Закарпатський апеляційний суд
У Х В А Л А

І м е н е м У к р а ї н и

15.11.2022 м. Ужгород

Закарпатський апеляційний суд у складі суддів: ОСОБА_1 (головуючий), ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , за участі секретаря судового засідання ОСОБА_4 , розглянув у відкритому судовому засіданні в м. Ужгороді кримінальне провадження за апеляційною скаргою захисника підозрюваного ОСОБА_5 - адвоката ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Мукачівського міськрайонного суду Закарпатської області від 31.12.2021 про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою підозрюваного за ч.4 ст.185, ч.1 ст.263 КК України ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Нижні Ворота Воловецького району Закарпатської області, зареєстрованого по АДРЕСА_1 , фактично проживаючого по АДРЕСА_2 .

Ухвалою слідчого судді Мукачівського міськрайонного суду Закарпатської області від 31.12.2021 клопотання старшого слідчого СВ ВП № 1 Мукачівського РУП ГУНП в Закарпатській області ОСОБА_8 задоволено, застосовано запобіжний захід у виді тримання під вартою підозрюваного ОСОБА_5 на строк 60 днів, тобто з 29.12.2021 року (моменту затримання) по 26 лютого 2022 року, включно, у кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР за № 0000523 від 20.12.2021.

Визначено ОСОБА_5 розмір застави, враховуючи п.2 ч.5 ст.182 та абз.4 ч.5 ст.182 КПК України - сто п`ятдесят п`ять розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що складає 384555 грн.

Роз`яснено підозрюваному, що в разі внесення ним застави у визначеному розмірі він підлягає звільненню з під варти і з того моменту буде вважатися таким, до якого застосовано запобіжний захід у вигляді застави.

У разі внесення зазначеної вище застави покладено на ОСОБА_5 наступні обов`язки строком на два місяці, до 28 лютого 2022 року:

1. прибувати до слідчого із встановленою періодичністю;

2. не відлучатися з м. Мукачево та Мукачівського району без дозволу слідчого, прокурора та суду;

3. утримуватися від спілкування із потерпілими та свідками даного кримінального правопорушення.

Як встановлено слідчим суддею, згідно досудового розслідування кримінального провадження № 000052319.12.2021, у період з 14 год. 30 хв. по 21 год., по АДРЕСА_3 , ОСОБА_5 , усвідомлюючи протиправний характер своїх дій їх карність і настання суспільно-небезпечних наслідків, переслідуючи користь, з метою крадіжки чужого майна переліз через паркан і зайшов на територію домогосподарства, де проживає ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , підійшов до будинку і шляхом віджиму відчинив металопластикове вікно кімнати на першому поверсі, через яке проник у середину будинку, пройшов до гардеробної кімнати, звідки таємно викрав із сейфу для зброї: карабін НОМЕР_1, НОМЕР_3 калібру вартістю 15210,30 грн; карабін НОМЕР_2, НОМЕР_4 калібру вартістю 36498 грн; тепловізори: марки «IRay» моделі «ЕЗn» вартістю 25515 грн, марки «Pulsar» моделі «Арех XD 50» вартістю 66615,5 грн, а також металевий сейф, в якому знаходилися грошові кошти в сумі 5000 доларів США, еквівалентні 135950 грн та 3000 євро, еквівалентні 92520 грн, з викраденими речами та грошовими коштами зник з місця вчинення злочину.

В результаті крадіжки ОСОБА_10 заподіяв потерпілому ОСОБА_11 матеріальну шкоду на загальну суму 374443,8 грн.

ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення (злочин), передбаченого ч.4 ст.185 КК України - крадіжка, тобто таємне викрадення чужого майна, поєднана із проникненням у житло, вчинена у великих розмірах.

Також ОСОБА_5 , завідомо та достовірно знаючи про те, що згідно законодавства України зброя, боєприпаси та вибухові пристрої не є у вільному обігу та не можуть знаходитися у власності громадян без спеціального дозволу, у невстановлений досудовим розслідуванням час та місці, у невстановлений досудовим розслідуванням спосіб, не маючи відповідного дозволу на зберігання зброї, незаконно в порушення вимог ст.178 Цивільного кодексу України, Постанови Верховної Ради України «Про право власності на окремі види майна» № 2471-XII від 17.06.1992, п.п. 11,15 Положення про дозвільну систему, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 576 від 12.10.1992, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, їх караність та настання суспільно-небезпечних наслідків, незаконно придбав один корпус бойової ручної осколкової гранати наступальної дії типу РГД-5 та один уніфікований підривник ручної гранати дистанційної дії типу УЗРГМ, вчинивши незаконне придбання бойових припасів, приніс їх у житлове приміщення свого фактичного місця проживання по АДРЕСА_4 , де зберігав їх без передбаченого законом дозволу до 29.12.2021, тобто до моменту їх виявлення та вилучення працівниками відділу поліції № 1 Мукачівського РУП ГУНП в Закарпатській області під час проведення обшуку.

ОСОБА_5 також підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч.1 ст.263 КК України - незаконне поводження з бойовими припасами, тобто незаконне придбання та зберігання бойових припасів без передбаченого законом дозволу.

У сукупності ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.4 ст.185, ч.1 ст.263 КК України.

Наявність обґрунтованої підозри ОСОБА_5 у вчиненні наведених вище злочинів стверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами:

-протоколом огляду місця події від 19.12.2021

-протоколом затримання ОСОБА_5 від 29.12.2021, у порядку ст. 208 КПК України;

-протоколом допиту потерпілого ОСОБА_11 від 20.12.2021;

-протоколом допиту свідка ОСОБА_12 від 21.12.2021;

-протоколом допиту свідка ОСОБА_13 від 21.12.2021;

-протоколом обшуку від 29.12.2021, під час якого за місцем проживання ОСОБА_5 вилучено викрадені від потерпілого ОСОБА_11 карабін НОМЕР_1, НОМЕР_3 калібру та карабін НОМЕР_2, НОМЕР_4 калібру, корпус бойової ручної осколкової гранати наступальної дії типу РГД-5 та уніфікований підривник ручної гранати дистанційної дії типу УЗРГМ.

Отже, підозрюваний ОСОБА_5 , при очевидних обставинах, вчинив тяжкі злочини санкція статті яких передбачає позбавлення волі на строк до 8 років позбавлення волі і він усвідомлює неминучість призначення йому покарання за вчинені злочини у випадку доведення його вини в суді, а тому може зникнути та переховуватися від органів досудового розслідування та суду, будь-яким чином впливати на свідків в даному кримінальному провадженні, що перешкодить кримінальному провадженню.

29.12.2021, о 20 год., підозрюваного ОСОБА_5 затримано згідно ст.208 КПК.

ОСОБА_5 хоч фактично проживає по АДРЕСА_2 , однак зареєстрований по АДРЕСА_1 , може виїхати та переховуватися.

Аналіз особистості ОСОБА_5 з наявних характеризуючих його особу даних вказує на те, що він байдуже ставиться до існуючих правових норм, ігнорує громадські інтереси, відносно нього надходили скарги до поліції по факту причетності до вчинення різного роду правопорушень, підтримує відносини з особами, які ведуть антигромадський спосіб життя, раніше судимими особами, у нього відсутня соціальна пристосованість в суспільстві, не працює та не має постійного джерела доходу, не одружений, не має утриманців, є фізично здоровим і може зникнути та переховуватися.

Вказані обставини свідчать про неможливість застосування щодо підозрюваного таких запобіжних заходів як особисте зобов?язання, особиста порука, домашній арешт, оскільки вони не забезпечать виконання підозрюваним ОСОБА_5 покладених на нього процесуальних обов?язків і не будуть ефективними запобіжними заходами для запобігання вказаним ризикам, порівняно із запобіжним заходом у виді тримання під вартою.

Зважаючи на те, що вчиненим злочином ОСОБА_5 завдав потерпілому ОСОБА_11 матеріальну шкоду на загальну суму 374443,8 грн, яка складає великий розмір, а тому відповідно до ч.3 ст.182 КПК України для забезпечення виконання ним процесуальних обов?язків необхідно визначити розмір застави, який перевищує вісімдесят прожиткових мінімумів для працездатних осіб та дорівнює розміру завданої матеріальної шкоди потерпілому, тобто 374448 гривень.

Як визнала слідчий суддя Мукачівського міськрайонного суду, підозра ОСОБА_5 у вчиненні наведених вище тяжких злочинів, передбачених ч.4 ст.185, ч.1 ст.263 КК України є обґрунтованою, у зв?язку з чим наведені з цього приводу зазначені вище доводи слідчої ОСОБА_8 стверджуються повністю фактичними обставинами даної справи; також усі наведені у її клопотанні, відображені згори, ризики, передбачені статтею 177 КПК України мають місце і є підставою для застосування стосовно підозрюваного у даній справі найсуворішого запобіжного заходу у виді тримання під вартою з визначенням відповідно до вимог, передбачених ч.3 ст.183 КПК України розміру застави в сто п?ятдесят п?ять розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що складає 384555 грн, з урахуванням фактичних обставин даної справи, матеріальної шкоди потерпілого, а також особи підозрюваногоОСОБА_5 .

В апеляційній скарзі захисник ОСОБА_14 просить скасувати вказану вище ухвалу слідчого судді від 31.12.2021, постановити нову, якою обрати щодо підозрюваного за ч.4 ст.185, ч.1 ст.263 КК України ОСОБА_5 запобіжний захід, не пов?язаний з обмеженням його волі.

В обґрунтування своїх апеляційних вимог захисник посилається на те, що відповідно до прецедентної практики Європейського суду з прав людини національні суди повинні з?ясувати чи є тримання особи під вартою до судового розгляду справи єдиним запобіжним заходом, який забезпечив би належну процесуальну поведінку особи та виконання нею процесуальних обов?язків, а також чи є можливість обмежитися в даному випадку застосуванням менш суворого (альтернативного) запобіжного заходу.

Захисник ОСОБА_14 вважає, що до підозрюваного ОСОБА_5 цілком можливо було б застосувати домашній арешт або особисте зобов?язання. Обрання тримання під вартою із заставою в розмірі 155 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб - 384 555,00 грн є непомірно великою сумою для її підзахисного.

Підозрюваний ОСОБА_5 добровільно видав вищеперераховані речі, про що зазначено в протоколі обшуку від 29.12.2021.

Також захисник вважає, що такі відповідні дії правоохоронних органів суперечать діючому КПК України, з процесуальних документів не зрозуміло обґрунтованість підозри ОСОБА_5 у вчиненні ним злочину, передбаченого ч.4 ст.185 КК України.

До клопотання слідчого у даній справі не додано жодного суттєвого доказу, який би підтверджував пред?явлення обґрунтованої підозри, не кажучи вже про тримання під вартою.

За визначенням Європейського суду з прав людини, обґрунтованість підозри є необхідною умовою законності тримання під вартою (справа «Нечипорук і Йонкало проти України»).

Враховуючи наведене вище, ухвала слідчого судді Мукачівського міськрайонного суду Закарпатської області від 31.12.2021 про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою є такою, що не відповідає повноті судового розгляду, висновку суду не відповідають фактичним обставинам кримінального правопорушення.

В ухвалі суду присутнє порушення КПК України та норм європейського права у зв?язку з необґрунтованим обранням стосовно підозрюваного найбільш суворого запобіжного заходу з непомірною заставою.

При обранні виду запобіжного заходу суди враховують вимоги пунктів 3 і 4 статті 5 Конвенції про захист прав людини основоположних свобод та практики Європейського суду з прав людини, згідно з якими обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливо лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою.

При цьому, ризик переховування підозрюваного, обвинуваченого від правосуддя не може оцінюватися виключно на підставі суворості можливого судового рішення, а це слід робити з урахуванням низки відповідних фактів, які можуть підтверджувати існування такого ризику, або свідчити про такий його незначний ступінь, який не може служити підставою для запобіжного ув?язнення.

Виходячи з наведеного, захисник вважає, що прокурор та слідчий не довели слідчому судді належним чином неможливість застосування до підозрюваного ОСОБА_5 більш м?який запобіжний захід за тримання під вартою, який є невмотивовано

жорстоким.

Дану справу розглянуто апеляційним судом за відсутності прокурора, підозрюваного та його захисника, неявка яких з огляду на положення ст.ст. 405,422 КПК України не перешкоджає її розгляду. При цьому береться до уваги, що сторони неодноразово повідомлялися апеляційним судом про дату, час та місце апеляційного розгляду даної справи.

Вивчивши матеріали провадження, обговоривши доводи сторін, апеляційний суд визнає, що наведена вище апеляційна скарга захисника ОСОБА_14 не підлягає задоволенню з таких підстав.

Відповідно до ст.131 КПК України одним із заходів забезпечення кримінального провадження з метою досягнення його дієвості є запобіжні заходи.

Згідно ст.177 КПК України запобіжні заходи застосовуються з метою забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобіганню спробам: переховуватись від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку з речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста в цьому ж кримінальному провадженні: перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, в якому підозрюється, обвинувачується.

Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою статті 177 КПК України.

Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності передбачених Кримінальним процесуальним кодексом України для цього підстав.

Відповідно до ст.181 КПК України запобіжний захід у вигляді домашнього арешту полягає в забороні підозрюваному, обвинуваченому залишати житло цілодобово або у певний період доби. Домашній арешт може бути застосовано до особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі.

Апеляційний суд вважає, що висновок слідчого судді місцевого суду про те, що клопотання про застосування запобіжного заходу щодо підозрюваного ОСОБА_5 подано до суду в межах територіальної юрисдикції якого здійснюється досудове розслідування й відповідає вимогам ст.ст. 177,183,184 КПК України, ґрунтується на вимогах закону та змісті викладених у ньому доводів.

Правильним є й висновок слідчого судді про те, що органом досудового розслідування доведено наявність обґрунтованої підозри ОСОБА_5 у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення. Вказаний висновок підтверджується доданими до клопотання доказами.

На переконання апеляційного суду наведені у клопотанні старшого слідчого ОСОБА_8 відомості та матеріали даної справи свідчать про достатність підстав вважати на цій стадії досудового розслідування обґрунтованою підозру ОСОБА_5 у вчиненні ним кримінальних правопорушень, передбачених ч.4 ст.185, ч.1 ст.263 КК України, існування ризиків, передбачених ст.177 КПК України: можливість підозрюваного ОСОБА_5 , переховуватися від органів досудового розслідування та суду, впливати на свідків.

Обґрунтованими та правильними є висновки слідчого судді місцевого суду про те, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів, ніж тримання під вартою з визначенням вказаного розміру застави у відношенні підозрюваного ОСОБА_5 не зможе запобігти передбаченим ст.177 КПК України наведеним вище ризикам.

Доводи захисника у зазначеній вище апеляційній скарзі повністю спростовуються наведеними в оскаржуваному судовому рішенні у даній справі від 31.12.2021 висновками слідчого судді про можливість застосування щодо підозрюваного за ч.4 ст.185, ч.1 ст.263 КК України ОСОБА_5 запобіжного заходу саме у виді тримання під вартою з визначенням розміру застави в сто п?ятдесят п?ять прожиткових мінімумів для працездатних осіб - 384555 грн.

Застосування у відношенні ОСОБА_5 іншого менш суворого запобіжного заходу в даному випадку буде неправильним та ризикованим.

На підставі вищенаведеного апеляційний суд приходить до висновку про те, що запобіжний захід у виді тримання під вартою з визначенням вказаного розміру застави є достатнім і необхідним для забезпечення належної процесуальної поведінки підозрюваного ОСОБА_5 у кримінальному провадженні.

Апеляційний суд також вважає, що слідчим суддею обґрунтовано, відповідно до ч.5 ст.194 КПК України, покладено на підозрюваного ОСОБА_5 , передбачені ч.5 ст.194 КПК України наведені вище обов`язки.

Процесуальних порушень, які б могли слугувати підставами для скасування ухвали слідчого судді, апеляційним судом не встановлено.

Керуючись ст.ст. 404,407,418,419,422 КПК України, апеляційний суд

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу захисника підозрюваного ОСОБА_5 - адвоката ОСОБА_6 залишити без задоволення, а ухвалу слідчого судді Мукачівського міськрайонного суду Закарпатської області від 31.12.2021 про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою підозрюваного за ч.4 ст.185, ч.1 ст.263 КК України ОСОБА_5 - без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення і відповідно до ч.4 ст.424 КПК України оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді: