Справа № 447/273/23 Головуючий у 1 інстанції: ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/811/755/23 Доповідач: ОСОБА_2
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 вересня 2023 року м. Львів

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Львівського апеляційного суду в складі головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу захисника ОСОБА_6 на вирок Миколаївського районного суду Львівської області від 05.06.2023 року у кримінальному провадженні про обвинувачення ОСОБА_7 ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Новий Розділ, Стрийського району, Львівської області, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 185, ч. 1 ст. 357 КК України,

з участю прокурора ОСОБА_8 ,

захисника ОСОБА_6 ,

встановила:

цим вироком ОСОБА_7 визнано винним у вчиненні злочину, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, та призначено покарання у виді позбавлення волі на строк 5 років, у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 357 КК України, та призначено покарання у виді обмеження волі на строк 2 роки.

На підставі ч. 1 ст. 70 КК України шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим, ОСОБА_7 визначено остаточне покарання у виді позбавлення волі строком на 5 років.

Строк відбування покарання ОСОБА_7 ухвалено рахувати з моменту звернення вироку до виконання.

Вирішено питання щодо речових доказів та процесуальних витрат.

Відповідно до вироку суду, ОСОБА_7 , достовірно знаючи, що в країні діє воєнний стан, що встановлений Указом Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» від 24.02.2022 і затверджений Законом України «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» від 24.02.2022 та який неодноразово продовжувався, 04.12.2022 близько 16:19 год., перебуваючи в приміщенні Дому Молитви Церкви ЄХБ, що по вул. Болоня, 64, у м. Миколаїв Львівської області, маючи прямий умисел на таємне викрадення чужого майна (крадіжку), із корисливих мотивів, повторно, з метою власного незаконного збагачення, шляхом вільного доступу викрав із сумки для ноутбуків, яка знаходилась на лавці в залі, ноутбук торгової марки «Dell» серії «ХРS» моделі «ХРS 15-9560 (Р56Р001)», вартість якого, згідно з висновком судово-товарознавчої експертизи № СЕ-1.9/114-22/21484-ТВ від 21.12.2022, становить 26113,33 грн., та ноутбук торгової марки «Аррlе» моделі «А1502» серії «Мас Воок Рго 13», вартість якого, згідно з висновком судово-товарознавчої експертизи № СЕ-19/114-22/21483-ТВ від 22.12.2022, становить 10150,00 грн., чим заподіяв матеріальної шкоди потерпілому ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 ,, на загальну суму 36263,33 грн.

Окрім цього, ОСОБА_7 , 04.12.2022 близько 16:19 год., перебуваючи в приміщенні Дому Молитви Церкви ЄХБ, що по вул. Болоня, 64, у м. Миколаїв Львівської області, керуючись прямим умислом на заволодіння приватних документів, із корисливих мотивів, таємно викрав сумку «Бананку», яка знаходилась на лавці в залі, та вийшовши із Дому Молитви Церкви ЄХБ, витяг та викрав із вказаної сумки банківську картку АТ КБ «ПриватБанк», номер рахунку НОМЕР_1 , та банківську картку АТ КБ «ПриватБанк», номер рахунку НОМЕР_2 , які належали ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_3 .

В апеляційній скарзі захисник, не оспорюючи фактичні обставини справи, просить вирок суду змінити та звільнити обвинуваченого від відбування покарання з випробуванням на підставі ст. 75 КК України.

В мотивах апеляційної скарги покликається на те, що суд першої інстанції при призначенні покарання не врахував, що обвинувачений є інвалідом третьої групи, за станом здоров`я не може утримуватись в місцях позбавлення волі. Звертає увагу на те, що обвинувачений визнав вину у вчиненому та щиро розкаявся, потерпілі не мають претензій до обвинуваченого та просили його суворо не карати.

Заслухавши доповідача, доводи захисника, який підтримав апеляційну скаргу, прокурора, який заперечив проти задоволення апеляційної скарги, дослідивши матеріали провадження, доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що у її задоволенні слід відмовити з наступних підстав.

Висновок суду про доведеність вини ОСОБА_7 у вчиненні зазначеного у вироку злочину відповідає фактичним обставинам справи, підтверджується зібраними у справі та перевіреними в судовому засіданні доказами і є обґрунтованим, що в апеляційній скарзі не оспорюється.

Зі змісту апеляційної скарги вбачається, що захисник фактично порушує питання про недотримання судом першої інстанції визначених законом вимог, що стосуються призначення покарання і пов`язані із суддівським розсудом (дискреційними повноваженнями).

Поняття судової дискреції (судового розсуду) у кримінальному судочинстві охоплює повноваження суду (права та обов`язки), надані йому державою, обирати між альтернативами, кожна з яких є законною, інтелектуально-вольову владну діяльність суду з вирішення у визначених законом випадках спірних правових питань, виходячи із цілей та принципів права, загальних засад судочинства, конкретних обставин справи, даних про особу винного, справедливості й достатності обраного покарання тощо.

Підставами для судового розсуду при призначенні покарання є: кримінально-правові відносно-визначені (де встановлюються межі покарання) та альтернативні (де передбачено декілька видів покарань) санкції; принципи права; уповноважувальні норми, в яких використовуються щодо повноважень суду формулювання «може», «вправі»; юридичні терміни та поняття, які є багатозначними або не мають нормативного закріплення, зокрема «особа винного», «щире каяття» тощо; оціночні поняття, зміст яких визначається не законом або нормативним актом, а правосвідомістю суб`єкта правозастосування, наприклад, при врахуванні пом`якшуючих та обтяжуючих покарання обставин (статті 66, 67 КК), визначенні «інших обставин справи», можливості виправлення засудженого без відбування покарання, що має значення для застосування ст. 75 КК тощо; індивідуалізація покарання конкретизація виду й розміру міри державного примусу, який суд призначає особі, котра вчинила злочин, залежно від особливостей цього злочину та його суб`єкта.

Відповідно до вимог ст. 65 КК України особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання необхідне і достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів, з урахуванням ступеню тяжкості вчиненого злочину, особи винного та обставин, що пом`якшують і обтяжують покарання.

При призначенні покарання обвинуваченому покарання суд першої інстанції врахував ступінь тяжкості кримінальних правопорушень, особу обвинуваченого, який раніше судимий, посередньо характеризується за місцем проживання, перебуває на обліку у лікаря нарколога, не працевлаштований, неповнолітніх та непрацездатних осіб на утриманні не має, досудову доповідь, відповідно до якої ризик вчинення повторного кримінального правопорушення та ризик небезпеки для суспільства ОСОБА_7 оцінюються як «високі», обставини, що пом`якшують покарання обвинуваченого, а саме щире каяття та активне сприяння у розкритті кримінальних правопорушень, відсутність обставин, що обтяжують покарання.

Даних про те, що обвинувачений не може відбувати покарання у місцях позбавлення волі у зв`язку з хворобою у матеріалах кримінального провадження відсутні.

Таким чином, суд першої інстанції врахував всі обставини, на які покликається обвинувачений у апеляційній скарзі при призначенні йому покарання.

Колегія суддів вважає необґрунтованими доводи захисника про можливість звільнення обвинуваченого від відбування покарання з випробуванням на підставі ст. 75 КК України.

Відповідно до ч. 1 ст. 75 КК України, якщо суд, крім випадків засудження за корупційне кримінальне правопорушення, кримінальне правопорушення, пов`язане з корупцією, кримінальне правопорушення, передбачене статтями 403, 405, 407, 408, 429 цього Кодексу, вчинене в умовах воєнного стану чи в бойовій обстановці, порушення правил безпеки дорожнього руху або експлуатації транспорту особами, які керували транспортними засобами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебували під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, катування, передбачене частиною третьою статті 127 цього Кодексу, при призначенні покарання у виді виправних робіт, службового обмеження для військовослужбовців, обмеження волі, а також позбавлення волі на строк не більше п`яти років, враховуючи тяжкість кримінального правопорушення, особу винного та інші обставини справи, дійде висновку про можливість виправлення засудженого без відбування покарання, він може прийняти рішення про звільнення від відбування покарання з випробуванням.

Колегією суддів встановлено, що ОСОБА_7 раніше судимий вироком Миколаївського районного суду Львівської області від 25.10.2019 року за ч. 3 ст.185, ст. 71, п. 4 ст. 70 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 3 роки 1 місяць, крім того, раніше неодноразово притягався до кримінальної відповідальності за вчинення умисних злочинів проти власності, а також у сфері обігу наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів або прекурсорів, звільнявся від відбування покарання з випробуванням відповідно до ст. 75 КК України.

Однак, ОСОБА_7 на шлях виправлення не став, висновків для себе не зробив, а будучи звільненим від відбування призначеного покарання у виді позбавлення волі з випробуванням, протягом іспитового строку повторно вчинив новий умисний тяжкий злочини проти власності.

З огляду на зазначені обставини колегія суддів вважає за неможливе звільнення обвинуваченого від відбування покарання з випробуванням.

Враховуючи вищенаведене, колегія суддів вважає, що покарання обвинуваченому призначене з дотриманням вимог ст. 65 КК України у межах встановлених у санкції статті, та є необхідним й достатнім для його виправлення та попередження вчинення ним нових злочинів.

Істотних порушень вимог КПК України, які б давали підстави для скасування вироку Миколаївського районного суду Львівської області від 05.06.2023 року відносно ОСОБА_7 колегією суддів не встановлено, а тому його слід залишити без змін.

Керуючись ст. ст. 404, 405, 407, 419 КПК України, колегія суддів, -

постановила:

вирок Миколаївського районного суду Львівської області від 05.06.2023 року відносно ОСОБА_7 залишити без змін, а апеляційну скаргу захисника без задоволення.

Ухвала суду набирає законної сили з моменту проголошення, та на неї може бути подана касаційна скарга протягом трьох місяців з дня її проголошення.

Судді :

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4