Справа № 463/658/23 Головуючий у 1 інстанції: ОСОБА_1
Провадження № 11-сс/811/355/23 Доповідач: ОСОБА_2
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 квітня 2023 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Львівського апеляційного суду в складі:

головуючого судді - ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

секретаря судового засідання ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові апеляційну скаргу представника власника майна ОСОБА_6 адвоката ОСОБА_7 на ухвалу слідчого судді Личаківського районного суду м. Львова від 20.03.2023, по матеріалах кримінального провадження № 0000012 внесеного 24.01.2023 в ЄРДР за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст.209, ч.3 ст. 212 КК України, якою задоволено клопотання слідчого про накладення арешту на майно ОСОБА_6 ,

за участю:

прокурора ОСОБА_8

представника власника майна - адвоката ОСОБА_7 ,

встановила :

Ухвалою слідчого судді Личаківського районного суду м. Львова від 20.03.2023 задоволено клопотання старшого детектива Відділу детективів (на правах самостійного відділу) Територіального управління Бюро економічної безпеки у Львівській області ОСОБА_9 , за погодженням прокурора відділу нагляду за додержанням законів органами Бюро економічної безпеки України Львівської обласної прокуратури ОСОБА_8 , про накладення арешту на майно у кримінальному провадженні за № 0000012 від 24.01.2023, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 209, ч. 3 ст. 212 КК України.

Накладено арешт, шляхом позбавлення фізичних та юридичних осіб, до його скасування у встановленому порядку, права на відчуження, розпорядження та користування майном, яке вилучено 09.03.2023 у ході проведення обшуку за місцем фактичного проживання директора ТОВ «Вабрі-С» () ОСОБА_6 , за адресою: АДРЕСА_1 , та визнано речовими доказами у кримінальному провадженні № 0000012 від 24.01.2023, а саме: мобільний телефон XIAOMI модель МЕG7, IMEI НОМЕР_1 , IMEI НОМЕР_2 .

Слідчий суддя своє рішення мотивував тим, що під час здійснення досудового розслідування у кримінальному провадженні №0000012, з метою збереження майна (речових доказів) для отримання та перевірки доказів у вказаному кримінальному провадженні, 09.03.2023, на підставі ухвали слідчого судді Личаківського районного суду м. Львова, проведено обшук за місцем фактичного проживання директора ТОВ «Вабрі-С» () ОСОБА_6 , за адресою: АДРЕСА_1 , в ході якого виявлено та вилучено: мобільний телефон XIAOMI модель МЕG7, IMEI НОМЕР_1 , IMEI НОМЕР_2 .

Постановою старшого детектива Відділу детективів (на правах самостійного відділу) Територіального управління Бюро економічної безпеки у Львівській області ОСОБА_9 від 09.03.2023, вилучений мобільний термінал визнано речовим доказом у зазначеному кримінальному провадженні. Так, у вилученому мобільному терміналі, може міститися інформація, щодо виявлення та фіксації відомостей про кримінальне правопорушення.

На даний час органом досудового розслідування за наслідками проведення слідчих (розшукових) дій встановлено, що вказаний мобільний термінал має значення для кримінального провадження, оскільки містить інші відомості, які можуть бути використанні як доказ факту чи обставин, що встановлюються, під час кримінального провадження, а тому з метою забезпечення завдань кримінального провадження щодо швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду, детектив просив клопотання задовольнити.

На вказану ухвалу подав апеляційну скаргу представник власника майна адвокат ОСОБА_10 ,який просить скасувати ухвалу слідчого судді від 20.03.2023 про накладення арешту на майно ОСОБА_6 ; постановити нову ухвалу, якою відмовити у задоволенні клопотання слідчого про арешт майна ОСОБА_6 .

Апелянт вважає ухвалу слідчого судді незаконною, винесеною з істотним порушенням вимог кримінального процесуального законодавства, а тому вона підлягає скасуванню.

Свої вимоги мотивує тим, що тимчасово вилучене у ОСОБА_6 майно протягом 48 годин після вилучення має бути повернуте власнику, якщо слідчим в цей проміжок часу не було подано клопотання про арешт майна до суду. Майно вилучено о 08:50 год. 09.03.2023 і немає підтвердження, що до 08:50 год. 11.03.2023 таке клопотання було подано в суд. Відтак майно має бути повернуто власнику.

Апелянт наполягає, що слідчим не зазначено в клопотанні підстав для арешту майна; яке дане майно має відношення до кримінального провадження; не зазначено які сліди вчинення кримінального правопорушення могли залишитися на майні; не обґрунтовано чи можна взагалі їх використовувати як речовий доказ у справі.

Рішення слідчий суддя прийняв на підставі власних припущень, оскільки такі не зазначені в клопотанні, з ігноруванням факту та у порушення вимог п.п.1,2 ч.2 ст. 173 КПК України. Крім того ні детектив, ні слідчий суддя не оцінили розумність та співмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження, а також наслідки арешту майна для власника.

Заслухавши доповідь судді, міркування представника власника майна - адвоката ОСОБА_7 , який дії в інтересах ОСОБА_6 та просив задовольнити його апеляційні вимоги, думку прокурора про відмову у задоволені апеляційної скарги, обговоривши доводи наведені в клопотанні про накладення арешту на майно, вивчивши матеріали провадження надані суду апеляційної інстанції, колегія суддів дійшла наступного висновку.

Суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційних скарг у відповідності до вимог ст. 404 КПК України.

Відповідно до ч.1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове позбавлення підозрюваного, обвинуваченого або осіб, які в силу закону несуть цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, а також юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, у разі якщо до такої юридичної особи може бути застосовано захід кримінально-правового характеру у вигляді конфіскації майна, можливості відчужувати певне його майно за ухвалою слідчого судді або суду до скасування арешту майна у встановленому цим Кодексом порядку. Відповідно до вимог КПК України арешт майна може також передбачати заборону для особи, на майно якої накладено арешт, іншої особи, у володінні якої перебуває майно, розпоряджатися будь-яким чином таким майном та використовувати його.

Також, ч. 2 ст. 170 КПК України передбачає, що арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів, за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 КПК України.

Згідно з ч.1 ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Статтею 171 КПК України встановлено обов`язкові вимоги, яким повинно відповідати клопотання про арешт майна.

Завданням кримінального провадження повинні досягатися таким чином щоб до жодної особи не було застосовано необґрунтованого процесуального примусу (ст. 2 КПК України).

Будь-яке втручання у право власності повинне бути законним, наприклад, на підставі ухвали суду. Європейський суд з прав людини неодноразово зазначав, що тримання майна у кримінальному провадженні в якості речового доказу (арешт майна) може бути необхідним для належного здійснення правосуддя, що є законною метою в «загальних інтересах» суспільства (наприклад, Рішення у справі East West Alliance Limited проти України від 23 січня 2014 року, заява № 19336, параграф 188). Разом з тим, має бути розумне співвідношення між засобами та метою, що досягається так званий «справедливий баланс» між інтересом суспільства та вимогами щодо захисту фундаментальних прав особи (серед інших, Рішення у справі Edwards проти Мальти від 24.10.2006 року, заява № 17647/04, параграф 69).

При винесенні ухвали судом першої інстанції, у відповідності до вимог ст. 173 КПК України, були враховані наведені в клопотанні старшого детектива правові підстави для арешту майна, а тому слідчим суддею обґрунтовано задоволено клопотання старшого детектива про арешт майна, з урахуванням наявних для цього доказів в матеріалах кримінального провадження.

З ухвали слідчого судді вбачається, що клопотання мотивовано тим, що Відділом детективів (на правах самостійного відділу) Територіального управління Бюро економічної безпеки у Львівській області, здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000012 від 24.01.2023, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 209, ч. 3 ст. 212 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що ПАТ «Укрнафта» протягом 2019-2021 років за результатами біржових аукціонів укладала контракти про продаж нафти з ПАТ «Укртатнафта» виключно з умовою зворотного викупу цієї нафти «Укрнафтою» та подальшою переробкою цього ресурсу на потужностях Кременчуцького НПЗ по давальницькій схемі.

У результаті запровадження вказаного механізму ПАТ «Укрнафта» більшу частину видобутої нафти переробляє за власний кошт (3 млрд грн/рік за послуги переробки та 150 млн грн./рік за транспортування і зберігання нафти) по договорам комісії.

Так, частина отриманих в результаті функціонування вказаної схеми готових нафтопродуктів реалізовувалась через мережу АЗС «Укрнафта», а решта продукції по договорах купівлі - продажу реалізована на адресу ПАТ «Укртатнафта» та комерційним структурам, серед яких ТОВ «Вабрі-С» (). У подальшому ТОВ «Вабрі-С» () реалізувало отримані нафтопродукти через мережу АЗС «Авіас», «ANP» та не розрахувалось по своїм зобов`язанням перед ПАТ «Укрнафта». Разом з цим, компаніями - операторами АЗС групи «Приват» реалізовувався вказаний об`єм з частковим податковим оформленням з метою незаконної мінімізації податкового навантаження.

Крім цього, встановлено, що за результатами функціонування вищеописаної давальницької схеми ПАТ «Укрнафта» отримала «скретч-картки» (емітент талонів ТОВ «Лівайн-Торг») з логотипом «Авіас» на відпуск пального (бензину та дизельного палива), а перероблений ресурс посадовими особами ПАТ «Укртатнафта» фактично реалізувався через підконтрольні компанії - оператори АЗС АЗС «Авіас», «ANP». Водночас, колишнім менеджментом ПАТ «Укрнатфа» укладені із сумнівною вигодою договори комісії на реалізацію вищевказаних паливних карт з компаніями, серед яких ТОВ «Вабрі-С» ().

Окрім цього, встановлено, що в бухгалтерському обліку ПАТ «Укрнафта» облікована безнадійна дебіторська заборгованість в розмірі понад 6 млрд. грн. за рахунок проведених впродовж 2022 року торгівельних операцій з реалізації готових нафтопродуктів на адресу суб`єктів підприємницької діяльності, серед яких ТОВ «Ремарі», ТОВ «Моріта», ТОВ «Вілара», ТОВ «Мідан Центр», ТОВ «Брайл», ТОВ «Вільєна», ТОВ «Дектум-С», ТОВ «Вабрі-С», ТОВ «Марс 2018», ТОВ «Барвінок-Інвест», ТОВ «Юнайтед Енерджі», ТОВ «Сівер Ойл», ТОВ «Ексон Ойл» (експлуатанти мережі АЗС «Авіас», «ANP») та ПАТ «Укртатнафта».

Водночас, посадовими особами ПАТ «Укртатнафта» на отриманий в результаті вищевказаних операцій паливний ресурс впродовж 2022 року укладено договори комісії на реалізацію нафтопродуктів та без належного відображення в податковій звітності передано цілому ряду підприємств - операторам АЗС групи «Приват», серед яких ТОВ «Вабрі-С» ().

У подальшому вищевказані суб`єкти господарювання реалізували отримане по комісії пальне використовуючи мережу АЗС «Авіас», «ANP» без відображення в податковій звітності. З метою легалізації коштів отриманих злочинним шляхом, останні провели сумнівні операції з виводу грошових активів, в тому числі, шляхом надання фінансової допомоги на адресу ТОВ «Лівайн Торг», чим умисно нарощують кредиторську заборгованість перед ПАТ «Укртатнафта».

Разом з цим, загальний обсяг накопиченого та не сплаченого до державного бюджету обов`язкового податку на додану вартість з реалізації вищевказаної продукції впродовж 2022 року складає понад 260 млн грн.

Окрім цього, колишнім керівництвом ПАТ «Укртатнафта», у змові з акціонерами товариства, організовано схему з безоплатного відпуску готових нафтопродуктів на адресу комерційний структур афілійованих до ФПГ «Приват» в обмін на отримання від останніх фінансової допомоги. Такий механізм дозволяв протиправно виводи активи компанії без зупинки операційної діяльності Кременчуцького НПЗ.

Встановлено, що загальна сума отриманої ПАТ «Укртатнафта» фінансової допомоги від вищевказаних компаній складає близько 11 млрд. грн. Така ситуація фактично призвела до збільшення кредиторської заборгованості ПАТ «Укртатнафта» на відповідну суму у разі отримання вимог з повернення такої допомоги.

Поряд з цим, посадовими особами ПАТ «Укртатнафта» у змові з окремими акціонерами товариства впродовж 2022 року системно виводились кошти підприємства та нарощувалась безнадійна дебіторська заборгованість шляхом укладання непрозорих договорів на поставку продукції та надання послуг з цілим рядом комерційних структур, серед яких ТОВ «Вабрі-С» ().

Як з`ясовано в суді першої інстанції та перевірено судом апеляційної інстанції під час здійснення досудового розслідування у даному кримінальному провадженні, з метою збереження майна (речових доказів) для отримання та перевірки доказів у вказаному кримінальному провадженні, 09.03.2023 на підставі ухвали слідчого судді Личаківського районного суду м. Львова проведено обшук за місцем фактичного проживання директора ТОВ «Вабрі-С» () ОСОБА_6 , за адресою: АДРЕСА_1 , в ході якого виявлено та вилучено: мобільний телефон Під час здійснення досудового розслідування у даному кримінальному провадженні, з метою збереження майна (речових доказів) для отримання та перевірки доказів у вказаному кримінальному провадженні, 09.03.2023 на підставі ухвали слідчого судді Личаківського районного суду м. Львова проведено обшук за місцем фактичного проживання директора ТОВ «Вабрі-С» () ОСОБА_6 , за адресою: АДРЕСА_1 , в ході якого виявлено та вилучено: мобільний телефон XIAOMI модель МЕG7, IMEI НОМЕР_1 , IMEI НОМЕР_2 .

Постановою старшого детектива Відділу детективів (на правах самостійного відділу) Територіального управління Бюро економічної безпеки у Львівській області ОСОБА_9 від 09.03.2023, вилучений мобільний термінал визнано речовим доказом у зазначеному кримінальному провадженні. Так, у вилученому мобільному терміналі, може міститися інформація, щодо виявлення та фіксації відомостей про кримінальне правопорушення.

Прокурор у суді апеляційної інстанції підтвердив, що досудове розслідування по даному кримінальному провадженню триває. Крім того надав, для відома та долучення до справи:

- ксерокопію постанови про призначення у кримінальному провадженні № 0000012 комп`ютерно-технічну експертизу стосовно мобільного телефону XIAOMI модель МЕG7, IMEI НОМЕР_1 , IMEI НОМЕР_2 та наявної в ньому інформації.:

- ксерокопію квитанції та опису поштових відправлень, які здійснено 10.003.2023 зокрема і клопотання про арешт з додатками по майну гр.. ОСОБА_6 .

Судом апеляційної інстанції було перевірено поштове скерування шляхом відстеження поштового відправлення за № 692, яке підтверджує, що прокурором в суд було вчасно 10.03.2023 ( протягом 48 годин) направлено клопотання про накладення арешту на вилучене під час обшуку майно.

З врахуванням зазначеного вище та матеріалів, досліджених колегією суддів, вбачається, що апеляційні вимоги адвоката ОСОБА_10 не знайшли підтвердження в суді апеляційної інстанції та повністю спростовуються наданими прокурором документами.

Відтак у сукупності з обставинами кримінального провадження, колегія суддів об`єктивно переконана, що слідчий суддя, задовольняючи клопотання старшого детектива у накладені арешту на майно - мобільний телефон XIAOMI модель МЕG7 ( IMEI НОМЕР_1 , IMEI НОМЕР_2 ),який вилучено у гр. ОСОБА_6 , діяв у спосіб та у межах діючого законодавства, а тому доводи апелянта стосовно незаконності ухвали слідчого судді слід визнати непереконливими.

Колегія суддів не вбачає будь-якої невідповідності висновку суду першої інстанції нормам КПК України та фактичним обставинам кримінального провадження, які могли б стати підставою для скасування ухвали слідчого судді..

З урахуванням викладеного колегія суддів вважає, що ухвалу слідчого судді необхідно залишити без змін, а апеляційні скарги - без задоволення.

Керуючись ст.ст. 170-173, 309, 404, 405, 407, 422 КПК України, колегія суддів,

постановила:

Апеляційну скаргу адвоката ОСОБА_10 , в інтересах ОСОБА_6 - залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді Личаківського районного суду м. Львова від 20.03.2023, по матеріалах кримінального провадження № 0000012 внесеного в ЄРДР 24.01.2023 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст.209, ч.3 ст. 212 КК України, якою задоволено клопотання слідчого про накладення арешту на майно ОСОБА_6 - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуючий:

Судді: