Справа № 755/5154/23
№ 1-кс/755/1364/23
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"15" травня 2023 р. Дніпровський районний суд м. Києва в складі:

слідчого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

розглянув у відкритому судовому засіданні клопотання старшого слідчого СВ Дніпровського УП ГУ НП у м. Києві ОСОБА_3 про застосування запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженцю м. Києва, українцю, громадянину Ізраїлю, не працюючому, неодруженому, з вищою незакінченою освітою, зареєстрованому за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючому за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимому,

за участю учасників кримінального провадження:

прокурора ОСОБА_5 ,

підозрюваного ОСОБА_4 ,

В С Т А Н О В И В:

15 травня 2023 року старший слідчий Дніпровського УП ГУ НП у м. Києві ОСОБА_3 звернувся до суду із клопотанням про застосування запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання ОСОБА_4 ..

Клопотання погоджено з прокурором Дніпровської окружної прокуратури міста Києва ОСОБА_5 .

Клопотання мотивоване тим, що досудовим розслідуванням встановлено, що ОСОБА_4 , 04.2023 року, приблизно о 23 годині 55 хвилин, керуючи технічно справним автомобілем «Toyota Corola», р.н. НОМЕР_1 , рухався зі швидкістю приблизно 30-40 км/год. по проїзній частині вул. Раїси Окіпної у напрямку від вул. Є. Сверстюка у бік вул. Русанівська Набережна у м. Києві. Проїзна частина вул. Раїси Окіпної має дві смуги руху в бік вул. Русанівська Набережна та дві смуги руху в бік вул. Є. Сверстюка у м. Києві, наявна горизонтальна дорожня розмітка 1.3, 1.5, 1.12, 1.1 ПДР України.

Під час руху водій ОСОБА_4 допустив порушення вимог п. п. 1.5, 2.3 б), 2.10, 13.1 Правил дорожнього руху України, а саме: п. 1.5 ПДР України - дії або бездіяльність учасників дорожнього руху та інших осіб не повинні створювати небезпеку чи перешкоду для руху, загрожувати життю або здоров`ю громадян, завдавати матеріальних збитків; п. 2.3 б) ПДР України - для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, стежити за правильністю розміщення та кріплення вантажу, технічним станом транспортного засобу і не відволікатися від керування цим засобом у дорозі; п. 2.10 ПДР України - у разі причетності до дорожньо-транспортної пригоди водій зобов`язаний: а) негайно зупинити транспортний засіб і залишатися на місці пригоди; б) увімкнути аварійну сигналізацію і встановити знак аварійної зупинки відповідно до вимог пункту 9.10 цих Правил; в) не переміщати транспортний засіб і предмети, що мають причетність до пригоди; г) вжити можливих заходів для надання домедичної допомоги потерпілим, викликати бригаду екстреної (швидкої) медичної допомоги, а в разі відсутності можливості вжити зазначених заходів звернутися по допомогу до присутніх і відправити потерпілих до закладу охорони здоров`я; ґ) у разі неможливості виконати дії, перелічені в підпункті «г» пункту 2.10 цих Правил, відвезти потерпілого до найближчого лікувального закладу своїм транспортним засобом, попередньо зафіксувавши розташування слідів пригоди, а також положення транспортного засобу після його зупинки; у лікувальному закладі повідомити своє прізвище та номерний знак транспортного засобу (з пред`явленням посвідчення водія або іншого документа, який посвідчує особу, реєстраційного документа на транспортний засіб) і повернутися на місце пригоди; д) повідомити про дорожньо-транспортну пригоду орган чи уповноважений підрозділ Національної поліції, записати прізвища та адреси очевидців, чекати прибуття поліцейських; е) вжити всіх можливих заходів для збереження слідів пригоди, огородження їх та організувати об`їзд місця пригоди; є) до проведення медичного огляду не вживати без призначення медичного працівника алкоголю, наркотиків, а також лікарських препаратів, виготовлених на їх основі (крім тих, які входять до офіційно затвердженого складу аптечки); п. 13.1 ПДР України - водій залежно від швидкості руху, дорожньої обстановки, особливостей вантажу, що перевозиться, і стану транспортного засобу повинен дотримувати безпечної дистанції та безпечного інтервалу.

Порушення вищевказаних вимог Правил дорожнього руху України з боку водія ОСОБА_4 виразилось в тому, що останній, керуючи технічно справним транспортним засобом марки «Toyota Corola», р.н. НОМЕР_1 та наближаючись до будинку № 4-А по вул. Раїси Окіпної у м. Києві , на деякий час відволік свою увагу та почав дивитись у праве бокове дзеркало заднього огляду так, як він хотів перелаштуватися в крайню праву смугу руху, чим порушив вимоги п. 2.3 б) України. Через декілька секунд, ОСОБА_4 повернув голову вперед та побачив, що попереду його руху почав гальмувати та в кінці зупинився перед стоп лінією на червоний сигнал світлофора автомобіль «Toyota Corola», р.н. НОМЕР_2 , під керуванням водія ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , в результаті чого, ОСОБА_4 із запізненням застосував екстрене гальмування та здійснив зіткнення передньою частиною свого автомобіля в задню частину стоячого автомобіля «Toyota Corola», р.н. НОМЕР_2 , чим порушив вимоги п. 13.1 ПДР України.

У подальшому, водій ОСОБА_4 побачив, що він спричинив пошкодження транспортних засобів, перелякався та вирішив поїхати з місця пригоди, після чого, ОСОБА_4 сів до свого автомобіля та поїхав з місця дорожньо-транспортної пригоди, чим порушив п. 2.10 ПДР України.

Внаслідок даної дорожньо-транспортної пригоди водій автомобіля «Toyota Corola», р.н. НОМЕР_2 , ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , отримав тілесні ушкодження та був у подальшому доставлений до медичного закладу.

Згідно з висновком судової автотехнічної експертизи № СЕ-19/111-23/21812-ІТ від 04.05.2023 року, встановлено, що причиною виникнення даної дорожньо-транспортної пригоди, з технічної точки зору, є невідповідність дій водія автомобіля «Toyota Corolla», р.н. НОМЕР_1 , ОСОБА_4 , вимогам пункту 13.1 Правил дорожнього руху України.

Відповідно до висновку судово-медичної експертизи № 042-709-2023 від 03.05.2023 року, в результаті даної дорожньо-транспортної пригоди водій ОСОБА_6 отримав тілесні ушкодження, які виразилися у закритій травмі хребта - перелом дуги зліва тіла другого шийного хребця без зміщення уламків. Критерієм судово-медичного визначення ступеню тяжкості тілесного ушкодження, є критерій небезпеки для життя, тому відповідно п. п. 2.1.2 та 2.1.3/е «Правил», виявлене тілесне ушкодження, відноситься до тяжкого тілесного ушкодження.

Порушення вказаних пунктів Правил дорожнього руху України водієм ОСОБА_4 знаходяться в причинно-наслідковому зв`язку з наслідками дорожньо-транспортної пригоди, а саме - заподіяння водію автомобіля «Toyota Corola», р.н. НОМЕР_2 , ОСОБА_6 тяжких тілесних ушкоджень.

12 травня 2023 року ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України.

Підставою для повідомлення про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України, стала наявність достатніх доказів, зібраних під час проведення досудового розслідування, а саме: протоколу огляду місця події за адресою: м. Київ, вул. Р. Окіпної, 4-А; протоколів допиту свідків ОСОБА_7 та ОСОБА_8 ; протоколу допиту потерпілого ОСОБА_6 ; протоколу перегляду відеозапису; висновку судово-медичної експертизи № 042-709-2023 від 03.05.2023 року; висновку автотехнічної експертизи № СЕ-19/111-23/21812-ІТ від 04.05.2023 року; протоколу допиту підозрюваного ОСОБА_4 ; інших матеріалів кримінального провадження у їх сукупності.

Метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним ОСОБА_4 покладених на нього процесуальних обов`язків, передбачених КПК України, а також, запобігання спробам переховуватись від органів досудового розслідування та суду, вчинити інше кримінальне правопорушення.

На даний час, існують ризики, передбачені ст. 177 КПК України, а саме те, що підозрюваний ОСОБА_9 може навмисно переховуватись від органу досудового розслідування та суду, з метою уникнення відповідальності; може вчинити інше кримінальне правопорушення.

З метою забезпечення дієвості даного кримінального провадження, є доцільним покладення на підозрюваного ОСОБА_4 обов`язків, передбачених у ч. 5 ст. 194 КПК України.

У судовому засіданні прокурор заявлене клопотання підтримав у повному обсязі та просив його задовольнити з підстав, викладених у ньому, зазначивши, що з матеріалів кримінального провадження вбачається, що ОСОБА_4 покинув місце ДТП та вважає, що запобіжний захід саме у вигляді особистого зобов`язання забезпечить належну процесуальну поведінку підозрюваного, оскільки він є громадянином іншої країни та може виїхати за межі території України.

Підозрюваний ОСОБА_4 не заперечував щодо заявленого клопотання.

Дослідивши матеріали клопотання, заслухавши думку прокурора та підозрюваного, слідчий суддя приходить до наступного.

Так, відповідно до вимог ст. 131 КПК України, одним із заходів забезпечення кримінального провадження з метою досягнення його дієвості є запобіжні заходи.

Згідно з положеннями ст. 194 КПК України, під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язані встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує, хоча б один з ризиків, передбачених ст. 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Поряд з цим, положеннями ч. 2 ст. 177 КПК України визначено, що підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави вважати, що підозрюваний може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

Стаття 176 КПК України регламентує, що запобіжними заходами є: 1) особисте зобов`язання; 2) особиста порука; 3) застава; 4) домашній арешт; 5) тримання під вартою.

Запобіжні заходи застосовуються: під час досудового розслідування - слідчим суддею за клопотанням слідчого, погодженим з прокурором, або за клопотанням прокурора, а під час судового провадження - судом за клопотанням прокурора.

Крім того, вимогами ст. 178 КПК України визначено, що, при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі: 1) вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного, обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, обвинувачується; 3) вік та стан здоров`я підозрюваного, обвинуваченого; 4) міцність соціальних зв`язків підозрюваного, обвинуваченого в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців; 5) наявність у підозрюваного, обвинуваченого постійного місця роботи або навчання; 6) репутацію підозрюваного, обвинуваченого; 7) майновий стан підозрюваного, обвинуваченого; 8) наявність судимостей у підозрюваного, обвинуваченого; 9) дотримання підозрюваним, обвинуваченим умов застосованих запобіжних заходів, якщо вони застосовувалися до нього раніше; 10) наявність повідомлення особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення; 11) розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється, обвинувачується особа, або розмір доходу, в отриманні якого внаслідок вчинення кримінального правопорушення підозрюється, обвинувачується особа, а також вагомість наявних доказів, якими обґрунтовуються відповідні обставини; 12) ризик продовження чи повторення протиправної поведінки, зокрема ризик летальності, що його створює підозрюваний, обвинувачений, у тому числі у зв`язку з його доступом до зброї.

Наведені в клопотанні обставини та додані до нього документи, якими слідчий мотивує клопотання, свідчать про наявність обґрунтованої підозри на даному етапі розслідування достатньою сукупністю даних.

Так, відповідно до практики Європейського суду існує розширене трактування терміну обґрунтована підозра, який означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення (рішення у справі «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» від 30 серпня 1990 року, п. 32, Seгies А, № 182), те що вимога розумної підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно зв`язують підозрюваного з певним злочином і вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, що виправдати подальше розслідування або звинувачення (рішення у справі «Мюррей проти Об`єднаного Королівства» від 28 жовтня 1994 року, «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» від 30 серпня 1990 року). Будь-яка особа стороння особа може бути переконаною в тому, що ця особа причетна до даного кримінального правопорушення.

Враховуючи, що слідчий суддя на даному етапі провадження не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винною чи невинною у вчиненні злочину, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів визначити, що причетність особи до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування щодо неї обмежувального заходу, а тому, з огляду на наведені в клопотанні слідчого дані, з урахуванням долучених до клопотання доказів, у слідчого судді наявні підстави для висновку про наявність обґрунтованої підозри у причетності ОСОБА_4 до кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України.

Поряд з цим, слідчий суддя бере до уваги той факт, що відповідно до ч. 5 ст. 194 КПК України, слідчий суддя, зобов`язує підозрюваного прибувати за кожною вимогою до суду чи іншого органу державної влади, а також виконувати один або і кілька обов`язків, необхідність покладення яких була доведена прокурором.

Зміст зазначеної норми свідчить про те, що законодавець визначив, що зобов`язання прибувати за кожною вимогою уповноваженого органу є складовою запобіжного заходу, не пов`язаного з тримання під вартою, та зберігається за підозрюваним весь час протягом дії запобіжного заходу.

При застосуванні запобіжного заходу слідчий суддя оцінює в сукупності такі обставини: дані про особу підозрюваного ОСОБА_4 , який раніше не судимий, підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України, суспільну небезпечність вчиненого злочину, тяжкість покарання, що загрожує підозрюваній у разі визнання його винуватим у кримінальному правопорушенні.

Таким чином, враховуючи обставини, перераховані у ст. 178 КПК України, а також доведеність прокурором під час розгляду клопотання, що запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання може запобігти доведеним ризикам, зважаючи на необхідність виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, запобігти спробам переховуватися від органів досудового розслідування, а також доведеність прокурором наявності всіх обставин, передбачених ч. 1 ст. 194 КПК України, слідчий суддя приходить до висновків, що клопотання слідчого про застосування до підозрюваного ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання є обґрунтованим та підлягає задоволенню.

Керуючись вимогами ст. ст. 131, 176-179, 193, 194, 309, 310 КПК України, слідчий суддя,-

П О С Т А Н О В И В:

Клопотання старшого слідчого СВ Дніпровського УП ГУ НП у м. Києві ОСОБА_3 про застосування запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання ОСОБА_4 - задовольнити.

Застосувати до ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання.

Покласти на ОСОБА_4 , згідно із ч. 5 ст. 194 КПК України, наступні обов`язки: прибувати за кожною вимогою до слідчого, прокурора, суду, залежно від стадії кримінального провадження; не відлучатися за межі м. Києва без дозволу слідчого, прокурора або суду, залежно від стадії кримінального провадження; повідомляти слідчого, прокурора чи суд, залежно від стадії кримінального провадження, про зміну місця проживання; докласти зусиль до пошуку роботи; здати на зберігання слідчому свій паспорт для виїзду за кордон (закордонний паспорт), інші документи, що дають право на виїзд з України, в`їзд в Україну.

Вказані обов`язки покласти на ОСОБА_4 - до 09 липня 2023 року включно.

Контроль за виконанням ухвали покласти на старшого слідчого СВ Дніпровського УП ГУ НП в м. Києві ОСОБА_3 .

Ухвала слідчого судді щодо застосування запобіжного заходу підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Ухвала оскарженню не підлягає, однак заперечення проти неї можуть бути подані під час підготовчого провадження в суді.

Слідчий суддя: