Справа № 583/3331/21
Провадження № 1-кп/551/27/23
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 квітня 2023 року Шишацький районний суд Полтавської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю: секретаря судових засідань ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

його захисника - адвоката ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в сел. Шишаки Полтавської області клопотання прокурора відділу процесуального керівництва при провадженні досудового розслідування територіальними органами поліції та підтримання публічного обвинувачення Сумської обласної прокуратури ОСОБА_3 про продовження обвинуваченому ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, захисника обвинуваченого адвоката ОСОБА_5 про зміну запобіжного заходу, -

в с т а н о в и в:

31 травня 2022 року з Охтирського міськрайонного суду Сумської області відповідно до Розпорядження Верховного Суду України № 14/0/9-22 від 25 березня 2022 року «Про зміну територіальної підсудності судових справ в умовах воєнного стану» на адресу суду надішли матеріали обвинувального акту у кримінальному провадженні № 0000159 від 02 листопада 2016 року відносно ОСОБА_4 , який обвинувачується у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 187 КК України.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи № 583/3331/21 між суддями Шишацького районного суду Полтавської області від 31 травня 2022 року, головуючим суддею у ній визначено суддю ОСОБА_1 / т. 2, а. с. 149 /.

Разом з цим, 26 травня 2022 року на електрону адресу суду від прокурора відділу процесуального керівництва при провадженні досудового розслідування територіальними органами поліції та підтримання публічного обвинувачення Сумської обласної прокуратури ОСОБА_3 надійшло клопотання про продовження ОСОБА_4 строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Як убачається з змісту зазначеного клопотання, строк дії раніше обраного запобіжного заходу ОСОБА_4 , який утримується в ДУ « Сумській слідчий ізолятор », закінчується 02 червня 2022 року / т. 2, а. с. 150-152 /.

Ухвалою суду від 31 травня 2022 року по матеріалам обвинувального акту у кримінальному провадженні відносно ОСОБА_4 призначено підготовче судове засідання о 15 год. 00 хв. 01 червня 2022 року / т. 2, а. с. 155 /.

Ухвалою суду від 01 червня 2022 року клопотання прокурора задоволено, обвинуваченому ОСОБА_4 обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, строком до 30 липня 2022 року включно / т.2, а. с. 165, 170 - 171 /.

Ухвалою суду від 17 червня 2022 року матеріали обвинувального акту у кримінальному провадженні відносно ОСОБА_4 призначені до розгляду у відкритому судовому засіданні о 11 год. 00 хв. 12 липня 2022 року / т. 2, а. с. 184, 185 /.

22 липня 2022 року на електрону адресу суду від прокурора ОСОБА_3 надійшло клопотання про продовження обвинуваченому строку дії запобіжного заходу на максимальний термін / т. 2, а. с. 186 188 /.

Ухвалою суду від 28 липня 2022 року клопотання прокурора задоволено, обвинуваченому ОСОБА_4 продовжено запобіжний захід на максимальний термін, тобто до 25 вересня 2022 року. У задоволенні клопотання адвоката обвинуваченого та його захисника адвоката ОСОБА_5 про зміну запобіжного заходу відмовлено / т. 2, а. с. 205 206 /.

Ухвалою суду від 22 вересня 2022 року клопотання прокурора задоволено, строк тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_4 продовжено до 20 листопада 2022 року включно / т. 2, а.с. 27, 38-39 /.

Ухвалою суду від 18 листопада 2022 року клопотання прокурора задоволено, ОСОБА_4 продовжено строк тримання під вартою до 16 січня 2023 року включно / т. 3, а. с. 69, 79-80 /.

Ухвалою суду від 11 січня 2023 року клопотання прокурора ОСОБА_3 задоволено, обвинуваченому ОСОБА_4 продовжено строк тримання під вартою на максимальний термін, тобто до 11 березня 2023 року / т. 3, а. с. 97, 106 108 /.

Ухвалою суду від 01 березня 2023 року клопотання прокурора задоволено, обвинуваченому ОСОБА_4 продовжено строк тримання під вартою до 29 квітня 2023 року / т. 3, а. с. 135-137 /.

24 квітня 2023 року на електору адресу суду від прокурора ОСОБА_3 надійшло клопотання про проводження обвинуваченому ОСОБА_4 запобіжний захід, строком на два місяці, без визначення альтернативного запобіжного заходу у виді застави / т. 3, а.с. 191-193 /.

У судовому засіданні прокурор ОСОБА_3 підтримала подане клопотання та просила продовжити обвинуваченому ОСОБА_4 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на максимальний термін, посилаючись на наявність ризиків, визначених у ст. 177 КПК України.

Обвинувачений ОСОБА_4 та його захисник - адвокат ОСОБА_5 звертали увагу суду на невмотивованість, заявленого прокурором, клопотання, тому у його задоволенні просили відмовити та обрати відносно ОСОБА_4 інший запобіжний захід, не пов`язаний з триманням під вартою.

При цьому, захисник обвинуваченого акцентувала увагу суду на наявність на його утриманні малолітніх дітей та порушення розумних строків розгляду справи.

Заслухавши думку сторін судового провадження, вивчивши доводи, викладені в клопотанні прокурора, суд вважає його таким, що підлягає задоволенню, та не знаходить підстав для задоволення клопотання захисника обвинуваченого, виходячи з наступного.

Так, судом встановлено, що ухвалою слідчого судді Охтирського міськрайонного суду Сумської області від 30 серпня 2016 року ОСОБА_4 обрано запобіжний захід у вигляді домашнього арешту без застосування електронних засобів контролю на строк до 30 жовтня 2016 року / т. 1, а. с. 42 43 /.

Ухвалою слідчого судді Зарічного районного суду м. Суми від 28 жовтня 2016 року, надано дозвіл на затримання ОСОБА_4 з метою його приводу до слідчого судді для участі у розгляді клопотання про зміну запобіжного заходу з домашнього арешту на взяття під варту / т. 2, а. с. 52 /.

Постановою старшого слідчого в ОВС СУ ГУНП в Сумській області, підполковника поліції ОСОБА_6 від 02 листопада 2016 року, підозрюваного ОСОБА_4 оголошено у розшук / т. 1, а. с. 44 45 /.

Ухвалою слідчого судді Зарічного районного суду м. Суми від 27 січня 2017 року, ОСОБА_4 обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою з метою його арешту і екстрадиції в Україну для притягнення до кримінальної відповідальності / т. 1, а. с. 47 /.

05 березня 2021 року ОСОБА_4 був затриманий у м. Шахти Російська Федерація / т. 1, а. с. 55 /.

04 серпня 2021 року, о 15 год. 25 хв. ОСОБА_4 було затримано в порядку ст. 208 КПК України / т. 1, а. с. 57 59 /.

Ухвалою слідчого судді Зарічного районного суду м. Суми від 05 серпня 2021 року, ОСОБА_4 обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, строком до 29 серпня 2021року / т. 1, а. с. 60; т. 2, а. с. 65 /.

Ухвалою Охтирського міськрайонного суду Сумської області від 25 серпня 2021 року, ОСОБА_4 обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, строком до 23 жовтня 2021 року / т. 1, а. с. 89-90 /.

Ухвалою цього ж суду від 20 жовтня 2021 року строк запобіжного заходу ОСОБА_4 продовжено до 18 грудня 2021 року / т. 1, а. с. 185 /.

Ухвалою суду від 08 грудня 2021 року, ОСОБА_4 продовжено строк тримання під вартою до 05 лютого 2022 року / т. 2, а. с. 89 /.

Ухвалою суду від 02 лютого 2022 року, строк запобіжного заходу ОСОБА_4 продовжено до 02 квітня 2022 року / т. 2, а. с. 124 /.

З огляду на неможливість розгляду Охтирським міськрайонним судом Сумської області питання про продовження ОСОБА_4 строку тримання під вартою, у зв`язку з тимчасовим припиненням здійснення судочинства, керуючись положеннями ч. 6 ст. 615 КПК України в редакції Закону України « Про внесення змін до КПК України та ЗУ « Про попереднє ув`язнення » щодо додаткового регулювання забезпечення діяльності правоохоронних органів в умовах воєнного стану » № 2111Х від 03 березня 2022 року, обраний обвинуваченому запобіжний захід у вигляді тримання під вартою після сплину, визначеного відповідно до ухвали суду від 02 лютого 2022 року строку, був продовжений до 02 червня 2022 року.

Ухвалою суду від 01 червня 2022 року клопотання прокурора задоволено, обвинуваченому ОСОБА_4 обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, строком до 30 липня 2022 року включно / т.2, а. с. 165, 170 - 171 /.

Ухвалою суду від 28 липня 2022 року клопотання прокурора задоволено, обвинуваченому ОСОБА_4 продовжено запобіжний захід на максимальний термін, тобто до 25 вересня 2022 року. У задоволенні клопотання обвинуваченого та його захисника адвоката ОСОБА_5 про зміну запобіжного заходу відмовлено / т. 2, а. с. 205 206 /.

Ухвалою суду від 22 вересня 2022 року клопотання прокурора задоволено, строк тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_4 продовжено до 20 листопада 2022 року включно / т. 2, а. с. 27, 38-39 /.

Ухвалою суду від 18 листопада 2022 року клопотання прокурора задоволено, ОСОБА_4 продовжено строк тримання під вартою до 16 січня 2023 року включно / т. 3, а. с. 69, 79-80 /.

Ухвалою суду від 11 січня 2023 року клопотання прокурора задоволено, обвинуваченому ОСОБА_4 продовжено строк тримання під вартою до 11 березня 2023 року включно / т. 3, а. с. 106 108 /.

Ухвалою суду від 01 березня 2023 року, обвинуваченому ОСОБА_4 запобіжний захід продовжено до 29 квітня 2023 року включно / т.3, а.с. 135-137 /.

Метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам переховуватися від органів досудового розслідування та/ або суду; знищити сховати або спотворити будь яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений може здійснити дії, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, визначеним положеннями ст. 177 КПК України.

При цьому, особа не може бути позбавлена або не може позбавлятися свободи, крім випадків, встановлених у п. 1 ст. 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року / рішення Європейського суду з прав людини у рішенні від 18 лютого 2010 року по справі « Гаркава проти України »/.

У відповідності до п. « С » ст. 5 Європейської конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, допускається взяття особи під варту з метою запобігти особі зникнути після скоєння злочину.

Таким чином, право на свободу та особисту недоторканість не є абсолютним і може бути обмежене, але тільки на підставах та в порядку, які чітко визначені в законі.

Зважаючи на викладене та беручи до уваги, що в межах судового розгляду обвинувачений, перебуваючи на волі, може дійсно переховуватись від суду, оскільки за вчинення інкримінованого йому злочину передбачено покарання, в тому числі, й позбавлення волі.

При цьому, на думку суду, цей ризик не зменшився, зважаючи на тяжкість покарання, яке загрожує обвинуваченому у разі визнання його винуватим у вчиненні інкримінованого правопорушення, характер та ступінь суспільної небезпечності кримінального правопорушення, конкретні обставини справи.

Врахування тяжкості кримінального правопорушення, у даному випадку, також має свій раціональний зміст, оскільки вона свідчить про ступінь суспільної небезпечності цієї особи та дозволяє спрогнозувати з достатньо високим ступенем імовірності її поведінку, беручи до уваги, що майбутнє покарання за вчинене кримінальне правопорушення підвищує ризик того, що обвинувачений може ухилитися від суду та іншим чином перешкоджати встановленню істини у кримінальному провадженні, що узгоджується з правовою позицією ЄСПЛ, згідно якої небезпека ризу переховування від суду може вимірюватися суворістю можливого покарання в сукупності про матеріальний, соціальний стан особи та інше.

Окрім цього, обвинувачений офіційно не працює, що свідчить про відсутність у нього постійного джерела доходу, протягом тривалого часу переховувався від органів досудового слідства та суду.

Разом з цим, перебуваючи на волі обвинувачений може вплинути на показання потерпілої та свідків, які судом не допитані.

При встановленні ризику впливу на потерпілу та свідків, слід враховувати встановлену КПК процедуру отримання показань від осіб, які є свідками та потерпілими у кримінальному провадженні, а саме з початку на стадії досудового розслідування показання отримуються шляхом допиту слідчим чи прокурором, а після направлення обвинувального акту до суду на стадії судового розгляду усно, шляхом допиту особи в судовому засіданні / ч. 1, 2 ст. 23, ст. 224 КПК України /

За сукупності таких обставин, у суда відсутні будь які підстави вважати, що інші менш суворі запобіжні заходи, передбачені ст. 176 КПК України, зможуть забезпечити виконання обвинуваченим процесуальних обов`язків, визначених ч. 5 ст. 194 КПК України, зокрема, прибувати за кожною вимогою до суду, його належну поведінку та попередити вчинення ним нових злочинів.

Окрім цього, в межах судового розгляду не допитана потерпіла та свідки обвинувачення.

Також слід зазначити, що до ризиків належить й наявність введеного в Україні воєнного стану, оскільки вказана обставина суттєво обмежує можливості виконання органами влади своїх повноважень на певних територіях та якісно погіршує криміногенну обстановку.

Виходячи з положень ч. 4 ст. 183 КПК України, враховуючи, що ОСОБА_4 обвинувачується у скоєнні злочину, вчиненого з застосуванням насильства, суд не знаходить підстав для застосування до нього альтернативного запобіжного заходу у вигляді застави.

Доводи захисника обвинуваченого про відсутність ризиків, на які посилається прокурор у своєму клопотанні про продовження запобіжного заходу, суд не приймає до уваги, оскільки вони не підтверджені належними доказами та не є безумною підставою для застосування іншого запобіжного заходу, не пов`язаного з триманням під вартою, тому не знаходить підстав для задоволення, заявлених останніми, клопотань.

На підставі викладеного, керуючись ч. 2 ст. 376 КПК України суд, -

У Х В А Л И В :

Клопотання прокурора відділу процесуального керівництва при провадженні досудового розслідування територіальними органами поліції та підтримання публічного обвинувачення Сумської обласної прокуратури ОСОБА_3 про продовження обвинуваченому ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, - задовольнити.

Продовжити ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, строком на шістдесят днів, з 27 квітня 2023 року по 25 червня 2023 року включно.

У задоволенні клопотання захисника обвинуваченого адвоката ОСОБА_5 про зміну запобіжного заходу, - відмовити.

Ухвала суду може бути оскаржена до Полтавського апеляційного суду через Шишацький районний суд Полтавської області протягом семи днів з дня її проголошення.

Для особи, яка перебуває під вартою, строк подачі апеляційної скарги обчислюється з моменту вручення їй копії судового рішення.

Повний текст ухвали буде проголошено о 17 год. 00 хв. 27 квітня 2023 року.

Головуючий суддя: