Справа № 626/86/23
Провадження № 1-кп/643/245/23
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 червня 2023 року Московський районний суд міста Харкова у складі колегії суддів:

головуючого судді ОСОБА_1

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3

за участю секретаря ОСОБА_4

прокурора ОСОБА_5

захисника адвоката ОСОБА_6

потерпілих ОСОБА_7 , ОСОБА_8

обвинуваченого ОСОБА_9 ,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду в м. Харкові кримінальне провадження, внесене до ЄРДР за № 0000758 від 28.11.2022, за обвинуваченням ОСОБА_9 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15, п.1 ч.2 ст. 115 КК України, -

В С Т А Н О В И В :

З Красноградської окружної прокуратури Харківської області до Красноградського районного суду Харківської області 21.01.2023 надійшов обвинувальний акт за обвинуваченням ОСОБА_9 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.15, п.1 ч.2 ст.115 КК України.

Ухвалою Харківського апеляційного суду від 24.01.2023 задоволене подання голови Красноградського районного суду Харківської області, кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_9 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.15, п.1 ч.2 ст.115 КК України, направлене для розгляду до Дзержинського районного суду міста Харкова.

Ухвалою колегії суддів Дзержинського районного суду міста Харкова від 25.01.2023 обвинуваченому ОСОБА_9 обрано запобіжний захід у виді тримання під вартою у Державній установі «Харківський слідчий ізолятор» на 60 днів, а саме до 13 год. 00 хв. 25.03.2023 включно, без визначення застави.

Кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_9 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.15, п.1 ч.2 ст.115 КК України, 23.02.2023 надійшло до Московського районного суду міста Харкова для розгляду на підставі ухвали Харківського апеляційного суду від 14.02.2023.

Ухвалою Московського районного суду м. Харкова від 22.03.2023 кримінальне провадження направлене до Харківського апеляційного суду для вирішення питання щодо його територіальної підсудності.

Ухвалою колегії суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Харківського апеляційного суду від 07.04.2023 подання голови Московського районного суду міста Харкова про визначення територіальної підсудності кримінального провадження за обвинуваченням ОСОБА_9 за ч.2 ст.15, п.1 ч.2 ст.115 КК України у зв`язку з його непідсудністю Московському районному суду м. Харкова, залишено без задоволення.

Ухвалою Московського районного суду м. Харкова від 11.05.2023 запобіжний захід обвинуваченому ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вигляді тримання під вартою у Державній установі «Харківський слідчий ізолятор» продовжено на шістдесят днів, тобто до 09.07.2023.

У підготовчому судовому засіданні прокурор просила призначити кримінальне провадження до судового розгляду та заявила клопотання про допит у судовому засіданні свідка ОСОБА_10 .

Потерпілі ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , захисник та обвинувачений не заперечували призначити справу до судового розгляду.

Заслухавши думку учасників кримінального провадження, перевіривши доводи клопотання, вивчивши обвинувальний акт, суд прийшов до наступного.

Відповідно до п.3 ч.3 ст.314 КПК України у підготовчому судовому засіданні суд має право повернути обвинувальний акт, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру прокурору, якщо вони не відповідають вимогам цього Кодексу.

Згідно з вимогами частини другої ст.291 КПК України, обвинувальний акт має містити такі відомості: 1) найменування кримінального провадження та його реєстраційний номер; 2) анкетні відомості кожного обвинуваченого (прізвище, ім`я, по батькові, дата та місце народження, місце проживання, громадянство); 3) анкетні відомості кожного потерпілого (прізвище, ім`я, по батькові, дата та місце народження, місце проживання, громадянство); 3-1) анкетні відомості викривача (прізвище, ім`я, по батькові, дата та місце народження, місце проживання, громадянство); 4) прізвище, ім`я, по батькові та займана посада слідчого, прокурора; 5) виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, правову кваліфікацію кримінального правопорушення з посиланням на положення закону і статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність та формулювання обвинувачення; 6) обставини, які обтяжують чи пом`якшують покарання; 7) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням; 7-1) підстави застосування заходів кримінально-правового характеру щодо юридичної особи, які прокурор вважає встановленими; 8) розмір витрат на залучення експерта (у разі проведення експертизи під час досудового розслідування); 8-1) розмір пропонованої винагороди викривачу; 9) дату та місце його складення та затвердження.

Відповідно до обвинувального акту, досудовим розслідуванням встановлено, що 28.11.2022 близько 19:45 ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , перебуваючи за місцем, свого мешкання за адресою: АДРЕСА_1 , перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, діючи з прямим умислом, направленим на умисне протиправне заподіяння смерті іншій людині, завдав один проникаючий удар ножем у ділянку грудної клітини ліворуч своєму сину ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , чим спричинив останньому тілесне ушкодження у вигляді колото-різаного поранення грудної клітини ліворуч з ушкодженням діафрагми, що проникає у черевну порожнину з ушкодженням шлунку, що має ознаки тяжких тілесних ушкоджень, що були небезпечними для життя.

Після цього, ОСОБА_9 , продовжуючи реалізацію свого злочинного умислу, завдав один удар ножем в область скроневої ділянки голови зліва своїй дружині ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , чим спричинив останній колото-різану рану лівої скроневої ділянки, що має ознаки легких тілесних ушкоджень. При цьому, ОСОБА_9 вчинив усі дії, які вважав необхідними для доведення злочину до кінця, але злочин було не закінчено з причин, що не залежали від його волі, так як смерть ОСОБА_8 та ОСОБА_7 не настала.

При цьому органом досудового розслідування дії ОСОБА_9 кваліфіковані за ч.2 ст.15, п.1 ч.2 ст.115 КК України, тобто як закінчений замах на умисне вбивство двох або більше людей.

Пунктом першим частини другої статті 115 КК України передбачена кримінальна відповідальність за умисне вбивство двох і більше осіб.

При цьому, вказана кваліфікація можлива лише у разі, якщо вбивство двох і більше осіб охоплювалося єдиним умислом винного (п.5 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 07.02.2003 №2 «Про судову практику у справах про злочини проти життя та здоров`я особи»).

Виходячи з викладених в обвинувальному акті встановлених стороною обвинувачення фактичних обставин кримінального правопорушення, ОСОБА_9 , вчиняючи 28.11.2022 інкриміновані йому дії, діяв з прямим умислом, спрямованим на умисне протиправне заподіяння смерті іншій людині своєму синові ОСОБА_8 , тобто обвинувачений усвідомлював суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачав, що від цих дій настануть суспільно небезпечні наслідки у вигляді смерті ОСОБА_8 , а також бажав цих наслідків. Отже, виходячи з тверджень сторони обвинувачення, обвинувачений мав умисел на вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.115 КК України, проте його дії кваліфіковані інакше.

Більш того, за викладеною в обвинувальному акті версією сторони обвинувачення, ОСОБА_9 продовжив реалізацію свого злочинного умислу, як зазначалося вище, - направленого на умисне заподіяння смерті іншій людині ОСОБА_8 - та вчинив протиправні, за версією обвинувачення, дії щодо своєї дружини ОСОБА_7 .

З огляду на викладене, обвинувальний акт складений, підписаний та погоджений з порушеннями п.5 ч.2 ст.291 КПК України, оскільки виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, не відповідає його правовій кваліфікації.

Крім того, неконкретність пред`явленого обвинувачення, істотні суперечності при викладенні фактичних обставин кримінального правопорушення позбавляє можливості розуміння його змісту, обрання ефективних засобів захисту та є грубим порушенням права на захист, що також є порушенням вимог ст.291 КПК України та підставою для повернення обвинувального акту прокурору.

Одночасно, попри можливість кваліфікації дій винного з огляду на мотиви, якими останній керувався, сторона обвинувачення вказану ознаку суб`єктивної сторони жодним чином не відобразила, що на переконання суду, також свідчить про неконкретність пред`явленого обвинувачення, що також є порушенням вимог п.5 ч.2 ст.291 КПК України. При цьому, виходячи з приписів п.2 ч.1 ст.91 КПК України, мотив вчиненого кримінального правопорушення є обставиною, що підлягає доказуванню.

Згідно з п.13 ч.1 ст.3 КПК України, обвинувачення - твердження про вчинення певною особою діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність, висунуте у порядку, встановленому цим Кодексом.

З урахуванням того, що в обвинувальному акті відсутнє чітке формулювання обвинувачення у розумінні п.13 ч.1 ст.3 КПК України, а за правилами ст.337 КПК України, судовий розгляд проводиться лише стосовно особи, якій висунуте обвинувачення, і лише у межах висунутого обвинувачення відповідно до обвинувального акту, суд приходить до висновку про наявність обставин, що перешкоджають судовому розгляду обвинувального акту щодо ОСОБА_9 .

Крім того, відповідно до п.1 ч.4 ст.291 КПК України до обвинувального акта додається реєстр матеріалів досудового розслідування.

На переконання суду, доданий стороною обвинувачення до обвинувального акту реєстр матеріалів досудового розслідування, також викликає суттєві зауваження.

Так, відповідно до п.1 ч.2 ст.109 КПК України реєстр матеріалів досудового розслідування повинен містити номер та найменування процесуальної дії, проведеної під час досудового розслідування, а також час її проведення.

Процесуальні дії це дії, спрямовані на виконання завдань кримінального провадження на різних стадіях кримінального процесу, проведення яких забезпечується силами, засобами кримінального провадження на підставах і у порядку, передбачених кримінальним процесуальним законодавством.

З огляду на приписи п.1 ч.2 ст.109 КПК України законодавець у цьому випадку під процесуальними діями розуміє і слідчі дії, вичерпний перелік яких зазначено у главі 20 КПК України (слідчі (розшукові) дії) та главі 21 КПК України (негласні слідчі (розшукові) дії).

Враховуючи, що ст.242 КПК України розміщена у главі 20 КПК України, то проведення експертизи є слідчою дією.

Відповідно до п.2 ч.2 ст.242 КПК України слідчий або прокурор зобов`язані забезпечити проведення експертизи щодо встановлення тяжкості та характеру тілесних ушкоджень.

Слідчий або прокурор зобов`язані забезпечити проведення експертизи щодо встановлення тяжкості та характеру тілесних ушкоджень. Таким чином, у даному кримінальному провадженні проведення експертизи є обов`язковою.

Натомість, інформацію про те, що у кримінальному провадженні проводились судові експертизи, долучений до обвинувального акту реєстр матеріалів досудового розслідування не містить, як і відсутня інформація про час їх проведення.

Враховуючи, що у підготовчому судовому засіданні суд приймає рішення про повернення обвинувального акту прокурору, клопотання прокурора про допит свідка ОСОБА_10 залишає без розгляду.

Керуючись ст.ст. 314 ч.3 п.3, 376 ч.2 КПК України, суд -

У Х В А Л И В :

Обвинувальний акт у кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР за № 0000758 від 28.11.2022, за обвинуваченням ОСОБА_9 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.15, п.1 ч.2 ст.115 КК України, повернути прокурору Красноградської окружної прокуратури.

Ухвала може бути оскаржена до Харківського апеляційного суду протягом семи днів з дня проголошення.

Повну ухвалу суду оголосити о 16.00 год. 12 червня 2023 р.

Головуючий суддя ОСОБА_1

Судді ОСОБА_2

ОСОБА_3