КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 358/845/22
Провадження № 3-зв/824/13/2023
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12 червня 2023 року м. Київ

Київський апеляційний суд у складі судді ОСОБА_4., розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву ОСОБА_1 про відвід судді Київського апеляційного суду ОСОБА_3 від участі у розгляді справи про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на постанову Богуславського районного суду Київської області 06 березня 2023 року у справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

в с т а н о в и в:

У провадженні Київського апеляційного суду перебуває справа про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на постанову Богуславського районного суду Київської області 06 березня 2023 року у справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП.

Згідно із протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями Київського апеляційного суду від 20 березня 2023 року визначено склад суду для розгляду даної справи № 358/845/22: головуючий суддя (суддя-доповідач) - ОСОБА_3.

05 червня 2023 року до апеляційного суду надійшла заява ОСОБА_1 про відвід судді ОСОБА_3 від участі у розгляді справи № 358/845/22 з підстав наявності обставин, які викликають сумнів в неупередженості цього судді.

Заява обґрунтована тим, що в ході судового засідання 08 травня 2023 року суддя відмовив допустити до участі у розгляді справи особу, яка притягається до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП, у режимі відеоконференції через систему Електронний суд, хоча наразі ОСОБА_1 проживає у Республіці Польща, що унеможливлює його прибуття на судові засіданні до м. Києва, однак бажає прийняти участь у розгляді справи у спосіб, що передбачений законом. Відтак суддя зацікавлений у позбавлення особи права на захист та не являється неупередженим, у зв`язку з чим не може брати участі у подальшому розгляді справи та підлягає відводу з підстав, визначених п. 4 ч. 1 ст. 75 КПК України.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями Київського апеляційного судувід 05 червня 2023 року для розгляду вказаної заяви про відвід судді у справі № 358/845/22 призначено головуючого суддю - ОСОБА_4.

У призначене судове засідання по розгляду заяви про відвід ОСОБА_1 не з`явився, його представник - адвокат ОСОБА_5.у день засідання надіслав на електронну адресу суду апеляційної інстанції клопотання про відкладення розгляду справи у зв`язку із зайнятістю в іншому судовому процесі.

Оскільки клопотання про відкладення розгляду справи надійшло на електронну адресу Київського апеляційного суду в електронній формі без його скріплення електронним цифровим підписом заявника у відповідності до вимог частини першої статті 1 Закону України «Про електронні довірчі послуги» та частини першої, другої статті 6, частини першої статті 7 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг», апеляційний суд залишив це клопотання без розгляду.

З огляду на те, що ОСОБА_1 належним чином повідомлявся про судове засідання у справі, апеляційний суд визнав за можливе розглядати заяву про відвід за його відсутності та відсутності його захисника, ураховуючи при цьому, що з матеріалами справи вони знайомі, всі обставини щодо заявленого відводу викладені в заяві від 05 червня 2023 року, доповнень до неї не надходило.

Дослідивши матеріали справи та обставини заявленого відводу, апеляційний суд приходить до такого висновку.

Так, нормами чинного КУпАП не врегульовано питання вирішення відводу судді у справі про адміністративне правопорушення, у зв`язку з чим необхідно застосовувати аналогію закону та при вирішенні цього питання керуватись нормами Кримінального процесуального кодексу України (далі - КПК України).

Враховуючи практику Європейського суду з прав людини (далі - ЄСПЛ), згідно з якою з огляду на каральну мету стягнення провадження у справах про адміністративне правопорушення є кримінальним для цілей застосування Конвенції (рішення у справі «Надточій проти України» від 15 травня 2008 року, рішення у справі «Лучанінова проти України» від 9 червня 2011 року), питання про відвід судді повинно бути розглянуте за аналогією закону, тобто у передбаченому ст.ст. 75-83 КПК України порядку.

Відповідно до положень ст. 80 КПК України за наявності підстав, передбачених статтями 75-79 цього Кодексу, зокрема, суддя зобов`язаний заявити самовідвід. Заяви про відвід можуть бути заявлені як під час досудового розслідування, так і під час судового провадження. За цими ж підставами йому може бути заявлено відвід особами, які беруть участь у кримінальному провадженні. Відвід повинен бути вмотивованим.

Згідно із п. 4 ч. 1 ст. 75 КПК України суддя не може брати участь у кримінальному провадженнінаявності інших обставин, які викликають сумнів у його неупередженості.

У разі заявлення відводу судді, який здійснює судове провадження одноособово, його розглядає інший суддя цього ж суду, визначений у порядку, встановленому частиною третьою статті 35 цього Кодексу (ч. 1 ст. 81 КПК України).

ЄСПЛ неодноразово вказував, що наявність безсторонності відповідно до пункту 1 статті 6 Конвенції повинна визначатися за суб`єктивним та об`єктивним критеріями. Відповідно до суб`єктивного критерію беруться до уваги особисті переконання та поведінка окремого судді, тобто чи виявляв суддя упередженість або безсторонність у даній справі. Відповідно до об`єктивного критерію визначається, серед інших аспектів, чи забезпечував суд як такий та його склад відсутність будь-яких сумнівів у його безсторонності. Стосовно суб`єктивного критерію, особиста безсторонність суду презюмується, поки не надано доказів протилежного. Стосовно об`єктивного критерію, то це означає, що при вирішенні того, чи є у цій справі обґрунтовані причини побоюватися, що певний суддя був небезсторонній, позиція заінтересованої особи є важливою, але не вирішальною. Вирішальним же є те, чи можна вважати такі побоювання об`єктивно обґрунтованими (Білуха проти України, N 33949/02, § 49 - 52, від 9 листопада 2006 року).

Як вбачається зі змісту заявленого відводу судді Київського апеляційного суду ОСОБА_3, особою, яка притягається до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП - ОСОБА_1 фактично висловлено незгоду із процесуальним рішенням цього судді щодо відмови у проведенні судового засідання в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду через систему Електронний суд, що не свідчить про існування об`єктивно обґрунтованих обставин, що викликають сумнів в неупередженості складу суду.

Слід врахувати, що головною метою відводу є гарантування безсторонності суду, зокрема, щоб запобігти упередженості судді (суддів) під час розгляду справи, а мета самовідводу - запобігання будь-яким сумнівам щодо безсторонності судді. ЄСПЛ зазначає, що «у кожній окремій справі слід вирішувати, чи мають стосунки, що розглядаються, таку природу й такий ступінь, що свідчать про небезсторонність суду».

Стосовно відводу (як права сторони його ініціювати) вказано, що «особиста безсторонність суду презюмується, поки не надано доказів протилежного».У випадку ж самовідводу сам суддя повинен бути переконаним, що є достатньо фактів, які свідчать про його безсторонність.

Безумовно, сторони можуть побоюватися, що суддя є небезстороннім, але «вирішальним є те, чи можна вважати такі побоювання об`єктивно обґрунтованими» (рішення ЄСПЛ від 9 листопада 2006 року у справі «Білуха проти України» (Belukha v. Ukraine), заява № 33949/02).

Одночасно висновки або позиції суддів, висловлені у судових рішеннях, не можуть бути підставою для відводу, оскільки тлумачення закону у поєднанні з обставинами справи є підґрунтям здійснення правосуддя і у протилежному випадку судді позбавляються можливості на висловлення позиції при розгляді інших подібних справ у подальшому.

Неможливість для учасника справи заявити відвід з підстав незгоди з рішенням, в тому числі процесуальним, або окремою думкою судді в інших справах чи висловленою публічно думкою судді щодо того чи іншого юридичного питання обґрунтовується необхідністю дотримання одного з найважливіших принципів судочинства - nemoiudexin causasua(ніхто не може бути суддею у власній справі), який виключає для учасника процесу можливість обирати суддю на власний розсуд, зокрема, шляхом заявлення відводів тим суддям, відома правова позиція яких позивача не влаштовує.

При аналізі поданої заяви про відвід та матеріалів справи про адміністративне правопорушення не встановлено, що в очах розумного спостерігача може виникнути сумнів в неупередженості судді Київського апеляційного суду ОСОБА_3 під час розгляду справи № 358/845/22, а доводи ОСОБА_1 фактично зводяться до його незгоди із процесуальними судовими рішеннями судді у даній справі, що не може слугувати належною і достатньою підставою для відводу.

Апеляційний суд відзначає, що незгода учасника провадження з процесуальними рішеннями суду (судді), що прийняті в межах його повноважень, реалізованих згідно з вимогами процесуального закону, не може слугувати підставою для відводу складу суду та вказувати на наявність сумнівів в неупередженості судді у справі про адміністративне правопорушення.

Посилання ОСОБА_1 у заяві на те, що суддя фактично позбавив його права на захист є необґрунтованими, оскільки у даній справі права та інтереси ОСОБА_1 у суді апеляційної інстанції захищає представник - адвокат ОСОБА_5, який, у тому числі, брав участь у судовому засіданні 24 квітня 2023 року.

В контексті заявленого відводу також слід врахувати, що клопотання ОСОБА_1 від 18 квітня 2023 року про відкладення розгляду справи та його допит в наступному судовому засіданні у режимі відеоконференції ВКЗ не підписане останнім з використанням його електронного цифрового підпису, а направлене на електронну адресу Київського апеляційного суду з електронної адреси: ІНФОРМАЦІЯ_1( ОСОБА_2 ), яка являється не ідентифікованою у межах даної справи (а.с. 78, 79).

За таких обставин посилання ОСОБА_1 не свідчать про наявність підстав, передбачених п. 4 ч. 1 ст. 75 КПК України, для відводу судді Київського апеляційного суду ОСОБА_3 від участі у розгляді справи про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на постанову Богуславського районного суду Київської області 06 березня 2023 року, відтак у задоволенні його заяви про відвід слід відмовити.

Керуючись ст.ст. 268, 294 КУпАП, ст.ст. 75, 80, 81 КПК України, апеляційний суд

п о с т а н о в и в:

У задоволенні заяви ОСОБА_1 про відвід судді Київського апеляційного суду ОСОБА_3 від участі у розгляді справи про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на постанову Богуславського районного суду Київської області 06 березня 2023 року у справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 130 Кодексу України про адміністративні правопорушеннявідмовити.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя

Київського апеляційного суду ОСОБА_4