Справа № 299/4158/23
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

04.09.2023 м. Ужгород

Закарпатський апеляційний суд у складі:

Головуючого - судді ОСОБА_1

суддів: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

за участі секретаря: ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали судового провадження № 11-сс/4806/435/23 за апеляційною скаргою представника власника майна ОСОБА_5 - адвоката ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Виноградівського районного суду Закарпатської області від 10 серпня 2023 року,

В С Т А Н О В И В:

Ухвалою слідчого судді Виноградівського районного суду Закарпатської області від 10 серпня 2023 року задоволено клопотання заступника начальника СВ відділення поліції №1 Берегівського РВП ГУНП в Закарпатській області ОСОБА_7 , про арешт майна у кримінальному провадженні № 60000425, відомості про яке 25 червня 2023 року внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 332 КК України.

Накладено арешт на речові докази автомобіль марки «Skoda» реєстраційний номер НОМЕР_1 , який зареєстрований за ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , мешк. АДРЕСА_1 , з метою збереження речових доказів.

Задовольняючи клопотання, в ухвалі слідчий суддя зазначив, що в даному випадку застосування арешту майна є необхідним, оскільки майно зазначене у клопотанні про арешт майна, є речовими доказами та з метою запобігання зникненню, втраті чи частковому знищенню речових доказів, прийшов до висновку про необхідність накласти арешт.

В апеляційній скарзі представник власника майна ОСОБА_5 - адвокат ОСОБА_6 вказує на те, що оскаржувана ухвала слідчого судді є незаконною та необґрунтованою через неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи, не відповідає нормам законодавства, практиці Верховного Суду та рішенням ЄСПЛ та такою, що порушує право скаржника на володіння, користування та розпорядження своєю власністю. Зазначає, що ані клопотання слідчого, ані оскаржувана ухвала не містить будь-яких обґрунтувань відповідності цього майна ознакам речових доказів згідно зі ст.98 КПК України, разом з тим, власник майна не має жодного процесуального статусу у даному кримінальному провадженні та жодного відношення до фактичних обставин кримінального правопорушення. Вважає, що з клопотанням про накладення арешту на будь-яке майно власником якого є ОСОБА_5 , що немає процесуального статусу сторони кримінального провадження № 000425, виступає третьою особою, щодо майна якої вирішується питання про арешт мав право звернутися лише прокурор, а не заступник начальника СВ відділення поліції №1 Берегівського РВП ГУНП в Закарпатській області. Просить ухвалу слідчого судді скасувати та скасувати арешт накладений на автомобіль марки «Skoda» реєстраційний номер НОМЕР_1 , зобов`язати заступника начальника СВ відділення поліції № 1 Берегівського РВП ГУНП в Закарпатській області ОСОБА_7 повернути його власнику ОСОБА_5 .

Щодо пропуску строку на апеляційне оскарження зазначає, що слідчий суддя розглянув матеріали провадження без участі апелянта, із змістом ухвали не був ознайомлений та ознайомився із нею лише 17.08.2023, що підтверджується клопотанням про ознайомлення з матеріалами справи.

Судове провадження розглядається за відсутності прокурора, власника майна та його представника, неявка яких з урахуванням положень ч.4 ст.405 КПК України не перешкоджає його розгляду. При цьому, враховується, що вказані особи належним чином повідомлені про час та місце розгляду апеляційної скарги на ухвалу слідчого судді, а також те, що від представника власника майна ОСОБА_5 - адвоката ОСОБА_6 надійшла заява про розгляд судового провадження без його участі.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали судового провадження та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла наступного висновку.

Колегія суддів вважає, що апелянтом не пропущено апеляційний строк, оскільки ухвалу слідчого судді було постановлено без виклику власника автомобіля та його представника, тому строк апеляційного оскарження для них згідно п.2 ч.2 ст.395 КПК України обчислюється з дня отримання ними копії судового рішення, що свідчить про те, що апелянтом не було пропущено строк на апеляційне оскарження ухвали слідчого судді.

Зміст та форма кримінального провадження повинні відповідати загальним засадам кримінального провадження, до яких, зокрема, віднесено і засади недоторканості права власності. У відповідності до вимог ст.16 КПК України, позбавлення або обмеження права власності під час кримінального провадження здійснюється лише на підставі вмотивованого судового рішення ухваленого в порядку, передбаченому КПК України.

Цим вимогам закону оскаржувана ухвала слідчого судді відповідає не в повній мірі.

Як вбачається з матеріалів судового провадження Берегівським РВП ГУ НП в Закарпатській області проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000425 від 25.06.2023, за ознаками складу кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.332 КК України.

Постановою заступника начальника СВ відділення поліції № 1 Берегівського РВП ГУ НП в Закарпатській області від 01.08.2023, - автомобіль марки «Skoda» реєстраційний номер НОМЕР_1 , визнано речовим доказом у кримінальному провадженні №0000425 від 25.06.2023.

Колегія суддів погоджується з висновком слідчого судді про те, що з метою збереження зазначеного майна та недопущення його втрати, застосування такого заходу забезпечення кримінального провадження як арешт майна, яке визнано речовим доказом, є необхідним та достатнім у даному кримінальному провадженні, оскільки сприятиме досягненню мети швидкого, повного, неупередженого досудового розслідування, а також запобігатиме настанню будь-яких негативних наслідків.

У зв`язку з чим, апеляційний суд вважає необґрунтованими наведені в апеляційній скарзі ОСОБА_6 доводи про те, що зазначене у клопотанні слідчого майно не відповідає критеріям, визначеним ст.98 КПК України та не може бути речовим доказом у кримінальному провадженні.

Колегія суддів погоджується з висновком слідчого судді про те, що зазначене в клопотанні майно, підпадає під ознаки майна передбаченого ст.98 КПК України, відповідно до тієї фабули, яка зазначена у витягу з Єдиного реєстру досудових розслідувань у кримінальному проваджені, а також те, що на цій стадії потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права власника майна ОСОБА_5 .

У зв`язку з наведеним доводи апеляційної скарги про відсутність правових підстав для накладення арешту на майно, яке вилучене в ході обшуку автомобіля від 01 серпня 2023 року, не ґрунтуються на вимогах закону та спростовуються матеріалами провадження та викладеними вище обставинами.

До того ж, всупереч доводів апеляційної скарги, у клопотанні слідчого, і в ухвалі слідчого судді зазначено мету та правові підстави для арешту вказаного вище майна. При цьому пряме чи побічне значення цього майна до обставин кримінального правопорушення, також є предметом перевірки під час досудового розслідування.

Відповідно до вимог ст.98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально-протиправним шляхом.

Сукупність наданих суду матеріалів містить достатньо розумних підстав і підозр вважати, що вилучений автомобіль марки «Skoda» реєстраційний номер НОМЕР_1 може бути використано як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження №0000425 від 25.06.2023, а саме має значення доказу протиправної діяльності ОСОБА_8 .

У зв`язку з чим, колегія суддів приходить до висновку, що стороною обвинувачення доведено відповідність цього майна критеріям визначеним у ст.98 КПК України. З урахуванням наведеного слідчий суддя, всупереч доводам апеляційної скарги, встановив належні правові підстави, передбачені ст.170 КПК України, для задоволення клопотання слідчого та накладення арешту на майно.

В свою чергу, у кожному конкретному кримінальному провадженні слідчий суддя, застосовуючи вид обтяження, в даному випадку арешт майна, має неухильно дотримуватись вимог закону. При накладенні арешту на майно слідчий суддя має обов`язково переконатися в наявності доказів на підтвердження вчинення кримінального правопорушення. При цьому закон не вимагає аби вони були повними та достатніми на даній стадії кримінального провадження, однак вони мають бути такими, щоб слідчий суддя був впевнений у тому, що дані докази можуть дати підстави для пред`явлення обґрунтованої підозри у вчиненні того чи іншого злочину. Крім того, наявність доказів у кримінальному провадженні має давати слідчому судді впевненість в тому, що в даному кримінальному провадженні необхідно накласти вид обмеження з метою уникнення негативних наслідків.

Що стосується доводів апелянта в апеляційній скарзі, щодо звернення до слідчого судді з клопотанням неналежною особою, вони не ґрунтуються на нормах діючого кримінального процесуального законодавства та не спростовують висновків слідчого судді.

Так з матеріалів справи вбачається, що з клопотанням про арешт майна звернувся заступник начальника СВ відділення поліції № 1 Берегівського РВП ГУНП в Закарпатської області, якому доручено досудове розслідування даного кримінального провадження. Клопотання підписане останнім та погоджено прокурором Виноградівського відділу Берегівської окружної прокуратури ОСОБА_9 , який згідно витягу з ЄРДР, є процесуальним керівником у даному кримінальному провадженні.

Згідно ч.1 ст.171 КПК України, з клопотанням про арешт майна до слідчого судді, суду має право звернутися прокурор, слідчий за погодженням з прокурором, а з метою забезпечення цивільного позову також цивільний позивач.

Згідно з вимогами ч.2 ст. 64-2 КПК України, на яку посилається апелянт, третьою особою, щодо майна якої вирішується питання про арешт, виникають з моменту звернення прокурора до суду із клопотанням про арешт майна.

Системний аналіз зазначених вище норм кримінального процесуального закону свідчить про те, що вимоги ч.1 ст.171 КПК України щодо суб`єкта звернення з клопотанням про накладення арешту на майно є спеціальними по відношенню до загальних вимог ст.64-2 КПК України, яка загалом визначає процесуальний статус третьої особи, щодо майна якої вирішується питання про арешт.

За таких обставин, на переконання апеляційного суду, пріоритетному застосуванню в даному випадку підлягають вимоги ч.1 ст.171 КПК України, які прямо визначають суб`єктів звернення до слідчого судді із клопотанням про накладення арешту на майно.

Отже, клопотання про арешт майна у кримінальному провадженні №0000425 подано належною особою.

На підставі наведених обставин, апеляційний суд вважає обґрунтованими висновки слідчого судді про наявність підстав для задоволення клопотання слідчого в частині накладання арешту на вказане вище майно.

При вирішені питання про арешт майна слідчий суддя також повинен врахувати розумність та співмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження, наслідки арешту майна для третіх осіб. У разі задоволення клопотання слідчий суддя, суд застосовує найменш обтяжливий спосіб арешту майна. Слідчий суддя, суд зобов`язаний застосувати такий спосіб арешту майна, який не призведе до наслідків, які суттєво позначаться на інтересах інших осіб.

Разом з тим, на переконання колегії суддів, застосований слідчим суддею арешт на речові докази - транспортний засіб марки «Skoda» реєстраційний номер НОМЕР_1 , з метою збереження речових доказів, власником якого є ОСОБА_5 , не виправдовує в цьому випадку ступінь втручання у право власності особи та порушуватиме баланс між інтересами власника майна, гарантованими законом, і завданням цього кримінального провадження.

Відповідно до п.2 ч.3 ст.407 КПК України за наслідками апеляційного розгляду за скаргою на ухвали слідчого судді суд апеляційної інстанції має право скасувати ухвалу і постановити нову ухвалу.

Враховуючи вищенаведене, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, ухвала слідчого судді скасуванню з постановленням нової ухвали, якою слід частково задовольнити клопотання заступника начальника СВ відділення поліції № 1 Берегівського РВП ГУНП в Закарпатської області ОСОБА_7 та накласти арешт на вилучене 01.08.2023 під час проведення обшуку майно, а саме: транспортний засіб марки «Skoda» реєстраційний номер НОМЕР_1 , власником якого є ОСОБА_5 , шляхом заборони розпорядження та відчуження цього майна.

На думку колегії суддів, такого виду обтяження буде достатньо для сприяння завданням арешту майна у кримінальному провадженні та відповідатиме вимогам охорони фундаментальних прав інших осіб. Доказів негативних наслідків від застосування такого заходу забезпечення кримінального провадження, стороною захисту не надано та колегією суддів не встановлено.

Враховуючи викладене, апеляційна скарга адвоката ОСОБА_6 , який діє в інтересах власника майна ОСОБА_5 підлягає частковому задоволенню.

Керуючись ст.ст.404,405,407, 412, 415, 422 КПК України, апеляційний суд,

ПОСТАНОВИВ :

Апеляційну скаргу представника власника майна ОСОБА_5 - адвоката ОСОБА_6 - задовольнити частково.

Ухвалу слідчого судді Виноградівського районного суду Закарпатської області від 10 серпня 2023 року - скасувати.

Клопотання заступника начальника СВ відділення поліції №1 Берегівського РВП ГУНП в Закарпатській області ОСОБА_7 про арешт майна у кримінальному провадженні № 60000425, відомості про яке 25 червня 2023 року внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 332 КК України - задовольнити частково.

Накласти арешт на речові докази - автомобіль марки «Skoda» реєстраційний номер НОМЕР_1 , який зареєстрований за ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , мешк. АДРЕСА_1 , з метою збереження речових доказів, шляхом заборони розпорядження та відчуження цього майна.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді