КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
------------------------------------------------------------------------------------------------
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18 квітня 2023 року колегія суддів Судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду в складі:

суддів ОСОБА_1 ,

ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

з участю:

секретаря ОСОБА_4 ,

прокурора ОСОБА_5 ,

обвинуваченого ОСОБА_6 ,

захисника ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Києві кримінальне провадження за апеляційною скаргою прокурора відділу Київської міської прокуратури ОСОБА_8 на вирок Оболонського районного суду м. Києва від 10.11.2021, яким

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Києва, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 ,проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 ,

визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст.286 КК України, та призначено йому покарання у виді 5 років позбавлення волі, з позбавленням права керувати транспортними засобами строком на 3 роки.

На підставі ст. 75, 76 КК України ОСОБА_6 звільнено від відбування покарання з випробуванням з визначенням іспитового строку тривалістю 3 роки та покладено на нього обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації (кримінально-виконавчої інспекції), повідомляти уповноважений орган з питань пробації (кримінально-виконавчої інспекції) про зміну місця проживання, роботи,

В С Т А Н О В И Л А:

Вказаним вироком встановлено, що 13.07.2020 близько 01 год. 00 хв., ОСОБА_6 , перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, керуючи технічно справним автомобілем марки «ЗАЗ-DAEWOO», н.з. НОМЕР_1 , рухався по проїзній частині пр. С. Бандери в місті Києві зі сторони станції метро Почайна в напрямку станції метро Дорогожичі, зі швидкістю 60-70 км/год., яка перевищує максимально допустиму швидкість руху на даній ділянці. В салоні вказаного автомобіля на задньому сидінні перебувала ОСОБА_9 . Під час руху ОСОБА_6 допустив порушення вимог п. 1.5, підпункту «б» п. 2.3, підпункту «а» п. 2.9, п. 10.1 та підпункту «б» п. 12.9 Правил дорожнього руху України.

Порушення вищевказаних вимог Правил дорожнього руху України з боку водія ОСОБА_6 виявились в тому, що він, перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, який впливає на увагу і реакцію водія, а також порушує його координацію, будучи обізнаним, що транспортний засіб є джерелом підвищеної небезпеки, умисно та зухвало ігноруючи вимоги Правил дорожнього руху України, безвідповідально ставлячись до можливості настання негативних наслідків, розпочав керування технічно справним автомобілем марки «ЗАЗ-DAEWOO», н.з. НОМЕР_1 , в процесі якого, рухаючись зі швидкістю 60-70 км/год., яка перевищувала максимально дозволену на даній ділянці дороги, усвідомлюючи, що тим самим своїми односторонніми діями створив для себе умови, в яких позбавлений можливості уважно стежити за дорожньою обстановкою та відповідно реагувати на її зміни. Під час руху по проїзній частині проспекту Степана Бандери у м. Києві проявив неуважність до дорожньої обстановки та її змін, наближаючись до мостової опори шляхопроводу вул. Скляренка у м. Києві, не переконавшись, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху, небезпечно розпочав зміну напрямку руху ліворуч, в результаті чого, на перехресті пр. С.Бандери та вул. Скляренка у м. Києві здійснив наїзд на вказану мостову бетонну опору шляхопроводу.

В результаті даної дорожньо-транспортної пригоди пасажир автомобіля «ЗАЗ-DAEWOO», д.н.з. НОМЕР_1 ОСОБА_9 отримала тяжкі тілесні ушкодження.

Прокурор відділу Київської міської прокуратури ОСОБА_8 подав апеляційну скаргу, в якій не оспорюючи фактичні обставини кримінального правопорушення, доведеність вини та кваліфікацію дій останнього, просить вирок суду скасувати в частині призначеного покарання та ухвалити новий вирок, яким призначити ОСОБА_6 покарання за ч. 2ст. 286 КК України у виді 4 років позбавлення волі з позбавленням права керувати транспортними засобами на 3 роки. В обґрунтування поданої апеляційної скарги, прокурор посилається на істотне порушення вимог кримінального закону та невідповідність призначеного судом покарання ступеню тяжкості кримінального правопорушення через м`якість. Зокрема прокурор зазначає, що в ході судового розгляду не встановлено жодних підстав, які б дозволяли обґрунтовано та законно застосувати ст. 75 КК України та звільнити ОСОБА_6 від відбування покарання з іспитовим строком. Вказує, що суд першої інстанції не взяв до уваги той факт, що дорожньо-транспортна пригода трапилася внаслідок грубого порушення обвинуваченим законодавчих приписів, а також те, що він перебував у стані алкогольного сп`яніння.

В доповненнях до апеляційної скарги прокурор зазначає, що суд першої інстанції не мав права звільняти обвинуваченого від додаткового покарання у виді позбавлення права керувати транспортними засобами.

Потерпіла ОСОБА_10 подала заперечення на апеляційну скаргу, в яких просить відмовити в задоволенні апеляційної скарги прокурора через її безпідставність, а вирок суду першої інстанції залишити без змін. Зазначає, що ОСОБА_6 активно сприяв розкриттю злочину, а також добровільно та в повному обсязі відшкодував їй завдані збитки та спричинену шкоду.

Заслухавши доповідь судді, доводи учасників апеляційного розгляду, провівши судові дебати, заслухавши останнє слово обвинуваченого, вивчивши матеріали справи, обговоривши і перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до таких висновків.

Відповідно до ст. 50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами.

Відповідно до ст. 65 КК України особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, яке є необхідним й достатнім для її виправлення та попередження вчинення нею нових злочинів. Суд призначає покарання з урахуванням ступеню тяжкості вчиненого злочину, особи винного та обставин, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Призначаючи ОСОБА_6 покарання за ч.2 ст.286 України, суд першої інстанції відповідно до вимог ст. 65 КК України врахував ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, дані про особу обвинуваченого, наявність обставин, що пом`якшують покарання, та обставини, що обтяжує покарання.

З урахуванням ступеню тяжкості вчиненого злочину, наявності обставини, що обтяжує покарання - вчинення кримінального правопорушення у стані алкогольного сп`яніння, суд першої інстанції обґрунтовано призначив обвинуваченому основне покарання у виді позбавлення волі у середньому розмірі та додаткове покарання у виді позбавленням права керувати транспортними засобами у максимальному розмірі, передбаченому санкцією ч.2 ст.286 КК України.

Враховуючи позитивні дані про особу обвинуваченого, який скоїв кримінальне правопорушення вперше, позитивно характеризується, на обліку у лікаря-нарколога та психіатра не знаходиться, має на утриманні малолітнього сина, позицію потерпілої щодо призначення обвинуваченому покарання, не пов`язаного з позбавленням волі, а також наявність обставин, які пом`якшують покарання - щирого каяття, активного сприяння розкриттю злочину та добровільного відшкодування завданих потерпілій збитків - суд першої інстанції обґрунтовано дійшов висновку про можливість виправлення ОСОБА_6 без ізоляції від суспільства та застосував до нього положення ст.75 КК України.

Таким чином, судом першої інстанції при винесенні вироку дотримано вимог ст.ст. 50, 65 КК України, призначено покарання, що відповідає особі засудженого та ступеню тяжкості вчиненого ним кримінального правопорушення, є необхідним і достатнім для виправлення засудженого та запобігання вчинення нових кримінальних правопорушень як засудженим, так і іншими особами.

Разом з тим, звільнивши ОСОБА_6 на підставі ст.75 КК України від відбування як основного, так і додатквого покарання, суд першої інстанції істотно порушив вимоги кримінального закону.

Відповідно до ч. 1 ст.75 КК України в редакції, яка діяла на час вчинення кримінального правопорушення, якщо суд, крім випадків засудження за корупційне кримінальне правопорушення, при призначенні покарання у виді виправних робіт, службового обмеження для військовослужбовців, обмеження волі, а також позбавлення волі на строк не більше п`яти років, враховуючи тяжкість кримінального правопорушення, особу винного та інші обставини справи, дійде висновку про можливість виправлення засудженого без відбування покарання, він може прийняти рішення про звільнення від відбування покарання з випробуванням.

Відповідно до ст.77 КК України у разі звільнення від відбування покарання з випробуванням можуть бути призначені додаткові покарання у виді штрафу, позбавлення права обіймати певні посади або займатися певною діяльністю та позбавлення військового, спеціального звання, рангу, чину або кваліфікаційного класу.

Пунктом 9 постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 24.10.2003 року «Про практику призначення судами кримінального покарання» визначено, що звільнення від відбування призначеного судом додаткового покарання за нормою ч. 1 ст.75 КК України не допускається.

В порушення вказаних норм та усталеної судової практики суд першої інстанції, застосовуючи до ОСОБА_6 положення ст.75 КК України, безпідставно звільнив його від відбування як основного, так і додаткового покарання, тоді як повинен був призначити йому додаткове покарання до реального відбування.

З огляду на викладене, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційну скаргу прокурора слід задовольнити частково, постановити новий вирок, яким призначити ОСОБА_6 додаткове покарання до реального відбування.

Керуючись ст.ст. 404, 405, 407, 420 КПК України, колегія суддів

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу прокурора відділу Київської міської прокуратури ОСОБА_8 з доповненнями задовольнити частково.

Вирок Оболонського районного суду м. Києва від 10.11.2021щодо ОСОБА_6 скасувати в частині призначеного покарання.

Постановити новий вирок, яким ОСОБА_6 призначити за ч.2 ст.286 КК України покарання у виді 5 років позбавлення волі з позбавленням права керувати транспортними засобами строком 3 роки.

На підставі ст.75 КК України звільнити ОСОБА_6 від відбування основного покарання у виді 5 років позбавлення волі з іспитовим строком тривалістю 3 роки за умови, що він протягом іспитового строку не вчинить нового кримінального правопорушення і виконає покладені на нього обов`язки.

На підставі ст.76 КК України покласти на ОСОБА_6 обов`язки:

періодично з`являтись для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації,

повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання та роботи.

В іншій частині вирок Оболонського районного суду м. Києва від 10.11.2021щодо ОСОБА_6 залишити без зміни.

Вирок апеляційного суду може бути оскаржений в касаційному порядку до суду касаційної інстанції протягом трьох місяців з дня проголошення судового рішення судом апеляційної інстанції.

Вирок апеляційного суду набирає законної сили з моменту його проголошення.

СУДДІ:

_________________ _________________ _________________

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3