Дата документу 04.07.2023Справа № 554/3919/23
Провадження № 1-кс/554/8041/2023

У Х В А Л А

Іменем України

04 липня 2023 року м. Полтава

Слідчий суддя Октябрського районного суду м. Полтави ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

за участю прокурора ОСОБА_3 ,

слідчого ОСОБА_4 ,

потерпілої ОСОБА_5 ,

захисника ОСОБА_6 ,

підозрюваного ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції клопотання старшого слідчого в ОВС криміналіста СУ ГУНП в Полтавській області ОСОБА_4 , погоджене прокурором ОСОБА_3 , про продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою у кримінальному провадженні №0000241 за ч. 1 ст. 263, ч. 2 ст. 15 ч. 1 ст. 115 КК України, відносно

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Шепелівка Глобинського району Полтавської області, українця, громадянина України, з вищою освітою, приватного підприємця, раніше не судимого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , фактично мешкає за адресою: АДРЕСА_2 ,-

в с т а н о в и в :

До слідчого судді надійшло клопотання слідчого про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання від вартою відносно підозрюваного ОСОБА_7 у межах строку досудового слідства, в якому зазначено, що Слідчим управлінням ГУНП в Полтавській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000241 за ч. 1 ст. 263, ч. 2 ст. 15 ч. 1 ст. 115 КК України.

Досудовим розслідуванням установлено, що ОСОБА_7 , 1963 р.н., у невстановлений досудовим розслідуванням час та при невстановлених обставинах, умисно, розуміючи, що придбання, зберігання та носіння вибухових пристроїв без передбаченого законом дозволу є незаконним, придбав вибуховий пристрій, а саме ручну осколкову гранату Ф-1 з уніфікованим запалом ручної гранати модернізованим УЗРГМ-2, після чого почав носити та зберігати його при собі, без передбаченого законом дозволу.

У подальшому, 06.06.2023, близько 17:30, ОСОБА_7 знаходився у приміщенні квартири за адресою: АДРЕСА_2 , де між ним та його дружиною ОСОБА_5 , 1981 р.н., виникла сварка, у ході якої у ОСОБА_7 виник умисел на умисне вбивство останньої.

Реалізуючи свій злочинний намір, спрямований на позбавлення життя ОСОБА_5 , ОСОБА_7 дістав ручну осколкову гранату Ф-1 із запалом УЗРГМ-2, яку носив при собі, та привів її у бойове положення. Розуміючи бойові вражаючі властивості вказаного вибухового пристрою у вигляді вибухової хвилі та розльоту осколків для ураження живих цілей, тобто реальну небезпеку для життя і здоров`я осіб, які опиняються в радіусі дії вказаного вибухового пристрою, ОСОБА_7 , умисно кинув гранату Ф-1 на підлогу приміщення квартири за вказаною адресою, де в цей час знаходилася ОСОБА_5 .

Таким чином ОСОБА_7 виконав усі дії, які вважав необхідними для доведення кримінального правопорушення до кінця та заподіяння смерті ОСОБА_5 , але кримінальне правопорушення не було закінчене з причин, які не залежали від його волі, оскільки ручна осколкова граната Ф-1 від дії надмірно застосованої фізичної сили відкотилась у сторону де і вибухнула, не спричинивши шкоди здоров`ю ОСОБА_5 .

Згідно висновку експерта № КСЕ-19/117-23/8059 від 25.05.2023 предмет, рештки якого надані на дослідження, був ручною осколковою гранатою Ф-1 з уніфікованим запалом ручної гранати модернізованим УЗРГМ-2. Згідно висновку експерта № СЕ-19/117-23/8498-ВТХ від 30.05.2023 ручна осколкова граната Ф-1 з уніфікованим запалом ручної гранати модернізованим УЗРГМ-2, рештки якої досліджувались при складанні висновку експерта № КСЕ-19/117-23/8059 від 25.05.2023, відноситься до категорії вибухових пристроїв.

06.05.2023 відомості про замах на вбивство ОСОБА_5 , 1981 р.н., внесені до ЄРДР № 0000241 за ч. 2 ст. 15 ч. 1 ст. 115 КК України.

16.05.2023 постановою виконувача обов`язки керівника Полтавської обласної прокуратури здійснення подальшого досудового розслідування у кримінальному провадженні № 000241 доручене слідчим слідчого управління ГУНП в Полтавській області.

07.05.2023 відомості про придбання, носіння та зберігання ОСОБА_7 , 1963 р.н., вибухового пристрою, внесені до ЄРДР № 0000243 за ч. 1 ст. 263 КК України.

29.05.2023 постановою виконувача обов`язки керівника Полтавської обласної прокуратури здійснення подальшого досудового розслідування у кримінальному провадженні № 000243 доручене слідчим слідчого управління ГУНП в Полтавській області.

29.05.2023 кримінальні провадження № 000241 та № 000243 об`єднані під спільним номером 000241.

06.05.2023 у кримінальному провадженні № 000241 за підозрою у скоєнні замаху на умисне вбивство ОСОБА_5 , відповідно до ст. 208 КПК України, затримано ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

07.05.2023 ОСОБА_7 , 1963 р.н., повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15 ч. 1 ст. 115 КК України

08.05.2023 ухвалою слідчого судді Октябрського районного суду м. Полтава щодо підозрюваного ОСОБА_7 застосований запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

31.05.2023 у кримінальному провадженні № 0000241 ОСОБА_7 повідомлено про зміну раніше повідомленої підозри та про нову підозру за ч. 2 ст. 15 ч. 1 ст. 115, ч. 1 ст. 263 КК України.

29.06.2023 постановою першого заступника керівника Полтавської обласної прокуратури строк досудового розслідування у даному кримінальному провадженні продовжено до 3 місяців, тобто до 07.08.2023.

У судовому засіданні прокурор та слідчий клопотання підтримали, просили його задовольнити, вказували, що ризики, які існували на час застосування даного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою не зменшилися.

Потерпіла просила не застосовувати запобіжний захід у вигляд тримання під вартою, оскільки її чоловік не хотів вбити її, він зараз потребує лікування.

У судовому засіданні захисник просив у задоволенні клопотання відмовити та обрати запобіжний захід, не пов`язаного з тримання під вартою. Підозрюваний перебуває у тяжкому стані, він не може перебувати під вартою.

Підозрюваний підтримав думку свого адвоката.

Заслухавши учасників процесу, дослідивши матеріали кримінального провадження, а також матеріали, якими слідчий обґрунтовує необхідність продовження строку тримання під вартою підозрюваному, слідчий суддя дійшов такого висновку.

Згідно положень ст.132 КПК України заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються на підставі ухвали слідчого судді або суду, за винятком випадків, передбачених цим Кодексом. Клопотання про застосування заходів забезпечення кримінального провадження на підставі ухвали слідчого судді подається до місцевого суду, в межах територіальної юрисдикції якого знаходиться орган досудового розслідування.

У відповідності до ст.177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується. Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.

Згідно ст.197 КПК України строк дії ухвали слідчого судді, суду про тримання під вартою або продовження строку тримання під вартою не може перевищувати шістдесяти днів. Строк тримання під вартою обчислюється з моменту взяття під варту, а якщо взяттю під варту передувало затримання підозрюваного, обвинуваченого, - з моменту затримання. Строк тримання під вартою може бути продовжений слідчим суддею в межах строку досудового розслідування в порядку, передбаченому цим Кодексом. Сукупний строк тримання під вартою підозрюваного, обвинуваченого під час досудового розслідування не повинен перевищувати: 1) шести місяців - у кримінальному провадженні щодо злочинів невеликої або середньої тяжкості; 2) дванадцяти місяців - у кримінальному провадженні щодо тяжких або особливо тяжких злочинів.

Відповідно до ст. 199 КПК України клопотання про продовження строку тримання під вартою має право подати прокурор, слідчий за погодженням з прокурором не пізніше ніж за п`ять днів до закінчення дії попередньої ухвали про тримання під вартою. Клопотання про продовження строку тримання під вартою подається до місцевого суду, в межах територіальної юрисдикції якого здійснюється досудове розслідування. Клопотання про продовження строку тримання під вартою, крім відомостей, зазначених у статті 184 цього Кодексу, повинно містити: 1) виклад обставин, які свідчать про те, що заявлений ризик не зменшився або з`явилися нові ризики, які виправдовують тримання особи під вартою; 2) виклад обставин, які перешкоджають завершенню досудового розслідування до закінчення дії попередньої ухвали про тримання під вартою. Слідчий суддя зобов`язаний розглянути клопотання про продовження строку тримання під вартою до закінчення строку дії попередньої ухвали згідно з правилами, передбаченими для розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу. Слідчий суддя зобов`язаний відмовити у продовженні строку тримання під вартою, якщо прокурор, слідчий не доведе, що обставини, зазначені у частині третій цієї статті, виправдовують подальше тримання підозрюваного, обвинуваченого під вартою.

При вирішенні питання про продовження строків тримання під вартою слід враховувати вимоги статей 177, 178, 197, 199 КПК України, статей 5, 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та положень, встановлених у рішеннях Європейського суду з прав людини щодо необхідності дотримання розумних строків тримання особи під вартою.

Відповідно до п. «с» ч.1 ст. 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен має право на свободу та особисту недоторканість. Нікого не може бути позбавлено свободи, крім таких випадків і відповідно до процедури, встановленої законом: законний арешт або затримання особи, здійснене з метою до провадження її до компетентного судового органу за наявності обґрунтованої підозри у вчиненні нею правопорушення або якщо обґрунтовано вважається необхідним запобігти вчиненню нею правопорушення чи її втечі після його вчинення.

Згідно ч. 4 ст. 199 КПК України слідчий суддя зобов`язаний розглянути клопотання про продовження строку тримання під вартою до закінчення строку дії попередньої ухвали згідно з правилами, передбаченими для розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу.

У ході судового розгляду знайшло підтвердження наявності ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, а саме те, що ОСОБА_7 через усвідомлення тяжкості вчиненого кримінального правопорушення та неминучість покарання, може переховуватись від органів досудового розслідування та/або суду (п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України).

Суд враховує, що ОСОБА_7 може незаконно впливати на свідків у цьому кримінальному провадженні, показання яких матимуть доказове значення у суді (п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України).

Таким чином, враховуючи вищевикладене, та беручи до уваги обставини, які перешкоджають завершенню досудового розслідування, а також те, що, на час розгляду даного клопотання наявні ризики, передбачені п. 1, п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме ризик переховування від органі досудового розслідування та/або суду; незаконного впливу свідків, суд приходить до висновку про задоволення клопотання.

Частиною 1 статті 183 КПК України передбачено, що тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не може запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 КПК України.

Також слід зазначити, що виключно тяжкість вчиненого особою кримінального правопорушення, не є безумовною підставою для застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою.

Суд враховує положення КПК України, а також й стан здоров`я підозрюваного, який відповідно до інформації КП «Полтавська центральна районна клінічна лікарня Полтавської міської ради» потребує постійної кисневої підтримки.

Суд бере до уваги те, що підорюваний раніше несудимий, характеризується задовільно, має міцні соціальні зв`язки.

Отже, суд приходить до висновку, що запобігти вказаним ризикам можливо, застосувавши до підозрюваного запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту.

Відповідно до приписів ч. 1 та ч. 2 ст. 181 КПК України домашній арешт полягає в забороні підозрюваному, обвинуваченому залишати житло цілодобово або у певний період доби. Домашній арешт може бути застосовано до особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі.

Відповідно до положень ч. 4 ст. 194 КПК України, якщо при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу прокурор не доведе обставини, передбачені п. 3 ч. 1 цієї статті, а саме недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні, слідчий суддя, суд має право застосувати більш м`який запобіжний захід, ніж той, який зазначений у клопотанні, а також покласти на підозрюваного, обвинуваченого обов`язки, передбачені ч. 5 цієї статті, необхідність покладення яких встановлена з наведеного прокурором обґрунтування клопотання.

Відповідно до приписів ч. 1 та ч. 2 ст. 181 КПК України, домашній арешт полягає в забороні підозрюваному, обвинуваченому залишати житло цілодобово або у певний період доби. Домашній арешт може бути застосовано до особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі.

Згідно ч. 6 ст. 181 КПК України строк дії ухвали слідчого судді про тримання особи під домашнім арештом не може перевищувати двох місяців. У разі необхідності строк тримання особи під домашнім арештом може бути продовжений за клопотанням прокурора в межах строку досудового розслідування в порядку, передбаченому статтею 199 цього Кодексу. Сукупний строк тримання особи під домашнім арештом під час досудового розслідування не може перевищувати шести місяців. По закінченню цього строку ухвала про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту припиняє свою дію і запобіжний захід вважається скасованим.

Беручи до уваги наявність у підозрюваного постійного місця проживання, наявність ризиків, визначених ч.1 ст.177 КПК України, які є доведеними стороною обвинувачення, слідчий суддя дійшов до висновку про застосування відносно підозрюваного запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту в межах строку досудового розслідування, який буде достатнім для неухильного виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків.

Керуючись ст.ст.176-178, 182-184, 186, 187, 193-194, 196, 197, 202, 205, 395 КПК України, -

постановив:

У задоволенні клопотання слідчого - відмовити.

Застосувати до підозрюваного ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту за місцем проживання за адресою: АДРЕСА_2 , в межах строку досудового розслідування, до 07.08.2023 року (включно).

Покласти на підозрюваного ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , обов`язки:

-не залишати місце проживання за адресою: АДРЕСА_2 цілодобово;

-прибувати за кожною окремою вимогою до суду, слідчого та прокурора;

-повідомляти слідчого, прокурора чи суд, залежно від стадії кримінального провадження, про зміну свого місця проживання;

-утримуватися від спілкування із свідками у провадженні.

В разі невиконання вищевказаних зобов`язань, до підозрюваного може бути застосований більш жорсткий запобіжний захід.

Контроль за виконанням ухвали покласти на слідчого, в провадженні якого знаходиться кримінальне провадження, зобов`язавши передати копію ухвали для виконання органу внутрішніх справ за місцем проживання підозрюваного.

Роз`яснити, що за умисне невиконання ухвали суду передбачена відповідальність за ст. 382 КК України.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Полтавського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення, а підозрюваним - в той же строк, але з моменту вручення йому копії ухвали суду.

Ухвала підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1