Справа №:755/8715/23
Провадження №: 1-кс/755/1860/23
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"07" липня 2023 р. м.Київ

Слідчий суддя Дніпровського районного суду м.Києва ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участю прокурора ОСОБА_3 , за участю адвоката ОСОБА_4 , розглянувши клопотання старшого слідчого в ОВС 1 відділу Слідчого управління Головного управління СБ України в АР Крим полковника юстиції ОСОБА_5 у кримінальному проваджені №0000026 від 16.02.2023 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.111-1 КК України про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо підозрюваного ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Сімферополя АР Крим України, громадянина України, паспорт громадянина України НОМЕР_1 , виданий Залізничним РВ Сімферопольського МУ ГУМВС України у Криму, РНОКПП НОМЕР_2 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,-

ВСТАНОВИВ:

Старший слідчий в ОВС 1 відділу Слідчого управління Головного управління СБ України в АР Крим полковник юстиції ОСОБА_5 , за погодженням з процесуальним керівником у кримінальному провадженні прокурором відділу нагляду за додерженням законів регіональним органом безпеки та процесуального керівництва і публічного обвинувачення у кримінальних провадження щодо злочинів, вчинених в умовах збройного конфлікту прокуратури АР Крим та міста Севастополя ОСОБА_3 , звернувся до суду в рамках кримінального провадження №0000026 від 16.02.2023 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.111-1 КК України з клопотанням про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо підозрюваного ОСОБА_6 , який підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.111-1 КК України.

Згідно мотивів клопотання, органом досудового розслідування встановлено, що внаслідок загострення політико-соціальної напруженості в Україні в період 19-22 лютого 2014 року (розстріли на Майдані Незалежності у м.Київ, втеча ОСОБА_7 ) проросійські політичні та інші організації і об`єднання, підтримувані російською федерацією (далі - рф), активізували свою антиукраїнську діяльність, спрямовану на ескалацію ситуації, що склалася, особливо у південно-східних областях України, Автономній Республіці Крим та м. Севастополі.

В Автономній Республіці Крим та м. Севастополі 03.02.2014 року пройшов ряд мітингів проросійських сил, в ході яких організатори та політичні діячі публічно закликали до насильницької зміни конституційного ладу та до захоплення державної влади в Криму. Того ж дня лідер партії «Русский блок» ОСОБА_8 заявив про створення з числа добровольців загонів самооборони.

Вказані загони так званої «Самооборони Криму» спільно із кадровими військовослужбовцями рф (як тими, що дислокувались на базі Чорноморського Флоту рф згідно двосторонніх договорів між Україною та рф, так і тими, що незаконно переправились з території рф) забезпечили захоплення адміністративних будівель України, блокування українських військових частин та організацію і проведення незаконного «референдуму щодо самовизначення Криму» на території Криму, що в подальшому публічно підтвердили найвищі керівники росії, включно з президентом рф - ОСОБА_9 .

В період з кінця лютого 2014 року до початку березня 2014 року зазначеними підрозділами збройних сил рф було блоковано та захоплено будівлі Верховної ради АР Крим ( АДРЕСА_2 ), Ради міністрів АР Крим (м. Сімферополь, просп. Кірова, буд. 13), будівлі органів державної влади та місцевого самоврядування, приміщення та підрозділи МВС України, військові об`єкти ЗС України, ГУР МО України, ВМФ України.

Таким чином, з 20.02.2014 рф здійснила окупацію території України - півострова Крим із застосуванням збройних сил, військових підрозділів та парамілітарних утворень. При цьому, сам факт окупації Автономної Республіки Крим був засуджений як міжнародною спільнотою, так і законодавством України та набув широкого висвітлення в офіційних виданнях та медійному просторі.

06.03.2014 року в приміщенні Верховної Ради АР Крим в порушення ч.2 ст.2, ст.73, п.2 ч.1 ст.85, ст.132, Конституції України та п.2 ч.3 ст.3, ст. ст.6, 18, 27 Закону України «Про всеукраїнський референдум» депутатами Верховної Ради АР Крим прийнято незаконну постанову №1702-6/14 «О проведении общекрымского референдума», згідно якої 16.03.2014 року мав відбутися так званий «референдум», на який винесли питання входження АР Крим та м. Севастополя до складу російської федерації на правах суб`єкта федерації. 06.03.2014 року Севастопольська міська рада на позачерговій сесії прийняла рішення №7151 з аналогічним змістом.

Відповідно до зазначених постанов, 16.03.2014 року було проведено незаконний референдум із заздалегідь відомим та підконтрольним рф результатом, який в подальшому став формальною підставою для прийняття незаконного рішення про включення до складу рф території АР Крим і міста Севастополя на правах суб`єктів федерації.

Конституційний суд України своїм рішенням № 2-рп/2014 у справі № 1 13/2014 16.03.2014 визнав постанову ВР АР Крим № 1702 6/14 від 06.03.2014 неконституційною.

В подальшому, 17.03.2014 року депутатами Верховної Ради АР Крим, в порушення ч. 2 ст. 2, ст. 73, п. 2 ч. 1 ст. 85, ст. 132, Конституції України, прийнято постанову №1745-6/14 «О независимости Крыма», згідно з якою на підставі Декларації про незалежність Республіки Крим і міста Севастополя, прийнятої на позачерговому пленарному засіданні Верховної Ради АР Крим 11.03.2014 року та позачерговому пленарному засіданні Севастопольської міської ради 11.03.2014 року, створено нелегітимне державне утворення «Республика Крым».

Рішенням Конституційного суду України №3-рп/2014 у справі №1 15/2014 від 20.03.2014 року згадану вище «Декларацію про незалежність Республіки Крим і міста Севастополя» також визнано неконституційною.

18.03.2014 року між російською федерацією та представниками нелегітимного державного утворення «Республика Крым» підписано договір про входження території АР Крим та м. Севастополя до складу російської федерації.

20.03.2014 року Державною Думою російської федерації прийнято Федеральний конституційний закон від 21.03.2014 року №6-ФКЗ «О принятии в российскую федерацию Республики Крым и образовании в составе российской федерации новых субъектов - Республики Крым и города федерального значения Севастополя».

Згідно з вказаним законом, АР Крим та м. Севастополь, всупереч Хартії ООН від 26.06.1945 року, Договору про дружбу, співробітництво і партнерство між Україною і російською федерацією від 01.04.1999 року, Договору між Україною і російською федерацією про українсько-російський державний кордон від 20.04.2004 року, увійшли до складу рф.

Збройна агресія російської федерації розпочалася з неоголошених і прихованих вторгнень на територію України підрозділів збройних сил та інших силових відомств російської федерації, а також шляхом організації та підтримки терористичної діяльності.

Відповідно до пунктів "а", "b", "c", "d" та "g" статті 3 Резолюції 3314 (XXIX) Генеральної Асамблеї Організації Об`єднаних Націй "Визначення агресії" від 14 грудня 1974 року застосування російською федерацією збройної сили проти України становить злочин збройної агресії та грубо порушує Меморандум про гарантії безпеки у зв`язку з приєднанням України до Договору про нерозповсюдження ядерної зброї від 5 грудня 1994 року та Договір про дружбу, співробітництво і партнерство між Україною і російською федерацією від 31 травня 1997 року.

Згідно статей 1-3 Конституції України, Україна є суверенною і незалежною, демократичною, соціальною, правовою державою. Суверенітет України поширюється на всю її територію, яка в межах існуючого кордону є цілісною і недоторканою. Людина, її життя, честь і гідність, недоторканість і безпека визнаються в Україні найвищою соціальною цінністю.

Законом України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» від 15.04.2014, зокрема ст. ст. 1-3 визначено, що сухопутна територія Автономної Республіки Крим та міста Севастополя є тимчасово окупованою внаслідок збройної агресії російської федерації з 20 лютого 2014 року.

Вказані обставини також підтверджуються Звітом офісу прокурора міжнародного кримінального суду від 04.12.2017 року, згідно якого на тимчасово окупованій території України розпочався та триває збройний конфлікт між Україною та російською федерацією, Резолюцією Генеральної Асамблеї ООН про територіальну цілісність України №68/262, згідно якої територія України є цілісною та недоторканою, Резолюцією Парламентської асамблеї ради Європи №2168, згідно якої російська федерація визнається державою-агресором.

Відповідно до прийнятого 18 січня 2018 року Закону України «Про особливості державної політики із забезпечення державного суверенітету України на тимчасово окупованих територіях у Донецькій та Луганській областях» російська федерація чинить злочин агресії проти України та здійснює тимчасову окупацію частини її території за допомогою збройних формувань російської федерації.

24 лютого 2022 року у зв`язку з військовою агресією рф проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до пункту 20 частини першої статті 106 Конституції України, Закону України «Про правовий режим воєнного стану» Президент України видав Указ № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні», затвердженого Законом України від 24.02.2022 № 2102-IX (зі змінами, внесеними Указом Президента України ОСОБА_10 від 14.03.2022 №133/2022, затвердженим Законом України від 15.03.2022 №2119-ІХ, яким продовжено строк дії воєнного стану в Україні з 26 березня 2022 року строком на 30 діб, Указом Президента України ОСОБА_10 від 18.04.2022 № 259/2022, затвердженим Законом України від 21.04.2022 №2212-ІХ, яким продовжено строк дії воєнного стану в Україні з 25 квітня 2022 року строком на 30 діб, Указом Президента України ОСОБА_10 від 17.05.2022 №341/2022, затвердженим Законом України від 22.05.2022 №2263-ІХ, яким продовжено строк дії воєнного стану в Україні з 25 травня 2022 року строком на 90 діб, Указом Президента України ОСОБА_10 від 12.08.2022 року №573/2022, затвердженим Законом України від 15.08.2022 №2500-ІХ, яким продовжено строк дії воєнного стану з 23 серпня 2022 року строком на 90 діб, Указом Президента України ОСОБА_10 від 07.11.2022 року №757/2022, затвердженим Законом України від 16.11.2022 року №2738-ІХ, продовжено строк дії воєнного стану з 21 листопада 2022 року строком на 90 діб).

З метою реалізації політики окупації та остаточного приєднання тимчасово окупованої території АР Крим та м. Севастополь до складу рф, а також придушення спротиву проукраїнського населення Криму, вищим керівництвом рф було прийнято низку «законів та підзаконних нормативних актів», якими незаконно створено так звані судові, правоохоронні органи та органи місцевого самоврядування Республіки Крим.

Досудовим розслідуванням встановлені фактичні дані про те, що громадянин України ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , усвідомлюючи та достовірно знаючи про факт окупації Автономної Республіки Крим збройними силами російської федерації та заборону здійснення будь-якої господарської діяльності у співпраці з державою-агресором, умисно та протиправно, 24.11.2014 зареєструвався відповідно до законодавства рф як індивідуальний підприємець на тимчасово окупованій території України, а саме у смт. Аерофлотський, м. Сімферополь АР Крим, при цьому отримав основний державний реєстраційний номер індивідуального підприємця №01917.

Так, ОСОБА_6 , здійснюючи свою підприємницьку діяльність, відповідно до вимог Податкового Кодексу рф та Закону рф «О государственной регистрации юридических лиц и индивидуальных предпринимателей» від 08.08.2001 року №129-ФЗ, перебуваючи на тимчасово окупованій території України в Автономній Республіці Крим, точне місце знаходження досудовим розслідуванням не встановлене, у період з 24.11.2014 по 07.09.2015, розуміючи факт окупації Автономної Республіки Крим збройними силами російської федерації, достовірно знаючи, що суверенітет України поширюється на всю її територію, Україна є унітарною державою, а територія України в межах існуючого кордону є цілісною і недоторканною, будучи обізнаним про необхідність реєстрації на порталі рф щодо державних закупівель відповідно до Федерального закону рф від 05.04.2013 № 44-Ф3 «О контрактной системе в сфере закупок товаров, работ, услуг для обеспечения государственных и муниципальных нужд», усвідомлюючи, що контрагентами у таких договорах будуть бюджетні підприємства, установи та організації країни-агресора - російської федерації та маючи прямий умисел на укладання таких договорів, протиправно здійснив реєстрацію, як індивідуальний підприємець, на російському державному «Официальном сайте единой информационной системы в сфере закупок в информационной-телекоммуникационной сети интернет» http://zakupki.gov.ru.

У подальшому, ОСОБА_6 , у період часу з 10.11.2022 по 21.11.2022, перебуваючи на тимчасово окупованій території України в Автономній Республіці Крим, точне місце знаходження досудовим розслідуванням не встановлене, усвідомлюючи свої протиправні дії та бажаючи їх настання, діючи з прямим умислом, здійснив провадження господарської діяльності у взаємодії з державою-агресором та незаконними органами влади створеними на тимчасово окупованій території, а саме: уклав з т.зв. «Головним управлінням міністерства російської федерації по справах цивільної оборони, надзвичайних ситуацій та ліквідації стихійних наслідків по Республіці Крим» та підписав електронним підписом «государственный контракт №222000055_312346», на організацію триразового гарячого харчування співробітників т.зв. «Центру управління в кризових ситуаціях ГУ МНС росії по Республіці Крим» в період несення чергування, а також окремих категорій особового складу МНС росії, які приймають участь в доставці гуманітарної допомоги та інших невідкладних заходах, на загальну суму 2 081 000 російських рублів.

Особливістю даних «государственных контрактов», згідно Федерального закону рф від 05.04.2013 № 44-Ф3 «О контрактной системе в сфере закупок товаров, работ, услуг для обеспечения государственных и муниципальных нужд», є те, що дані контракти підписуються електронним підписом, відповідно до «Статьи 51. Заключение контракта по результатам электронной процедуры», а саме п. 3 «Не позднее пяти рабочих дней, следующих за днем размещения заказчиком в соответствии с частью 2 настоящей статьи проекта контракта, участник закупки, с которым заключается контракт, осуществляет одно из следующих действий:

Подписывает усиленной электронной подписью лица, имеющего право действовать от имени участника закупки, проект контракта и одновременно размещает на электронной площадке подписанный проект контракта, а также документ, подтверждающий предоставление обеспечения исполнения контракта в соответствии с настоящим Федеральным законом (за исключением случаев, предусмотренных настоящим Федеральным законом).»

Відповідно до п. 4.1 «государственного контракта №222000055_312346 от 21.11.2022», укладеного між індивідуальним підприємцем ОСОБА_6 та т.зв. «Головним управлінням міністерства російської федерації по справах цивільної оборони, надзвичайних ситуацій та ліквідації стихійних наслідків по Республіці Крим», в особі першого заступника начальника «Головного управління» ОСОБА_11 , послуги надаються у строки, зазначені у календарному плані надання послуг, з 21 листопада 2022 року до 29 грудня 2022 року (включно) у повному обсязі.

Згідно акту №391 від 16.12.2022 року, рахунку на оплату №375 від 16.12.2022 року, платіжних доручень №817647 від 08.12.2022 року та №29009 від 20.12.2022 року, в яких міститься інформація щодо оплати ОСОБА_12 за надані послуги, а також угоди №2 від 21.12.2022 року про розірвання «государственного контракта №222000055_312346 от 21.11.2022 року», підписаної ОСОБА_6 та першим заступником начальника «Головного управління» ОСОБА_11 , громадянин України ОСОБА_6 , у період часу з 21.11.2022 по 21.12.2022, виконав зазначений контракт на загальну суму 1 113 890 російських рублів, чим довів свій злочинний умисел, направлений на провадженні господарської діяльності у взаємодії з державою-агресором, незаконними органами влади, створеними на тимчасово окупованій території, у тому числі окупаційною адміністрацією держави-агресора, до кінця.

За вказаним фактом 16.02.2023 року було розпочато кримінальне провадження №0000026 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.111-1 КК України, про що внесено відповідні відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань.

30.05.2023 року в рамках даного кримінального провадження було складено письмове повідомлення про підозру ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.111-1 КК України.

31.05.2023 року у зв`язку з тим, що ОСОБА_6 знаходиться на тимчасово окупованій території АР Крим, письмове повідомлення про підозру останньому було вручено у спосіб передбачений КПК України, тобто шляхом опублікування повідомлення про підозру в газеті «Урядовий кур`єр» (№108 (7506) від 31.05.2023 року) та на офіційному веб-сайті Офісу Генерального прокурора (протокол огляду від 31.05.2023 року).

Крім того, в обґрунтування клопотання слідчий посилається на те, що 16.06.2023 року ОСОБА_6 на зареєстровані ним аккаунти у програмах- месенджерах «WatsApp», «Viber» та «Telegram», а також на встановлену досудовим розслідування електрону пошту, було направлено сканкопію повного тексту повідомлення про підозру, лист з відповідним повідомленням та повістку про виклик до слідчого для проведення слідчих і процесуальних дій на 20.06.2023 року (протокол огляду від 21.06.2023 року).

Також, згідно мотивів клопотання, слідством на даний час встановлено, що підозрюваний ОСОБА_6 переховується від органів досудового розслідування на тимчасово окупованій території АР Крим, з метою ухилення від кримінальної відповідальності, що підтверджується матеріалами оперативного підрозділу: відповідь на доручення за вих. № 76/14/91-1368 від 28.03.2023 року.

Разом з тим, згідно відповіді заступника керівника Офісу Президента України ОСОБА_13 вбачається, що ОСОБА_6 не звертався до Комісії при Президентові України з питань громадянства у встановленому порядку.

У зв`язку з тим, що підозрюваний переховується від органів досудового розслідування з метою ухилення від кримінальної відповідальності і його місцезнаходження невідоме, 12 червня 2023 року ОСОБА_6 було оголошено у розшук.

12.06.2023 року старшим слідчим в ОВС 1 відділу слідчого управління Головного управління СБ України в АР Крим полковником юстиції ОСОБА_5 винесено постанову про зупинення досудового розслідування у кримінальному провадженні №0000026 на підставі п.2 ч.1 ст.280 КПК України.

21.06.2023 року старшим слідчим в ОВС 1 відділу слідчого управління Головного управління СБ України в АР Крим полковником юстиції ОСОБА_5 постановлено постанову про відновлення досудового розслідування у кримінальному провадженні №0000026 на підставі ч.1 ст.282 КПК України.

Поряд з цим, мотивуючи клопотання слідчий зазначає, що відповідно до вимог ч.6 ст.176 КПК України під час дії воєнного стану до осіб, які підозрюються або обвинувачуються у вчиненні злочинів, передбачених статтями 109-114-1, 258-258-5, 260, 261, 437-442 КК України, за наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, застосовується запобіжний захід, визначений пунктом 5 частини першої цієї статті.

Вищезазначене на думку слідства підтверджує наявність ризику, передбаченого п.1 ч.1 ст.177 КК України, а саме: підозрюваний може переховуватись від органу досудового розслідування та суду.

Також, згідно клопотання слідчий посилається на те, що ОСОБА_6 , використовуючи знайомство та різноманітну залежність від нього свідків у даному провадженні, перебування значної частини свідків на окупованій російською федерацією частині території України може здійснювати на них вплив, у тому числі і у способи, небезпечні для життя і здоров`я, з метою зміни, спотворення їх показань чи відмови від дачі показань, що підтверджує наявність ризику, передбаченого п.3 ч.1 ст.177 КК України, а саме: підозрюваний може незаконно впливати на свідків.

Вказані обставини, а також те, що ОСОБА_6 у провадженні господарської діяльності у взаємодії з державою-агресором, незаконними органами влади, створеними на тимчасово окупованій території, у тому числі окупаційною адміністрацією держави-агресора (злочин, який, відповідно до ст. 12 КК України є не тяжким проте за який передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк до 5 років), вказують на думку слідства на наявність ризиків, передбачених п.п. 1, 3 і 5 ч. 1 ст. 177 КПК України та свідчать про те, що він переховується від органів досудового розслідування та суду, може незаконно впливати на свідків чи продовжувати вчинення злочину, у якому підозрюється, а також іншим чином перешкоджати кримінальному провадженню.

А тому, згідно мотивів клопотання, з урахуванням неможливості запобігання вищенаведеним ризикам у інший спосіб, ніж обрання стосовно підозрюваного ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, підстав для застосування більш м`якого запобіжного заходу щодо підозрюваного ОСОБА_6 орган досудового розслідування не вбачає.

В судовому засіданні прокурор вказане клопотання підтримав в повному обсязі та просив суд задовольнити його з наведених мотивів, обгурнтовуючи клопотання прокурор посилається на те, що підозрюваний ОСОБА_6 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч.4 ст.111-1 КК України, за яке законом передбачене покарання до п`яти років позбавлення волі, з позбавленням права обіймати певні посади або займатися певною діяльністю на строк від десяти до п`ятнадцяти років та з конфіскацією майна, а тому існують ризики, передбачені п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України. Разом з тим, прокурор зазначив, що підозрюваний ОСОБА_6 переховується від органів досудового розслідування на тимчасово окупованій території АР Крим, з метою ухилення від кримінальної відповідальності.

Захисник підозрюваного ОСОБА_6 - адвокат ОСОБА_4 в судовому засіданні заперечував проти задоволення клопотання, посилаючись на те, що відповідно до ч.6 ст.193 КПК України слідчий суддя, суд розглядає клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та може обрати такий запобіжний захід за відсутності підозрюваного, обвинуваченого лише у разі доведення прокурором наявності підстав, передбачених статтею 177 цього Кодексу, а також наявності достатніх підстав вважати, що підозрюваний, обвинувачений виїхав та/або перебуває на тимчасово окупованій території України, території держави, визнаної Верховною Радою України державою-агресором, та/або оголошений у міжнародний розшук. Станом на день розгляду клопотання відсутні жодні відомості щодо оголошення підозрюваного ОСОБА_6 у міжнародний розшук, відсутні обгрунтовані відомості, що останній знаходиться на окупованій території АР Крим, а тому просив суд відмовити в задоволенні клопотання слідчого.

Підозрюваний ОСОБА_6 у судове засідання не з`явився. Викликався шляхом публікації судової повістки у загальнодержавному засобі масової інформації - газеті «Урядовий кур`єр» та на офіційному веб-сайті Офісу Генерального прокурора та на сайті Дніпровського районного суду міста Києва.

А тому, згідно положень ч.8 ст.135 КПК України, підозрюваний ОСОБА_6 вважається особою, яка належним чином повідомлена про виклик.

Вивчивши клопотання, додані до нього документи, якими слідчий обґрунтовує доводи клопотання, вислухавши вищенаведені пояснення прокурора, який підтримав клопотання з мотивів викладених у клопотанні та вказав відповідні доводи в судовому засіданні, вислухавши вищенаведені пояснення захисника, слідчий суддя приходить до наступного.

Так, 16.02.2023 року було розпочато кримінальне провадження №0000026 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.111-1 КК України, про що внесено відомості до ЄРДР.

Також, судом встановлено, що згідно постанови Генерального прокурора ОСОБА_14 від 27.02.2023 року, підслідність кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000026 від 16.02.2023 року, за підозрою ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 111-1 КК України визначено за слідчими ГУ СБУ в Автономній Республіці Крим.

Відповідно до положень ч. 1 ст. 184 КПК України, клопотання слідчого, прокурора про застосування запобіжного заходу подається до місцевого загального суду, в межах територіальної юрисдикції якого знаходиться орган досудового розслідування, а в кримінальних провадженнях щодо кримінальних правопорушень, віднесених до підсудності Вищого антикорупційного суду, - до Вищого антикорупційного суду, і повинно містити: 1) короткий виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, в якому підозрюється або обвинувачується особа; 2) правову кваліфікацію кримінального правопорушення із зазначенням статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність; 3) виклад обставин, що дають підстави підозрювати, обвинувачувати особу у вчиненні кримінального правопорушення, і посилання на матеріали, що підтверджують ці обставини; 4) посилання на один або кілька ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу; 5) виклад обставин, на підставі яких слідчий, прокурор дійшов висновку про наявність одного або кількох ризиків, зазначених у його клопотанні, і посилання на матеріали, що підтверджують ці обставини; 6) обґрунтування неможливості запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні, шляхом застосування більш м`яких запобіжних заходів; 7) обґрунтування необхідності покладення на підозрюваного, обвинуваченого конкретних обов`язків, передбачених частиною п`ятою статті 194 цього Кодексу.

Як вбачається з долученої до матеріалів клопотання виписки з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, слідче управління Головного управління Служби безпеки України в Автономній Республіці Крим знаходиться за адресою: вул. Юрія Поправки, 14-А, м. Київ (а. 153), що свідчить про звернення з даним клопотанням за правилами підсудності, відповідно до вимог КПК України, до належного суду.

Відповідно до вимог ч.1 ст.42 КПК України, підозрюваним є особа, якій у порядку, передбаченому статтями 276-279 цього Кодексу, повідомлено про підозру, особа, яка затримана за підозрою у вчиненні кримінального правопорушення, або особа, щодо якої складено повідомлення про підозру, однак його не вручено їй внаслідок не встановлення місцезнаходження особи, проте вжито заходів для вручення у спосіб, передбачений цим Кодексом для вручення повідомлень.

Відповідно до вимог ч.8 ст.135 КПК України, повістка про виклик особи, стосовно якої існують достатні підстави вважати, що така особа виїхала та/або перебуває на тимчасово окупованій території України, території держави, визнаної Верховною Радою України державою-агресором, у випадку обґрунтованої неможливості вручення їй такої повістки згідно з частинами першою, другою, четвертою - сьомою цієї статті, публікується в засобах масової інформації загальнодержавної сфери розповсюдження та на офіційному веб-сайті Офісу Генерального прокурора.

Особа, зазначена в абзаці першому цієї частини, вважається такою, яка належним чином повідомлена про виклик, з моменту опублікування повістки про її виклик у засобах масової інформації загальнодержавної сфери розповсюдження та на офіційному веб-сайті Офісу Генерального прокурора.

У випадку наявності в особи, зазначеної в абзаці першому цієї частини, захисника (захисників) копія повістки про її виклик надсилається захиснику (захисникам).

30.05.2023 року складено та погоджено повідомлення про підозру ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 111-1 КК України.

Як вбачається з долучених до клопотання матеріалів кримінального провадження, слідчим вживались заходи для вручення у спосіб, передбачений КПК України, вищезазначеного повідомлення про підозру.

Захиснику ОСОБА_4 було вручено повідомлення про підозру 12 червня 2023 року.

Разом з тим, органом досудового розслідування у загальнодержавному засобі масової інформації - газеті «Урядовий кур`єр» 31 травня 2023 року (№ 108), та на офіційному сайті Офісу Генерального прокурора 31 березня 2023 року розміщувались повідомлення про підозру та повістки про виклик ОСОБА_6 на 05.06.2023 року, 06.06.2023 року та 07.06.2023 року для проведення за його участю необхідних слідчих та процесуальних дій у кримінальному провадженні, однак ОСОБА_6 на вказані виклики не з`явився, причини неявки не повідомив.

Постановою від 12.06.2023 року у кримінальному провадженні №0000026 від 16.02.2023 року ОСОБА_6 було оголошено в розшук.

Постановою старшого слідчого - криміналіста 1 відділу слідчого управління ГУ СБ України в АР Крим полковника юстиції ОСОБА_5 від 12.06.2023 року, у зв`язку з оголошенням підозрюваного ОСОБА_6 у розшук, кримінальне провадження за №0000026 від 16.02.2023 року зупинено.

21.06.2023 року досудове розслідування у кримінальному провадженні за №0000026 від 16.02.2023 року відновлено у зв`язку з необхідністю проведення слідчих (розшукових) і процесуальних дій.

Відповідно до вимог ч. 6 ст. 193 КПК України, слідчий суддя, суд розглядає клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та може обрати такий запобіжний захід за відсутності підозрюваного, обвинуваченого лише у разі доведення прокурором наявності підстав, передбачених статтею 177 цього Кодексу, а також наявності достатніх підстав вважати, що підозрюваний, обвинувачений виїхав та/або перебуває на тимчасово окупованій території України, території держави, визнаної Верховною Радою України державою-агресором, та/або оголошений у міжнародний розшук. У такому разі після затримання особи і не пізніш як через сорок вісім годин з часу її доставки до місця кримінального провадження слідчий суддя, суд за участю підозрюваного, обвинуваченого розглядає питання про застосування обраного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою або його зміну на більш м`який запобіжний захід, про що постановляє ухвалу.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 177 КПК України підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

Вимога розумної підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно зв`язують підозрюваного з певним злочином і вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення звинувачення, що у даному випадку стороною обвинувачення дотримано, оскільки наявні, на цей час докази у провадженні об`єктивно пов`язують підозрюваного з цим злочином, тобто виправдовують необхідність подальшого розслідування у цьому провадженні з метою дотримання завдань КПК України визначених ст. 2.

Дослідженням матеріалів по розгляду клопотання, згідно висновків зроблених органом досудового розслідування щодо ОСОБА_6 будь-яких даних необґрунтованих чи недопустимих судом не встановлено.

Виходячи з поняття «обґрунтована підозра», приведеного в п. 175 рішення Європейського суду з прав людини від 21 квітня 2011 року у справі «Нечипорук і Йонкало проти України», обґрунтована підозра означає, що існують факти і інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення.

При цьому, обставини здійснення підозрюваним конкретних дій та доведеність його вини, потребують перевірки та оцінки у сукупності з іншими доказами у кримінальному провадженні під час подальшого досудового розслідування, що не виключає можливості обрання підозрюваному запобіжного заходу.

Такий висновок цілком узгоджується із правовими позиціями, наведеними у рішеннях Європейського суду з прав людини. Зокрема, у справі «Мюррей проти Сполученого Королівства» № 14310/88 від 23.10.1994 суд зазначив, що «факти, які є причиною виникнення підозри не повинні бути такими ж переконливими, як і ті, що є необхідними для обґрунтування вироку чи й просто висунення обвинувачення, черга якого надходить на наступній стадії процесу кримінального розслідування».

Наведені в клопотанні обставини та додані до нього документи, якими слідчий мотивує клопотання, свідчать про наявність обставин, які дають підстави підозрювати ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.111-1 КК України, що підтверджується на даному етапі розслідування достатньою сукупністю даних, які наведені у клопотанні та містяться в долучених до клопотання документах, зокрема: в даних рапорту про виявлення кримінального правопорушення від 04.01.2023 року; в даних копії «государственного контракта» №222000055_312346» від 21.11.2023 року укладеного між індивідуальним підприємцем ОСОБА_6 та т.зв «Головним управлінням міністерства російської федерації по справах цивільної оборони, надзвичайних ситуацій та ліквідації стихійних наслідків по Республіці Крим»; в даних відповіді Державної прикордонної служби України від 24.04.2023 року вих.№23/18471/23; в даних відповіді Офісу Президента України від 20.04.2023 року №45-01/372; в даних інформації УІАП ГУНП у м.Києві від 21.04.2023 року №14-210420223/80210, в інших матеріалах кримінального провадження.

Разом з тим, слідчий суддя також вважає доведеними наявність ризиків, передбачених п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, оскільки ОСОБА_6 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, яке відповідно до ст. 12 КК України є нетяжким та за яке передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк до п`яти років, з позбавленням права обіймати певні посади або займатися певною діяльністю на строк від десяти до п`ятнадцяти років та з конфіскацією майна, на виклики слідчого, прокурора та суду не з`являється, наразі переховується від органів досудового розслідування, використовуючи знайомство та залежність від нього свідків у даному кримінальному провадженні, які перебувають на тимчасово окупованій російською федерацією частині території України, ОСОБА_6 може здійснювати на них вплив, у тому числі і у способи, небезпечні для життя і здоров`я, з метою зміни, спотворення їх показань чи відмови від дачі показань, а також може продовжувати вчиняти інші кримінальні правопорушення, в тому числі іншим чином перешкоджати кримінальному провадженню.

А тому, слідчий суддя приходить до висновку про наявність правових підстав, з якими закон пов`язує можливість вирішення питання про обрання особі запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою в порядку ч. 6 ст. 193 КПК України.

Крім того, розглядаючи дане клопотання, слідчий суддя ваховує положення ч.6 ст.176 КПК України, якими встановлено, що під час дії воєнного стану до осіб, які підозрюються або обвинувачуються у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених статтями 109-114-2, 258-258-6, 260, 261, 437-442 Кримінального кодексу України, за наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, застосовується запобіжний захід, визначений пунктом 5 частини першої цієї статті.

Відповідно до вимог п.5 ч.1 ст.176 КПК України, таким запобіжним заходом є тримання під вартою.

У разі постановлення слідчим суддею, судом ухвали про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно підозрюваного, обвинуваченого на підставі частини шостої статті 193 цього Кодексу строк дії такої ухвали не зазначається. (ч. 4 ст. 197 КПК України)

Згідно абзацу 2 ч.4 ст.183 КПК України, при обранні запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно підозрюваного, обвинуваченого, який оголошений у міжнародний розшук, та/або який виїхав, та/або перебуває на тимчасово окупованій території України, території держави, визнаної Верховною Радою України державою-агресором, розмір застави не визначається.

На підставі викладеного, слідчий суддя приходить до висновку про необхідність задоволення клопотання слідчого про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою підозрюваному ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , в порядку ч. 6 ст. 193 КПК України.

За таких обставин, керуючись вимогами ст.ст.131, 132, 176-178, 183, 193, 194, 309, 310 КПК України, слідчий суддя,-

УХВАЛИВ:

Клопотання старшого слідчого в ОВС 1 відділу Слідчого управління Головного управління СБ України в АР Крим полковника юстиції ОСОБА_5 у кримінальному проваджені №0000026 від 16.02.2023 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.111-1 КК України про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо підозрюваного ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Сімферополя АР Крим України, громадянина України, паспорт громадянина України НОМЕР_1 , виданий Залізничним РВ Сімферопольського МУ ГУМВС України у Криму, РНОКПП НОМЕР_2 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого - задовольнити.

Обрати підозрюваному ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , запобіжний захід у виді тримання під вартою, без визначення суми застави, в порядку ч. 6 ст. 193 КПК України.

Після затримання особи і не пізніш як через сорок вісім годин з часу її доставки до місця кримінального провадження слідчий суддя за участю підозрюваного розглядає питання про застосування обраного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою або його зміну на більш м`який запобіжний захід, про що постановляє ухвалу.

Ухвала підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Київського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя