Справа № 615/1936/14-к
Провадження № 1-кп/615/3/23
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 серпня 2023 року м. Валки

Валківський районний суд Харківської області в складі:

головуючого судді - ОСОБА_1 ,

секретаря судового засідання - ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Валки Харківської області кримінальне провадження №0000614 за обвинуваченням

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця смт. Старий Мерчик Валківського району Харківської області, українця, громадянина України, із середньою спеціальною освітою, не одруженого, що офіційно не працює, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживає - АДРЕСА_2 , судимий:

1) 07.07.2009 Золочівським районним судом Харківської області за ч.3 ст.185 КК України на 4 роки позбавлення волі, на підставі ст.75 КК України звільнений від відбування покарання з випробуванням 2 роки;

2) 14.02.2011 Золочівським районним судом Харківської області за ч.2 ст.185 КК України на 4 роки 2 місяці позбавлення волі, на підставі постанови Первомайського районного суду Харківської області від 01.04.2013 звільнений від відбування покарання на не відбутий строк 1 рік 11 місяців 23 дні,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.185 КК України,

за участю прокурора - ОСОБА_4 ,

захисника - ОСОБА_5 ,

обвинуваченого - ОСОБА_3 ,

встановив:

ОСОБА_3 , будучи раніше неодноразово судимим, після звільнення з місць позбавлення волі на шлях виправлення та перевиховання не став, потрібних висновків для себе не зробив та знову, в період умовно дострокового звільнення вчинив корисливий злочин за наступних обставин.

19.09.2014 близько 23:30 год. ОСОБА_3 , маючи прямий умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна, переслідуючи корисливу мету, прибув до дачного домоволодіння ОСОБА_6 , яке розташоване за адресою: АДРЕСА_3 , де переліз через паркан на територію домоволодіння, після чого шляхом виставлення віконного скла проник до приміщення літньої кухні, звідки викрав: 2 алюмінієвих каструлі ємкістю 3 л, вартістю 51 грн. кожна; 2 алюмінієвих таза ємкістю 5 л, вартістю 63 грн. кожен; 2 алюмінієвих каструлі ємкістю 15 л, вартістю 138 грн. кожна; 2 чавуна ємкістю 15 л, вартістю 48 грн. кожен; водяний насос «Струмок» вітчизняного виробництва в несправному стані, вартістю 40 грн.; 2 алюмінієвих сковорідки, вартістю 65 грн. кожна.

В подальшому, ОСОБА_3 , продовжуючи свій злочинний умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна, знаходячись на території дачного домоволодіння ОСОБА_6 за адресою: АДРЕСА_3 , шляхом виставлення віконної рами проник до середини будинку, звідки викрав: алюмінієвий таз ємкістю 5 л, вартістю 63 грн., після чого покинув місце вчинення злочину, розпорядившись викраденим майном на власний розсуд, в результаті чого завдав потерпілій ОСОБА_6 майнову шкоду на загальну суму 833 грн.

В судовому засіданні обвинувачений свою винуватість визнав повністю, щиро розкаявся. Вказав, що дійсно вчинив злочин за викладених вище обставин.

Пояснив, що після звільнення з місць позбавлення волі працював різноробочим на цегельному заводі в с. Феськи, потім поїхав до діда в с. Газове, де допомагав по господарству, проживав за рахунок пенсії діда. Оскільки батьки не займалися його вихованням, почав красти. Потерпілу ОСОБА_6 знав давно, з дитинства дружив з її онукою. Вирішив викрасти речі саме з домоволодіння ОСОБА_6 , так як знаходилось найближче, знав де і що знаходиться та як зайти-вийти, щоб ніхто не бачив. Дійсно 19.09.2014 близько 23:30 год. переліз через паркан, викруткою витягнув штапики та скло з вікна, через яке заліз до літньої кухні та виніс викрадені речі, перелік яких та визначену експертом вартість на момент вчинення злочину підтвердив. Потім таким же чином проник до будинку, де знайшов ключі, тому вийшов через двері, виніс алюмінієвий таз. Брав саме металеві речі, що можна було здати на металобрухт. Виручив 150 грн., які витратив на їжу. На даний час жалкує, що так сталося, як би була можливість, вибачився, знає, що дід відшкодував завдані збитки потерпілій, з якою дружить. Просить винайти можливість не позбавляти волі. Завірив суд, що став на шлях виправлення, за місцем проживання в Івано-Франківській області його знають лише з гарного боку, не офіційно працює вантажником, окладником товарів в магазині «Бабка Аня», пів року перебуває в цивільному шлюбі, дівчина вагітна строком 2 місяці.

Потерпіла надала заяву про судовий розгляд за її відсутності, зі змісту якої підтримує правову позицію прокурора, претензій до обвинуваченого немає.

Враховуючи, що показання обвинуваченого послідовні, об`єктивні, що він визнав свою вину повністю, щиро розкаявся, правильно розуміючи зміст та значення цих обставин, відмовився від дослідження доказів добровільно, проти чого інші учасники судового провадження не заперечували, дослідження в судовому засіданні інших доказів у кримінальному провадженні на підставі ч.3 ст.349 КПК України визнано недоцільним.

За таких обставин, суд вважає доведеним, що ОСОБА_3 своїми умисними діями вчинив злочин, передбачений ч.3 ст.185 КК України - крадіжку, тобто таємне викрадення чужого майна, поєднане з проникненням у житло та інше приміщення, вчинене повторно.

При призначенні виду та міри покарання, суд, виходячи з вимог ст.65 КК України, з метою виправлення обвинуваченого та запобігання вчиненню нових правопорушень враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані про його особу та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Суд приймає до уваги, що обвинувачений вчинив злочин, який відповідно до ст.12 КК України відноситься до категорії тяжких.

Досліджені дані про особу ОСОБА_3 свідчать, що в період вчинення кримінального правопорушення за місцем реєстрації в с. Феськи не проживав, нерухомого майна на праві власності не мав, за вказаною адресою проживає мати ОСОБА_7 в квартирі, що знаходиться на балансі Феськівського ЖКГ. На засіданнях виконкому та товариського суду не розглядався, до адміністративної відповідальності не притягувався, скарги на його поведінку до сільради не надходили, участі в громадському житті села не приймає, авторитетом серед односельців не користується.

За місцем фактичного проживання на час подій в с. Газове даних щодо місця роботи або навчання не має, скарги та компрометуючі матеріали в селищній раді відсутні. Зі слів проживав з дідом, який на даний час перебуває в будинку людей похилого віку. На обліку у лікаря психіатра та/або нарколога не перебував. Судимий, вчинив злочин в період умовно-дострокового звільнення. За повідомленням дільничного, на даний час будинок знаходиться в занедбаному стані.

Зі слів, на даний час проживає в Івано-Франківській області, не одружений, перебуває в цивільному шлюбі протягом пів року, не офіційно, але працює. Судимий вироком Шевченківського районного суд ум. Києва від 01.10.2019 за ч.2 ст.186 КК України, але вирок не набрав законної сили, переглядається Київським апеляційним судом за апеляційною скаргою прокурора.

В якості обставин, які пом`якшують покарання, у відповідності до положень ст.66 КК України суд враховує щире каяття у вчиненому, активне сприяння розкриттю злочину. Обставин, які обтяжують покарання, передбачених ст.67 КК України, судом не виявлено.

З огляду на викладене, суд вважає необхідним призначити обвинуваченому покарання у виді позбавлення волі в межах, передбачених санкцією ч.3 ст.185 КК України, що буде необхідним і достатнім для його виправлення та попередження нових злочинів, сприятиме його перевихованню.

Оскільки ОСОБА_3 , як особа, до якої було застосовано умовно-дострокове звільнення від відбування покарання, вчинив протягом невідбутої частини покарання нове кримінальне правопорушення суд призначає йому покарання за правилами, передбаченими ст.71 і 72 цього Кодексу.

Питання про речові докази вирішити в порядку ст.100 КПК України.

Обов`язок по відшкодуванню понесених судових витрат за проведення судових експертиз в розмірі 440,1 грн., виходячи з положень ст.124 КПК України, необхідно покласти на обвинуваченого.

Оскільки обвинуваченому судом призначається покарання у виді позбавлення волі, яке належить відбувати реально, до набрання вироком законної сили стосовно нього необхідно застосувати запобіжний захід у виді тримання під вартою в умовах ДУ «Харківський слідчий ізолятор».

Керуючись ст.368,370,371,373-374,376 КПК України, суд

УХВАЛИВ:

ОСОБА_3 визнати винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч.3 ст.185 КК України, та призначити йому покарання у виді 3 років позбавлення волі.

На підставі ст.71,72 КК України до призначеного покарання частково приєднати невідбуту частину покарання за вироком Золочівського районного суду Харківської області від 14.02.2011 та остаточно призначити обвинуваченому ОСОБА_3 покарання у виді позбавлення волі строком на 3 роки 6 місяців.

До набрання вироком законної сили застосувати стосовно ОСОБА_3 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в Державній установі «Харківський слідчий ізолятор», негайно взявши під варту в залі суду.

Строк відбуття покарання ОСОБА_3 відраховувати з моменту постановлення вироку, тобто з 16.08.2023.

Стягнути з ОСОБА_3 судові витрати в розмірі 440,1 грн. на рахунок Державного бюджету України.

Речові докази - залишити в розпорядженні потерпілої.

Вирок суду не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до положень ч.3 ст.349 КК України.

В іншій частині вирок суду може бути оскаржений до Харківського апеляційного суду через Валківський районний суд Харківської області протягом 30 днів з дня його проголошення.

Копія вироку негайно після проголошення вручається обвинуваченому і прокурору. Інші учасники судового провадження мають право отримати копію вироку в суді.

Суддя ОСОБА_1