Рівненський апеляційний суд
_______________________________________________________
У Х В А Л А

Іменем України

22 червня 2023 року м. Рівне

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Рівненського апеляційного суду у складі:

ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

з участю:

прокурора ОСОБА_4 ,

захисника-адвоката ОСОБА_5 ,

секретаря судового засідання ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні провадження за апеляційною скаргою захисника адвоката ОСОБА_5 на ухвалу слідчого судді Рівненського міського суду Рівненської області від 26 травня 2023 року, якою застосовано запобіжний захід у виді тримання під вартою відносно ОСОБА_7 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.5 ст.27 ч.4 ст.190 КК України, у кримінальному провадженні №0001530,

в с т а н о в и л а :

Ухвалою слідчого судді Рівненського міського суду Рівненської області від 26 травня 2023 року задоволено клопотання слідчого СУ ГУНП в Рівненській області ОСОБА_8 , яке погоджене прокурором Рівненської обласної прокуратури ОСОБА_9 .

Застосовано відносно підозрюваного ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Здолбунів Рівненської області, громадянина України, раніше неодноразово судимого, який на даний час відбуває покарання у державній установі (далі - ДУ) «Катеринівська виправна колонія №46», запобіжний захід у виді тримання під вартою на строк 60 діб, тобто до 25.07.2023, без визначення розміру застави.

Мотивував своє рішення слідчий суддя наявністю обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_7 інкримінованих йому злочинів, а також наявністю ризиків, передбачених п.п.4, 5 ч.1 ст.177 Кримінального процесуального кодексу України (далі - КПК).

В апеляційній скарзі захисник-адвокат ОСОБА_5 просить вказану ухвалу скасувати та постановити нову ухвалу, якою відмовити у задоволення клопотання слідчого про застосування запобіжного заходу.

На обґрунтування заявлених вимог апелянт зазначила, що вступна частина даної ухвали не відповідає вимогам КПК, оскільки не містить номеру кримінального провадження. Також вказала, що повідомлення про зміну раніше повідомленої підозри від 24.05.2023 містить дані про те, що у вказаних злочинах підозрюється ОСОБА_10 , а тому вважає, що ОСОБА_7 не є підозрюваним у даному кримінальному провадженні і йому не може бути обрано запобіжний захід.

На думку захисника, органом досудового розслідування не доведено об`єктивну та суб`єктивну сторони інкримінованого ОСОБА_7 злочину, та не доведено його причетності до організованої групи. Вказала, що слідчим суддею було безпідставно відмовлено у допиті свідка ОСОБА_11 , хоча протокол її допиту не відповідає показанням, які вона надавала під час досудового розслідування.

Окрім того, захисник вважає, що стороною обвинувачення не доведені ризики, на які вони покликаються у клопотанні.

Заслухавши суддю-доповідача, захисника-адвоката ОСОБА_5 на підтримання апеляційної скарги, прокурора ОСОБА_4 , який підтримав апеляційні вимоги захисника та не заперечував проти скасування ухвали, перевіривши матеріали клопотання та обговоривши апеляційні доводи, колегія суддів приходить таких висновків.

Згідно з вимогами ч.1 ст.404 КПК, суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Відповідно до вимог ст.177 КПК метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам переховуватися від органів досудового розслідування та суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчиняти інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Згідно ст.183 КПК тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст.177 цього Кодексу.

При цьому, пунктом 5 ч.2 ст.183 КПК передбачено, що запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований окрім як до раніше судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад три роки.

Розглядаючи клопотання слідчого про застосування запобіжного заходу щодо ОСОБА_7 , слідчий суддя встановив наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ним кримінального правопорушення, передбаченого ч.5 ст.27 ч.4 ст.190 КК України, а саме у заволодінні чужим майном шляхом обману (шахрайстві), вчиненому повторно, організованою групою.

Так, Європейського суду з прав людини у рішенні від 21 квітня 2011 року у справі «Нечипорук і Йонкало проти України» дав визначення терміну «обґрунтована підозра», вказавши, що це означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення, те, що вимога розумної підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно пов`язують підозрюваного з певним злочином. І вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення обвинувачення.

На переконання колегії суддів, зібрані органом досудового розслідування докази на даному етапі досудового розслідування дають достатні підстави вважати, що ОСОБА_7 обґрунтовано підозрюється в інкримінованих йому злочинах.

При цьому, колегія суддів зауважує, що для вирішення питання щодо обґрунтованості повідомленої підозри оцінка наданих слідчому судді доказів здійснюється не в контексті оцінки доказів з точки зору їх достатності і допустимості для встановлення вини чи її відсутності у особи за вчинення злочину, доведення чи не доведення винуватості особи, з метою досягнення таких висновків, які необхідні суду при постановленні вироку, а з тією метою, щоб визначити вірогідність та достатність підстав причетності тієї чи іншої особи до вчинення кримінального правопорушення, а також чи є підозра обґрунтованою, щоб виправдати подальше розслідування або висунення обвинувачення. У відповідності до змісту ст.368 КПК, питання чи мало місце діяння, у вчиненні якого обвинувачується особа, чи містить це діяння склад кримінального правопорушення і якою статтею закону України про кримінальну відповідальність він передбачений, тобто наявності чи відсутності складу кримінального правопорушення в діянні, наявності або відсутності в особи умислу на вчинення злочину, та винуватості особи в його вчиненні, вирішуються судом під час ухвалення вироку, тобто на стадії судового провадження.

24 травня 2023 року ОСОБА_7 повідомлено про зміну раніше повідомленої підозри та повідомлення про нову підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.5 ст.27 ч.4 ст.190 КК України.

Щодо доводів про відмову слідчим суддею у допиті свідка ОСОБА_11 , то під час апеляційного розгляду стороною захисту не було доведено необхідності у допиті вказаної особи та не зазначено яким чином її показання впливають на обґрунтованість оголошеної ОСОБА_7 підозри.

Разом з тим, колегія суддів не може погодитись з висновком слідчого судді щодо доведеності заявлених стороною обвинувачення ризиків, а саме можливість підозрюваного перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, вчинити інше кримінальне правопорушення або продовжити кримінальне правопорушення, у якому він підозрюється.

Зокрема, віддаленість ДУ «Катеринівська виправна колонія №42», де на даний час відбуває покарання підозрюваний, від місця проведення досудового розслідування, саме по собі не може свідчити про існування ризику перешкоджання кримінальному провадженню якимось чином. При цьому, жодних інших доказів на підтвердження цього ризику стороною обвинувачення ні слідчому судді, ні апеляційному суду, надано не було.

Щодо ризику вчинення ОСОБА_7 під час подальшого перебування у виправній колонії іншого кримінального правопорушення, то вказані обставини також не підтвердженні належними доказами, оскільки під час перебування засудженої особи в місцях позбавлення волі, права такої особи щодо вільного пересування, користування мобільним телефоном тощо, обмежені, як і під час перебування підозрюваного в умовах слідчого ізолятора.

Зважаючи на те, що підставою для застосування запобіжного заходу до підозрюваного є не лише наявність обґрунтованої підозри, але й встановлення хоча б одного з ризиків, передбачених ч.1 ст.177 КПК, та зважаючи на те, що ОСОБА_7 продовжує відбувати покарання у виді позбавлення волі за вироком Здолбунівського районного суду Рівненської області від 12.05.2021, тому на даний час колегія суддів не вбачає підстав для обрання ОСОБА_7 запобіжного заходу.

Зважаючи на вказане, колегія суддів приходить висновку щодо задоволення апеляційної скарги захисника та відмови у задоволенні клопотання слідчого про застосування запобіжного захаоду.

Керуючись ст.ст.405, 407, 422 КПК України, колегія суддів,

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу захисника-адвоката ОСОБА_5 задовольнити.

Ухвалу слідчого судді Рівненського міського суду Рівненської області від 26 травня 2023 року, якою застосовано запобіжний захід у виді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_7 скасувати.

Відмовити у задоволенні клопотання слідчого СУ ГУНП в Рівненській області ОСОБА_8 про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою підозрюваному ОСОБА_7 .

Ця ухвала остаточна, оскарженню не підлягає.

С у д д і:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3