Справа № 369/7271/23
Провадження №1-кп/369/1903/23
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26.05.2023 року м. Київ

Києво-Святошинський районний суд Київської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1

за участю секретаря ОСОБА_2

за участю прокурора ОСОБА_3

за участю потерпілої ОСОБА_4

за участю захисника ОСОБА_5

за участю обвинуваченого ОСОБА_6

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду в м. Києві угоду про визнання винуватості у кримінальному провадженні за обвинуваченням ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця, громадянина України, уродженця м. Харків Харківської області, маючого вищу освіту, одруженого, маючого на утриманні неповнолітніх дітей: ОСОБА_7 , 2007 року народження, ОСОБА_8 , 2012 року народження, ОСОБА_9 , 2014 року народження, працюючого в ТОВ «ПТО Комплект» на посаді керівника, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 та проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого,

у вчиненні злочину, передбаченого ч.4 ст. 186 КК України, -

встановив:

16 травня 2023 року до Києво-Святошинського районного суду Київської області від Києво-Святошинської окружної прокуратури Київської області надійшов обвинувальний акт з угодою про визнання винуватості з додатками у кримінальному провадженні за обвинуваченням ОСОБА_6 у вчиненні злочину, передбаченого ч.4 ст. 186 КК України.

Згідно умов даної угоди сторони дійшли згоди щодо правової кваліфікації дій обвинуваченого ОСОБА_6 за ч.4 ст. 186 КК України, істотних для даного кримінального провадження обставин, обвинувачений повністю визнав свою винуватість. Також вказаною угодою визначено покарання, яке повинен понести ОСОБА_6 за ч.4 ст. 186 КК України.

Прокурор у підготовчому судовому засіданні просив затвердити угоду про визнання винуватості, укладену між ним та обвинуваченим та призначити узгоджену в угоді міру покарання. Крім того, у разі відмови судом у затвердженні угоди просив призначити кримінальне провадження до судового розгляду.

Захисник, обвинувачений та потерпіла також висловились за затвердження угоди судом та призначення обвинуваченому узгодженого сторонами покарання.

Заслухавши думку учасників підготовчого судового провадження, які просили затвердити угоду про визнання винуватості, дослідивши обвинувальний акт з угодою про визнання винуватості, суд дійшов такого висновку.

У відповідності до п. 1 ч. 3 ст. 314 КПК України у підготовчому судовому засіданні суд має право затвердити угоду або відмовити в затвердженні угоди та повернути кримінальне провадження прокурору для продовження досудового розслідування в порядку, передбаченому ст. 468 - 475 КПК України.

Згідно з п. 2 ч. 1 ст. 468 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим про визнання винуватості.

Відповідно ч. 1 ст. 472 КПК України в угоді про визнання винуватості зазначаються її сторони, формулювання підозри чи обвинувачення та його правова кваліфікація з зазначенням статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність, істотні для відповідного кримінального провадження обставини, беззастережне визнання підозрюваним чи обвинуваченим своєї винуватості у вчиненні кримінального правопорушення, обов`язки підозрюваного чи обвинуваченого щодо співпраці у викритті кримінального правопорушення, вчиненого іншою особою (якщо відповідні домовленості мали місце), умови часткового звільнення підозрюваного, обвинуваченого від цивільної відповідальності у вигляді відшкодування державі збитків внаслідок вчинення ним кримінального правопорушення, узгоджене покарання та згода підозрюваного, обвинуваченого на його призначення або на призначення покарання та звільнення від його відбування з випробуванням, умови застосування спеціальної конфіскації, наслідки укладення та затвердження угоди, передбачені статтею 473 цього Кодексу, наслідки невиконання угоди.

Згідно з положеннями ч.7 ст.474 КПК України, суд перевіряє угоду на відповідність вимогам цього Кодексу та/або закону. Суд відмовляє в затвердженні угоди, якщо: 1) умови угоди суперечать вимогам цього Кодексу та/або закону, в тому числі допущена неправильна правова кваліфікація кримінального правопорушення, яке є більш тяжким ніж те, щодо якого передбачена можливість укладення угоди; 2) умови угоди не відповідають інтересам суспільства; 3) умови угоди порушують права, свободи чи інтереси сторін або інших осіб; 4) існують обґрунтовані підстави вважати, що укладення угоди не було добровільним, або сторони не примирилися; 5) очевидна неможливість виконання обвинуваченим взятих на себе за угодою зобов`язань; 6) відсутні фактичні підстави для визнання винуватості.

У судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_6 обвинувачується у вчиненні злочину, передбаченого ч.4 ст. 186 КК України, яке згідно ст.12 КК України є тяжким злочином, за який передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від семи до десяти років.

Так, у п.4 угоди про визнання винуватості зазначено, що сторони дійшли згоди на призначення ОСОБА_6 покарання за ч.4 ст. 186 КК України у вигляді 7 (семи) років позбавлення волі. Крім того, сторони з урахуванням наявності пом`якшуючих обставин, а саме: щире каяття, поведінка обвинуваченого після вчинення кримінальних правопорушень, зокрема те, що після вчинення кримінального правопорушення він став на шлях виправлення, виявив щире каяття, примирився з потерпілою, яка немає до обвинуваченого майнових та моральних претензій, що істотно знижує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, відшкодував останній завдану шкоду, а також з урахуванням особи обвинуваченого, який до кримінальної відповідальності притягується вперше, його поведінки після вчинення злочину та обставин кримінального правопорушення, сторони дійшли висновку про наявність підстав для застосування ст. 69 КК України при призначенні судом покарання обвинуваченому. Таким чином, сторони дійшли згоди на призначення ОСОБА_6 покарання на підставі ст. 69 КК України, а саме призначити основне покарання нижче від найнижчої межі, встановленої в санкції статті, визначити остаточне покарання - у вигляді 5 (п`яти) років позбавлення волі. Також сторони погоджуються на звільнення ОСОБА_6 від відбування покарання на підставі ст. 75 КК України, з випробуванням з іспитовим строком й покладенням обов`язків, передбачених ст. 76 КК України, а саме: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання

Тобто за змістом вказаної угоди ОСОБА_6 було призначено за одне кримінальне правопорушення два узгоджених покарання у виді 7 (семи) років позбавлення волі та 5 (п`яти) років позбавлення волі, що не узгоджується з вимогами КК України та КПК України.

Згідно з п. 1 ч. 7 ст.474 КПК України, суд відмовляє в затвердженні угоди, якщо умови угоди суперечать вимогам цього Кодексу та/або закону.

За таких обставин, суд вважає, що угода про визнання винуватості між прокурором Києво-Святошинської окружної прокуратури Київської області ОСОБА_10 та обвинуваченим ОСОБА_6 від 16 травня 2023 року, не відповідає вимогам чинного КК України та КПК України, у зв`язку з чим в її затвердженні слід відмовити.

Повторне звернення з угодою в одному кримінальному провадженні не допускається.

Керуючись ст.ст. 314, 372, 469, 470, 472-474 КПК України, суд

ухвалив:

У затвердженні угоди про визнання винуватості укладеної між прокурором Києво-Святошинської окружної прокуратури Київської області ОСОБА_10 та обвинуваченим ОСОБА_6 від 16 травня 2023 року - відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя ОСОБА_1