ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 486/202/23

Провадження № 1-кп/486/112/2023

19 квітня 2023 року Южноукраїнський міський суд Миколаївської області

у складі: головуючого судді - ОСОБА_1

при секретарі - ОСОБА_2 ,

за участю: прокурора - ОСОБА_3 ,

обвинуваченої - ОСОБА_4 ,

захисника - ОСОБА_5 ,

потерпілої - ОСОБА_6 ,

розглянувши у підготовчому судовому засіданні в залі суду в м. Южноукраїнську Миколаївської області матеріали кримінального провадження внесеного 03.12.2022 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000298, на підставі обвинувального акту відносно:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки с. Ставки Веселинівського району Миколаївської області, українки, громадянки України, пенсіонерки, інваліда третьої групи, неодруженої, на утримані неповнолітніх дітей не має, із неповною середньою освітою, зареєстрованої та проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимої,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_4 , у період дії воєнного стану, 29.11.2022 року в обідній час, точного часу досудовим розслідуванням встановити не вдалося, знаходячись в приміщенні кухні квартири АДРЕСА_2 , на холодильнику помітила жіночий гаманець з вмістом грошових коштів належних ОСОБА_6 , після чого, маючи корисливий мотив та ціль незаконного збагачення, вирішила таємно викрасти частину наявних в гаманцю грошових коштів. 3 метою реалізації свого злочинного наміру, переслідуючи корисливу мету та ціль незаконного збагачення, діючи умисно, таємно та в умовах воєнного стану, що значно підвищує ступінь суспільної небезпечності діяння, ОСОБА_4 , в момент відсутності ОСОБА_6 , яка є власником грошових коштів, таємно викрала із гаманця належні останній грошові кошти в сумі 400 доларів США, що еквівалентно 14 627 грн. 44 коп., після чого місце вчинення кримінального правопорушення покинула, маючи реальну можливість розпоряджатись викраденим майном на власний розсуд.

Органами досудового слідства дії ОСОБА_4 кваліфіковано за ч. 4 ст. 185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена в умовах воєнного стану.

06.02.2023 року у даному кримінальному провадженні між прокурором Южноукраїнського відділу Вознесенської окружної прокуратури ОСОБА_3 та обвинуваченою ОСОБА_4 , в присутності захисника ОСОБА_5 , укладено угоду про визнання винуватості згідно з вимогами ст.ст. 468, 469, 472 КПК України.

Відповідно до змісту угоди про визнання винуватості, ОСОБА_4 беззастережно визнала свою винуватість у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України. Сторони узгодили покарання за ч. 4 ст. 185 КК України у вигляді позбавлення волі строком на 5 років. На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування покарання з випробуванням, та покладанням на останню обов`язків, передбачених ст. 76 КК України.

Обвинуваченій роз`яснено наслідки укладення та затвердження угоди, передбачені ст. 473 КПК України, а також наслідки невиконання угоди, він надав згоду на призначення запропонованої міри покарання.

В судовому засіданні прокурор просив затвердити дану угоду і призначити обвинуваченій узгоджену в угоді міру покарання.

Обвинувачена ОСОБА_4 також просила затвердити угоду, при цьому беззастережно визнала себе винуватою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, дає згоду на застосування узгодженого виду покарання, заявила, що здатна реально виконати взяті на себе відповідно угоди зобов`язання.

Захисник ОСОБА_5 також просила затвердити угоду про визнання винуватості.

Потерпіла ОСОБА_6 у судовому засіданні зазначила, що відповідно до п.3 ч.3 ст. 469 КПК України надає свою згоду на укладення угоди про визнання винуватості в рамках зазначення кримінального провадження між прокурором та ОСОБА_4 . Матеріальну шкоду завдану кримінальним правопорушенням їй відшкодовано в повному обсязі. Претензій будь-якого характеру до ОСОБА_4 немає.

Вирішуючи питання про затвердження угоди про визнання винуватості, суд виходить з наступного.

Відповідно до ст. 468 КПК України, у кримінальному провадженні може бути укладена угода про визнання винуватості.

Згідно п.1 ч.4 ст. 469 КПК України, угода про визнання винуватості може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, нетяжких злочинів, тяжких злочинів.

Кримінальне правопорушення, у вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_4 , згідно ст. 12 КК України є тяжким злочином.

В судовому засіданні сторони кримінального провадження, підтримали угоду про визнання винуватості, вважали її обґрунтованою та наполягали на її затвердженні.

Судом встановлено, що обвинувачена ОСОБА_4 цілком розуміє положення ч.4 ст. 474 КПК України та що укладення угоди сторонами є добровільним.

Разом з тим, судом встановлено, що умови угоди не суперечать вимогам чинного законодавства, інтересам суспільства чи окремих громадян, а кримінальне провадження свідчить про наявність фактичних підстав для визнання винуватості.

За угодою про визнання винуватості сторони узгодили призначення обвинуваченій ОСОБА_4 покарання, визначеного Законом про кримінальну відповідальність за вчинення тяжкого злочину.

Обвинувачена в судовому засіданні підтримала угоду про визнання винуватості, наполягала на її затвердженні та погодилась на призначення узгодженого сторонами угоди покарання.

Інші учасники кримінального провадження також просили про затвердження угоди про визнання винуватості.

Вказані обставини, свідчать про те, що укладення угоди про визнання винуватості не буде суперечити правам та інтересам обвинуваченої.

Судом встановлено, що сторони за угодою про визнання винуватості погодили призначення покарання з урахуванням положень ст.ст. 65-67 КК України.

Обставинами, які пом`якшують покарання обвинуваченого є щире каяття та добровільне відшкодування завданого збитку.

Обставин, які обтяжують покарання, не встановлено.

Заслухавши доводи сторін кримінального провадження, суд приходить до висновку, що укладення угоди про визнання винуватості сторонами є добровільним та не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді про визнання винуватості.

Перевіривши угоду про визнання винуватості на відповідність вимогам КПК України та КК України, суд встановив, що кваліфікація дій обвинуваченої ОСОБА_4 за ч. 4 ст. 185 КК України є правильною. Кримінальне правопорушення, у вчиненні якого обвинувачена визнає себе винною, відповідно до ст. 12 КК України є тяжким злочином, та за вимогами п.1 ч.4 ст. 469 КПК України передбачено можливість укладення угоди про визнання винуватості у кримінальному провадженні, щодо тяжких злочинів.

Умови угоди про визнання винуватості відповідають інтересам суспільства, не порушують права, свободи та інтереси сторін і інших осіб.

З огляду на викладене, суд дійшов висновку про наявність підстав для затвердження угоди про визнання винуватості, та призначення обвинуваченій ОСОБА_4 узгодженого сторонами покарання, яке відповідає загальним засадам призначення покарання, визначеним ст. 65 КК України.

Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлявся.

Процесуальні витрати відсутні.

Долю речових доказів вирішити на підставі ст. 100 КПК України.

Запобіжний захід до обвинуваченої не застосовувався.

Керуючись ст.ст.314, 369-371, 373, 374, 475 КПК України, суд

У Х В А Л И В :

Угоду про визнання винуватості у кримінальному провадженні внесеному 03.12.2022 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000298, укладену 06.02.2023 року між прокурором Южноукраїнського відділу Вознесенської окружної прокуратури ОСОБА_3 та обвинуваченою ОСОБА_4 , затвердити.

ОСОБА_4 визнати винуватою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України та призначити їй узгоджене сторонами в угоді про визнання винуватості покарання за ч. 4 ст. 185 КК України - у виді 5 (п`яти) років позбавлення волі. На підставі ст. 75 КК України, звільнити ОСОБА_4 від відбування призначеного покарання з випробуванням, встановивши іспитовий строк - 1 рік.

Відповідно до п. 1, п. 2 ч. 1, п. 2 ч. 3 ст. 76 КК України покласти на засуджену наступні обов`язки:

- періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання;

- не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Речові докази:

- грошові кошти в сумі 400 доларів США, номіналом по 100 доларів США кожна (LB690650370, MC03896385A, LE601435515E, PE21636077C), які було передано на зберігання потерпілій ОСОБА_6 , залишити потерпілій;

- диск DVD-R 4,7 GB, який поміщено до паперового пакету № 1, залишити в матеріалах кримінального провадження № 0000298.

З підстав передбачених ч. 4 ст. 394 КПК України, на вирок може бути подана апеляційна скарга до Миколаївського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня проголошення вироку, а засудженими з моменту отримання копії вироку.

Роз`яснити засудженому, що умисне невиконання угоди є підставою для притягнення до кримінальної відповідальності за ст. 389-1 Кримінального кодексу України, а також тягне за собою наслідки, встановлені статтею 476 Кримінального процесуального кодексу України.

Суддя Южноукраїнського міського суду ОСОБА_1