ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-сс/803/1413/23 Справа № 932/4943/23 Суддя у 1-й інстанції - ОСОБА_1 Суддя у 2-й інстанції - ОСОБА_2
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 червня 2023 року м. Дніпро

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Дніпровського апеляційного суду у складі:

головуючого, судді - доповідача ОСОБА_2

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4

за участю:

секретаря судового засідання ОСОБА_5

прокурора ОСОБА_6

захисника ОСОБА_7

підозрюваного (в режимі відеоконференції) ОСОБА_8

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції апеляційну скаргу захисника підозрюваного - адвоката ОСОБА_7 на ухвалу слідчого судді Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 25 травня 2023 року про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який народився м. Дніпропетровську, громадянина України, який зареєстрований та фактично проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15 ч. 1 ст. 115 КК України,-

ВСТАНОВИЛА:

Ухвалою слідчого судді Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 25 травня 2023 року клопотання слідчого задоволено частково та застосовано до підозрюваного ОСОБА_8 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 30 днів, до 22 червня 2023 року, включно, без визначення розміру застави.

Мотивуючи прийняте рішення, слідчий суддя вказав, що ОСОБА_8 обґрунтовано підозрюється у вчинені особливо тяжкого злочину, за який передбачено покарання у виді довготривалого позбавлення волі, що може спонукати останнього до здійснення спроб переховування.

Слідчим суддею визнано доведеним наявність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, а саме: можливості переховування від органів досудового розслідування та суду; незаконного впливу на свідків та потерпілого, оскільки підозрюваний проживає з останнім та, враховуючи сталі неприязні відносини між ними, може вчинити нове кримінальне правопорушення. Вказано про неможливість запобігти вказаним ризикам шляхом застосування більш м`яких запобіжних заходів.

Слідчим суддею враховано дані про особу підозрюваного та відсутність медичних даних про те, що останній за станом здоров`я не може утримуватись під вартою. Прийнято до уваги, що ОСОБА_8 вчинив особливо тяжкий злочин, перебуваючи при цьому в стані алкогольного сп`яніння. Враховуючи положення п. 1 ч. 4 ст. 183 КПК України, обставини та характер злочину, який вчинено з застосуванням насильства, слідчий суддя визнав за необхідне не визначити заставу.

В апеляційній скарзі захисник просить ухвалу слідчого судді Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 25 травня 2023 року скасувати та постановити нову ухвалу, якою в задоволенні клопотання слідчого відмовити та застосувати до підозрюваного запобіжний захід, не пов`язаний з триманням під вартою.

В обґрунтування своєї скарги посилається на невідповідність висновків суду фактичним обставинам справи та недоведеність заявлених ризиків. Звертає увагу на те, що органом досудового розслідування не надано належних доказів заявлених ризиків, а саме незаконного впливу на свідків та потерпілого та здійснення спроб переховування, а також вчинення іншого кримінального правопорушення.

Вважає, що слідчим суддею не враховано дані про особу підозрюваного, який раніше не судимий, до кримінальної відповідальності не притягувався, має постійне місце проживання, міцні соціальні зв`язки, низку хронічних захворювань, які виразились у дефекті мови та відмові у функціонуванні опорно-рухової сиситеми тіла, у зв`язку з чим альтернативний запобіжний захід забезпечить його належну процесуальну поведінку.

Заслухавши суддю-доповідача; підозрюваного та захисника, які апеляційну скаргу підтримали, на її задоволенні наполягали з викладених у ній підстав; прокурора, який заперечував проти апеляційної скарги, посилаючись на законність та обґрунтованість оскаржуваної ухвали слідчого судді і відсутність підстав для застосування до підозрюваного менш обтяжливого запобіжного заходу; дослідивши надані матеріали, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку про те, що остання не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Так, відповідно до ч. 1 ст. 404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Згідно із ч. 1 ст. 183 КПК України запобіжний захід у виді тримання під вартою є винятковим і застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден з більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України.

Відповідно до ч. 1 ст. 194 КПК України, під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язані встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, і на які вказує слідчий або прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних засобів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

На думку колегії суддів, слідчий суддя суду першої інстанції при обранні запобіжного заходу у вигляді тримання ОСОБА_8 під вартою цих вимог закону дотримався.

Під час апеляційного перегляду встановлено, що у провадженні СВ Дніпровського РУП ГУНП в Дніпропетровській області перебуває кримінальне провадження, внесене до ЄРДР за № 0001444 від 24 травня 2023 року, за підозрою ОСОБА_8 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15, ч. 1 ст. 115 КК України, в рамках якого 24 травня 2023 року останнього було повідомлено про підозру.

25 травня 2023 року слідчий звернувся до суду з клопотанням про застосування до підозрюваного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, без визначення розміру застави, в обґрунтування якого послався на те, що ОСОБА_8 підозрюється у вчиненні особливо тяжкого кримінального правопорушення з застосуванням насильства до потерпілого, а отже відносно підозрюваного, з огляду на дані про його особу та обставини вчинення злочину, існують ризики, передбачені п. п. 1, 2, 3, 4, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Перевіряючи доводи клопотання слідчого на предмет наявності ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, слідчий суддя правильно встановив, що підозра у вчиненні ОСОБА_8 інкримінованого правопорушення є обгрунтованою, частина заявлених ризиків об`єктивно існує та для запобігання ним необхідно застосувати запобіжний захід у вигляді тримання під вартою без визначення застави.

Колегія суддів погоджується з висновком слідчого судді про існування обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_8 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15 ч. 1 ст. 115 КК України, оскільки зібраними доказами, які містяться в матеріалах провадження, зокрема показаннями потерпілого, який прямо вказує на підозрюваного як на особу, що вчинила щодо нього злочин, даний факт підтверджується достатньою мірою для вирішення питання про застосування до ОСОБА_8 запобіжного заходу на даному етапі досудового розслідування.

Як зазначено у рішенні Європейського суду з прав людини від 28.10.2004 р. у справі «Мюррей проти Сполученого Королівства», для вирішення питання про обрання запобіжного заходу факти, що викликають підозру, не обов`язково мають бути встановлені до ступеню, необхідного для засудження або навіть пред`явлення обвинувачення, а згідно рішення Європейського суду з прав людини від 30.08.1998 р. у справі «Кемпбелл та Хартлі проти Сполученого Королівства» наявність обґрунтованої підозри передбачає наявність фактів або відомостей, на підставі яких об`єктивний спостерігач зробив би висновок, що дана особа могла б скоїти злочин. Крім того, у рішенні Європейського суду з прав людини від 14.03.1984 у справі «Феррарі-Браво проти Італії», зазначено, що не можна ставити питання про те, що арешт або тримання під вартою до суду є виправданими тільки тоді, коли доведено факт вчинення та характер інкримінованих правопорушень, оскільки це є завданням попереднього розслідування, сприяти якому і має тримання під вартою.

Також необхідно зазначити, що на даному етапі провадження суд не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема, оцінювати докази з точки зору їх допустимості і достатності для визнання особи винуватою чи невинуватою у вчинені кримінальних правопорушень. Слідчий суддя на підставі сукупності отриманих доказів повинен визначити лише, чи є причетність особи до вчинення злочину вірогідною та достатньою для застосування щодо неї запобіжного заходу.

Є правильними також висновки суду першої інстанції щодо наявності відносно ОСОБА_8 ризику з числа передбачених ст. 177 КПК України у виді переховування від органів досудового розслідування та суду з огляду на те, що відносно останнього існує обґрунтована підозра у скоєні кримінального правопорушення, яке за правилами ст. 12 КК України є особливо тяжким злочином, за яке передбачена кримінальна відповідальність у виді позбавлення волі на строк від 7 до 15 років, що може спонукати останнього до спроби уникнути покарання шляхом переховування від органів слідства та суду.

В контексті практики ЄСПЛ ризик втечі має оцінюватись у контексті чинників, пов`язаних з характером особи, її моральністю, місцем проживання, родом занять, майновим станом, сімейним зв`язками та усіма видами зв`язку з країною, в якій така особа піддається кримінальному переслідування («Бекчиєв проти Молдови» §58). Серйозність покарання є релевантною обставиною в оцінці ризику того, що обвинувачений може втекти («Ідалов проти Росії», «Гарицьки проти Польщі», «Храїді проти Німеччини», «Ілійков проти Болгарії»).

Надаючи оцінку можливості підозрюваного переховуватися від суду, колегія суддів вважає, що існує достатньо висока ймовірність того, що останній з метою уникнення покарання, передбаченого за вчинення інкримінованого злочину, може вдатися до відповідних дій.

Крім того підозрюваний ОСОБА_8 перебуваючи на свободі, може незаконно впливати на потерпілого та свідка ОСОБА_9 , оскільки останні надають викривальні показання та проживають разом з підозрюваним. Враховуючи, що досудове розслідування по даному кримінальному провадженню розпочато лише 24 травня 2023 року, органу слідства необхідно провести слідчі дії за участю вказаних осіб, що свідчить про вагомість ризику незаконного впливу на останніх.

Доводи захисту щодо необхідності зміни запобіжного заходу на більш м`який не є обґрунтованими, оскільки на даній стадії досудового розслідування застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту не забезпечить запобіганню встановлених ризиків, а враховуючи що інкримінований злочин вчинений з застосуванням насильства, згідно вимог п. 1 ч. 4 ст. 183 КПК України, колегія суддів погоджується з висновками слідчого судді щодо неможливості визначення застави.

Враховуючи, що ОСОБА_8 підозрюється у вчиненні особливо тяжкого кримінального правопорушення, вчиненого з погрозою застосування насильства до потерпілого, колегія суддів вважає, що застосування менш обтяжливого запобіжного заходу у виді особистого зобов`язання чи поруки не забезпечить належну процесуальну поведінку підозрюваного на даній стадії кримінального провадження.

Доводи захисту щодо стану здоров`я ОСОБА_8 хоча і заслуговують на увагу, однак не можуть бути підставою для зміни запобіжного заходу, оскільки не слугували стримуючим фактором у протиправній діяльності. Крім того, колегія суддів зважає на те, що в матеріалах справи відсутні медичні дані про те, що підозрюваний ОСОБА_8 за станом здоров`я не може утримуватись в умовах установи виконання покарання а також об`єктивна сторона інкримінованого йому злочину полягає у здійсненні двох пострілів у потерпілого з вогнепальної зброї в той час, коли останній спав та не міг завадити діям підозрюваного, що свідчить про особливу вагомість встановлених щодо останнього ризиків.

Аналізуючи вищенаведені обставини, колегія суддів, погоджуючись з думкою слідчого судді, вважає, що встановлені щодо цього підозрюваного ризики з числа передбачених ст. 177 КПК України, з урахуванням відомостей про його особу, є виключно вагомими та не можуть бути усунуті у менш обтяжливий спосіб, ніж тримання його під вартою.

З огляду на викладене, а також зважаючи на межі апеляційного розгляду, визначені ч. 1 ст. 404 КПК України, колегія суддів вважає за необхідне за наслідками апеляційного провадження апеляційну скаргу захисника залишити без задоволення, а ухвалу слідчого судді - залишити без змін.

Керуючись ст. ст. 405, 407, 409, 422 КПК України, колегія суддів, -

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу захисника підозрюваного - адвоката ОСОБА_7 - залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 25 травня 2023 року про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо ОСОБА_8 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 15 ч. 1 ст. 115 КК України, - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та касаційному оскарженню не підлягає

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4 .