Провадження № 1-кп/761/3340/2023
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 серпня 2023 року місто Київ

Шевченківський районний суд міста Києва у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

захисників ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ,

обвинувачених ОСОБА_6 , ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду кримінальне провадження № 0000737, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань 26.04.2023, за обвинуваченням

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця м. Києва, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 .

у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 307, ч. 3 ст. 311, ч. 3 ст. 313, ч. 3 ст. 28, ч. 2 ст. 317, ч. 2 ст. 317, ч. 1 ст. 263 КК України;

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця м. Києва, громадянина України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 .

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , уродженця м. Києва, громадянина України, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_3 .

у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 307, ч. 3 ст. 311, ч. 3 ст. 313, ч. 3 ст. 28, ч. 2 ст. 317 КК України.

В С Т А Н О В И В:

До Шевченківського районного суду м. Києва надійшов обвинувальний акт та реєстр матеріалів у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000737 від 26.04.2023року, за обвинуваченням ОСОБА_9 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 307, ч. 3 ст. 311, ч. 3 ст. 313, ч. 3 ст. 28, ч. 2 ст. 317, ч. 2 ст. 317, ч. 1 ст. 263 КК України, ОСОБА_7 та ОСОБА_8 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 307, ч. 3 ст. 311, ч. 3 ст. 313, ч. 3 ст. 28, ч. 2 ст. 317 КК України.

Ухвалою від 03.08.2023 року вказане кримінальне провадження призначене до підготовчого судового засідання.

В судовому засіданні прокурор ОСОБА_3 заявив клопотання про продовження відносно обвинувачених ОСОБА_7 та ОСОБА_6 запобіжного заходу у виді тримання під вартою, в обґрунтування якого зазначив, що підстави для застосування до ОСОБА_7 та ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою не відпали, оскільки не перестали існувати ризики, які передбачені ст. 177 КПК України, а саме, те, що обвинувачені ОСОБА_7 та ОСОБА_6 , обвинувачуються у вчиненні особливо тяжкого кримінального правопорушення, за яке передбачене покарання у виді позбавлення волі строком до дванадцяти років, з конфіскацією майна. Крім того, зазначив, що до обвинуваченого ОСОБА_7 у даному кримінальному провадженні був застосований запобіжний у вигляді домашнього арешту, водночас у зв`язку з невиконанням ним покладених обов`язків, в подальшому вказаний запобіжний захід був змінений на тримання під вартою. Також, зазначив, що відносно ОСОБА_6 у даному кримінальному провадженні був застосований запобіжний у вигляді тримання під вартою з визначенням розміру застави, водночас у зв`язку з невиконанням ним покладених обов`язків, в подальшому вказаний запобіжний захід був змінений на тримання під вартою, без визначення розміру застави. Таким чином, на даний час існують ризики того, що обвинувачені ОСОБА_7 та ОСОБА_6 можуть переховуватися від суду, незаконно впливати на свідків та інших обвинувачених у цьому кримінальному провадженні, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, вчинити інше кримінальне правопорушення, чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому обвинувачуються.

Захисник ОСОБА_4 заперечував щодо задоволення клопотання прокурора та продовження відносно обвинуваченого ОСОБА_7 запобіжного заходу у виді тримання під вартою. Зазначила, що прокурором не обґрунтовано існування ризиків, передбачених ст.177 КПК України, які на думку захисника, відсутні. Просила суд врахувати, що обвинувачений ОСОБА_7 раніше не судимий, працевлаштований, наміру переховуватися не має, а відтак, на її думку, належну процесуальну поведінку ОСОБА_7 зможе забезпечити запобіжний захід не пов`язаний з тримання під вартою.

Обвинувачений ОСОБА_7 підтримав доводи захисника та також просив відмовити в задоволенні клопотання прокурора щодо продовження відносно нього запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, з підстав наведених захисником та обрати відносно нього запобіжний захід не пов`язаний з триманням під вартою.

Захисник ОСОБА_5 заперечувала щодо задоволення клопотання прокурора та продовження відносно обвинуваченого ОСОБА_6 запобіжного заходу у виді тримання під вартою. Зазначила, що прокурором не обґрунтовано існування ризиків, передбачених ст.177 КПК України, які на думку захисника, відсутні. Просила суд врахувати, що обвинувачений ОСОБА_6 одружений, має на утриманні малолітню дитину, наміру переховуватися не має, а відтак, на її думку, належну процесуальну поведінку ОСОБА_6 зможе забезпечити запобіжний захід не пов`язаний з тримання під вартою.

Обвинувачений ОСОБА_6 підтримав доводи захисника та також просив відмовити в задоволенні клопотання прокурора щодо продовження відносно нього запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, з підстав наведених захисником та обрати відносно нього запобіжний захід не пов`язаний з триманням під вартою.

Заслухавши думку учасників судового розгляду, перевіривши матеріали кримінального провадження, суд дійшов висновку про наступне.

Метою застосування запобіжного заходу відповідно до ч. 1 ст. 177 КПК України, є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Відповідно до рішень Європейського суду з прав людини, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права підозрюваного, а і високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів. Забезпечення таких стандартів вимагає від суду більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства.

Так, Європейський Суд з прав людини у справі «Лабіта проти Італії» зазначив, що продовжуване утримання особи під вартою може бути виправдане у тій чи іншій справи лише за наявності специфічних ознак того, що цього вимагають істинні вимоги публічного інтересу, які, не зважаючи на існування презумпції невинуватості, переважають правило поваги до особистої свободи.

Ухвалою від 28.06.2023 року обвинуваченому ОСОБА_7 змінено запобіжний захід з домашнього арешту на запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, строком до 26.08.2023 року, включно. Так, підставою для зміни запобіжного заходу ОСОБА_7 стало те, що перебуваючи під домашнім арештом у певний період доби, на шлях виправлення не став та підозрюється у вчиненні іншого кримінального правопорушення.

Ухвалою від 28.06.2023 року обвинуваченому ОСОБА_6 змінено запобіжний захід з застави на запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, строком до 26.08.2023 року, включно. Так, підставою для зміни запобіжного заходу ОСОБА_6 стало те, що ОСОБА_6 у визначений час за викликами не прибув до органу досудового розслідування, та підозрюється у вчиненні іншого кримінального правопорушення.

Так, при продовженні запобіжного заходу судом враховані ризики, що не зменшилися, а також обставини щодо тяжкості кримінального правопорушення, у вчиненні яких обвинувачуються ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , майновий та сімейний стан обвинувачених, існування ризиків переховування від суду, незаконно впливу на свідків та інших обвинувачених у даному кримінальному провадженні, можливість вчинення іншого кримінального правопорушення та/або продовження своєї злочинної діяльності.

На час розгляду в суді питання про доцільність продовження тримання обвинувачених під вартою суд дійшов висновків, що вказані ризики суттєво не зменшились та не змінились.

Так ОСОБА_6 , ОСОБА_7 обвинувачується у вчиненні особливо тяжкого кримінального правопорушення, за яке передбачене покарання у виді позбавлення волі строком до 12 років, з конфіскацією майна, ступінь суспільної небезпеки, тривалість та характер кримінального правопорушення, у вчиненні яких ОСОБА_6 , ОСОБА_7 пред`явлено обвинувачення, відтак останні можуть переховуватися від суду, незаконно впливати на свідків та інших обвинувачених в даному кримінальному провадженні, вчинити інше кримінальне правопорушення, продовжити свою злочинну діяльність.

Так, застосування запобіжного заходу необхідно для забезпечення судового розгляду, який у зв`язку з неявкою сторони захисту не розпочатий на даний час.

Обставини, що могли б свідчити про можливість запобігання зазначеним ризикам шляхом застосуванням інших, більш м`яких запобіжних заходів, судом не встановлено.

Крім того, судом також враховується, що до обвинувачених у даному кримінальному провадженні вже застосовувалися інші запобіжні заходи не пов`язанні з позбавленням волі, водночас обвинуваченими покладені на них обов`язки виконанні не були, ОСОБА_6 та ОСОБА_7 підозрюються у вчиненні іншого кримінального правопорушення, яке вчинене ними під час перебування їх на запобіжний заходах не пов`язаний з позбавленням волі, відтак вказані запобіжні заходи були змінені на запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

З урахуванням встановлених обставин суд вважає, що запобігти встановленим ризикам можливо лише шляхом продовження застосування обвинуваченим запобіжного заходу у виді тримання під вартою, але на строк, що не перевищує двох місяців, тобто до 12 жовтня 2023 року, оскільки перебуваючи під менш суворим запобіжним заходом обвинувачені покладенні на них обов`язки не виконували.

Крім того, частина 4 ст. 183 КПК України передбачає чіткий перелік випадків, коли суд має право не визначати розмір застави, а саме, щодо особи, стосовно якої у цьому провадженні вже обирався запобіжний захід у вигляді застави, проте був порушений нею; щодо особливо тяжкого злочину у сфері обігу наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів або прекурсорів.

Враховуючи, що до обвинуваченого ОСОБА_6 у даному кримінальному провадженні вже визначався розмір застави, проте був порушений нею, а обвинувачений ОСОБА_7 обвинувачується у вчиненні особливо тяжкого злочину у сфері обігу наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів або прекурсорів, суд вважає за необхідне при продовженні запобіжного заходу у виді тримання під вартою щодо обвинувачених не визначати розмір застави у кримінальному провадженні відповідно до ч. 4 ст.183 КПК України з огляду також на висновки Європейського суду з прав людини щодо обов`язку суду своїм рішенням забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів.

Керуючись ч. 2 ст.376, ч.3 ст. 331, ст. 369 КПК України, суд,-

П О С Т А Н О В И В:

Клопотання прокурора про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно обвинувачених ОСОБА_6 , ОСОБА_7 - задовольнити.

Продовжити відносно обвинуваченого ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, без визначення розміру застави, строком до 12 жовтня 2023 року включно.

Продовжити відносно обвинуваченого ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, без визначення розміру застави,строком до 12 жовтня 2023 року включно,.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Київського апеляційного суду прокурором, обвинуваченим, його захисником протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Суддя ОСОБА_1