Провадження 1-кп/193/101/23
В И Р О К

іменем України

13 вересня 2023 року Софіївський районний суд Дніпропетровської області

у складі: головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні у залі суду в смт. Софіївка Криворізького району Дніпропетровської області матеріали кримінального провадження за №0000550 від 16.10.2023 за обвинуваченням:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Підгородне Дніпропетровської області, українця, громадянина України, з базовою загальною середньою освітою, одруженого, маючого на утриманні одну малолітню дитину, зареєстрованого та фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , військовослужбовця військової служби за призовом під час мобілізації військової частини НОМЕР_1 НГУ, раніше не судимого,

у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України,

за участі сторін кримінального провадження:

прокурора ОСОБА_4 ,

потерпілих: ОСОБА_5 , ОСОБА_6 ,

ОСОБА_7 , ОСОБА_8 ,

законних представників потерпілих: ОСОБА_9 , ОСОБА_10 ,

представника потерпілих ОСОБА_11 ,

обвинуваченого ОСОБА_3 ,

захисника ОСОБА_12 ,

В С Т А Н О В И В:

16 жовтня 2022 року близько 10 год, 50 хв., ОСОБА_3 керуючи технічно справним належним йому автомобілем марки «MAZDA-6», р/н НОМЕР_2 , по сухому асфальтному покриттю проїзної автодороги H-11, поблизу сел. Софіївка Криворізького району Дніпропетровської області, зі сторони м. Кривого Рогу в напрямку м. Дніпро, в порушення вимог ст.ст. 6, 11, 16, 49, 127, 128 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, затвердженого Законом України №548-XIV від 24 березня 1999 року, ст.ст. 1, З, 4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, затвердженого Законом України №551-XIV від 24 березня 1999 року, ст. 14 Закону України «Про дорожній рух», п, 12.3, 12.6 г), 12.9 б) Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року № 1306 (далі - Правила дорожнього руху), маючи об`єктивну можливість своєчасно виявити небезпеку для руху або перешкоду та негайно вжити заходів для зменшення швидкості аж до зупинки транспортного засобу або безпечного для інших учасників руху об`їзду перешкоди та, як наслідок, безумовно міг би уникнути настання дорожньо-транспортної пригоди та її наслідків в будь-якому вигляді, перевищив швидкість руху керованого ним автомобіля та проявив неуважність до змін дорожньої обстановки, не вжив заходів для зменшення швидкості аж до зупинки транспортного засобу, у зв`язку з чим, навпроти автозаправки «Авіас» в районі автодороги з географічними координатами 48°05'07.5"N НОМЕР_3 , здійснив зіткнення передньою частиною керованого ним автомобіля з задньою частиною автомобіля марки «ВАЗ-21101», р/н НОМЕР_4 , під керуванням водія ОСОБА_13 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , в якому перебував неповнолітній пасажир ОСОБА_14 , який рухався в попутному напрямку та почав зупинятись з метою здійснення повороту ліворуч на АЗС «Авіас» від чого автомобіль «MAZDA-6», р/н НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_15 виїхав на смугу зустрічного руху та допустив зіткнення з передньою частиною автомобіля «ВАЗ 21033», р/н НОМЕР_5 , під керуванням водія ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , який рухався в зустрічному напрямку та в якому перебували пасажири ОСОБА_16 , ОСОБА_6 та ОСОБА_8 .

Внаслідок вказаної ДТП відповідно до висновку експерта КЗ «Дніпропетровське обласне бюро судово-медичної експертизи» ДОР» №267 від 27.10.2022 пасажир автомобіля «ВАЗ 21033», р/н НОМЕР_5 , ОСОБА_16 , ІНФОРМАЦІЯ_4 отримала тілесні ушкодження несумісні з життям, а саме: сполучену травму голови, тулубу, кінцівок у вигляді переломів кісток основи черепа, численні переломи ребер по різним анатомічним лініям з ушкодженням, пристінкової плеври, ушкодження правої легені та правої частки печінки; переломи обох стегнових кісток, ушкодження зв`язок колінних суглобів, крововиливів в товщі м`яких покривних тканин голови, численних синців та саден тулубу та кінцівок, яка ускладнилась розвитком шоку, які у своїй сукупності за своїм характером відносяться до категорії тілесних ушкоджень тяжкого ступеня тяжкості, за ознакою, що небезпечні для життя.

Водій автомобіля «ВАЗ 21033», р/н НОМЕР_5 , ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 внаслідок вказаної ДТП відповідно до висновку експерта КЗ «Дніпропетровське обласне бюро судово-медичної експертизи» ДОР» №375 від 28.03.2023 отримав тілесні ушкодження у вигляді: параорбітальних синців обличчя, двобічного перелому нижньої щелепи, рваної рани язика, різаних ран підщелепної ділянки праворуч, закритої травми грудної клітини: закритого перелому 9-10 ребер праворуч; розриву правої легені, гемотораксу; перелому хірургічної шийки правої плечової кістки зі зміщенням; забію черевної стінки, множинних лінійних уламкових переломів правої кульшової кістки з поширенням на кульшову западину, закритого вивиху правої стегневої кістки, які за своїм характером відносяться до тяжких тілесних ушкоджень за ознакою небезпеки для життя.

Пасажир автомобіля «ВАЗ 21033», р/н НОМЕР_5 , ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , внаслідок вказаної ДТП відповідно до висновку експерта КЗ «Дніпропетровське обласне бюро судово-медичної експертизи» ДОР» №372 від 27.03.2023 отримала тілесні ушкодження у вигляді: вогнищевого забою головного мозку, перелому спинки носа зі зміщенням, перелому верхньої щелепи, забійної рани в області лівої ніздрі та на слизовій оболонці верхньої губи по серединній лінії, травматичної екстракції перших зубів та 2-го зуба верхньої щелепи праворуч, параорбітальних синців обличчя, які за своїм характером відносяться до середнього ступеня тяжкості тілесним ушкодженням за ознакою тривалого розладу здоров`я, більше 21 доби.

Пасажир автомобіля «ВАЗ 21033» р/н НОМЕР_5 ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_6 внаслідок вказаної ДТП відповідно до висновку експерта КЗ «Дніпропетровське обласне бюро судово-медичної експертизи» ДОР» №374 від 31.03.2023 отримала тілесні ушкодження у вигляді: скальпованої рани лобно-тім`яно-скроневої ділянки голови праворуч, забійної рани нижньої губи; закритої травми черевної порожнини: розриву кореня брижі тонкої кишки, гематоми кореня брижі, розриву серозної оболонки сигмоподібної кишки, гемоперитоніуму; перелому поперекових відростків Л1-Л4 ліворуч, закритого перелому середньої третини правої стегневої кістки, які за своїм характером відносяться до тяжких тілесних ушкоджень за ознакою небезпеки для життя.

Пасажир автомобіля «ВАЗ 21101» р/н НОМЕР_4 , ОСОБА_14 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , внаслідок вказаної ДТП відповідно до висновку експерта КЗ «Дніпропетровське обласне бюро судово- медичної експертизи» ДОР» №379 від 24.03.2023 отримав тілесні ушкодження у вигляді: закритого перелому верхньої третини лівої великогомілкової кістки без зміщення, гематоми правої стопи по тильній ділянці, які за своїм характером відносяться до середнього ступенятяжкості тілесним ушкодженням за ознакою тривалого розладу здоров`я, більше 21 доби.

Відповідно до висновку експерта Дніпропетровського НДЕКЦ МВС України №СЕ-19/104-23/12199-ІТ від 25.04.2023 порушення водієм ОСОБА_3 вимог п. 12.3 Правил дорожнього руху України перебувають у прямому причинному зв`язку із даною дорожньо-транспортною пригодою та настанням наслідків у вигляді спричинення смерті ОСОБА_16 та отриманням тілесних ушкоджень ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 та ОСОБА_14 .

Таким чином, своїми умисними діями ОСОБА_3 вчинив злочин, передбачений ч. 2 ст. 286 КК України, як порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що заподіяло смерть потерпілому та тяжкі тілесні ушкодження відносно інших потерпілих.

У підготовче судове засідання сторони кримінального провадження надали суду угоду про визнання винуватості у вчиненні вказаного злочину, укладену 13.09.2023 між прокурором Криворізької спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Східного регіону ОСОБА_4 та обвинуваченим ОСОБА_3 у присутності захисника - адвоката ОСОБА_12 за змістом якої обвинувачений ОСОБА_3 повністю визнав свою винуватість у зазначеному протиправному діянні та зобов`язується беззастережно і у повному обсязі визнавати пред`явлене до нього обвинувачення у судовому провадженні.

В силу вимог ч. 2, ч. 4, ч. 5 ст. 469 КПК України угода про визнання винуватості може бути укладена за ініціативою прокурора або підозрюваного чи обвинуваченого. Угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, нетяжких та тяжких злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам. Укладення угоди про визнання винуватості може ініціюватися в будь-який момент після повідомлення особі про підозру до виходу суду до нарадчої кімнати для ухвалення вироку.

Укладення угоди про визнання винуватості у кримінальному провадженні, в якому бере участь потерпілий, не допускається, крім випадків надання всіма потерпілими письмової згоди прокурору на укладення ними угоди.

Потерпілі ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_5 , а також законні представники потерпілих ОСОБА_8 - ОСОБА_9 та ОСОБА_14 - ОСОБА_10 , надали, кожен окремо, письмові заяви про надання згоди прокурору на укладення цієї угоди з відомостями про те, що вони не заперечують проти призначення обвинуваченому покарання з іспитовим строком відповідно до ст. 75 КК України, цивільний позов подавати намірів не мають.

Згідно угоди, сторони погодилися на призначення ОСОБА_3 покарання за ч.2 ст. 286 КК України у виді позбавлення волі строком на 5 (п`ять) років з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 3 роки із звільненням від відбування покарання з випробуванням на підставі ст.75 КК України та покладанням обов`язків, передбачених ст. 76 КК України.

Судом встановлено, що угода про визнання винуватості за своїм змістом та порядком укладення відповідає вимогам ст. 468-470, 472 КПК України, відповідає закону України про кримінальну відповідальність за ч. 2 ст. 286 КК України, в тому числі щодо правової кваліфікації кримінальних правопорушень та щодо узгодженої міри як основного покарання - у виді позбавлення волі, так і додаткового у вигляді позбавлення прав керування транспортними засобами.

Шляхом вивчення документів кримінального провадження, опитування сторін, судом встановлено, що укладення угоди є добровільним волевиявленням сторін, тобто згідно з ч.6 ст. 474 КПК України не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз, або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.

Також встановлено, що умови угоди відповідають інтересам суспільства, не порушують права, свободи чи інтереси сторін або інших осіб, наявні фактичні підстави для визнання винуватості обвинуваченого. При цьому, судом з`ясовано в обвинуваченого та встановлено, що він зможе реально виконати взяті на себе відповідно до угоди зобов`язання.

Крім цього, обвинуваченому роз`яснено зміст ч.ч.4, 6, 7 ст. 474 КПК України, який йому зрозумілий та ним усвідомлено, що наслідком укладення та затвердження угоди про визнання винуватості є його відмова від здійснення прав, передбачених ч.4 ст.474 КПК України, а саме відмова права на судовий розгляд, під час якого прокурор зобов`язаний довести кожну обставину щодо кримінального правопорушення, у вчиненні якого його обвинувачують, права допитати під час судового розгляду свідків обвинувачення, подати клопотання про виклик свідків і подати докази, що свідчать на його користь.

Також ним усвідомлено, що наслідком укладення та затвердження угоди є обмеження його права на оскарження вироку, згідно з положеннями ст. 394 та 424 КПК України, а саме можливість оскарження вироку лише з підстав: призначення судом покарання, суворішого, ніж узгоджене сторонами угоди; ухвалення вироку без його згоди на призначення покарання; невиконання судом вимог, встановлених ч.ч.4, 6, 7 ст. 474 КПК України, в тому числі не роз`яснення йому наслідків укладення угоди. Наслідки невиконання угоди обвинуваченому зрозумілі.

Після таких роз`яснень обвинувачений ОСОБА_3 не заперечував проти затвердження угоди.

Прокурор та захисник також просили затвердити угоду про визнання винуватості.

Всі потерпілі, законні представники потерпілих та представник потерпілих адвокат ОСОБА_11 , які були присутні у підготовчому судовому засіданні, кожен окремо не заперечували проти затвердження угоди про визнання винуватості, у тому числі щодо призначення обвинуваченому покарання згідно зі ст. 75 КК України, тобто не пов`язаного з ізоляцією від суспільства. Запевнили суд, що жоден з них претензій матеріального чи морального характеру до обвинуваченого ОСОБА_3 не мають.

Представник потерпілих адвокат ОСОБА_11 у доповнення повідомив, що цивільні позови про відшкодування шкоди завданих злочином потерпілими до обвинуваченого не подавалися, оскільки останній у добровільному порядку виконав всі претензії матеріального та морального характеру потерпілих, при цьому наголосив, що потерпілі мають інші матеріальні претезії але до МТСБУ, вирішення яких вони планують окремо в позовному провадженні. Пояснив, що потерпілі виступили зі спільною позицією суворо не карати обвинуваченого, зокрема не призначати йому покарання пов`язане з реальним відбуттям позбавленням волі.

Обставинами, які пом`якшують покарання обвинуваченому суд визнає його щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину та добровільне відшкодування збитків.

Обставин, які обтяжують покарання обвинуваченому судом не встановлено.

Перевіряючи можливість призначення узгодженої міри покарання обвинуваченому ОСОБА_3 суд враховує ступінь тяжкості вчиненого ним кримінального правопорушення, яке відповідно до ст. 12 КК України є тяжким злочином, характер та ступінь суспільної небезпечності скоєного кримінального правопорушення, яке за формою вини відноситься до категорії необережних злочинів, обставини за яких вчинене обвинуваченим кримінальне правопорушення, зокрема те, що ОСОБА_3 грубо порушив вимоги правил безпеки дорожнього руху та те, що протиправні дії обвинуваченого призвели до тяжких наслідків у вигляді смерті потерпілої ОСОБА_16 .

Із врахуванням всіх обставин справи та особи обвинуваченого, який вперше вчинив злочин, винятково позитивно характеризується за місцем проживання та місцем несення військової служби, повністю усвідомив скоєне та критично ставиться до своїх дій, повністю відшкодував всі збитки потерпілим, на момент скоєння ДТП був тверезий, враховуючи поведінку обвинуваченого після ДТП, який після його скоєння не зник і на протязі всього досудового розслідування цього злочину сприяв його розкриттю, приймав участь у всіх слідчих діях, зважаючи на те, що стороною обвинуваченого не надано суду доказів притягнення обвинуваченого на протязі останніх років до адміністративної відповідальності за порушення ним Правил дорожнього руху України, суд вважає, що узгоджене сторонами покарання цілком відповідає ступеню тяжкості та обставинам вчиненого злочину.

Крім того, вирішуючи питання про доцільність призначення обвинуваченому, узгодженого для його реального відбуття, додаткового покарання, передбаченого санкцією ч. 2 ст. 286 КК України у виді трьох років позбавлення права керувати транспортними засобами, суд враховує знову ж таки грубе порушення Правил дорожнього руху з боку обвинуваченого, що призвело до смерті людини, спричиненням тяжких тілесних ушкоджень ще двом потерпілим, та крім того завданням також середньої тяжкості тілесних ушкоджень ще двом потерпілим, які є неповнолітніми, зокрема 2008 та 2019 років народження, що беззаперечно встановлює суспільну небезпеку з реальною загрозою заподіяння істотної шкоди людині.

Виходячи з викладеного, суд дійшов висновку про можливість затвердження угоди про визнання винуватості та визнання обвинуваченого ОСОБА_3 винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України з призначенням йому узгодженої сторонами основної та додаткової міри покарання.

Крім того, згідно абз. 2 ч. 3 ст. 76 КК України, на обвинуваченого, звільненого від відбування покарання з випробуванням, слід покласти обов`язки, передбачені частиною другою цієї статті, необхідні і достатні для її виправлення з урахуванням ступеня тяжкості вчиненого злочину, особи винного та обставини, що пом`якшують покарання та відсутності обставин, які обтяжують покарання.

Запобіжний захід до обвинуваченого не обирався.

Цивільний позов в рамках кримінального провадження не заявлявся.

Процесуальні витрати у справі належить вирішити у відповідності до ч. 2 ст. 124 КПК України, зокрема з обвинуваченого ОСОБА_3 слід стягнути на користь держави витрати, понесені на залучення експерта для проведення судових експертиз, зокрема висновків про технічний стан транспортних засобів №СЕ-19/104-23/32957-ІТ від 21.12.2022 вартістю 1132,68 грн., №СЕ-19/104-23/32955-ІТ від 19.12.2022 - 1132,68 грн., №СЕ-19/104-23/32949-ІТ від 20.12.2022 - 1132,68 грн. та висновку автотехнічної експертизи №СЕ-19/104-23/12199-ІТ від 25.04.2023, вартістю 4302,00 грн.

Згідно з положенням ч. 4 ст. 174 КПК України суд одночасно з ухваленням судового рішення, яким закінчується судовий розгляд, вирішує питання про скасування арешту майна.

З огляду на відсутність цивільного позову, не передбаченя конфіскації, як додаткового покарання, за санкцією статті за якою обвинувачується ОСОБА_3 , суд вважає за можливе скасувати арешт накладений за ухвалами слідчого судді Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 18.10.2022 на транспортні засоби, зокрема на належний ОСОБА_3 автомобіль «МАZDA-6» р/н НОМЕР_2 , на належний ОСОБА_13 автомобіль «ВАЗ 21101» р/н НОМЕР_4 та на належний ОСОБА_5 автомобіль «ВАЗ 21033» р/н НОМЕР_5 .

Питання про долю речових доказів, слід вирішити у відповідності до приписів п. 5 ч. 9 ст. 100 КПК України.

На підставі викладеного, керуючись ст.100, п. 1 ч. 3 ст. 314, ч. 2 ст. 373, ст. 374, 474, 475 КПК України, суд

У Х В А Л И В:

Затвердити угоду про визнання винуватості, укладену 13 вересня 2023 року у кримінальному провадженні №0000550 між прокурором Криворізької спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Східного регіону ОСОБА_4 та обвинуваченим ОСОБА_3 у присутності захисника адвоката ОСОБА_12 .

ОСОБА_3 визнати винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України і призначити йому узгоджене сторонами покарання у вигляді позбавлення волі строком на 5 (п`ять) років з позбавленням прав керування транспортними засобами строком на 3 (три) роки.

На підставі положень ст. 75 КК України звільнити засудженого ОСОБА_3 від відбування основного покарання, якщо він протягом іспитового строку тривалістю 2 (два) роки і 6 (шість) місяців не вчинить нового кримінального правопорушення і виконає обов`язки, передбачені п. 2 ч. 3, п. 2 та п.1 ч. 1 ст. 76 КК України, що на нього покладаються, а саме:

1) періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

2) повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання або роботи;

3) не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

На час несення військової служби обвинуваченим ОСОБА_3 нагляд за виконанням вищевказаних обов`язків у відповідності до вимог ч. 4 ст. 76 КК України покласти на командира військової частини НОМЕР_1 Національної гвардії України.

Додаткове покарання у вигляді позбавлення прав керування транспортними засобами виконувати самостійно.

Запобіжний захід відносно ОСОБА_3 до набрання вироком законної сили не обирати.

Скасувати арешт, накладений на підставі ухвал слідчого судді Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 18.10.2022 на транспортні засоби, які є також речовими докази у справі, а саме на:

- автомобіль «МАZDA 6», реєстраційний номер НОМЕР_2 , який відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу, серії НОМЕР_6 , виданого 28.07.2021 ТСЦ 1241, належить ОСОБА_3 та перебуває на майданчику транспортних засобів Відділення поліції № 9 Криворізького РУП ГУ НП в Дніпропетровській області (вул. Карпенка, 10 «А», сел. Софіївка Криворізького району Дніпропетровської області), - повернути його законному власнику обвинуваченому ОСОБА_3 ;

- автомобіль «ВАЗ 21101», реєстраційний номер НОМЕР_4 , який відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу, серії НОМЕР_7 , виданого 10.04.2021 2007 ТСЦ 1248, належить ОСОБА_13 та перебуває на майданчику транспортних засобів Відділення поліції № 9 Криворізького РУП ГУ НП в Дніпропетровській області, - повернути його законному власнику ОСОБА_13 ;

- автомобіль «ВАЗ 321033», реєстраційний номер НОМЕР_5 , який відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу, серії НОМЕР_8 , виданого 25.02.2003 Криворізьким МРЕВ (04), належить ОСОБА_5 та перебуває на майданчику транспортних засобів Відділення поліції № 9 Криворізького РУП ГУ НП в Дніпропетровській області, - повернути його законному власнику потерпілому ОСОБА_5 .

Стягнути з ОСОБА_3 на користь держави процесуальні витрати, понесені на залучення експертів для проведення судових експертиз №СЕ-19/104-23/32957-ІТ від 21.12.2022 вартістю 1132,68 грн., №СЕ-19/104-23/32955-ІТ від 19.12.2022 - 1132,68 грн., №СЕ-19/104-23/32949-ІТ від 20.12.2022 - 1132,68 грн. та №СЕ-19/104-23/12199-ІТ від 25.04.2023 4302 грн., що у загальному розмірі становить 7 700 (сім тисяч сімсот) гривень 04 копійки.

Матеріали кримінального провадження № 0000550 від 16.10.2023 залишити при обвинувальному акті, з подальшим зберіганням у судовій справі №193/895/23 (провадження №1-кп/193/101/23).

З підстав, передбачених ч. 3 ст. 394 КПК України, вирок може бути оскаржений до Дніпровського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення шляхом подання апеляційної скарги через Софіївський районний суд Дніпропетровської області. Обмеження права оскарження даного вироку визначені ст. 473 КПК України.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Інші учасники судового провадження мають право теж отримати в суді копію вироку.

Суддя ОСОБА_1