Дата документу 18.05.2023 Справа № 311/1255/21
ЗАПОРІЗЬКИЙ Апеляційний суд
Провадження № 11-кп/807/923/23Головуючий у 1-й інстанції ОСОБА_1
Єдиний унікальний №311/1255/21Доповідач у 2-й інстанції ОСОБА_2
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 травня 2023 року м.Запоріжжя

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Запорізького апеляційного суду в складі

головуючого ОСОБА_2

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4

за участі секретаря ОСОБА_5

прокурора ОСОБА_6 (в режимі відеоконференції)

захисника ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу захисника ОСОБА_7 на ухвалу Хортицького районного суду м.Запоріжжя від 01 травня 2023 року про продовження строку тримання під вартою

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с.Марківка Коломийського району Івано-Франківської області, зареєстрований АДРЕСА_1 , проживає у АДРЕСА_2 ,

обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.187 КК України,

ВСТАНОВИЛА

Вказаною ухвалою районного суду до 29.06.2023 року включно продовжено строк тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_8 .

В апеляційній скарзі захисник просив ухвалу суду скасувати, обрати обвинуваченому запобіжний захід у виді цілодобового домашнього арешту. Свої вимоги мотивував тим, що ризики, на які посилалась прокурор в своєму клопотанні про продовження тримання під вартою відсутні або низькі. Апелянт зазначає про наявність у ОСОБА_8 міцних соціальних зв`язків, родини та місця проживання у АДРЕСА_3 . Посилається на відсутність доказів щодо причетності ОСОБА_8 до вчинення інкримінованого правопорушення, оскільки фактично кримінальне провадження не існує. Між тим, обвинувачений вже другий рік утримується під вартою, а запобіжний захід щодо нього продовжується судом із посиланням на одні і ті ж формальні підстави.

Заслухавши доповідь судді про сутність судового рішення та аргументи скарги; з`ясувавши позицію захисника, який повністю підтримав доводи та вимоги апеляційної скарги та наполягав на її задоволенні; прокурора, яка заперечила проти апеляційної скарги та просила ухвалу суду залишити без змін; перевіривши матеріали провадження і обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з огляду на наступне.

В провадженні Токмацького районного суду Запорізької області перебувало кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_8 у вчиненні передбаченого ч.3 ст.187 КК кримінального правопорушення.

Розпорядженням голови Верховного Суду територіальна підсудність судових справ Токмацького районного суду Запорізької області визначена за Хортицьким районним судом м.Запоріжжя.

Прокурор звернулась до суду з клопотанням про продовження обвинуваченому ОСОБА_8 строку тримання під вартою.

Суд першої інстанції, продовжуючи строк тримання під вартою обвинуваченого, виходив з того, що у справі існують передбачені п.п.1, 3, 5 ч.1 ст.177 КПК ризики, а застосування іншого більш м`якого запобіжного заходу є неможливим, оскільки не здатне забезпечити виконання обвинуваченим процесуальних обов`язків та не зможе запобігти встановленим ризикам.

Колегія суддів погоджується із таким рішенням суду першої інстанції виходячи з такого.

Відповідно до вимог ст.177 КПК підставою для застосування до обвинуваченого запобіжного заходу є наявність ризиків, які дають достатні підстави суду вважати, що обвинувачений може переховуватися від суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому він обвинувачується.

Відповідно до ч.1 ст.183 КПК тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти передбаченим ст.177 КПК ризикам.

За змістом ст.199 КПК, розглядаючи клопотання про продовження строку тримання під вартою, для прийняття законного та обґрунтованого рішення, суд має з`ясувати всі обставини, які передбачають підстави для застосування цього запобіжного заходу та умови, за яких таке продовження можливе.

Під час вирішення питання про продовження запобіжного заходу у виді тримання під вартою суд, крім наявності зазначених у ст.177 КПК ризиків, зобов`язаний оцінити та врахувати й передбачені ст.178 КПК обставини, зокрема тяжкість покарання, що загрожує обвинуваченому в разі визнання його винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він обвинувачується, міцність його соціальних зв`язків, наявність у обвинуваченого постійного місця роботи та дані, які його характеризують.

На переконання колегії суддів, рішення суду про продовження запобіжного заходу у виді тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_8 ґрунтується на зазначених вимогах процесуального закону.

Перевіряючи доводи клопотання прокурора на предмет наявності передбачених ст.177 КПК ризиків, суд першої інстанції правильно встановив, що заявлені ризики переховування від суду, незаконного впливу на свідків, а також вчинення іншого кримінального правопорушення об`єктивно існують і для їх запобігання необхідно продовжити строк тримання під вартою ОСОБА_8 .

На підтвердження вказаних ризиків свідчить те, що ОСОБА_8 обвинувачується у вчиненні особливо тяжкого умисного злочину проти власності, в тому числі поєднаного із погрозою застосування небезпечного для життя і здоров`я особи насильства, і за його вчинення передбачено максимальне покарання лише у виді позбавлення волі на строк від 7 до 12 років з конфіскацією майна.

Наведені обставини дають достатні підстави для висновку, що обвинувачений, будучи обізнаним про суворість покарання, яке може бути йому призначено у разі визнання його винуватим, опинившись на волі, потенційно може переховуватися від суду з метою уникнення кримінальної відповідальності за інкриміноване кримінальне правопорушення.

Також встановлено, що судовий розгляд кримінального провадження щодо ОСОБА_8 не завершений і наразі триває, а тому, з огляду на обставини вчинення інкримінованого злочину, який поставлено у провину обвинуваченому, існують достатні підстави стверджувати про існування ризику незаконного впливу на свідків, анкетні дані та адреси проживання яких відомі.

Зазначений ризик посилюється й тим, що свідки у даному провадженні проживають в одному населеному пункті з обвинуваченим.

Крім того, судова колегія зауважує, що ОСОБА_8 офіційно не працевлаштований, законного та постійного джерела доходу не має. Обвинувачений неодружений, дітей на утриманні не має. В матеріалах кримінального провадження відсутні достовірні відомості щодо наявності в обвинуваченого місця проживання на підконтрольній території України та міцних соціальних зв`язків.

Колегією суддів встановлено, що ОСОБА_8 раніше неодноразово притягався до кримінальної відповідальності, в тому числі за вчинення умисних корисливих злочинів проти власності, звільнявся від відбування покарання з випробуванням, а також відбував покарання в місцях позбавлення волі.

Такі обставини, на переконання колегії суддів, дають достатні підстави для висновку, що обвинувачений свою злочинну діяльність не припинив, за відсутності джерел доходу та стримуючих факторів його належної процесуальної поведінки, опинившись на волі, потенційно з великою вірогідністю може продовжувати займатись протиправною діяльністю, тобто знову вчинити інше кримінальне правопорушення.

Відтак, з урахуванням конкретних обставин даного кримінального провадження, колегія суддів, усупереч доводам апеляційної скарги захисника, вважає, що прокурором доведено обставини, які виправдовують подальше обмеження права ОСОБА_8 перебувати на волі.

Наведені вище обставини у їх сукупності дали суду достатні підстави для висновку, що передбачені ст. 177 КПК ризики продовжують існувати, а підстави для застосування до обвинуваченого жодного більш м`якого запобіжного заходу відсутні.

При цьому, інші запобіжні заходи не здатні забезпечити виконання обвинуваченим процесуальних обов`язків та не зможуть запобігти встановленим ризикам.

Заперечення апелянта про недоведеність пред`явленого ОСОБА_8 обвинувачення є передчасними, оскільки ці питання безпосередньо стосуються доказування винуватості чи невинуватості особи, яка притягається до кримінальної відповідальності, і підлягають оцінці під час розгляду місцевим судом справи по суті пред`явленого цій особі обвинувачення. Апеляційний суд під час перевірки рішення суду першої інстанції про продовження строку тримання особи під вартою, ухваленого під час судового розгляду, перевіряє лише наявність передбачених ст.177 КПК ризиків та необхідність продовження застосування щодо неї обмежувального заходу.

Колегія суддів зауважує, що доводи захисника щодо тривалого тримання під вартою ОСОБА_8 не може бути беззаперечною підставою для зміни запобіжного заходу за відсутності інших достатніх та вагомих підстав для прийняття такого рішення.

Колегія суддів критично ставиться до посилання захисника в апеляційній скарзі щодо наявності в обвинуваченого місця проживання на підконтрольній території України, враховуючи відсутність належного документального підтвердження даної інформації.

Відтак, на переконання колегії суддів, рішення суду про продовження строку тримання ОСОБА_8 під вартою відповідає характеру і тяжкості інкримінованого діяння, даним про особу обвинуваченого та не надає можливості перешкоджання інтересам правосуддя, а також відповідає практиці Європейського Суду з прав людини, яка свідчить про те, що рішення суду повинно забезпечити не тільки права обвинуваченого, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів.

Даних, які би безумовно унеможливлювали подальше утримання ОСОБА_8 під вартою, надані матеріали провадження не містять.

Отже, колегія суддів, виходячи з наведених в апеляційній скарзі захисника, не знаходить законних та обґрунтованих підстав для скасування оскаржуваної ухвали чи зміни запобіжного заходу обвинуваченому за наслідками апеляційного розгляду.

Істотних порушень кримінального процесуального закону, що тягнуть за собою безумовне скасування ухвали суду першої інстанції, під час апеляційного розгляду не встановлено.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.407, 418, 419 КПК України, колегія суддів

УХВАЛИЛА

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_7 залишити без задоволення.

Ухвалу Хортицького районного суду м.Запоріжжя від 01 травня 2023 року про продовження строку тримання під вартою ОСОБА_8 залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її оголошення та оскарженню не підлягає.

Головуючий суддяСуддяСуддя
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4