Справа № 201/9162/23
Провадження № 1-кс/201/3437/2023
УХВАЛА

Іменем України

15 серпня 2023 року м. Дніпро

Слідчий суддя Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

за участю прокурора ОСОБА_3 ,

захисника адвоката ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання слідчого в ОВС 2 відділення СВ 3 управління (з дислокацією у м. Сєвєродонецьк Луганської області) ГУ СБУ в Донецькій та Луганській областях ОСОБА_5 , погоджене прокурором Луганської обласної прокуратури ОСОБА_3 , про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою у кримінальному провадженні за № 00000026 від 07.04.2023р. відносно

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця м. Старобільська Луганської області, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , на території України раніше не судимий, за підозрою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 111 КК України,

ВСТАНОВИВ:

Слідчий за погодженням з прокурором звернувся до слідчого судді з вищевказаним клопотанням, в обґрунтування якого посилається на те, що в період з кінця лютого 2022 року (більш точного часу в ході проведення досудового розслідування з об`єктивних причин не встановлено) громадянин України ОСОБА_6 , будучи головою Старобільської районної державної адміністрації Луганської області - начальником Старобільської районної військової адміністрації Луганської області, перебуваючи в м. Старобільськ Старобільського району Луганської області, достовірно знаючи про незаконність дій співучасників збройних формувань так званої «ЛНР» та окупаційної адміністрації РФ на тимчасово окупованій території Луганської області, діючи з єдиним злочинним умислом, з мотивів заподіяння шкоди суверенітетові, територіальній цілісності та недоторканності, обороноздатності, державній, економічній та інформаційній безпеці України, з метою зміни меж території України та поширення на неї впливу РФ, перешкоджання євроінтеграційному курсу розвитку України, встановлення контролю РФ над політичними та економічними процесами в Україні, з метою вчинення державної зради, шляхом надання подальшої допомоги РФ у проведенні підривної діяльності проти України, свідомо не виконав покладені на нього обов`язки, передбачені чинним законодавством України.

Реалізуючи вказаний злочинний умисел, з метою досягнення своїх особистих цілей ОСОБА_6 з 24.02.2022, перебуваючи на території м. Старобільськ Луганської області, добровільно відмовився виконувати покладені на нього обов`язки, передбачені Конституцією України, Законом України «Про місцеві державні адміністрації», Законом України «Про правовий режим воєнного стану», що сприяло безперешкодній окупації Старобільського району Луганської області.

Крім того, ОСОБА_6 , реалізуючи свій злочинний умисел, приблизно на початку березня 2022 року (більш точний час і дату встановити не вдалося з об`єктивних причин) у невстановленому місці зустрівся з батьком своєї цивільної дружини - ОСОБА_7 (досудове розслідування щодо якого здійснювалось у іншому кримінальному провадженні), який, вступивши у злочинну змову з невстановленими особами з числа окупаційних військ РФ та представників так званої «ЛНР», в порушення вимог Конституції та Законів України добровільно зайняв керівну посаду в окупаційній владі у місті Старобільськ Луганської області, а саме: «виконувача обов`язків голови адміністрації Старобільського району так званої «ЛНР», та добровільно погодився на надання допомоги у формуванні кадрового складу окупаційної адміністрації Старобільського району «ЛНР».

Далі, упродовж березня-травня 2022 року (більш точний час встановити з об`єктивних причин не вдалося), маючи умисел на надання іноземній державі, іноземній організації або їхнім представникам допомоги в проведенні підривної діяльності проти України, призначив особисті зустрічі з керівниками підприємств, установ, органів місцевого самоврядування. Безпосередньо під час зустрічей на території м. Старобільськ Луганської області ОСОБА_6 схиляв посадових осіб до переходу на бік ворога та призначення на посади до незаконно утворених органів влади, створених на тимчасово окупованій території України.

У зв`язку зі збройною агресією Російської Федерації, воєнним станом в Україні, тимчасовою окупацією м. Старобільська Луганської області та проведенням бойових дій, беручи до уваги те, що існують достатні підстави вважати, що ОСОБА_6 перебуває на тимчасово окупованій території України та обґрунтовану неможливість вручити повістку про виклик особи, з дотриманням вимог ст. ст. 111, 135, 278 КПК України, слідчим вжито заходів для належного повідомлення про підозру та вручення повісток про виклик.

18 липня 2023 року на офіційному сайті Офісу Генерального прокурора України та на офіційному сайті газети Кабінету Міністрів України «Урядовий Кур`єр» опубліковано повістку про виклик ОСОБА_6 на 22.07.2023, 23.07.2023, 24.07.2023. У визначений час ОСОБА_6 не з`явився та не повідомив причини неявки.

25 липня 2023 року стосовно ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця м. Старобільська Луганської області, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , винесено повідомлення про підозру у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 111 КК України.

25 липня 2023 року на офіційному сайті Офісу Генерального прокурора України та на офіційному сайті газети Кабінету Міністрів України «Урядовий Кур`єр» опубліковано повістку про виклик ОСОБА_6 на 31.07.2023, 01.08.2023, 02.08.2023, а також повідомлення про підозру від 25.07.2023. У визначений час ОСОБА_6 не з`явився та не повідомив причини неявки.

Жодного разу у призначений час громадянин України ОСОБА_6 у призначене місце не з`явився, про неможливість та про причини свого неприбуття не повідомив.

Прокурором 25.07.2023, з дотриманням вимог ст. ст. 111, 135, 278, 481 КПК України, ОСОБА_6 повідомлено про підозру у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 111 КК України у відповідності та у спосіб, передбачений чинним кримінальним процесуальним законодавством України (опубліковано повідомлення про підозру на веб-сайті Офісу Генерального прокурора та в газеті «Урядовий кур`єр», яка є засобом масової інформації загальнодержавної сфери розповсюдження).

Постановою прокурора від 02.08.2023 на підставі ст. 281 КПК України підозрюваного ОСОБА_6 оголошено в розшук.

Наявність обґрунтованої підозри ОСОБА_6 у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 111 КК України, повністю підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами, а саме:

- протоколами допиту свідків, відповідно до показань яких, ОСОБА_6 добровільно відмовився виконувати покладені на нього обов`язки керівника Старобільської місцевої державної адміністрації, що призвело до безперешкодної окупації Старобільського району Луганської області, а також надавав допомогу представникам окупаційної адміністрації РФ у проведенні підривної діяльності проти України;

- іншими матеріалами кримінального провадження.

Таким чином, ОСОБА_6 обґрунтовано підозрюється у державній зраді, тобто діянні, умисно вчиненому громадянином України на шкоду суверенітетові, територіальній цілісності та недоторканності, обороноздатності, державній, економічній чи інформаційній безпеці України: перехід на бік ворога в період збройного конфлікту, шпигунство, надання іноземній державі, іноземній організації або їх представникам допомоги в проведенні підривної діяльності проти України, вчинене в умовах воєнного стану, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 111 КК України.

В ході досудового розслідування встановлені ризики, передбачені пунктами 1, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Про наявність ризику, передбаченого п. 1 ч. 1 ст.177 КПК України, а саме ризик переховуватись від органів досудового розслідування та/або суду свідчать такі обставини:

- тяжкість покарання, що загрожує ОСОБА_6 в разі визнання його винним у кримінальному правопорушенні, в якому він підозрюється (відповідно до ст. 12 КК України вказані злочини відноситься до категорії особливо тяжких злочинів. Санкція ч.2 ст.111 КК України передбачає покарання у вигляді позбавленням волі на строк п`ятнадцять років або довічним позбавленням волі з конфіскацією майна або без такої);

- вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним кримінального правопорушення;

- неприбуття на виклик до прокурора шість разів, у тому числі тричі у статусі підозрюваного та не повідомлення слідчому та прокурору про причини та неможливість прибуття на виклик, що свідчить про те, що підозрюваний на цей час вже переховується від органу досудового розслідування;

- спосіб вчинення злочину (вчинив умисно, під час воєнного стану, що має негативні наслідки для всієї територіальної громади та України в цілому, знаходиться на тимчасово окупованій території співпрацюючи з окупаційною адміністрацією, що з великою часткою ймовірності спонукатиме його до втечі у разі обрання більш м`якого запобіжного заходу).

Про наявність ризику, передбаченого п. 5 ч. 1 ст.177 КПК України, а саме продовжити кримінальне правопорушення, у якому він підозрюється, або вчинити інше кримінальне правопорушення свідчить:

- тимчасова окупація території України, а саме м. Старобільська Луганської області, на якій продовжує функціонувати окупаційна адміністрації країни агресора РФ, що унеможливлює реальне відбування покарання, яке може бути призначене останньому у разі його засудження за цей злочин;

- поведінка підозрюваного ОСОБА_6 , який своїми діями публічно демонструє підтримку прийняття рішення Російською Федерацією від 24.02.2022 щодо проведення на території суверенної держави України, так званої «спеціальної воєнної операції», підтримав дії РФ та незаконних збройних формувань так званої «ЛНР», спрямовані на захоплення і окупацію території України.

Всі ці обставини в своїй сукупності свідчать про те, що перебуваючи без запобіжного заходу, підозрюваний зможе продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, або вчинити інше кримінальне правопорушення проти основ національної безпеки України.

Відповідно до ч. 6 ст. 176 КПК України під час дії воєнного стану до осіб, які підозрюються або обвинувачуються у вчиненні злочинів, передбачених статтями 109-114-1, 258-258-5, 260, 261, 437-442 Кримінального кодексу України, за наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, застосовується запобіжний захід, визначений пунктом 5 частини першої цієї статті.

Згідно з п. 5 ч. 1 ст. 176 КПК України запобіжним заходом є тримання під вартою.

У зв`язку з тим, що ОСОБА_6 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 111 КК України, до нього може бути застосований виключно запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Враховуючи положення абз. 7 ч. 4 ст. 183 КПК України, доцільним є не обирати підозрюваному ОСОБА_6 альтеративний запобіжний захід у вигляді застави.

Згідно з п. 7 ч. 1 ст. 11 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» тимчасово окупована Російською Федерацією територія України (тимчасово окупована територія) - це частини території України, в межах яких збройні формування Російської Федерації та окупаційна адміністрація Російської Федерації встановили та здійснюють фактичний контроль або в межах яких збройні формування Російської Федерації встановили та здійснюють загальний контроль з метою встановлення окупаційної адміністрації Російської Федерації.

Відповідно до ч. 2 ст. 3 цього Закону адміністративна межа між тимчасово окупованою територією та іншою територією України визначається Кабінетом Міністрів України.

Наказом Міністерства з питань реінтеграції тимчасово окупованих територій України від 22.12.2022 року № 309 та викладено перелік територій, на яких ведуться (велися) бойові дії або тимчасово окуповані Російською Федерацієює. Відповідно до зазначеного переліку вся територія Старобільського району, в т.ч. Старобільської міської територіальної громади, перебуває під тимчасовою окупацією та точенні (блокуванні) з боку рф та незаконного збройного формування, так званого «ЛНР».

Таким чином, факт тимчасової окупації території міста Старобільська Луганської області є загальновідомим та не потребує додаткового підтвердження Радою національної безпеки і оборони України та Президентом України, крім того він визнаний Кабінетом Міністрів України.

Факт, що підозрюваний ОСОБА_6 перебуває на тимчасово окупованій території України підтверджується матеріалами кримінального провадження, переліченими вище.

На підставі викладеного, просив обрати підозрюваному ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою без визначення розміру застави.

В судовому засіданні прокурор клопотання підтримав в повному обсязі з підстав, вказаних в клопотанні.

Захисник у судовому засіданні проти клопотання заперечував, вважав його передчасним, оскільки підозрюваному невідомо про наявність стосовно нього кримінального провадження.

Встановлені слідчим суддею обставини.

Слідчим відділом 3 управління (з дислокацією у м. Сєвєродонецьк Луганської області) ГУ СБУ в Донецькій та Луганській областях здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 00000026 від 07.04.2023р. за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 111 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що в період з кінця лютого 2022 року (більш точного часу в ході проведення досудового розслідування з об`єктивних причин не встановлено) громадянин України ОСОБА_6 , будучи головою Старобільської районної державної адміністрації Луганської області - начальником Старобільської районної військової адміністрації Луганської області, перебуваючи в м. Старобільськ Старобільського району Луганської області, достовірно знаючи про незаконність дій співучасників збройних формувань так званої «ЛНР» та окупаційної адміністрації РФ на тимчасово окупованій території Луганської області, діючи з єдиним злочинним умислом, з мотивів заподіяння шкоди суверенітетові, територіальній цілісності та недоторканності, обороноздатності, державній, економічній та інформаційній безпеці України, з метою зміни меж території України та поширення на неї впливу РФ, перешкоджання євроінтеграційному курсу розвитку України, встановлення контролю РФ над політичними та економічними процесами в Україні, з метою вчинення державної зради, шляхом надання подальшої допомоги РФ у проведенні підривної діяльності проти України, свідомо не виконав покладені на нього обов`язки, передбачені чинним законодавством України.

Реалізуючи вказаний злочинний умисел, з метою досягнення своїх особистих цілей ОСОБА_6 з 24.02.2022, перебуваючи на території м. Старобільськ Луганської області, добровільно відмовився виконувати покладені на нього обов`язки, передбачені Конституцією України, Законом України «Про місцеві державні адміністрації», Законом України «Про правовий режим воєнного стану», що сприяло безперешкодній окупації Старобільського району Луганської області.

Крім того, ОСОБА_6 , реалізуючи свій злочинний умисел, приблизно на початку березня 2022 року (більш точний час і дату встановити не вдалося з об`єктивних причин) у невстановленому місці зустрівся з батьком своєї цивільної дружини - ОСОБА_7 (досудове розслідування щодо якого здійснювалось у іншому кримінальному провадженні), який, вступивши у злочинну змову з невстановленими особами з числа окупаційних військ РФ та представників так званої «ЛНР», в порушення вимог Конституції та Законів України добровільно зайняв керівну посаду в окупаційній владі у місті Старобільськ Луганської області, а саме: «виконувача обов`язків голови адміністрації Старобільського району так званої «ЛНР», та добровільно погодився на надання допомоги у формуванні кадрового складу окупаційної адміністрації Старобільського району «ЛНР».

Далі, упродовж березня-травня 2022 року (більш точний час встановити з об`єктивних причин не вдалося), маючи умисел на надання іноземній державі, іноземній організації або їхнім представникам допомоги в проведенні підривної діяльності проти України, призначив особисті зустрічі з керівниками підприємств, установ, органів місцевого самоврядування. Безпосередньо під час зустрічей на території м. Старобільськ Луганської області ОСОБА_6 схиляв посадових осіб до переходу на бік ворога та призначення на посади до незаконно утворених органів влади, створених на тимчасово окупованій території України.

Таким чином, ОСОБА_6 підозрюється у державній зраді, тобто діянні, умисно вчиненому громадянином України на шкоду суверенітетові, територіальній цілісності та недоторканності, обороноздатності, державній, економічній чи інформаційній безпеці України: перехід на бік ворога в період збройного конфлікту, шпигунство, надання іноземній державі, іноземній організації або їх представникам допомоги в проведенні підривної діяльності проти України, вчинене в умовах воєнного стану, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 111 КК України.

Щодо обґрунтованої підозри.

Згідно зі ст. 8 КПК України кримінальне провадження здійснюється з додержанням принципу верховенства права, відповідно до якого людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Принцип верховенства права у кримінальному провадженні застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.

Оскільки чинне законодавство не розкриває поняття обґрунтованої підозри, враховуючи ст. 8, 9 КПК України, слід керуватися позиціями Європейського суду з прав людини. З точки зору практики ЄСПЛ обґрунтованість підозри - це певний стандарт доказування, який означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення (рішення у справі "Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства" від 30 серпня 1990 року, п. 32, Series A, N 182). При чому факти, які викликали підозру, не обов`язково мають бути одного рівня з тими, які необхідні для того, щоб не лише обґрунтувати засудження, а й пред`явити обвинувачення, що є наступною стадією в процесі розслідування кримінальної справи (рішення у справі "Murray v.United Kingdom", 14310/88, 28.10.94, п. 55).

Уявлення про "обґрунтовану підозру" має ґрунтуватися поміж інших факторів, на двох ключових критеріях: суб`єктивному та об`єктивному.

Перший критерій означає, що підозра має бути добросовісною, тобто особа, яка оголосила про підозру, має щиро підозрювати особу у вчиненні такого кримінального правопорушення, другий - що об`єктивно існують дані про скоєне кримінальне правопорушення і причетність особи до вчинення правопорушення. Такими даними можуть бути дії самого підозрюваного, наявні документи, речові докази, показання очевидців тощо.

Наявність обґрунтованої підозри ОСОБА_6 у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 111 КК України, повністю підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами, а саме:

- протоколами допиту свідків, відповідно до показань яких, ОСОБА_6 добровільно відмовився виконувати покладені на нього обов`язки керівника Старобільської місцевої державної адміністрації, що призвело до безперешкодної окупації Старобільського району Луганської області, а також надавав допомогу представникам окупаційної адміністрації РФ у проведенні підривної діяльності проти України;

- протоколами огляду за участю свідків;

- іншими матеріалами кримінального провадження.

Стороною обвинувачення дотримано вимогу розумної підозри, оскільки наявні на цей час докази у кримінальному провадженні свідчать про об`єктивний зв`язок підозрюваного із вчиненням кримінального правопорушення, тобто виправдовують необхідність подальшого розслідування у цьому провадженні з метою дотримання імперативних завдань кримінального провадження, визначених ст. 2 КПК України.

Щодо належного повідомлення про підозру.

Відповідно до ч. 1 ст. 278 КПК України письмове повідомлення про підозру вручається в день його складення слідчим або прокурором, а у випадку неможливості такого вручення - у спосіб, передбачений цим Кодексом для вручення повідомлень.

Згідно з ч. ч. 1, 3 ст. 111 КПК України повідомлення у кримінальному провадженні є процесуальною дією, за допомогою якої слідчий, прокурор, слідчий суддя чи суд повідомляє певного учасника кримінального провадження про дату, час та місце проведення відповідної процесуальної дії або про прийняте процесуальне рішення чи здійснену процесуальну дію. Повідомлення у кримінальному провадженні здійснюється у випадках, передбачених цим Кодексом, у порядку, передбаченому главою 11 цього Кодексу, за винятком положень щодо змісту повідомлення та наслідків неприбуття особи.

Главою 11 КПК України визначається порядок виклику слідчим, прокурором, судовий виклик і привід.

Відповідно до ч. 8 ст. 135 КПК України повістка про виклик особи, стосовно якої існують достатні підстави вважати, що така особа виїхала та/або перебуває на тимчасово окупованій території України, території держави, визнаної Верховною Радою України державою-агресором, у випадку обґрунтованої неможливості вручення їй такої повістки згідно з частинами першою, другою, четвертою - сьомою цієї статті, публікується в засобах масової інформації загальнодержавної сфери розповсюдження та на офіційному веб-сайті Офісу Генерального прокурора.

Особа, зазначена в абзаці першому цієї частини, вважається такою, яка належним чином повідомлена про виклик, з моменту опублікування повістки про її виклик у засобах масової інформації загальнодержавної сфери розповсюдження та на офіційному веб-сайті Офісу Генерального прокурора.

У зв`язку із тимчасовою окупацією м. Старобільська Луганської області та проведенням бойових дій, 18 липня 2023 року на офіційному сайті Офісу Генерального прокурора України та на офіційному сайті газети Кабінету Міністрів України «Урядовий Кур`єр» опубліковано повістку про виклик ОСОБА_6 на 22.07.2023, 23.07.2023, 24.07.2023.

У визначений час ОСОБА_6 не з`явився та не повідомив причини неявки.

25 липня 2023 року на офіційному сайті Офісу Генерального прокурора України та на офіційному сайті газети Кабінету Міністрів України «Урядовий Кур`єр» опубліковано повістку про виклик ОСОБА_6 на 31.07.2023, 01.08.2023, 02.08.2023, а також повідомлення про підозру від 25.07.2023.

У визначений час ОСОБА_6 не з`явився та не повідомив причини неявки.

Жодного разу у призначений час громадянин України ОСОБА_6 у призначене місце не з`явився, про неможливість та про причини свого неприбуття не повідомив.

Отже, прокурором 25.07.2023, з дотриманням вимог ст. ст. 111, 135, 278, 481 КПК України, ОСОБА_6 повідомлено про підозру у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 111 КК України у відповідності та у спосіб, передбачений чинним кримінальним процесуальним законодавством України (опубліковано повідомлення про підозру на веб-сайті Офісу Генерального прокурора та в газеті «Урядовий кур`єр», яка є засобом масової інформації загальнодержавної сфери розповсюдження).

Щодо розшуку.

Постановою прокурора від 02.08.2023 на підставі ст. 281 КПК України підозрюваного ОСОБА_6 оголошено в розшук.

Щодо ризиків.

Слідчий суддя вважає доведеними вказані ризики, передбачені пунктами 1, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України.

При цьому слідчий суддя враховує, що як обов`язковий критерій застосування запобіжного заходу ризик кримінального провадження має прогностичний характер, його визначення у конкретний проміжок часу спрямоване на усунення негативного впливу на кримінальне провадження в майбутньому. Безумовно, наявність заявлених ризиків має обґрунтовуватися, а обов`язки, про покладення (продовження) яких клопоче орган досудового розслідування у разі обрання запобіжного заходу, не пов`язаного з триманням під вартою, - бути у взаємозв`язку з ними. Однак, в переважній більшості випадків, враховуючи їх вірогідний характер, класичні категорії доказування, притаманні судовому процесу, при їх обґрунтуванні не застосовуються. При встановленні ризиків кримінального провадження слідчий суддя застосовує стандарт достатності підстав вважати, що підозрюваний може вдатися до дій на шкоду кримінальному провадженню. Оцінюючи вірогідність такої поведінки підозрюваного, слідчий суддя має дійти обґрунтованого висновку про високу ступінь ймовірності позапроцесуальних дій зазначеної особи.

Про наявність ризику, передбаченого п. 1 ч. 1 ст.177 КПК України (ризик переховуватись від органів досудового розслідування та/або суду) свідчать таке:

- тяжкість покарання, що загрожує ОСОБА_6 в разі визнання його винним у кримінальному правопорушенні, в якому він підозрюється (відповідно до ст. 12 КК України вказані злочини відноситься до категорії особливо тяжких злочинів. Санкція ч.2 ст.111 КК України передбачає покарання у вигляді позбавленням волі на строк п`ятнадцять років або довічним позбавленням волі з конфіскацією майна або без такої);

- неприбуття на виклик до прокурора шість разів, у тому числі тричі у статусі підозрюваного та не повідомлення слідчому та прокурору про причини та неможливість прибуття на виклик, що свідчить про те, що підозрюваний на цей час вже переховується від органу досудового розслідування;

- спосіб вчинення злочину (вчинив умисно, під час воєнного стану, що має негативні наслідки для всієї територіальної громади та України в цілому, знаходиться на тимчасово окупованій території співпрацюючи з окупаційною адміністрацією, що з великою часткою ймовірності спонукатиме його до втечі у разі обрання більш м`якого запобіжного заходу).

Про наявність ризику, передбаченого п. 5 ч. 1 ст.177 КПК України (продовжити кримінальне правопорушення, у якому він підозрюється, або вчинити інше кримінальне правопорушення) свідчить таке:

- тимчасова окупація території України, а саме м. Старобільська Луганської області, на якій продовжує функціонувати окупаційна адміністрації країни агресора РФ, що унеможливлює реальне відбування покарання, яке може бути призначене останньому у разі його засудження за цей злочин;

- поведінка підозрюваного ОСОБА_6 , який своїми діями публічно демонструє підтримку прийняття рішення Російською Федерацією від 24.02.2022 щодо проведення на території суверенної держави України, так званої «спеціальної воєнної операції», підтримав дії РФ та незаконних збройних формувань так званої «ЛНР», спрямовані на захоплення і окупацію території України.

Всі ці обставини в своїй сукупності свідчать про те, що перебуваючи без запобіжного заходу, підозрюваний зможе переховуватися від органу досудового розслідування, суду, продовжити кримінальні правопорушення, у яких підозрюється, або вчинити інше кримінальне правопорушення проти основ національної безпеки України.

Щодо перебування підозрюваного на окупованій території.

Згідно з п. 7 ч. 1 ст. 11 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» тимчасово окупована Російською Федерацією територія України (тимчасово окупована територія) - це частини території України, в межах яких збройні формування Російської Федерації та окупаційна адміністрація Російської Федерації встановили та здійснюють фактичний контроль або в межах яких збройні формування Російської Федерації встановили та здійснюють загальний контроль з метою встановлення окупаційної адміністрації Російської Федерації.

Відповідно до ч. 2 ст. 3 цього Закону адміністративна межа між тимчасово окупованою територією та іншою територією України визначається Кабінетом Міністрів України.

Той факт, що підозрюваний ОСОБА_6 перебуває на тимчасово окупованій території України підтверджується вищезазначеними доказами, зібраними під час досудового розслідування.

Висновки.

З огляду на те, що у судовому засіданні знайшли своє підтвердження ті обставини, що ОСОБА_6 набув статусу підозрюваного у кримінальному провадженні, підозра є обґрунтованою, доведення органом досудового розслідування наявності ризиків, передбачених статтею 177 КПК України, а також факт того, що сукупність доказів у своєму зв`язку вказують слідчому судді на достатність підстави вважати, що підозрюваний перебуває на тимчасово окупованій території України, слідчим суддею встановлено достатні підстави для розгляду клопотання про обрання запобіжного заходу за відсутності підозрюваної, відповідно до приписів ч. 6 ст. 193 КПК України.

Відповідно до ч. 6 ст. 176 КПК України під час дії воєнного стану до осіб, які підозрюються або обвинувачуються у вчиненні злочинів, передбачених статтями 109-114-2, 258-258-5, 260, 261, 437-442 Кримінального кодексу України, за наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, застосовується запобіжний захід, визначений пунктом 5 частини першої цієї статті.

Згідно з п. 5 ч. 1 ст. 176 КПК України запобіжним заходом є тримання під вартою.

У зв`язку з тим, що ОСОБА_6 підозрюється у вчиненні кримінальних правопорушень, які входять до вищевказаного переліку, підозра є обґрунтованою, доведення органом досудового розслідування наявності ризиків, передбачених статтею 177 КПК України, до нього може бути застосований виключно запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, а тому клопотання підлягає задоволенню.

Щодо застави.

Згідно з абз. 7 ч. 4 ст. 183 КК України, при обранні запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно підозрюваного, обвинуваченого, який оголошений у міжнародний розшук, та/або який виїхав, та/або перебуває на тимчасово окупованій території України, території держави, визнаної Верховною Радою України державою-агресором, розмір застави не визначається.

Згідно з абз. 8 ч. 4 ст. 183 КК України, під час дії воєнного стану слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 цього Кодексу, має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні щодо злочину, передбаченого статтями 109-114-2, 258-258-5, 260, 261, 402-405, 407, 408, 429, 437-442 Кримінального кодексу України.

Оскільки ОСОБА_6 підозрюється у вчиненні кримінальних правопорушень, які входить до переліку, перебуває на тимчасово окупованій території України, розмір застави слідчий суддя не визначає.

Інші питання.

Згідно ч. 4 ст. 197 КПК України, у разі постановлення слідчим суддею, судом ухвали про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно підозрюваного, обвинуваченого на підставі ч. 6 статті 193 цього Кодексу строк дії такої ухвали не зазначається.

Визначення строку дії ухвали про обрання запобіжного заходу, тобто визначення, таким чином строку тримання особи під вартою, здійснюється лише під час застосування щодо особи запобіжного заходу, що відповідно до ч. 6 ст. 193 КПК України, можливе після затримання особи, а слідчий суддя, суд не пізніш як через сорок вісім годин з часу доставки такої особи до органу досудового розслідування, зобов`язаний розглянути питання про застосування обраного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою або його зміну на більш м`який запобіжний захід за обов`язкової присутності такого підозрюваного, обвинуваченого.

Враховуючи викладене, керуючись ст.ст. 177, 178, 183, 193, 194, 196, 197, 199, 615, 369-372 КПК України, слідчий суддя,

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання - задовольнити.

Обрати підозрюваному ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою без визначення розміру застави.

Після затримання підозрюваного ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , і не пізніше ніж через 48 годин з часу доставки до місця кримінального провадження розглянути питання про застосування обраного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою або його зміну на більш м`який запобіжний захід, про що постановляється ухвала.

Ухвала може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду протягом п`яти днів з моменту її проголошення, а підозрюваним, який перебуває під вартою - в той же строк з моменту вручення копії ухвали.

Повний текст ухвали суду буде оголошений 16 серпня 2023 року о 18 год. 50 хв.

Слідчий суддя ОСОБА_9