ЖОВТНЕВИЙ РАЙОННИЙ СУД
Миколаївської області
Справа №477/2015/23
Провадження №1-в/477/43/23
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 вересня 2023 рокуЖовтневий районний суд Миколаївської області у складі:

головуючого - судді ОСОБА_1 , із секретарем судового засідання ОСОБА_2 ,

за участю прокурора ОСОБА_3 ,

представника органу пробації ОСОБА_4 , засудженої ОСОБА_5 ,

розглянувши в м. Миколаєві у відкритому судовому засіданні подання Миколаївського районного відділу № 2 філії Державної установи Центр пробації в Миколаївській, Донецькій, Луганській та Херсонській областях про скасування звільнення від відбуття покарання з випробуванням відносно засудженої ОСОБА_5 та направлення її для відбуття призначеного судом покарання,

В С Т А Н О В И В:

Миколаївський районний відділ № 2 філії Державної установи «Центр пробації» в Миколаївській, Донецькій, Ліганській та Херсонській областях (далі орган виконання покарання) звернувся до суду з даним поданням, в якому зазначив про наступне.

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , була засуджена вироком Жовтневого районного суду Миколаївської області від 28 вересня 2021 року до покарання у виді позбавлення волі строком на 3 роки зі звільненням від відбуття цього покарання з іспитовим строком на 2 роки.

На обліку у органу виконання покарання вона перебувала з 15 листопада 2021 року і була ознайомлений з порядком відбуття іспитового строку, в тому числі їй роз`яснені наслідки невиконання покладених на неї судом обов`язків, передбачених ст. 76 КПК України.

Проте покладені на неї обов`язки вона не виконала, на реєстрацію з`явилася лише двічі, крім того вчинила адміністративні правопорушення та кримінальне правопорушення, а причини своєї неявки на реєстрацію пояснила власним не бажанням явки.

Представниця органу виконання покарання в судовому засіданні подання підтримала та просила його задовольнити з вищевказаних підстав.

Прокурор заперечував проти задоволення подання, вказавши, що неявка на реєстрацію була можливо викликана відсутністю коштів на проїзд до м. Миколаєва та веденням бойових дій в межах місця її проживання, що відбувалося з 24 лютого 2022 року коли розпочалося вторгненням збройних формувань Російської федерації до України.

Засуджена заперечувала проти задоволення подання, вказавши, що не мала коштів на проїзд до м. Миколаєва для явки на реєстрацію до органу пробації, оскільки після початку війни у них в селі дуже погано віднайти роботу. Заробляє на життя випадковими та непостійними заробітками у односельців по їх домогосподарствам. А з приводу звинувачення у кримінальному злочині, то заперечувала, свою вину, оскільки чужу банківську карту, з якої знімала потім кошти, вона знайшла випадково на автобусній зупинці, хоча й визнала, що усвідомлювала факт користування нею і вчинення в зв`язку з цим крадіжки грошових коштів.

Розглянувши подання, заслухавши пояснення присутніх учасників судового розгляду, перевіривши матеріали особової справи, суд приходить до таких висновків.

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , була засуджена вироком Жовтневого районного суду Миколаївської області від 28 вересня 2021 року за ч. 3 ст. 185 КК України до покарання у виді трьох років позбавлення волі і звільнена за цим же вироком від відбуття цього покарання з іспитовим строком на два роки з покладенням обов`язків: періодично з`являтися до органу пробації та повідомляти уповноважений орган пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

29 жовтня 2021 року вирок набрав законної сили і був направлений до виконання до органу пробації.

З 15 листопада 2021 року вона перебуває на обліку в органу пробації за місцем проживання - Миколаївського районного відділу № 2 філії Державної установи Центр пробації в Миколаївській, Донецькій, Луганській та Херсонській областях.

06 грудня 2021 року вона була ознайомлена з порядком та умовами звільнення від відбуття покарання з випробуванням і відносно неї винесено постанову про встановлення днів явки на реєстрацію - один раз на місяць кожну третю середу.

Із зазначеними обов`язками та постановою засуджена ОСОБА_5 була ознайомлена під розпис.

Відповідно до матеріалів справи вона з`явилася на реєстрацію 15 грудня 2021 року.

В подальшому, на реєстрацію не з`являлася, зокрема й 19 січня та 15 лютого 2022 року, причини не повідомила.

При цьому суд враховує, що 22 лютого 2022 року розпочалося повномасштабне вторгнення на територію України збройних формувань Російської федерації з частковою окупацією Херсонської, Миколаївської та інших областей, що потягло бомбардування та артилерійські обстріли населених пунктів та ведення бойових дій, в тому числі й в межах території за місцем проживання засудженої. В зв`язку з цим вона на реєстрацію не з`являлася і в телефонному режимі повідомляла про таку причину неявки.

В той же час, починаючи з жовтня листопада 2022 року активні бойові дії в межах її місця проживання припинилися, було відновлено часткове приміське пасажирське перевезення та робота Укрпошти. Тому в період з листопада 2022 року зазначені причини неявки суд не вважає поважними.

В подальшому за період 2023 року вона на реєстрацію з`явилася тільки в червіні місяці. В своєму письмовому поясненні органу пробації про причини неявки вказала на відсутність коштів. Вона була попереджена про відповідальність і їй винесено офіційне попередження про можливе скасування звільнення і направлення до відбуття покарання у разі невиконання обов`язків, покалдених на неї вироком суду.

Проте в липні 2023 року вона знову не з`явилася на реєстрацію.

Суд не може прийняти її посилання про поважність причини неявки відсутністю коштів на проїзд до м. Миколаєва за місцем розташування органу пробації, оскільки їй було встановлено тільки один день для явки, а проїзд до місця реєстрації, з її слів, коштує 30 грн, що дозволяло, з метою виконання рішення суду та підтвердження виправлення, зорганізуватися для здійснення однієї поїздки раз на місяць до органу пробації.

При цьому посилання засудженої на відсутність коштів для проїзду до органу пробації також підтверджує її бажання стати на шлях виправлення, оскільки вказує, що вона не має офіційної та постійного місця роботи чи постійних заробітків, тобто відсутність прагнення до соціалізації та нормального морально-правового життя в суспільстві.

До того ж вона проживає спільно зі своїм братом ОСОБА_6 , який спільно з нею був засуджений тим же вироком суду до позбавлення волі з іспитовим строком, але відповідно до пояснень представника органу пробації, він являється до них на реєстрацію.

Крім того, їй повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 357 та ч. 4 ст. 185 КК України, що вона 12 травня 2023 року здійснила викрадення банківської картки ОСОБА_7 , якою потім користувалася, сплачуючи за продукти харчування.

Окрім цього відносно неї було складено ряд протоколів про адміністративні правопорушення за ч. 1 ст. 51 КУпАП за крадіжку грошових коштів в невеликих сумах, шляхом розрахунку за продукти харчування тією ж банківською карткою в травні 2023 року.

В судовому засіданні вона не заперечувала, що користувалася карткою і усвідомлювала, що витрачає чужі кошти, тобто вчиняє їх крадіжку, хоча й заперечувала, що вчинила крадіжку банківської картки, яку знайшла.

Частиною 1 статті 78 КК України передбачено, що після закінчення іспитового строку засуджений, який виконав покладені на нього обов`язки та не вчинив нового злочину, звільняється судом від призначеного йому покарання.

Згідно з частиною 2 цієї ж статті КК України якщо засуджений не виконує покладені на нього обов`язки або систематично вчиняє правопорушення, що потягли за собою адміністративні стягнення і свідчать про його небажання стати на шлях виправлення, суд направляє засудженого для відбування призначеного судом покарання.

У відповідності до частин 1 та 2 ст. 166 КВК України, якщо засуджений не виконує обов`язки, встановлені цим Кодексом, Законом України Про пробацію, а також покладені на нього судом, або систематично вчиняє правопорушення, що тягнуть за собою адміністративні стягнення і свідчать про його небажання стати на шлях виправлення, уповноважений орган з питань пробації вносить до суду подання про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням і направлення засудженого для відбування призначеного покарання. Подання про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням і направлення засудженого для відбування призначеного покарання вноситься до суду після застосування уповноваженим органом з питань пробації до засудженого письмового попередження про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням і направлення для відбування призначеного покарання.

З матеріалів справи вбачається, що засуджена ОСОБА_5 дійсно порушила обов`язки, які на неї були покладені судом: вона неодноразово не з`являлася на реєстрацію до орган пробації без поважних причин, вчинила ряд тотожних адміністративних правопорушень, а також обвинувачується і у вчинення кримінальних правопорушень.

Це свідчить, що вона не стала на шлях виправлення, безвідповідально ставиться до іспитоового строку і обов`язків, які покладені на нього судом.

ОСОБА_5 була засуджена за вчинення злочину, який відноситься до категорії тяжких і їй було призначено покарання в мінімальному розмірі та надана можливість виправитися на протязі двох років, довівши сумлінною поведінкою та виконанням покладених судом обов`язків, що вона стала на шлях виправлення і немає необхідності для її направлення для відбуття призначеного судом покарання. Однак описані вище обставини не підтверджують, що її поведінка свідчить про сумлінне ставлення до того, шансу, який був наданий судом, не підтверджує усвідомлення нею тяжкості та наслідків вчиненого злочину та не підтверджує виправлення, а навпаки підтверджує, що вона не стала на шлях виправлення.

Тому суд приходить до висновку про необхідність скасування її звільнення від відбуття покарання.

Керуючись ст.ст. 369-372, 537, 539 КПК України, суд

П О С Т А Н О В И В:

Подання задовольнити.

Скасувати ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , звільнення від відбуття покарання з випробуванням, яке їй було визначено вироком Жовтневого районного суду Миколаївської області від 28 вересня 2021 року, та направити її в місця позбавлення волі для відбуття покарання, призначеного цим вироком у виді трьох років позбавлення волі за вчинення злочину, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України.

Строк відбуття покарання обраховувати з моменту приведення вироку до фактичного вико нання.

Ухвала може бути оскаржена до Миколаївського апеляційного суду через Жовтневий районний суд Миколаївської області протягом семи днів з дня її проголошення.

В засіданні було проголошено резолютивну частину ухвали, її повний текст складено на 06 вересня 2023 року для оголошення о 12.50.

Головуючий:суддя ОСОБА_1