Провадження по справі № 1-кп/752/1977/23
В И Р О К

іменем України

"04" серпня 2023 р. Голосіївський районний суд міста Києва у складі:

головуючого - судді ОСОБА_1 ,

при секретарі - ОСОБА_2 ,

розглянув у відкритому судовому засіданні у порядку спрощеного провадження кримінальне провадження, дані про яке 01.07.2023 внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000200, відносно

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Васильківа Дніпропетровської області, громадянина України, РНОКПП НОМЕР_1 , із загальною середньою освітою, неодруженого, офіційно не працевлаштованого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , який фактично проживає за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого,

обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.309 КК України,

встановив:

ОСОБА_3 , маючи умисел на незаконне придбання та зберігання психотропної речовини без мети збуту, 01.07.2023 о 13 год. 00 хв., перебуваючи у підземному переході поряд із станцією метро «Деміївська» КП «Київський метрополітен» підібрав із землі пакет із полімерного матеріалу із пазовою застібкою з вмістом грудкоподібної речовини рожевого кольору, яка містить афметамін, масою 0,409 г, тим самим придбав психотропну речовину, обіг якої обмежено, та став незаконно зберігати її при собі з метою власного вживання без мети збуту. Цього ж дня, ОСОБА_3 переніс вищезазначену психотропну речовину до вестибюлю станції метро «Деміївська» КП «Київський метрополітен», де о 14 год. 00 хв. цього ж дня був із нею затриманий.

Таким чином, суд визнає винуватим ОСОБА_3 у незаконному придбанні і зберіганні психотропної речовини без мети збуту, тобто у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.309 КК України.

Під час дізнання обвинувачений, у присутності захисника ОСОБА_4 , склав письмову заяву, відповідно до якої беззастережно визнав свою винуватість у вчиненні інкримінованого йому кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст.309 КК України. Не оспорював встановлені під час дізнання обставини. Йому були роз`яснені наслідки неможливості оскаржити встановлені обставини в апеляційному порядку та отримана згода на розгляд обвинувального акту у спрощеному провадженні без проведення судового розгляду в судовому засіданні та без його участі.

Прокурор разом з обвинувальним актом подав до суду клопотання про розгляд обвинувального акту у спрощеному провадженні.

Відповідно до ч.2 ст. 382 КПК України за згодою учасників судового провадження, дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються, визнано судом недоцільним. При цьому данні розписок, наявних у доданих до суду матеріалах, надають суду можливість прийти до висновку, що обвинувачена правильно та без сумнівів розуміє зміст обставин.

При обранні покарання ОСОБА_3 суд враховує: ступінь тяжкості вчиненого ним діяння, яке відповідно до ч.2 ст. 12 КК України є кримінальним проступком; дані про його особу, згідно яких обвинувачений під наркологічним чи психіатричним наглядом не перебуває, не працює, раніше не судимий.

Обставин, що пом`якшують та/або обтяжують покарання ОСОБА_3 , судом не встановлено.

Суд вважає необхідним призначити ОСОБА_3 покарання у виді обмеження волі у межах санкції ч.1 ст. 309 КК України. Разом з тим, враховуючи відсутність тяжких наслідків від вчиненого кримінального правопорушення, в тому числі і матеріальної шкоди, обставини за яких він був вчинений, ставлення обвинуваченого до вчиненого, який визнав вину та запевнив, що зробив для себе відповідні висновки, суд відповідно до вимог ст. 75 КК України вважає за можливе звільнити ОСОБА_3 від відбування покарання з випробуванням з покладенням ряду обов`язків, передбачених ст. 76 КК України. На думку суду, таке покарання є необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення ним нових кримінальний правопорушень.

Обмежень, передбачених ст. 61 КК України для призначення обраного виду покарання, судом не встановлено.

Судові витрати на залучення експерта підлягають стягненню в обвинуваченого. Запобіжний захід відносно нього не обирався. Питання про речові докази підлягає вирішенню в порядку ст. 100 КПК України.

Керуючись ст. 370, ч.2 ст. 373, ст. 374, 376 КПК України, суд -

ухвалив:

ОСОБА_3 визнати винуватим у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України, і призначити йому покарання у виді обмеження волі строком на 1 (один) рік.

На підставі ст.75 КК України звільнити ОСОБА_3 від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком 2 (Два) рік.

На підставі ст.76 КК України покласти на ОСОБА_3 обов`язки протягом іспитового строку періодично з`являтись для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, не виїжджати за межі території України без погодження із уповноваженим органом з питань пробації.

Речовий доказ - афметамін, масою 0,409 г, який передано на зберігання до камери зберігання речових доказів УП в метрополітені ГУНП у м. Києві (квитанція № 002807) - знищити.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь держави документально підтверджені витрати на залучення експерта в розмірі 1912 (тисяча дев`ятсот дванадцять) гривень.

Відповідно до ч.4 ст. 382 КПК України копію вироку суду не пізніше дня, наступного за днем його ухвалення, надіслати всім учасникам судового провадження.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку на апеляційне оскарження.

Вирок суду може бути оскаржений до Київського апеляційного суду через Голосіївський районний суд міста Києва протягом 30 днів з дня отримання його копії, з урахуванням особливостей, передбачених ч.1 ст. 394 КПК України.

Роз`яснити учасникам судового провадження, що вирок суду, ухвалений за результатами спрощеного провадження в порядку, передбаченому статтями 381 і 382 КПК України не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав розгляду провадження за відсутності учасників судового провадження, не дослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені досудовим розслідуванням обставини.

Суддя ОСОБА_1