Справа № 461/4915/23 Головуючий у 1 інстанції: ОСОБА_1
Провадження № 11-сс/811/759/23 Доповідач: ОСОБА_2
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 липня 2023 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Львівського апеляційного суду в складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

секретаря ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Львові апеляційну скаргу ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Галицького районного суду м. Львова від 20 червня 2023 року про відмову у задоволенні скарги ОСОБА_6 на бездіяльність Львівської обласної прокуратури, що полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань,

в с т а н о в и л а :

вищезазначеною ухвалою відмовлено у задоволенні скарги ОСОБА_6 на бездіяльність Львівської обласної прокуратури, що полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань.

Не погоджуючись із рішенням слідчого судді, ОСОБА_6 подав апеляційну скаргу, в якій просить ухвалу слідчого судді Галицького районного суду м. Львова від 20 червня 2023 року скасувати та постановити нову ухвалу, якою матеріали провадження за скаргою ОСОБА_6 направити на новий розгляд в суд першої інстанції в іншому складі суду.

В обґрунтування своїх апеляційних вимог ОСОБА_6 покликається на те, що слідчим суддею порушено вимоги кримінального процесуального закону.

Зазначає, що невнесення відомостей до ЄРДР за заявою ОСОБА_6 порушує його права, а також зважаючи на те, що вказаних обставин уповноваженою особою Львівської обласної прокуратури не виконано зазначені положення КПК України, а відомості, які містяться в заяві ОСОБА_6 безпідставно невнесені до ЄРДР і чинними положеннями КПК України з огляду на положення ч.4 ст. 214 КПК України не передбачено повноважень прокурора відмовити в реєстрації заяви в ЄРДР. Апелянт вважає, що вимога про зобов`язання уповноваженої особи Тернопільської обласної прокуратури внести відповідні відомості за фактом кримінального правопорушення до ЄРДР та розпочати досудове розслідування підлягала задоволенню.

На його переконання, слідчий суддя не спростував доводів скарги щодо необов`язковості дотримання прокурором правил підслідності під час реєстрації заяви про вчинене кримінальне правопорушення з огляду на практику Верховного Суду та не навів за наслідком розгляду скарг мотиви прийняття або відхилення цих доводів, що є істотним порушенням кримінального процесуального закону.

Учасники провадження у судове засідання не з`явилися, хоча належним чином були повідомлені про час та місце розгляду апеляційної скарги, про причини неявки суд не повідомили, водночас ОСОБА_6 у своїй апеляційній скарзі вказав, що не бажає брати участь у судовому засіданні та просить розглянути апеляційну скаргу у його відсутності на підставі ст. 26 КПК України.

На адресу апеляційного суду 04.07.2022 надійшло клопотання прокурора ОСОБА_7 про розгляд апеляційної скарги ОСОБА_6 без участі прокурора Львівської обласної прокуратури. Також, прокурор зазначив, що про результатами звернення ОСОБА_6 його було письмово проінформовано 16.06.2023 листом за №31/2-594 вих.-23.

З огляду на викладене, колегія суддів апеляційного суду, з урахуванням вимог ч.4 ст. 405 КПК України, вважає за можливе провести апеляційний розгляд без участі ОСОБА_6 та прокурора.

Перевіривши матеріали судового провадження та доводи апеляційної скарги, колегія суддів апеляційного суду вважає, що така не підлягає до задоволення.

Відповідно до ч.1 ст. 214 КПК України слідчий, дізнавач, прокурор невідкладно, але не пізніше 24 годин після подання заяви, повідомлення про вчинене кримінальне правопорушення або після самостійного виявлення ним з будь-якого джерела обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, зобов`язаний внести відповідні відомості до ЄРДР, розпочати розслідування та через 24 години з моменту внесення таких відомостей надати заявнику витяг з ЄРДР.

Приписами ч.2 ст. 214 КПК України зазначено, що досудове розслідування розпочинається з моменту внесення відомостей до ЄРДР. Положення про ЄРДР, порядок його формування та ведення затверджуються Офісом Генерального прокурора за погодженням з Міністерством внутрішніх справ України, Службою безпеки України, Національним антикорупційним бюро України, Державним бюро розслідувань, органом, що здійснює контроль за додержанням податкового законодавства.

Згідно з ч.4 ст. 214 КПК України слідчий, прокурор, інша службова особа, уповноважена на прийняття та реєстрацію заяв і повідомлень про кримінальні правопорушення, зобов`язані прийняти та зареєструвати таку заяву чи повідомлення. Відмова у прийнятті та реєстрації заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення не допускається.

Внесення відомостей до ЄРДР урегульовано «Положенням про Єдиний реєстр досудових розслідувань, порядок його формування та ведення», затвердженим Наказом Генерального прокурора від 30 червня 2020 року № 298.

Згідно з п. 1 глави 2 розділу 1 цього Положення, до реєстру вносяться відомості про короткий виклад обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, наведених потерпілим, заявником чи виявлених з іншого джерела; попередню правову кваліфікацію кримінального правопорушення із зазначенням статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність.

Однак, до ЄРДР вносяться не будь-які заяви, які надходять до органів досудового розслідування, а лише відомості про кримінальне правопорушення, коли такі відомості викладені особою в заяві чи повідомленні про кримінальне правопорушення.

У межах процедури оскарження бездіяльності щодо невнесення відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР після отримання заяви, слідчий суддя з`ясовує обставини та мотиви, з яких слідчий, прокурор або інша службова особа, дійшов висновку про відсутність підстав для внесення відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР, чим саме обґрунтоване невнесення відповідних відомостей до ЄРДР, та вирішує питання про наявність або відсутність правових підстав для зобов`язання внести інформацію про кримінальне правопорушення до ЄРДР.

При цьому зміст ч.1 ст. 214 КПК України не передбачає обов`язку слідчого, дізнавача, прокурора вносити до ЄРДР всі прийняті та зареєстровані ними заяви, зокрема, ті, що не містять у собі відомостей про склад кримінального правопорушення, передбаченого чинним КК України.

Таким чином, внесенню до ЄРДР підлягають відомості із заяв, в яких міститься виклад обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, а не із заяв чи повідомлень про події, у яких немає достатньої інформації, що вказує на вчинення кримінального правопорушення.

Підставами вважати, що в заяві (повідомленні) містяться відомості саме про злочин є об`єктивні дані, які дійсно свідчать про наявність ознак злочину. Такими даними є фактичне існування доказів, що підтверджують реальність конкретної події злочину (час, місце, спосіб та інші обставини вчинення злочину). Якщо у заявах чи повідомленнях таких даних немає, то вони не можуть вважатися такими, які мають бути обов`язково внесені до ЄРДР.

Відповідно до висновку, що викладений у постанові Великої Палати Верховного Суду від 30 січня 2019 року у справі №818/1526/18 у межах процедури оскарження бездіяльності слідчого щодо невнесення відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР після отримання заяви, слідчий суддя з`ясовує обставини та мотиви, з яких слідчий або прокурор дійшов висновку про відсутність підстав для внесення відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР, чим саме обґрунтоване невнесення відповідних відомостей до ЄРДР, та вирішує питання про наявність або відсутність правових підстав для зобов`язання слідчого або прокурора внести інформацію про кримінальне правопорушення до ЄРДР.

Як вбачається зі змісту скарги ОСОБА_6 , в такій останній просить зобов`язати уповноважену службову особу Львівської обласної прокуратури внести відомості за заявою ОСОБА_6 від 14.06.2023 до Єдиного реєстру досудових розслідувань та розпочати досудове розслідування, про що повідомити заявника, шляхом направлення на його електронну пошту витягу з ЄРДР через 24 години після такого внесення, та суд про виконання рішення.

В обґрунтування скарги покликався на те, що 14.06.2023 на електронну адресу Львівської обласної прокуратури ОСОБА_6 було скеровано заяву про вчинення суддями Київського апеляційного суду, Придніпровського районного суду м. Черкаси, прокурорами Київської обласної прокуратури та Черкаської обласної прокуратури кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.364, ч.1 ст.182 КК України, однак відповіді про результат розгляду такої заяви не отримав. ОСОБА_6 припускає, що його заява було перенаправлена працівниками прокуратури до компетентного органу для прийняття процесуального рішення. Скаржник переконаний, що відомості, які містяться в його заяві від 14.06.2023, є такими, що відповідають критеріям, зазначеним в ч.1 ст.214 КПК України, а вказані в ній обставини можуть свідчити про вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.364, ч.2 ст.182 КК України.

За результатом судового розгляду поданої скарги, слідчий суддя відмовив у її задоволенні, обґрунтовуючи своє рішення тим, що відповідно до ч.1 ст.218 КПК України досудове розслідування здійснюється слідчим того органу досудового розслідування, під юрисдикцією якого знаходиться місце вчинення кримінального правопорушення.

Слідчим суддею встановлено, що 16.06.2023 на електронну адресу Львівської обласної прокуратури ОСОБА_6 було надіслано заяву про вчинення суддями Київського апеляційного суду, Придніпровського районного суду м. Черкаси, прокурорами Київської обласної прокуратури та Черкаської обласної прокуратури кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.364, ч.1 ст.182 КК України.

З відповіді Львівської обласної прокуратури від 16.06.2023 №31/2-591 вих-23. вбачається, що дану заяву згідно з територіальною юрисдикцією скеровано за належністю, для організації розгляду в межах компетенції у Київську та Черкаську обласні прокуратури, про що письмово проінформовано ОСОБА_6 .

Таким чином, слідчий суддя, прийшов до обґрунтованого переконання, що Львівська обласна прокуратура в даному випадку не є органом, бездіяльність якого може бути оскаржена скаржником ОСОБА_6 .

Погоджується з таким висновком слідчого судді і колегія суддів, оскільки, Львівською обласною прокуратурою, якому була адресована заява ОСОБА_6 не було допущено бездіяльності про яку він зазначає у скарзі, оскільки мала місце відповідна дія зі сторони цього органу.

На переконання колегії суддів апеляційного суду, слідчий суддя повно і об`єктивно дослідив матеріали провадження та дійшов обґрунтованого висновку про відмову в задоволенні скарги ОСОБА_6 на бездіяльність Львівської обласної прокуратури, що полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань.

Істотних порушень вимог положень КПК України, які б були безумовною підставою для скасування ухвали слідчого судді, колегією суддів апеляційної інстанції не виявлено.

Ураховуючи вищевикладене, колегія суддів вважає рішення слідчого судді законним і обґрунтованим та підстав для його скасування за доводами апеляційної скарги не вбачає.

Керуючись ст.ст. 404, 405, 407, 419, 422 КПК України, колегія суддів,

п о с т а н о в и л а :

ухвалу слідчого судді Галицького районного суду м. Львова від 20 червня 2023 року про відмову у задоволенні скарги ОСОБА_6 на бездіяльність Львівської обласної прокуратури, що полягає у невнесенні відомостей - залишити без змін, а апеляційну скаргу ОСОБА_6 без задоволення.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4