УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 серпня 2023 року м.Київ

Слідчий суддя Шевченківського районного суду м. Києва ОСОБА_1 ,

за участю: секретаря судового засідання - ОСОБА_2 ,

власника майна ОСОБА_3 ,

слідчого ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Києві скаргу ОСОБА_3 на бездіяльність слідчого ГСУ Державного бюро розслідувань щодо неповернення тимчасово вилученого майна у кримінальному провадженні №0000287 від 30.03.2023 року, -

В С Т А Н О В И В:

09.08.2023 року до Шевченківського районного суду м. Києва надійшла скарга ОСОБА_3 на бездіяльність слідчого ГСУ Державного бюро розслідувань у кримінальному провадженні №0000287 від 30.03.2023 року за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст. 246, ч.2 ст. 28 ч.2 ст. 364 КК України, яка полягає у неповерненні тимчасово вилученого майна.

В скарзі ставлять питання про зобов`язання уповноваженого слідчого в даному кримінальному провадженні повернути тимчасово вилучене майно в ході проведення обшуку 01.06.2023 року за місцем проживання ОСОБА_3 за адресою: АДРЕСА_1 . Вказаний обшук був проведений на підставі ухвали слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 24.05.2023 року, в ході обшуку були вилучені грошові кошти, які належить ОСОБА_3 у сумі 18100 доларів.

В судовому засіданні ОСОБА_3 підтримала доводи скарги, вказала, що вилучене майно не має доказового значення в даному кримінальному провадженні, грошові кошти належать їй особисто, здобуті на підставі продажу нерухомості.

Слідчий ОСОБА_4 в судовому засіданні заперечував з приводу задоволення скарги, вказав, що на вилучені грошові кошти ухвалою Печерського районного суду м. Києва накладений арешт, таким чином вони не є тимчасово вилученим майном.

Вивчивши доводи скарги, надані матеріали, слідчий суддя дійшов таких висновків.

Відповідно до ч.7 ст.236 КК України вилучені речі та документи, які не входять до переліку, щодо якого прямо надано дозвіл на відшукання в ухвалі про дозвіл на проведення обшуку, та не відносяться до предметів, які вилучені законом з обігу, вважаються тимчасово вилученим майном.

Як встановлено в судовому засіданні ухвалою слідчого судді Печерського районного суду міста Києва від 20.06.2023 року накладено арешт на майно вилучене в ході проведення обшуку 01.06.2023 року за місцем проживання ОСОБА_3 за адресою: АДРЕСА_1 , оскільки вилучене майно відповідає ознакам речових доказів, визначених ст.98 КПК України.

Аналізуючи матеріали скарги, слідчий суддя враховує, що ухвалою слідчого судді Печерського районного суду міста Києва від 20.06.2023 року накладено арешт на майно вилучене в ході проведення обшуку 01.06.2023 року за місцем проживання ОСОБА_3 за адресою: АДРЕСА_1 .

Таким чином, доводи скарги не ґрунтуються на законі щодо перебування вилученого майна в статусі тимчасово вилученого.

Отже, вилучене слідчим майно на момент розгляду скарги не має ознак тимчасово вилученого майна, тобто до його подальшого утримання не можна застосовувати вимоги ст. 169, ч.5 ст. 171 КПК України.

Такі обставини свідчать про відсутність підстав для висновків, що слідчий допустив бездіяльність, відсутні підстави для задоволення скарги на бездіяльність слідчого щодо неповернення тимчасово вилученого майна, оскільки на майно накладений арешт.

При цьому суд діє відповідно до засад кримінального провадження, до яких зокрема відноситься диспозитивність, закріплена в ст.26 КПК України, відповідно до частини 3 якої слідчий суддя, суд у кримінальному провадженні вирішують лише ті питання, що віднесені на їх розгляд та віднесені до їх повноважень цим Кодексом.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст.167-169 КПК України, слідчий суддя -

П О С Т А Н О В И В :

Відмовити в задоволенні скарги ОСОБА_3 на бездіяльність слідчого ГСУ Державного бюро розслідувань щодо неповернення тимчасово вилученого майна у кримінальному провадженні №0000287 від 30.03.2023 року.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Ухвала слідчого судді набирає законної сили з моменту її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1