Справа № 727/6626/23
Провадження № 1-кп/727/344/23
УХВАЛА

22 серпня 2023 Шевченківський районний суд м.Чернівці в складі:

головуючого судді ОСОБА_1

за участю секретаря: ОСОБА_2 ,

сторін кримінального провадження:

прокурора: ОСОБА_3 ,

захисника: ОСОБА_4 ,

обвинуваченого: ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м.Чернівці кримінальне провадження №727/6626/23, зареєстроване в ЄРДР за №0000795 від 02.03.2023 року, по обвинуваченню ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.185 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

У судовому засіданні прокурор просила продовжити застосування відносно обвинуваченого ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. Клопотання мотивувала тим, що наявна обґрунтована підозра у вчиненні обвинуваченим ОСОБА_5 тяжкого кримінального правопорушення, а також наявні ризики, передбачені ст. 177 КПК України. Дія запобіжного заходу відносно обвинуваченого завершується 26.08.2023 року, проте судовий розгляд кримінального провадження до вказаного часу об`єктивно завершити неможливо.

ОСОБА_5 раніше неодноразово судимий, не працює, може незаконно впливати на потерпілих та свідків, вчиняти інші кримінальні правопорушення. Просила продовжити дію обраного відносно обвинуваченого ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою строком на 60 діб.

Захисник ОСОБА_4 та обвинувачений ОСОБА_5 заперечували проти застосування відносно обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. Вважають, що ризики зазначені прокурором відсутні.

Обвинувачений ОСОБА_5 просив змінити запобіжний захід з тримання під вартою на особисту поруку.

Заслухавши думку учасників справи, частково дослідивши матеріали кримінального провадження, суд приходить до наступного.

Згідно ч. 2 ст. 331 КПК України вирішення питання судом щодо продовження дії запобіжного заходу чи його зміни відбувається в порядку, передбаченому главою 18 цього Кодексу.

У відповідності до положень ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим, покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобіганням спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення або продовжити злочинну діяльність.

Як було встановлено судом, ухвалою суду від 28.06.2023 року відносно обвинуваченого ОСОБА_5 було застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, термін дії запобіжного заходу завершується 26.08.2023 року.

Статтею 178 КПК України передбачено, що при вирішенні питання про запобіжний захід, крім наявності ризиків, зазначених у ст.177 КПК України, необхідно враховувати в тому числі й вагомість наявних доказів про вчинення обвинуваченим кримінального правопорушення, тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання винуватим, вік та стан здоров`я обвинуваченого, міцність його соціальних зв`язків, наявність постійного місця роботи, навчання, його репутацію, майновий стан, наявність судимостей, дотримання раніше застосованих запобіжних заходів та інше.

Вирішуючи питання щодо застосування відносно обвинуваченого запобіжного заходу у виді тримання під вартою, суд, враховуючи думку учасників судового провадження, вивчивши матеріали обвинувального акту, враховуючи конкретні обставини справи та особу обвинуваченого, який раніше судимий за вчинення умисних злочинів, обвинувачується у вчиненні тяжкого злочину, приходить до висновку, що відносно обвинуваченого слід застосувати запобіжний захід у виді тримання під вартою, оскільки на даний час наявні ризики, які дають достатні підстави вважати, що обвинувачений може здійснити дії, передбачені ч.1 ст.177 КПК України, а саме, переховуватися від суду, перешкоджати судовому провадженню іншим чином, вчиняти інші кримінальні правопорушення. На даний час застосування інших більш м`яких запобіжних заходів відносно обвинуваченого суд вважає недостатнім.

Також суд враховує, що обвинувачений не працює та не має місця проживання на території Чернівецької області.

Застосовуючи такий вид запобіжного заходу, суд виходить з необхідності уникнення ризиків, визначених ст. 177 КПК України, із ступеня тяжкості інкримінованого кримінального правопорушення, а також приймає до уваги ту обставину, що підстави, за яких судом було обрано обвинуваченому запобіжний захід у виді тримання під вартою, не відпали.

Розглядаючи клопотання обвинуваченого про зміну запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою на особисту поруку, суд виходить із наступного.

Як встановлено в ч. 1, 2 ст. 180 КПК України, особиста порука полягає у наданні особами, яких суд вважає такими, що заслуговують на довіру, письмового зобов`язання про те, що вони поручаються за виконання обвинуваченим покладених на нього обов`язків відповідно до ст. 194 цього Кодексу і зобов`язуються за необхідності доставити його до органу досудового розслідування чи в суд на першу про те вимогу, а наявність одного поручителя може бути визнано достатньо лише в тому разі, коли ним є особа, яка заслуговує на особливу довіру.

Аналіз змісту вказаної норми свідчить про те, що поручителем може бути фізична особа. При цьому, поручителем може не будь-яка особа, а лише така, що заслуговує на довіру.

Враховуючи викладене, можна все ж таки констатувати, що особиста порука заснована на довірі до поручителя (поручителів) із боку суду, яка, своєю чергою, ґрунтується на особливих моральних якостях поручителя (поручителів), його авторитеті; у кожному конкретному випадку суд має визначити достатню кількість поручителів для забезпечення дотримання цього запобіжного заходу, оскільки нормативні положення чинного КПК не обмежують їх кількість; "особлива довіра" до особи може бути продиктована її соціальним статусом, характером/родом занять та ін..

Разом з тим, обвинуваченим ОСОБА_5 , не повідомлено суду жодних відомостей й не надано будь-яких доказів, які свідчать про особисті та моральні якості поручителя - ОСОБА_6 , взаємовідносини з ним, що дають суду можливість пересвідчитись в існуванні авторитету цієї особи в його очах, здатності забезпечити його доставлення до суду на першу про те вимогу, позитивно вплинути на його поведінку, ставлення до кримінального процесу та процесуальних обов`язків в такий спосіб, щоб забезпечити неухильне дотримання обвинуваченим вимог кримінального процесуального законодавства й запобігти реалізації ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, та вчиненню дій, що можуть негативно вплинути на повноту, об`єктивність та оперативність судового розгляду справи. Також суду не надано доказів, що ОСОБА_6 погоджується бути поручителем.

Відтак, відомостей про те, що особа поручитель ОСОБА_6 , відповідає критеріям, визначеним в ч. 1 ст. 180 КПК України, як і доказів можливості виконання вимог ч. 5 ст. 180 КПК України, судом не отримано.

Запобіжний захід у вигляді особистої поруки, по суті, є неізоляційним і його застосування не передбачає обмеження прав і свобод обвинуваченого, що на переконання суду, не здатне запобігти реалізації ризиків, передбачених ст. 177 КПК України.

Відтак, суд приходить до висновку, що переконливих та об`єктивних підстав для задоволення заяви обвинуваченого ОСОБА_5 про заміну запобіжного заходу у виді тривання під вартою на запобіжний захід у виді особистої поруки, не встановлено.

Згідно сформованої практики Європейського суду з прав людини, тримання особи під вартою може бути виправдане, якщо існують реальні ознаки наявності справжнього суспільного інтересу, який незважаючи на презумпцію невинуватості, переважає принцип поваги до особистої свободи. Застосовуючи запобіжний захід у виді тримання під вартою, необхідно виходити із того, що судове рішення повинно забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони прав і інтересів як суспільства, так і потерпілого. Визначення таких прав, як підкреслює Європейський суд з прав людини, вимагає від суспільства більшої суворості в оцінці цінностей суспільства («Летельє проти Франції»).

На підставі наведеного, зважаючи на завдання кримінального провадження, передбаченого ст. 2 КПК України та виходячи з положень ст.ст. 177, 178, 183, 194 КПК України, ст.ст. 5,6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод», а також те, що суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права обвинуваченого, а й потерпілої особи, високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів та що метою запобіжного заходу є подальший розгляд справи, який повинен підтвердити або спростувати підозру, яка була підставою для обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, суд вважає, що інший запобіжний захід не забезпечать належної поведінки обвинуваченого під час розгляду справи, а тому приходить до висновку, що відносно обвинуваченого необхідно застосувати запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на шістдесят днів.

Одночасно, при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, суд зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим обов`язків, передбачених цим Кодексом.

Розмір застави судом визначається у відповідності до вимог ч.5 ст.182 КПК України.

Відповідно до ч.7 ст. 182 КПК України у випадках, передбачених ч.3 або 4 ст. 183 КПК України, підозрюваний, обвинувачений або заставодавець мають право у будь-який момент внести заставу у розмірі, встановленому в ухвалі про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Окрім цього, суд вважає за необхідне відповідно до ч.3 ст. 183 та ч.5 ст. 194 КПК України у разі внесення застави покласти на обвинуваченого ОСОБА_5 такі обов`язки: прибувати до Шевченківського районного суду м.Чернівці за судовим викликом; не відлучатися із населеного пункту, в якому він зареєстрований без дозволу суду; повідомляти прокурора та суд про зміну свого місця проживання; утримуватись від спілкування з потерпілими та свідками.

Відповідно до ч.4 ст. 202 КПК України, обвинувачений звільняється з-під варти після внесення застави, визначеної у даній ухвалі, якщо в уповноваженої службової особи місця ув`язнення, під вартою в якому перебуває обвинувачений, відсутнє інше судове рішення, що набрало законної сили і прямо передбачає тримання останнього під вартою.

На підставі наведеного та керуючись ст.ст.5, 7, 177, 183, 197, 331 КПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

У задоволенні клопотання обвинуваченого про зміну запобіжного заходу відмовити.

Продовжити застосування відносно обвинуваченого ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою з терміном дії до 20 жовтня 2023 року 14 год. 00 хв.

Одночасно визначити обвинуваченому ОСОБА_5 запобіжний захід у вигляді застави в розмірі п`ятдесяти прожиткових мінімумів для працездатних осіб, тобто 134200 гривень, яка може бути внесена як самим обвинуваченим так і іншими фізичними або юридичними особами (заставодавцем) на наступний депозитний рахунок Шевченківського районного суду м. Чернівці в ТУ ДСА України у Чернівецькій області, , банк одержувача: Державна казначейська служба України м.Київ, код банку отримувача: 37567646, рахунок UA0008745.

Обвинувачений або заставодавець мають право у будь-який момент внести заставу у розмірі, визначеному в ухвалі про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою протягом дії ухвали.

У разі внесення застави покласти на обвинуваченого наступні обов`язки: прибувати до Шевченківського районного суду м.Чернівці за судовим викликом; не відлучатися із населеного пункту, в якому він зареєстрований, без дозволу суду; повідомляти прокурора чи суд про зміну свого місця проживання; утримуватись від спілкування з потерпілими та свідками.

Термін дії обов`язків, покладених судом, у разі внесення застави визначити до 20 жовтня 2023 року.

Роз`яснити обвинуваченому ОСОБА_5 , що у разі внесення застави у визначеному в ухвалі розмірі, оригінал документу з відміткою банку, який підтверджує внесення на депозитний рахунок коштів має бути наданий уповноваженій службовій особі Чернівецького слідчого ізолятора Державного департаменту України з питань виконання покарань у Чернівецькій області.

Після отримання та перевірки протягом не більше одного робочого дня документа, що підтверджує внесення застави, уповноважена службова особа Чернівецького слідчого ізолятора негайно має здійснити розпорядження про звільнення обвинуваченого з-під варти та повідомити усно і письмово прокурора та Шевченківський районний суд м. Чернівці.

У разі внесення застави та з моменту звільнення обвинуваченого з-під варти внаслідок внесення застави, визначеної у даній ухвалі, обвинувачений зобов`язаний виконувати покладені на нього обов`язки, пов`язані із застосуванням запобіжного заходу у вигляді застави.

З моменту звільнення з-під варти у зв`язку з внесенням застави обвинувачений вважається таким, до якого застосовано запобіжний захід у вигляді застави.

Копію ухвали негайно вручити прокурору, обвинуваченому та начальнику Державної установи "Чернівецький слідчий ізолятор" для відома та виконання.

Ухвала суду бути оскаржена протягом семи днів з дня її проголошення.

Повний текст ухвали буде складено та оголошено 22.08.2023 року.

Суддя ОСОБА_1