Справа №293/2619/20
Провадження №1-кп/293/140/2023
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 червня 2023 рокусмт Черняхів

Черняхівський районний суд Житомирської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судових засідань ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт Черняхів Житомирської області кримінальне провадження №0000062 від 11.11.2020 по обвинуваченню ОСОБА_4 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в смт Черняхів Житомирської області, громадянина України, з середньою освітою, не працює, не одружений, на утриманні неповнолітніх дітей немає, проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимий в силу ст. 89 КК України,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.389 КК України, безпосередньо після закінчення судового розгляду, перебуваючи в нарадчій кімнаті, ухвалив вирок про наступне:

І. Формулювання обвинувачення, визнаного судом доведеним, із зазначенням місця, часу, способу вчинення та наслідків кримінального правопорушення, форми вини і мотивів кримінального правопорушення.

Вироком Черняхівського районного суду Житомирської області від 29.07.2020 ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , засуджений за вчинення злочину, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України до покарання у виді 100 годин громадських робіт.

Вирок відносно ОСОБА_4 , 11.09.2020 з Черняхівського районного суду надійшов на виконання до Черняхівського районного сектору Державної установи «Центр пробації» у Житомирській області. В подальшому ОСОБА_4 , був поставлений на облік та останньому повідомлено про необхідність з`явитись до відділу пробації.

29.09.2020 ОСОБА_4 , начальником Черняхівського районного сектору Державної установи «Центр пробації» у Житомирській області, роз`яснені права та обов`язки, пов`язані з відбуванням покарання у вигляді громадських робіт та попереджено про те, що в разі ухилення від відбування покарання на підставі ч. 2 ст. 389 КК України він може бути притягнутий до кримінальної відповідальності. Окрім цього, ОСОБА_4 , роз`яснено, що згідно зі ст. 37 Кримінально-виконавчого кодексу України він зобов`язаний: додержуватись встановлених законодавством порядку і умов відбування покарання, сумлінно ставитись до праці, працювати на визначеному об`єкті і відпрацьовувати встановлений судом строк громадських робіт, з`являтись за викликом до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, без погодження уповноваженого органу з питань пробації не виїжджати за межі України. Також ОСОБА_4 , роз`яснено, що час щорічної відпустки за основним місцем роботи не зупиняє виконання покарання, а також те, що поважними причинами неявки до уповноваженого органу з питань пробації в призначений строк визначаються: несвоєчасне одержання виклику, хвороба та інші обставини, які фактично унеможливлюють своєчасне прибуття за викликом і які документально підтверджені, про що від ОСОБА_4 , відібрано письмову підписку.

29.09.2020 начальником Черняхівського районного сектору Державної установи « Центр пробації» у Житомирській області для відбуття покарання у вигляді громадських робіт надіслано направлення до Черняхівської селищної ради Черняхівського району в Житомирській області.

29.09.2020 селищним головою Черняхівської селищної ради винесено розпорядження №50, яким направлено засудженого ОСОБА_4 , для відбування покарання у виді 100 годин громадських робіт накладеного на нього Черняхівським районним судом на території Черняхівської селищної ради, а також ознайомлений з правилами техніки безпеки під час виконання громадських робіт.

Так, 01.10.2020 з Черняхівської селищної ради надійшло повідомлення до Черняхівського районного сектору Державної установи «Центр пробації» у Житомирській області про те, що засуджений ОСОБА_4 , з метою ухилення від відбуття покарання, призначеного йому Черняхівським районним судом, без поважних причин до Черняхівської селищної ради на відпрацювання громадських робіт не з`явився. Аналогічне повідомлення надійшло 13.10.2020 про те, що ОСОБА_4 , з 02.10.2020 по 09.10.2020 не з`явився для відпрацювання громадських робіт.

ОСОБА_4 , 15.10.2020 було викликано до Черняхівського районного сектору Державної установи «Центр пробації» у Житомирській області, де у останнього відібрано письмове пояснення та встановлено, що жодних поважних причин невиходу на відпрацювання громадських робіт в призначені дні у нього не було.

Водночас, 15.10.2020 ОСОБА_4 , працівниками органу пробації було винесено застереження у виді письмового попередження про притягнення до кримінальної відповідальності та повторно роз`яснено умови та порядок відбування покарання.

Продовжуючи ухилятися від відбування покарання, засуджений ОСОБА_4 , не з`явився жодного разу до Черняхівської селищної ради для відбуття покарання, що підтверджується довідками від 20.10.2020, 26.10.2020 та 02.11.2020.

Продовжуючи ухилятися від відбування покарання, засуджений ОСОБА_4 , з 03.11.2020 по 10.11.2020, включно, не повідомивши про поважні причини голові селищної ради та персоналу органу пробації не з`явився на відпрацювання громадських робіт.

Таким чином, засуджений ОСОБА_4 , переслідуючи умисел, спрямований на порушення нормальної діяльності органів правосуддя по забезпеченню виконання вироку суду, з метою ухилення від відбування кримінального покарання, без поважних причин, якими є: несвоєчасне одержання виклику, хвороба та інші обставини, які фактично позбавляють засудженого можливості своєчасно прибути за викликом і які документально підтверджені, став свідомо допускати грубі порушення встановленого порядку виконання покарання у виді громадських робіт, не відпрацювавши жодної години громадських робіт та допустивши 28 неявок без поважних причин, маючи невідпрацьованими 100 годин громадських робіт.

II. Докази на підтвердження встановлених судом обставин, а також мотиви неврахування окремих доказів.

У ході судового розгляду справи ОСОБА_4 винним себе у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення за обставин, викладених в обвинувальному акті, визнав повністю, щиро розкаявся, показав, що йому було відомо про необхідність відбування покарання у виді 100 годин громадських робіт згідно вироку суду, у зв`язку з чим його ознайомили з порядком відбування покарання у виді громадських робіт, та направили для їх відбування до сільської ради. Однак, станом на листопад 2020 року вказане покарання він не відбув без поважних причин.

Покази обвинуваченого в судовому засіданні послідовні і логічні, а тому не викликають сумнівів суду у правильності розуміння ним змісту обставин кримінального правопорушення, добровільності та істинності його позиції.

Крім повного визнання своєї вини у вчиненні кримінального правопорушення, обвинувачений просив суд визнати недоцільним дослідження доказів в частині обставин вчинення цього злочину, так як повністю погоджується з встановленими обставинами.

З`ясувавши думку учасників судового провадження про те, які докази потрібно дослідити, та порядок їх дослідження, відповідно до частини 3 статті 349 Кримінального процесуального кодексу України, суд вважає за недоцільне досліджувати докази щодо тих обставин, які ніким не оспорюються, оскільки про таке не заперечують всі учасники судового провадження, які показали, що правильно розуміють зміст цих обставин, така їх позиція є добровільною, вони розуміють, що будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

Крім того, такий порядок судового розгляду повністю узгоджується з вимогами п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, розділу ІІІ Рекомендації № 6 R (87) 18 Комітету міністрів Ради Європи "Відносно спрощеного кримінального правосуддя" та практики Європейського Суду з прав людини щодо їх застосування, згідно яких суд повинен забезпечити належну реалізацію права на справедливий суд під час розгляду кримінальних проваджень шляхом спрощеного і скороченого розгляду.

Тому суд вважає достатнім обмежитись допитом обвинуваченого, а також дослідженням документів, які характеризують особу обвинуваченого.

IІІ. Стаття (частина статті) закону України про кримінальну відповідальність, що передбачає відповідальність за кримінальне правопорушення, винним у вчиненні якого визнається обвинувачений.

З огляду на наведене та у світлі формулювання обвинувачення, визнаного судом доведеним, суд кваліфікує дії ОСОБА_4 за ч. 2 ст. 389 КК України, як ухилення засудженого від відбування покарання у виді громадських робіт.

З огляду на вік обвинуваченого, а також відсутність будь-яких фактичних даних, які б вказували на неосудність (обмежену осудність) обвинуваченого або перебування його у такому стані до постановлення вироку, суд вважає, що ОСОБА_4 є суб`єктом вчиненого кримінального правопорушення.

Розглядаючи кримінальне провадження в межах висунутого обвинувачення, суд вважає, що вина ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.389 КК України, доведена.

Підстав, у відповідності до ч. 3 ст. 337 КПК України, для виходу за межі висунутого обвинувачення суд не вбачає, оскільки в ході судового розгляду обставин, які б перешкоджали ухваленню справедливого судового рішення та захисту прав людини і її основоположних свобод не встановлено.

ІV. Мотиви призначення відповідного покарання.

Вирішуючи питання про обрання міри покарання обвинуваченому суд, відповідно до ст. 65 КК України, враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання, те, що згідно ст. 50 КК України, покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами.

Обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченого, згідно ст.66 КК України, суд визнає: щире каяття та активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення.

Відповідно до ст.67 КК України обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого, судом не встановлено.

Судом враховано, що обвинувачений ОСОБА_4 на обліку у лікаря-психіатра та лікаря-нарколога не перебуває; має постійне місце проживання, характеризується позитивно, спосіб життя (не одружений, не працює), не судимий в силу ст. 89 КК України, відношення обвинуваченого до вчиненого, ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення за ч.2 ст. 389 КК України, яке згідно класифікації за ст. 12 КК України є кримінальним проступком; особливості й обставини вчинення: форму вини, мотив і мету, спосіб, характер і ступінь тяжкості наслідків, що настали; поведінку під час та після вчинення протиправних дій.

Крім того, суд також враховує поведінку обвинуваченого після вчинення кримінального правопорушення, який усвідомлюючи свою провину, зробив належні висновки, в судовому засіданні надав змістовні, повні та правдиві показання про обставини вчиненого ним кримінального правопорушення, які повністю викривають його, дав критичну оцінку своїм діям, на час постановлення даного вироку суду відбув покарання у виді громадських робіт за вироком Черняхівського районного суду Житомирської області від 29.07.2020, виказав готовність нести кримінальну відповідальність.

Відповідно до довідки Житомирського районного сектору №9 філії Державної установи «Центр пробації» у Житомирській області від 14.06.2023, засуджений ОСОБА_4 , 10.08.2021 був знятий з обліку Житомирського РС №9 у зв`язку з відбуттям призначеного вироком Черняхівського районного суду Житомирської області від 29.07.2020 покарання у виді 100 годин громадських робіт.

Враховуючи вказане, суд вважає необхідним призначити обвинуваченому покарання в межах санкції ч.2 ст. 389 КК України, у виді арешту, оскільки саме таке покарання буде повністю відповідати ступеню тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, його обставинам, даним про особу обвинуваченого, буде необхідним та достатнім для його виправлення і запобігання вчинення ним нових кримінальних правопорушень.

Оскільки ОСОБА_4 хоч і вчинив кримінальне правопорушення за даним вироком під час відбування покарання за вироком Черняхівського районного суду Житомирської області від 29.07.2020, суд не вбачає підстав для призначення покарання за сукупністю вироків, оскільки станом на момент постановлення даного вироку, ОСОБА_4 не має невідбутої частини покарання за попереднім вироком. Вказане виключає застосування статті 71 КК України при призначенні ОСОБА_4 покарання.

V. Мотиви ухвалення інших рішень щодо питань, які вирішуються судом при ухваленні вироку, та положення закону, якими керувався суд.

Арешт на майно не накладався.

Цивільний позов у провадженні не пред`явлено.

Запобіжний захід у кримінальному провадженні не обирався, підстав для його обрання немає.

Процесуальні витрати у кримінальному провадженні відсутні.

Речові докази у кримінальному провадженні відсутні.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 368-371, 373-374, 376 КПК України, суд,

УХВАЛИВ:

ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.389 КК України, та призначити йому покарання за ч.2 ст. 389 КК України у виді арешту строком один місяць.

Запобіжний захід до вступу вироку в законну силу не обирати.

Вирок, якщо інше не передбачено Кримінальним процесуальним кодексом України, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого Кримінальним процесуальним кодексом України, якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

На вирок можуть бути подані апеляції до Житомирського апеляційного суду через Черняхівський районний суд Житомирської області протягом 30 днів з дня його проголошення.

Копія вироку, після його проголошення, негайно вручається обвинуваченому та прокурору. Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Головуючий суддя Олег ЗБАРАЖСЬКИЙ