Дата документу 15.09.2023Справа № 554/6146/23
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15 вересня 2023 року м. Полтава

Слідчий суддя Октябрського районного суду м. Полтави ОСОБА_1 , при секретарі судового засідання ОСОБА_2 , за участю прокурора ОСОБА_3 , слідчого ОСОБА_4 підозрюваного ОСОБА_5 , захисника ОСОБА_6 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Полтави клопотання старшого слідчого слідчої групи у кримінальному провадженні старший слідчий відділу розслідування особливо тяжких злочинів слідчого управління ГУНП в Полтавській області майора поліції ОСОБА_4 за матеріалами кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000205 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 255-1, ч.2, ч. 3 ст. 190, ч. 4 ст. 189, ч. 2 ст. 146, ч. 1 ст. 209 КК України, про продовження строку тримання під вартою відносно:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Баранівка Шишацького р-ну Полтавської області, громадянина України, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого, утримується в ДУ «Полтавська установа виконання покарань № 23», за адресою: м.Полтава, вул. Пушкіна, 91 , -

В С Т А Н О В И В:

Слідчий звернувся до суду із зазначеним клопотанням, у якому посилався на те, що групою слідчих відділу розслідування особливо тяжких злочинів СУ ГУНП в Полтавській області, здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні, відомості про яке внесені 06.05.2022 до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000205 за ознаками вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 255-1, ч. 2 ст. 190, ч. 4 ст. 190, ч. 4 ст. 189, ч. 2 ст. 146, ч. 1 ст. 209 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що ОСОБА_5 , будучи особою, яка ніде не працює та не має законних джерел доходу, переслідуючи мотиви незаконного збагачення за рахунок заволодіння чужим майном, вступив у попередню змову з раніше знайомим ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 та іншими невстановленими на даний час досудовим розслідуванням особами, з якими вчинив ряд кримінальних правопорушень за наступних обставин.

24 лютого 2022 року Верховна Рада України прийняла Закон України «Про затвердження Указу Президента України «Про ведення воєнного стану в Україні» від 24 лютого 2022 року № 64/2022. 22 травня 2022 року Верховна Рада України прийняла Закон України «Про затвердження Указу Президента України «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні» від 17 травня 2022 року №341/2022, за яким воєнний стан в Україні продовжено з 05 год. 30 хв. 25 травня 2022 року строком на 90 діб.

07 лютого 2023 року Верховна Рада України прийняла в цілому проект Закону «Про затвердження Указу Президента України "Про продовження строку дії воєнного стану в Україні", реєстр. №8419. Законом затверджено Указ Президента України від 6 лютого 2023 року №58/2023 «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні», яким строк дії воєнного стану в Україні продовжується з 05 години 30 хвилин 19 лютого 2023 року строком на 90 діб.

У квітні 2023 року, більш точні день та час досудовим розслідуванням не встановлені, ОСОБА_7 , довідавшись про те, що між мешканцями м. Полтава ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_11 виникли цивільно-правові відносини з приводу боргу останнього в сумі 24 000 грн.

У цей час, ОСОБА_7 та ОСОБА_9 , вирішили скористатись даною ситуацією, та, з метою власного збагачення, втрутитись у врегулювання даних відносин.

06.04.2023 ОСОБА_7 під час дзвінка о 13 год. 30 хв. на абонентський номер телефону оператору мобільного зв`язку ОСОБА_10 , призначив йому зустріч за адресою: м. Полтава, вул. Спартака, 107 у громадському місці біля магазину «Оптовичок».

Цього ж дня, близько 14 год. ОСОБА_7 , перебуваючи за кермом власного автомобіля марки BMW 535, реєстраційний номер НОМЕР_1 з ОСОБА_8 та ОСОБА_5 приїхали в указане місце. Коли там же з`явився ОСОБА_10 , ОСОБА_7 наказав останньому шляхом погроз нанесення тілесних ушкоджень, сісти проти його волі до салону автомобіля, що останній виконав, будучи психологічно пригніченим.

Після цього, подолавши можливий опір з боку ОСОБА_10 , під час руху автомобіля, ОСОБА_7 продовжив погрожувати йому фізичною розправою, а ОСОБА_5 на підтвердження дійсності їх спільних намірів, наніс декілька ударів кулаком по тулубу. Після чого ОСОБА_7 надалі психологічно тиснучи на ОСОБА_10 сказав, що вони їдуть до лісу.

Приїхавши до лісового масиву поруч з с. Терешки Полтавського р-ну, ОСОБА_7 , наказав ОСОБА_8 та ОСОБА_5 примусового витягти ОСОБА_10 із салону автомобіля, після чого всі в трьох по-черзі нанесли ОСОБА_10 ряд ударів руками та ногами по тулубу, кінцівкам, долонями по обличчю, при цьому висунувши останньому протиправну вимогу щодо передачі їм грошових коштів сумі 75 000 грн.

З метою протиправного отримання у ОСОБА_10 грошових коштів та доведення свого спільного злочинного умислу до кінця, у той час, коли ОСОБА_7 та ОСОБА_8 тримали ОСОБА_10 за руки, ОСОБА_5 за вказівкою ОСОБА_7 , приставив лезо ножа до вуха останнього. Після чого ОСОБА_5 , ніби йду на поступки, спочатку висунув протиправну вимогу передачі їм грошових коштів в сумі 50 000 грн., а потім 30 000 грн., зі зменшенням суми боргу ОСОБА_11 перед ОСОБА_10 на половину, тобто до 12 000 грн.

ОСОБА_10 , будучи психологічно пригніченим вказаними протиправними діями ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_5 , сприймаючи вище вказані дії як пряму загрозу своєму життю чи здоров`ю, погодився на висунуті вимоги та передати їм грошові кошти в сумі 800 доларів США, які зберігались у нього за місцем проживання.

Під дією погроз фізичної розправи, будучи фактично позбавлений вільного пересування, проти своєї волі, виконуючи вказівки останніх, ОСОБА_10 сів на заднє сидіння автомобіля марки марки BMW 535, реєстраційний номер НОМЕР_1 , за кермо якого сів ОСОБА_7 .

Продовжуючи утримувати весь цей час ОСОБА_10 проти його волі, ОСОБА_7 , ОСОБА_8 та ОСОБА_5 привезли його на вказаному автомобілі за місцем проживання за адресою: АДРЕСА_2 .

У подальшому, неподалік вказаного будинку, ОСОБА_10 , виконуючи протиправні вимоги вказаних осіб під погрозою застосування насильства, передав ОСОБА_5 грошові кошти в сумі 800 доларів США.

Після чого ОСОБА_7 , ОСОБА_8 та ОСОБА_5 , безпідставно отримавши грошові кошти, залишили ОСОБА_10 та поїхали з указаного місця, а у подальшому ОСОБА_7 частину грошових коштів передав ОСОБА_9 .

У вчиненні зазначених кримінальних правопорушень підозрюється: ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець с. Баранівка Шишацького р-ну Полтавської області, громадянин України, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимий.

01.06.2023 ОСОБА_5 повідомлено про підозру в скоєнні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 189, ч. 2 ст. 146 КК України.

01.06.2023 винесена ухвала суду про дозвіл на затримання підозрюваного ОСОБА_5 , з метою його приводу для участі в розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

02.06.2023 підозрюваному ОСОБА_5 , обрано запобіжний захід у тримання під вартою строком на 60 діб.

25.07.2023 продовжено строк досудового розслідування до 4-ти місяців, а саме до 01.10.2023.

28.07.2023 підозрюваному ОСОБА_5 , продовжено строк тримання під вартою на 60 діб, а саме до 24.09.2023

Наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_5 , вказаних кримінальних правопорушень повністю підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами в їх сукупності, а саме:

- заявою ОСОБА_10 від 01.05.2023;

- протоколом допиту свідка ОСОБА_10 від 01.05.2023;

- протоколом проведення слідчого експерименту за участі свідка ОСОБА_10 від 25.05.2023;

- Протоколами допиту свідка ОСОБА_12 від 29.05.2023;

- Протоколами пред`явлення особи для впізнання за участі свідка ОСОБА_10 від 18.05.2023;

- Протоколами за результатами проведення НСРД;

- Іншими матеріалами кримінального провадження в своїй сукупності

Строк запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою завершується 24.09.2023, однак завершити розслідування до вказаного строку не можливо унаслідок виняткової складності провадження, яке зумовлено:

- великою кількістю підозрюваних осіб;

- обсягом матеріалів за наслідками оперативно-технічних заходів, які потребують детального вивчення та аналізу;

Зокрема, у кримінальному провадженні необхідно виконати ряд слідчих та процесуальних дій, проведення яких потребує додаткового часу, а саме:

- провести тимчасовий доступ до інформації банківської установи щодо руху коштів по банківських картках, підозрюваних осіб;

- оглянути і проаналізувати отриману інформацію про рух коштів на банківських картках, якими користувалися підозрювані та отримання фото фіксації з банкоматів;

- отримати результати призначених судово-психологічних експертиз, висновки яких наразі не отримані;

- отримати результати призначених судово-фоноскопічних та лінгвістично семантико текстуальної експертиз за отриманими записами розмов підозрюваних;

- розсекретити ухвали, на підставі яких проводилися негласні слідчі розшукові дії;

- повідомити підозрюваних про кінцеву підозру у вчиненні кримінальних правопорушень;

- відкрити сторонам матеріали кримінального провадження та ознайомити всіх учасників провадження в порядку ст. 290 КПК України;

- скласти обвинувальний акт, реєстр матеріалів досудового розслідування.

Результати вищевказаних слідчих та процесуальних дій мають важливе значення для досудового розслідування та можуть бути використані як докази під час судового розгляду даного кримінального провадження.

Статтею 92 КПК України обов`язок доказування належності та допустимості доказів покладено на сторону, що їх надає.

Здійснення перевірки доказів на їх допустимість, якщо сторони, наприклад, ставлять їх під сумнів, є обов`язком суду, а звідси випливає й необхідність дослідження також і дозволів на проведення негласних слідчих (розшукових) дій.

У ході досудового розслідування кримінального провадження у зв`язку з тим, що проведення значного обсягу слідчих дій потребує великої кількості часу, на даний час неможливо закінчити досудове розслідування до закінчення дії попередньої ухвали про тримання під вартою підозрюваного ОСОБА_5 .

Враховуючи те, що підозрюваний ОСОБА_5 на даному етапі досудового розслідування підозрюється у вчиненні ряду тяжких та особливо тяжких злочинів, за які законодавством передбачене покарання у виді позбавлення волі на строк до 12 років з конфіскацією майна, не зменшилися ризики того, що він може не з`являтися на виклики слідчого, переховуватися від органів досудового розслідування та суду, вчиняти інші кримінальні правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, незаконно впливати на свідків, знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення.

Частиною першою статі 183 КПК України передбачено, що тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не може запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 КПК України.

Підставою продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_5 є наявність ризиків, визначених п. 1, п. 2, п. 3, п. 4, п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, які дають підстави вважати, що ОСОБА_5 , може переховуватися від органів досудового розслідування та суду, оскільки перебуваючи на волі підозрюваний, через усвідомлення втрати свободи на тривалий строк позбавлення волі, а кримінальна відповідальність за злочини, які йому інкриміноване передбачає позбавлення волі на строк до 12 років, а тому ОСОБА_5 може ухилятися від слідства та суду, що унеможливлює своєчасне виконання процесуальних рішень та призначення йому кримінального покарання за скоєний злочин.

Окрім цього, враховуючи той факт, що ОСОБА_5 , ніде не працює та не має законних джерел для проживання, що є неспростовним ризиком продовження ним своєї злочинної діяльності.

Підозрюваний ОСОБА_5 , може знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення та матимуть доказове значення по даному кримінальному провадженню.

Підозрюваний ОСОБА_5 може незаконно впливати на потерпілих, свідків та інших підозрюваних у цьому кримінальному провадженні.

Так як, підозрюваному ОСОБА_5 відомі свідки у даному кримінальному провадженню, у тому числі потерпілі. Зміна показань свідків на користь підозрюваного унеможливить якісне проведення досудового розслідування та позбавить можливості притягти винну особу до кримінальної відповідальності. Так, зокрема, потерпілий ОСОБА_13 під час допиту в якості потерпілого а також в ході слідчого експеремнту за його участю повідомив, що в 10-х числах червня 2023 року йому на мобільний телефон телефонувала ОСОБА_14 . Під час телефонної розмови остання сказала, що йому просили передати, щоб він нікуди не рипався. В подальшому встановлено, що дівчиною, яка йому телефонувала, являється ОСОБА_15 дружина ОСОБА_5 .

Підозрюваний ОСОБА_5 , може перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, а саме не виконувати покладені на нього процесуальні обов`язки, вчиняти спроби будь-якого іншого перешкоджання здійсненню кримінального провадження, не виконувати процесуальні рішенні, у тому числі вирок суду, оскільки підозрюваний є працездатним, має задовільний стан здоров`я, підозрюваний у трудових правовідносинах не перебуває, постійних джерел до існування не має.

Враховуючи зазначені вище ризики і наявність обґрунтованої підозри, застосування до ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою є найбільш прийнятним, а інші більш м`які запобіжні заходи не здатні усунути ризики, передбачені ст. 177 КПК України з наступних причин:

1) особисте зобов`язання не можливо застосувати до підозрюваного ОСОБА_5 у зв`язку з тим, що ці запобіжні заходи вимагають наявність особливої довіри до підозрюваного в підтвердження можливості дотримання процесуальних обов`язків, враховуючи тяжкість злочину, вимагається постійний контроль за поведінкою підозрюваного та наближеність його до місця здійснення досудового розслідування, що може бути досягнуто лише при застосуванні запобіжного заходу, пов`язаного з позбавленням його свободи. До того ж, останній перебуваючи на свободі зможе чинити тиск на потерпілого та свідків по кримінальному провадженню з метою перешкоджання проведення досудового розслідування та встановлення істини по кримінальному провадженню;

2) застава слідчому чи прокурору не надходили заяви або клопотання від підозрюваного, його захисника, рідних або інших осіб про врахування можливостей внесення грошових коштів на спеціальний рахунок, визначений у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України при звернені слідчого, прокурора до слідчого судді з клопотанням про застосування запобіжного заходу. Крім того, не здобуто достатніх відомостей про наявність офіційного джерела прибутку у підозрюваного. Відповідно до п. 1 ч. 4 ст. 183 КПК України слідчий суддя при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави обставин, передбачені ст.ст. 177, 178 цього кодексу, має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні, щодо злочину, вчиненого із застосуванням насильства та із погрозою його застосування.

3) домашній арешт не можливо застосувати у зв`язку з тим, що ОСОБА_5 , підлягає постійному візуальному контролю з метою запобігання вчиненню вищевказаних ризиків.

Таким чином, беручи до уваги, що ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні кримінальних правопорушень, що відноситься до категорії особливо тяжких злочинів, за які законом передбачене покарання у вигляді позбавлення волі до 12 років, враховуючи наявність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, а також те, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не може їм запобігти, прохав продовжити строк тримання під вартою.

Прокурор у судовому засіданні підтримав клопотання та просив його задовольнити з підстав, викладених у клопотанні. Також просив не визначати розмір застави, оскільки кримінальні правопорушення, у яких підозрюється ОСОБА_5 пов`язані із застосуванням насильства чи погрози його застосування.

Слідчий клопотання підтримав, прохав клопотання задовольнити.

Захисник просив визначити розмір застави.

Підозрюваний підтримав думку свого захисника.

Заслухавши пояснення прокурора, слідчого, підозрюваного та захисника, дослідивши матеріали клопотання, суд вважає, що клопотання підлягає задоволенню з наступних підстав.

Згідно ч.3 ст.197 КПК України строк тримання під вартою може бути продовжений слідчим суддею в межах строку досудового розслідування в порядку, передбаченому КПК України.

Згідно ч.1 вказаної статті строк дії ухвали слідчого судді, суду про тримання під вартою або продовження строку тримання під вартою не може перевищувати шістдесяти днів.

Відповідно до ч.3 вказаної статті строк тримання під вартою може бути продовжений слідчим суддею в межах строку досудового розслідування в порядку, передбаченому цим Кодексом. Сукупний строк тримання під вартою підозрюваного, обвинуваченого під час досудового розслідування не повинен перевищувати:

1) шести місяців - у кримінальному провадженні щодо злочинів невеликої або середньої тяжкості;

2) дванадцяти місяців - у кримінальному провадженні щодо тяжких або особливо тяжких злочинів.

Загальне положення щодо розумних строків у таких випадках викладено у правовій позиції ЄСПЛ в рішенні у справі "Харченко проти України", згідно з якою "розумність строку тримання під вартою не може оцінюватися абстрактно. Вона має оцінюватися в кожному окремому випадку залежно від особливостей конкретної справи, причин, про які йдеться у рішеннях національних судів, переконливості аргументів заявника, викладених у його клопотанні про звільнення. Продовження тримання під вартою може бути виправдано тільки за наявності конкретного суспільного інтересу, який, незважаючи на презумпцію невинуватості, превалює над принципом поваги до свободи особистості" (п. 79 рішення ЄСПЛ у справі "Харченко проти України" від 10 лютого 2011 року).

Судом встановлено наявність ризиків, передбачених п.п. 1, 2, 3, 4, 5 ч.1 ст. 177 КПК України, які на даний час не зменшилися та повною мірою виправдовують необхідність утримання підозрюваного під вартою, а саме : підозрюваний може переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

З часу обрання підозрюваному запобіжного заходу тримання під вартою, жодна з підстав для обрання такого запобіжного заходу не змінилась. Застосування більш м`якого запобіжного заходу не забезпечить належну процесуальну поведінку підозрюваного.

Під час розгляду клопотання прокурором доведена наявність обставин, які свідчать про те, що заявлені ризики, які виправдовують тримання особи під вартою, не зменшились, оскільки поданими матеріалами підтверджується, що досудове розслідування не завершено, підозрюваний обґрунтовано підозрюється у вчиненні тяжкого кримінального правопорушення, через усвідомлення втрати свободи на тривалий строк, може ухилятись від слідства та суду, може незаконно впливати на інших підозрюваних та потерпілих.

Також слідчим доведена наявність обставин, які перешкоджають завершенню досудового розслідування до закінчення дії попередньої ухвали про тримання під вартою, оскільки до цього часу не завершено виконання всіх процесуальних дій за участю підозрюваного для направлення справи до суду відповідно до положень КПК України.

Враховуючи тяжкість покарання, що загрожує у разі визнання ОСОБА_5 , винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, дані про його особу, з огляду на те, що судове провадження по справі ще не розпочато, та зважаючи на необхідність виконання покладених на нього процесуальних обов`язків, запобігти спробам переховуватися від органів досудового розслідування, а також зважаючи на доведеність всіх обставин, передбачених ч.1 ст. 194 КПК України, слід продовжити строк тримання підозрюваного під вартою, оскільки жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбачених статтею 177 КПК України.

Відповідно до п.1 ч. 4 ст. 183 КПК України слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 цього Кодексу, має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні щодо злочину, вчиненого із застосуванням насильства або погрозою його застосування.

У зв`язку з вище викладеним слідчий суддя приходить до висновку про необхідність продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою без застосування застави.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 176-178,183, 184, 193, 194, 196-199, 309 КПК України, слідчий суддя,-

У Х В А Л И В:

Клопотання старшого слідчого слідчої групи у кримінальному провадженні старший слідчий відділу розслідування особливо тяжких злочинів слідчого управління ГУНП в Полтавській майора поліції ОСОБА_4 за матеріалами кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000205 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 255-1, ч.2, ч. 3 ст. 190, ч. 4 ст. 189, ч. 2 ст. 146, ч. 1 ст. 209 КК України, про продовження строку тримання під вартою відносно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 - задовольнити.

Продовжити строк тримання під вартою підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Баранівка Шишацького р-ну Полтавської області, громадянина України, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого, утримується в ДУ «Полтавська установа виконання покарань № 23», за адресою: м. Полтава, вул. Пушкіна, 91, в межах строку досудового розслідування, а саме до 01.10.2023 року, без визначення застави.

Ухвала слідчого судді щодо застосування запобіжного заходу підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Ухвала може бути оскаржена до Полтавського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Суддя: ОСОБА_1