Провадження №: 1-кп/752/1756/23
В И Р О К

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18.09.2023 м. Київ

Голосіївський районний суд міста Києва в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

прокурора ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ,

потерпілого ОСОБА_6 ,

обвинуваченого ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Києві кримінальне провадження № 0002961, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань 15.12.2022 за обвинуваченням

ОСОБА_7 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 у м. Кременчук Полтавської області, зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , українець, громадянин України, освіта середня спеціальна, неодружений, в силу ст. 89 раніше не судимий,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України,

ВСТАНОВИВ:

Судом визнано доведеним, що 15.12.2022 приблизно о 10:00 ОСОБА_7 , зайшов у паркінг бізнес центру "Євразія", який розташований за адресою: місто Київ, вул. Жилянська, 75, з метою погрітися, де помітив велосипед марки "Cube" червоного кольору, який був пристебнутий до труби на спеціальний трос-замок. В цей момент у ОСОБА_7 виник злочинний умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна в період дії воєнного стану, а саме: описаного велосипеду.

Реалізуючи зазначений злочинний умисел, ОСОБА_7 , впевнившись, що за його діями ніхто не спостерігає, діючи умисно, протиправно, з корисливих мотивів, шляхом вільного доступу за допомогою кусачок, які він мав при собі, перекусив трос-замок, яким був пристебнутий вищевказаний велосипед та, заволодівши ним, направився до виходу з паркінгу, де був помічений власником велосипеду та у подальшому затриманий працівниками поліції.

Своїми умисними, протиправними діями обвинувачений завдав майнову шкоду потерпілому - ОСОБА_6 насуму 14 037,00 грн та вчинив тяжкий злочин, передбачений ч. 4 ст. 185 КК України - таємне викрадення чужого майна (крадіжку) в умовах воєнного стану.

Так з 24.02.2022 в Україні введено воєнний стан відповідно до Указу Президента України "Про введення воєнного стану в Україні" від 24.02.2022 № 64/2022, що був затверджений Законом України "Про затвердження Указу Президента України "Про введення воєнного стану в Україні" від 24.02.2022 № 2102-ІХ з подальшим продовження його строку в установленому законодавством порядку, і станом на час вчинення злочину воєнний стан діяв.

Вказаних висновків суд дійшов також і з огляду на те, що обвинувачений не оспорював фактичні обставини, які викладені в обвинувальному акті та повністю визнав свою вину, отримавши згоду сторін,суд, у порядку ч. 3 ст. 349 КПК України, визнав недоцільним дослідження доказів щодо обставин, які ніким не оспорюються, обмежившись допитом обвинуваченого, дослідженням документів, що характеризують його особу і стосуються вирішення питання про долю речових доказів, а також інших, які дозволяють встановити наявність фактів та обставин, що мають значення для цього кримінального провадження.

У ході допиту ОСОБА_7 свою вину у таємному викраденні чужого майна (крадіжці), вчиненому в умовах воєнного стану, визнав повністю, надав покази у яких підтвердив обставини вчинення кримінального правопорушення, викладені у установчій частині вироку, зокрема у частині способу, дати, часу і місця вчинення злочину, опису майна, його вартості. Зокрема обвинувачений повідомив, що 15.12.2022 зранку зайшов до паркунгу торгівельного центру "Євразія" у місті Києві по вул. Жилянській, 75, де побачив пристебнутий на трос-замок велосипед марки "Cube" червоного кольору, який він силоміць звільнив від трос-замку, узяв велосипед та став його виводити з паркінгу на вулицю, де був помічений власником велосипеду, який зупинив його у парі зі своїм товаришем. Надалі на місце прибули поліцейські та затримали його. До початку повномасштабного вторгнення працював на будівництві компанії "Інтеграл-буд" на об`єкті будівництва по вул. Кудряшова у м. Києві , проживав у хостелі по АДРЕСА_3 . Після цього проживав вдома в селі, де доглядав свою стареньку бабусю, з якою вони живуть вдвох та вів домашнє господарство. Свої дії пояснює скрутним майновим становищем - зупинкою будівництва та тим, що закінчилися гроші.

Під час розгляду справи та в ході допиту обвинувачений свідомо і добровільно підтвердив, що всі обставини, відображені в обвинувальному акті, відповідають дійсності до свого вчинку ставиться негативно, засуджує власну поведінку.

При цьому ОСОБА_7 щиро розкаявся та виразив готовність понести покарання за вчинене у межах своєї вини, пояснив, що прагне виправитися, адже у бабусі окрім нього нікого не має, свою поведінку засуджує, вибачається перед потерпілим.

Покази обвинуваченого в судовому засіданні чіткі, послідовні, не викликають сумнівів суду у правильності розуміння ним змісту обставин, добровільності та істинності його позиції.

Отже, за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, у межах ч. 3 ст. 349 КПК України, керуючись законом, оцінюючи кожний доказ, що наявний у провадженні, з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку, суд доходить висновку про повну доведеність вини обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України за вище встановлених обставин.

Підстав для виходу за межі висунутого обвинувачення, чи його зміни, суд не вбачає.

Під час судових дебатів сторони оголосили свої міркування щодо міри необхідного покарання, зокрема, прокурор просила призначити обвинуваченому покарання у виді позбавлення волі на строк 5 роки із застосуванням приписів ст. 75 КК України, посилаючись на можливість звільнення ОСОБА_7 від відбуття покарання з випробуванням, з установлення іспитового строку, тривалістю 3 роки, та з покладенням на нього обов`язків за ст. 76 КК України. При цьому прокурор зазначила про те, що річ, яка стала предметом злочинного посягання, повернута потерпілому, зауважила про наявність пом`якшуючих обставин - щирого каяття обвинуваченого, просила суд врахувати особу обвинуваченого, є осудним, має постійне місце проживання та реєстрації, бабусю на утриманні. Питання речових доказів просила визначити в порядку ст. 100 КПК України.

Обвинувачений у ході судових дебатів і останнього слова зазначив, що вибачається перед потерпілим, провину у скоєному визнає у повному обсязі та щиро кається, шкодує про вчинене, у подальшому не чинитиме кримінальних правопорушень, зазначив, що крадіжка була вчинена у зв`язку з відсутністю роботи та грошових коштів, адже у нього на утриманні ще знаходиться бабуся .

Вирішуючи питання про обрання міри покарання обвинуваченому суд враховує обставин, які пом`якшують покарання за ч. 1 ст. 66 КК України - щире каяття ОСОБА_7 , яке полягає у відвертому особистому осуді своєї поведінки, негативному морально-психологічному ставленні до скоєного, визнанні обставин регламентованих п. 1 ч. 2 ст. 91 КПК України щодо події кримінального правопорушення, у тому числі, їх часу, місця, способу вчинення.Також приймається до уваги особа обвинуваченого, в силу ст. 89 КК України раніше не судимий, має на утриманні бабусю, що потребує догляду за станом здоров`я та віком, офіційно непрацевлаштований, проте працював до будівництві до лютого 2022 року, на обліку у лікаря психіатра та лікаря-нарколога не перебуває. Також враховується відвернення майнової шкоди від вчиненого, адже предмет злочинного посягання, який був викрадений, повернуто власнику у придатному до використання і в належному стані.

При цьому, потерпілий підтвердив, що велосипед він забрав, майнових претензій, вимог про відшкодування моральної шкоди до ОСОБА_7 не має, цивільний позов не заявлятиме.

Обставин, які обтяжують покарання за ст. 67 КК України в обвинувальному акті не вказано, судом не встановлено.

З огляду на викладене, відповідно до вимог ст. 65 КК України щодо законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання, суд вважає за необхідне призначити обвинуваченому покарання у межах санкції ч. 4 ст. 185 КК України у виді позбавлення волі на строк 5 років. При цьому суд знаходить можливість звільнити ОСОБА_7 від відбування покарання з випробуванням у порядку ст. 75 КК України та з покладенням на нього обов`язків за п. 1, 2 ч. 1 ст. 76 КК України. На думку суду виправлення обвинуваченого можливе без ізоляції його від суспільства з огляду на щире каяття і щире прагнення до самовдосконалення і виправлення, наведені вище дані про його особу.

Призначаючи покарання, суд не вбачає підстав для застосування до обвинуваченого положень ст. 69 КК України та враховує при цьому, що метою покарання має стати перевиховання та виправлення, попередження вчинення нових кримінальних правопорушень.

Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлено.

Товар, що став предметом злочинного посягання вартістю 14 037,00 грн, повернуто потерпілому, про що свідчить оригінал розписки долучений до матеріалів кримінального провадження.

Доля речових доказів вирішується відповідно до правил, передбачених ст. 100 КПК України.

Процесуальні витрати для здійснення їх розподілу судом у кримінальному провадженні не заявлені.

На підставі викладеного, керуючись ст. 349, 368-371, 373-374, 394, 395 КПК України, суд

УХВАЛИВ:

ОСОБА_7 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, і призначити йому покарання у виді позбавлення волі на строк 5 (п`ять) років.

Відповідно до ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_7 від відбуття покарання з випробуванням, встановивши іспитовий строк, тривалістю 3 (три) роки.

Згідно з приписами ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_7 обов`язки періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, місця роботи.

Речові докази, а саме:

- кусачки, плоскогубці, манікюрні ножиці знищити;

- велосипед марки "Cube" червоного кольору залишити власнику ОСОБА_6 .

Вирок може бути оскаржено в апеляційному порядку до Київського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги через Голосіївський районний суд міста Києва протягом тридцяти днів з дня його проголошення за винятком підстав, передбачених ч. 2 ст. 394 КПК України (щодо обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним).

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційноїскарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя ОСОБА_1