/23
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 серпня 2023 року Баглійський районний суд м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області у складі:

слідчого судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

за участю прокурора ОСОБА_3

слідчого ОСОБА_4

захисника ОСОБА_5

підозрюваного ОСОБА_6

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Кам`янське клопотання слідчого СВ відділення поліції № 2 Кам`янського РУП ГУ Національної поліції в Дніпропетровській області ОСОБА_7 про застосування щодо підозрюваного ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою,

ВСТАНОВИВ:

Органами досудового слідства встановлено, що Указом Президента України від 24.02.2022 № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні», в Україні введено воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24.02.2022 строком на 30 діб. Цей Указ затверджено Законом України «Про затвердження указу України «Про введення воєнного стану в Україні» від 24.02.2022 № 2102-ІХ. Згідно із змінами, внесеними Указом Президента України №58/2023 від 06.02.2023 «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні» до Закону України №2102-ІХ від 24.02.2022, строк дії воєнного стану продовжено з 05 години 30 хвилин 19.02.2023 року, строком на 90 діб.

ОСОБА_6 , будучи особою раніше судимою за вчинення злочинів проти власності, перебуваючи на випробувальному терміні, належних висновків для себе не зробив, на шлях виправлення не став та вчинив новий злочин проти власності при наступних обставинах.

03.02.2023 приблизно о 20 годині 50 хвилин ОСОБА_6 разом з ОСОБА_8 , знаходилися біля будинку 37 по вул. Дальній в м. Кам`янське, де повз них пройшла потерпіла ОСОБА_9 , яка при собі мала сумочку вдягнену на плече. В цей час у ОСОБА_6 та ОСОБА_8 виник умисел на відкрите викрадення чужого майна.

Реалізуючи свій прямий умисел, направлений на відкрите заволодіння чужим майном, ОСОБА_6 діючи спільно з ОСОБА_8 , пішли слідом за потерпілою ОСОБА_9 та коли вона знаходилася біля будинку 22 по вул. Дальній в м. Кам`янське, ОСОБА_8 підійшов до неї зі спини та затулив їй рукою рот, таким чином зупинив рух потерпілої, тобто застосував насилля, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого, а ОСОБА_6 підійшов до потерпілої з лівого боку та став виривати в неї сумку з майном, яка висіла в неї на лівому плечі. Потерпіла ОСОБА_9 здійснюючи супротив, міцно тримала сумку та звільнившись від руки ОСОБА_8 , якою останній закривав їй рот, стала кричати про допомогу. Тоді ОСОБА_6 діючи повторно, спільно з ОСОБА_8 схопили в двох за сумку та зірвали її з плеча потерпілої, тобто відкрито, в умовах воєнного стану вкрали майно потерпілої ОСОБА_9 , а саме жіночу сумку чорного кольору, матеріальної цінності для потерпілої не представляє, в якій знаходився гаманець червоного кольору, матеріальної цінності для потерпілої не представляє, в якому знаходилися грошові кошти в сумі 970 гривень та банківські карти потерпілої, які матеріальної цінності їй не представляють, мобільний телефон РОССО М3 Yellow 4 GB RAM 128 GB ROM imei: НОМЕР_1 , imei: НОМЕР_2 , серійний номер НОМЕР_3 , вартістю 4833,33 грн., в якому знаходилася сім карта № НОМЕР_4 , матеріальної цінності для потерпілої не представляє. Мобільний телефон знаходився в чохлі-бампер, який матеріальної цінності не представляє.

Заволодівши викраденим, ОСОБА_6 та ОСОБА_8 , з місця вчинення кримінального правопорушення зникли, розпорядившись ним на власний розсуд, чим завдали потерпілій матеріальної шкоди на суму 5 803 грн. 33 коп.

Таким чином, ОСОБА_6 , обґрунтовано підозрюється у відкритому викрадені чужого майна (грабежі), поєднаному з насильством, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого, вчиненому повторно, за попередньою змовою групою осіб, в умовах воєнного стану, тобто у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 186 КК України.

30 серпня 2023 року ОСОБА_6 було повідомлено про підозру у вчиненні злочину передбаченого ч. 4 ст. 186 КК України.

У судовому засіданні прокурор доводи клопотання підтримав у повному обсязі та просив клопотання задовольнити.

Дослідивши матеріали клопотання, докази по даних матеріалах, заслухавши думку прокурора ОСОБА_3 , слідчого СВ ВП № 2 Кам`янського РУП ГУ Національної поліції в Дніпропетровській області ОСОБА_4 , підозрюваного ОСОБА_6 та його захисника ОСОБА_5 , суд вважає що клопотання є обґрунтованим та підлягає задоволенню, оскільки стороною обвинувачення у своєму клопотанні доведено наявність обґрунтованої підозри у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 4 ст. 186 КК України, що цілком підтверджується доданими до клопотання доказами, а саме показаннями потерпілої, протоколами пред`явлення особи для впізнання, а також доведено існування ризику вчинити інше кримінальне правопорушення, можливість переховуватися від органів досудового розслідування та суду та незаконно впливати на потерпілу. Зазначений факт на думку суду, підтверджений матеріалами справи, оскільки ОСОБА_6 вчинив тяжкий злочин перебуваючи на іспитовому строку, раніше судимий, офіційно не працює, не одружений, на утриманні неповнолітніх дітей не має, отже міцних соціальних зв`язків не підтримує.

За змістом ст.ст. 131-132 КПК України запобіжні заходи є заходами забезпечення кримінального провадження і застосовуються на підставі ухвали слідчого судді або суду.

Відповідно до ч. 1 ст.183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст.177 КПК України.

Ч. 2 ст. 183 КПК України зазначає, що запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад три роки.

Під час досудового слідства встановлено, що знайшло підтвердження у судовому засіданні, наявність ризиків, передбачених п.п. 1, 3, 4, 5 ч.1 ст.177 КПК України, а саме: можливість переховуватися від органів досудового розслідування, незаконно впливати на потерпілу та свідків, перешкоджати кримінальному провадженню, може вчинити інше кримінальне правопорушення.

Судом оцінено репутацію підозрюваного, а саме останній підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, за який кримінальним кодексом України встановлено покарання у вигляді позбавлення волі на строк від семи до десяти років, раніше судимий, може незаконно впливати на потерпілу та свідків, може переховуватися від органів досудового розслідування та суду, не з`являтись за викликом слідчого, оскільки постійного місця проживання не має, що може призвести до затягування досудового слідства та неможливості його проведення в розумні строки та своєчасного розгляду справи у суді.

Практика ЄСПЛ не вбачає тяжкість вчиненого кримінального правопорушення як самостійну підставу утримання особи під вартою, проте таке обвинувачення у сукупності із іншими підставами збільшує ризик втечі настільки, що його неможливо відвернути, не взявши особу під варту (справа «Ілійков проти Болгарії» від 26.01.2001).

Обраний запобіжний захід відносно підозрюваного узгоджується також з правовою позицією, викладеною у рішенні Європейського суду у справі за скаргою «Москаленко проти України», де зазначено, що обґрунтована підозра щодо вчинення тяжкого злочину могла первісно виправдовувати його тримання під вартою. Необхідність забезпечити належний хід провадження (зокрема, для отримання показань свідків) також була достатньою підставою для первісного тримання заявника під вартою. Також вказано, що суворість покарання, яке може бути призначено, є належним елементом при оцінці ризику переховування від суду чи скоєння іншого злочину. Суд визнає, що, враховуючи серйозність висунутих щодо підозрюваного обвинувачень, державні органи могли виправдано вважати, що такий ризик існує.

Як зазначає Європейський суд з прав людини, підозрюваного необхідно звільнити з-під варти, якщо він зможе забезпечити достатні гарантії явки до суду (органу досудового розслідування), в тому числі, через внесення застави.

Враховуючи дані про особу підозрюваного, тяжкість скоєного злочину та те, що тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом; вважаю за необхідне визначити заставу відповідно до ч. 5 ст. 182 КПК України у розмірі 20 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, оскільки внесення застави саме в такому розмірі може гарантувати виконання підозрюваним покладених на нього обов`язків.

Відповідно до ч. 7 ст. 182 КПК України у випадках, передбачених ч.3 або 4 ст.183 КПК України, підозрюваний, обвинувачений або заставодавець мають право у будь-який момент внести заставу у розмірі, встановленому в ухвалі про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Окрім цього, слідчий суддя вважає за необхідне відповідно до ч.3 ст.183 та ч.5 ст.194 КПК України у разі внесення застави покласти на підозрюваного такі обов`язки:

1) прибувати до визначеної службової особи - слідчого, прокурора або суду, із визначеною періодичністю;

2) не відлучатися із населеного пункту, в якому він проживає чи перебуває, без дозволу слідчого, прокурора або суду;

3) повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання або місця роботи;

4) утримуватись від спілкування з свідками та потерпілою.

Відповідно до ч.4 ст.202 КПК України, підозрюваний звільняється з-під варти після внесення застави, визначеної у даній ухвалі, якщо в уповноваженої службової особи місця ув`язнення, під вартою в якому перебуває підозрюваний, відсутнє інше судове рішення, що набрало законної сили і прямо передбачає тримання останнього під вартою.

Відповідно до ст.209 КПК України особа є затриманою з моменту, коли вона силою або через покорення наказу змушена залишатися поряд із уповноваженою службовою особою чи в приміщенні, визначеному уповноваженою службовою особою.

Виходячи з викладеного, на підставі ст.ст.29, 55, 62, 63, 129 Конституції України, керуючись ст.ст.131, 132, 176-178, 182-184, 193, 194, 197, 199, 202, 205, 309, 369-372, 395 КПК України, суд -

УХВАЛИВ:

Клопотання слідчого СВ відділення поліції № 2 Кам`янського РУП ГУ Національної поліції в Дніпропетровській області ОСОБА_7 про застосування щодо підозрюваного ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою - задовольнити.

Застосувати запобіжний захід у вигляді тримання під вартою стосовно ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця селища Соколівка Верхньодніпровського району Дніпропетровської області, громадянина України, підозрюваного у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 186 КК України.

Строк дії ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_6 , встановити 60 днів, до 29 жовтня 2023 року.

Розмір застави визначити в межах 20 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб в сумі 53680 (п`ятдесят три тисячі шістсот вісімдесят) гривень 00 коп. у національній грошовій одиниці, яка може бути внесена як самим підозрюваним так і іншою фізичною або юридичною особою (заставодавцем).

Підозрюваний або заставодавець мають право у будь-який момент внести заставу в розмірі, визначеному в ухвалі про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, протягом дії ухвали.

У разі внесення застави покласти на підозрюваного наступні обов`язки:

1) прибувати до визначеної службової особи - слідчого, прокурора або суду, із визначеною періодичністю;

2) не відлучатися із населеного пункту, в якому він проживає чи перебуває, без дозволу слідчого, прокурора або суду;

3) повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання або місця роботи;

4) утримуватись від спілкування з свідками та потерпілою.

Роз`яснити підозрюваному, що у разі внесення застави у визначеному у даній ухвалі розмірі, оригінал документу із відміткою банку, який підтверджує внесення на депозитний рахунок коштів, має бути наданий уповноваженій службовій особі місця ув`язнення. Після отримання та перевірки документа, що підтверджує внесення застави, уповноважена службова особа місця ув`язнення має негайно здійснити розпорядження про звільнення з-під варти та повідомити усно і письмово слідчого, прокурора та слідчого суддю Баглійського районного суду міста Дніпродзержинська Дніпропетровської області.

У разі внесення застави та з моменту звільнення з-під варти у зв`язку із внесенням застави підозрюваний вважається таким, до якого застосовано запобіжний захід у виді застави.

Ухвала слідчої судді підлягає до негайного виконання після її проголошення.

Копію ухвали вручити підозрюваному ОСОБА_6 під розпис.

Ухвала може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду протягом п`яти днів з моменту її проголошення, а підозрюваним який перебуває під вартою в той же строк з моменту вручення йому копії ухвали.

Слідчий суддя ОСОБА_1