Провадження № 1-кп/742/344/23
Єдиний унікальний № 742/3111/23
ВИРОК

іменем України

18 вересня 2023 року м. Прилуки

Прилуцький міськрайонний суд Чернігівської області в складі: головуючого судді ОСОБА_1 , за участю секретарів судових засідань ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , прокурора ОСОБА_4 , обвинуваченого ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Прилуки Чернігівської області кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000728 по обвинуваченню:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с.Радьківка Прилуцького району Чернігівської області, громадянина України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , з середньою освітою, перебуваючого у фактичних шлюбних відносинах, маючого на утриманні трьох неповнолітніх дітей, працюючого різноробочим в Господарстві «Добрий господар» Малодівицької селищної ради, раніше не судимого в силу ст.89 КК України,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 126-1 КК України,

У С Т А Н О В И В :

Обвинувачений ОСОБА_5 , в порушенні вимог ст. 28 Конституції України, згідно якої кожен має право на повагу до його гідності, а також в порушенні вимог Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству», систематично вчиняв відносно ОСОБА_6 , з якою він перебуває у сімейних відносинах, фізичне та психологічне насильство, яке виразилось у заподіянні тілесних ушкоджень, словесних образах, погрозах фізичної розправи, висловлюваннях нецензурною лайкою в її бік, приниженні її гідності, що призвело до фізичних, психологічних страждань потерпілої та погіршення якості її життя.

Так, ОСОБА_5 , 06.08.2022 близько 22 год. 00 хв., за місцем свого проживання: АДРЕСА_1 , вчинив відносно своєї співмешканки ОСОБА_6 домашнє насильство, а саме штовхав її та ображав нецензурною лайкою, чим вчинив домашнє насильство фізичного та психологічного характеру, за що був притягнутий, згідно постанови Прилуцького міськрайонного суду Чернігівської області від 09.11.2022 до адміністративної відповідальності за ч.2 ст. 173-2 КУпАП до покарання у виді штрафу в розмірі 340 грн.

Крім цього, ОСОБА_5 13.08.2022 близько 11 год. 10 хв., за місцем свого проживання: АДРЕСА_1 , повторно вчинив домашнє насильство в сім`ї відносно своєї співмешканки ОСОБА_6 , фізичного та психологічного характеру, а саме: штовхав її та ображав нецензурною лайкою, чим вчинив домашнє насильство психологічного характеру, за що бувпритягнутий, згідно постанови Прилуцького міськрайонного суду Чернігівської області від 30.09.2022 до адміністративної відповідальності за ч.2 ст. 173-2 КУпАП до покарання у виді штрафу в розмірі 340 грн.

Продовжуючи свої умисні дії, спрямовані на вчинення домашнього насильства 15.04.2023 близько 09 год. 00 хв., ОСОБА_5 за місцем свого проживання: АДРЕСА_1 , вчинив відносно своєї співмешканки ОСОБА_6 домашнє насильство психологічного характеру, зокрема вчинив сварку та при цьому виражався нецензурною лайкою в її адресу, погрожував фізичною розправою, чим завдав шкоди психологічному здоров`ю потерпілої, за що відносно ОСОБА_5 складено адміністративний протокол серії ВАБ №872978 від 15.04.2023 за ч.1 ст. 173-2 КУпАП, який скеровано на розгляд до Прилуцького міськрайонного суду.

Будучи неодноразово притягнутим до адміністративної відповідальності за вчинення умисних протиправних дій, спрямованих на вчинення домашнього насильства, обвинувачений ОСОБА_5 належних висновків для себе не зробив, діючи умисно, систематично, цілеспрямовано, усвідомлюючи характер та наслідки своїх протиправних дій, бажаючи їх настання, 08.06.2023 близько 17 год. 40 хв., перебуваючи за місцем свого проживання за адресою: АДРЕСА_1 , вчинив відносно ОСОБА_6 , з якою він перебуває у сімейних відносинах, психологічне насильство, зокрема: вчинив лайку, в ході якої висловлювався нецензурною лайкою на її адресу, погрожував фізичною розправою, що призвело до психологічних страждань потерпілої та погіршення якості її життя.

В подальшому, обвинувачений ОСОБА_5 08.06.2023 близько 22 год. 30 хв., перебуваючи на подвір`ї, за місцем свого проживання за адресою: АДРЕСА_1 , вчинив відносно ОСОБА_6 , з якою він перебуває у сімейних відносинах, психологічне та фізичне насильство, а саме: вчинив сварку, в ході якої висловлювався нецензурною лайкою на її адресу, погрожував фізичною розправою, після чого вхопив потерпілу за руки, схопив за волосся та повалив на землю, а також вдарив потерпілу головою об землю, чим спричинив тілесні ушкодження у виді: синця внутрішньої поверхні верхньої третини лівого передпліччя, які згідно висновку судово-медичного експерта №163 від 17.06.2023 відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень, що не спричинили короткочасного розладу здоров`я.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 винним себе у пред`явленому обвинуваченні визнав повністю, фактичних обставин кримінального провадження не оспорює, давши у суді показання по факту вчиненого ним кримінального правопорушення, щиро кається в скоєному, просить суд суворо не карати та не застосовувати покарання пов`язане з позбавленням волі, оскільки має на утриманні трьох неповнолітніх дітей. При цьому пояснив, що на даний час алкоголь не вживає, з дружиною примирились, вказав на недопущення подібного в майбутньому.

Потерпіла ОСОБА_6 в судове засідання не з`явилась, згідно письмової заяви просила в судове засідання її не викликати та проводити розгляд без її участі, щодо призначення покарання ОСОБА_5 покладається на розсуд суду. Претензій матеріального характеру до ОСОБА_5 не має.

Відповідно до ч. 3 ст. 349 КПК України в судовому засіданні визнано недоцільним дослідження доказів щодо фактичних обставин кримінального провадження, які ніким не оспорюються, обмежившись допитом обвинуваченого та дослідженням матеріалів кримінального провадження, які його характеризують. Зміст цих обставин вірно розуміються обвинуваченим та іншими учасниками судового провадження, сумнівів стосовно добровільності їх позиції у суду не має, та роз`яснено, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

Прийняття судом рішення про проведення скороченого судового розгляду свідчить про те, що обставини, які сторони не оспорюють, будуть вважатися встановленими в судовому засіданні і суд буде це враховувати при ухваленні вироку.

Судом створено необхідні умови для виконання сторонами обвинувачення і захисту їхніх процесуальних обов`язків і здійснення прав, в тому числі і права на захист.

Будь-яких вагомих, достовірних доказів, які надають розумні підстави сумніватися у доведеності вини ОСОБА_7 у судовому засіданні не добуто.

Сукупністю добутих у судовому засіданні доказів, суд знаходить винність обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення повністю доказаною, і його дії необхідно кваліфікувати, за ст.126-1 КК України, як домашнє насильство, тобто умисному систематичному вчиненні фізичного та психологічного насильства щодо особи, з якою винний перебуває у сімейних відносинах, що призвело до фізичних, психологічних страждань та погіршення життя потерпілої особи.

Обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченого, згідно ст.66 КК України, суд визнає щире каяття.

Обставинами, що обтяжують покарання обвинуваченого, згідно ст.67 КК України, суд визнає вчинення кримінального правопорушення щодо особи, з якою винний перебуває у сімейних відносинах.

Призначаючи покарання обвинуваченому ОСОБА_5 , суд керується вимогами ст.ст. 65-67 КК України, роз`ясненнями, викладеними у пунктах 1, 2, 5 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 24 жовтня 2003 року «Про практику призначення судами кримінального покарання» (із змінами та доповненнями), а також виходить з принципів законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання.

За правилами кримінального закону покарання, призначене особі за вчинене кримінальне правопорушення, має бути законним і справедливим. Законність покарання означає, що його має бути призначено особі відповідно до вимог цього закону, а справедливість покарання визначається принципом його домірності, тобто необхідності його визначення судом саме у тому виді й розмірі, яке, з врахуванням ступеня тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, даних про особу винного та обставин, що пом`якшують і обтяжують покарання, буде необхідним та достатнім для її виправлення й попередження нових кримінальних правопорушень.

Відповідно до ст. 50 КК України покарання є заходом примусу, що застосовується від імені держави за вироком суду до особи, визнаної винною у вчиненні кримінального правопорушення, і полягає в передбаченому законом обмеженні прав і свобод засудженого. Покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами.

При обранні міри покарання ОСОБА_5 суд враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, яке відповідно до ст.12 КК України є нетяжким злочином, особу винного та його позицію до вчиненого, який за місцем проживання характеризується посередньо, згідно довідки КНП «Прилуцька центральна районна лікарня» від 13 червня 2023 року за №244, на обліку у лікаря-психіатра не перебуває, згідно довідки КНП «Чернігівська обласна психоневрологічна лікарня» Чернігівської обласної ради від 13 червня 2023 року за №387, знаходиться на диспансерному обліку з 2011 року, діагноз: психічні та поведінкові розлади внаслідок вживання алкоголю, синдром залежності, наявність обставини, що пом`якшує його покарання, та обставини, що обтяжує таке, в силу ст.89 КК України раніше не судимого, і вважає за можливе призначити йому покарання необхідне і достатнє для його виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень у виді позбавлення волі в межах санкції даної статті.

При цьому, суд, враховуючи позицію прокурора та потерпілої щодо міри покарання, вважає, що перевиховання та виправлення ОСОБА_5 можливе без ізоляції від суспільства, але в умовах здійснення контролю за його поведінкою під час звільнення від відбування покарання з випробуванням, а тому йому необхідно при призначенні покарання застосувати статтю 75 КК України, звільнивши його від відбування призначеного покарання з випробуванням із встановленням іспитового строку, з покладенням на нього обов`язків, передбачених ст. 76 КК України

Саме таке покарання, на думку суду, перебуває у справедливому співвідношенні із тяжкістю та обставинами вчиненого і особою винного, є гуманним, справедливим, необхідним та достатнім для виправлення обвинуваченого, а також для попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень у майбутньому, досягнення мети покарання, передбаченої ст. 50 КК України, та випливає з дотримання судом принципів «рівних можливостей» та «справедливого судового розгляду», встановлених ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основних свобод 1950 року.

Речові докази та процесуальні витрати по кримінальному провадженню, відсутні.

Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлено.

Оскільки, запобіжний захід відносно обвинуваченого в ході досудового слідства не обирався, суд не вбачає підстав і потреби в застосовуванні відносно нього запобіжного заходу на цьому етапі судового розгляду.

Керуючись ст. ст.349, 370-371, 374,615 КПК України суд,

У Х В А Л И В:

ОСОБА_5 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст.126-1 КК України і призначити йому покарання у виді позбавлення волі на строк 2 (два) роки.

На підставі ст. 75 КК України звільнити засудженого ОСОБА_5 від відбування призначеного покарання з випробуванням з встановленням іспитового строку тривалістю в 1 рік, якщо засуджений протягом визначеного судом іспитового строку не вчинить нового кримінального правопорушення і виконає покладені на нього обов`язки.

Відповідно до ст.76КК України зобов`язати ОСОБА_5 періодично з`являтись для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання та роботи; не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Запобіжний захід ОСОБА_5 до вступу вироку в законну силу, не обирати.

Вирок суду не може бути оскаржено в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до положень ч.3ст. 349 КПК України.

На вирок може бути подана апеляційна скарга до Чернігівського апеляційного суду через Прилуцький міськрайонний суд Чернігівської області протягом тридцяти днів з дня проголошення даного вироку.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Копію вироку негайно вручити обвинуваченому, прокурору направити потерпілій.

Суддя Наталія ФЕТІСОВА