єдиний унікальний номер справи 531/959/23
номер провадження 1-кп/531/146/23
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 липня 2023 року м. Карлівка

Карлівський районний суд Полтавської області в складі:

головуючого - судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

потерпілої ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Карлівського районного суду Полтавської області обвинувальний акт кримінального провадження за обвинуваченням ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець с. Слобода, Буринського району, Сумської області, мешканець АДРЕСА_1 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 , українець, громадянин України, з базовою середньою освітою, не працюючий, одружений, не депутат, в силу ст. 89 КК України не судимий, у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 126-1 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_4 , в порушення вимог ст. 28 Конституції України та Закону України «Про запобігання та протидії домашньому насильству», безпричинно, умисно, систематично вчиняє психологічне насильство по відношенню до своєї дружини ОСОБА_5 , з якою останній спільно проживає в одному місці, за адресою: АДРЕСА_1 , що призвело до її психологічних страждань та погіршило якість життя потерпілої.

Так, ОСОБА_4 07.06.2022 року близько 16:40 год. за місцем проживання, за адресою: АДРЕСА_1 , вчинив психологічне насильство в сім`ї відносно дружини ОСОБА_5 , а саме: ображав нецензурною лайкою та погрожував фізичною розправою.

За вказані дії постановою Карлівського районного суду від 20.07.2022 року єдиний унікальний номер справи 531/1128/22, яка набрала законної сили

02.08.2022року ОСОБА_4 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП за фактом вчинення психологічного насильства відносно дружини ОСОБА_5 та застосовано стягнення у вигляді 40 (сорока) годин громадських робіт.

Продовжуючи свою злочинну діяльність, ОСОБА_4 26.06.2022 року о 15:30 год., за місцем проживання, за адресою: АДРЕСА_1 , вчинив домашнє насильство відносно дружини ОСОБА_5 , а саме: штовхав останню, давав стусани, погрожував фізичною розправою, на зауваження не реагував.

За вказані дії постановою Карлівського районного суду від 15.09.2022 року єдиний унікальний номер справи 531/1323/22, , ОСОБА_4 за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, оголошено усне зауваження, відповідно до ст. 22 КУпАП.

Продовжуючи свою злочинну діяльність, ОСОБА_4 13.08.2022 року близько 17:30 год. за місцем проживання, за адресою: АДРЕСА_1 , вчинив домашнє насильство психологічного характеру відносно своєї дружини ОСОБА_5 , а саме ображав нецензурною лайкою.

За вказані дії постановою Карлівського районного суду від 05.09.2022 року єдиний унікальний номер справи 531/1750/22, яка набрала законної сили 16.09.2022 року ОСОБА_4 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 173-2 КУпАП за фактом вчинення психологічного насильства відносно дружини ОСОБА_5 та застосовано адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі десяти неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 340 гривень.

Продовжуючи свою злочинну діяльність, ОСОБА_4 02.03.2023 року о 15:00 год. за місцем свого проживання, а саме в АДРЕСА_1 , вчинив домашнє насильство, відносно дружини ОСОБА_5 , а саме: умисні дії психологічного характеру направлених в її сторону, ображав нецензурною лайкою, погрожував фізичною розправою, намагався затіяти бійку та на зауваження не реагував.

Отже, в порушення вимог ст. 28 Конституції України та Закону України «Про запобігання та протидії домашньому насильству», безпричинно, умисно, систематично вчиняє психологічне насильство по відношенню до своєї дружини ОСОБА_5 , з якою він проживає в одному помешканні, що призвело до психологічних страждань останньої, а також погіршенні якості її життя, що виразилось у формі втрати енергії, втоми, втрати повноцінного сну та відпочинку, у тому числі втрати позитивних емоцій та постійних негативних переживань, тощо. А саме, ОСОБА_4 , не маючи підґрунтя, вчиняв по відношенню до своєї дружини, дії виражені в словесних образах, погрозах, висловленнях в її адресу словами нецензурної лайки, приниженні та залякуванні, тим самим викликав у ОСОБА_4 побоювання за свою безпеку, спричинив емоційну невпевненість, нездатність захистити себе та завдав шкоду її психічному здоров`ю, що виразилось у формі, втрати позитивних емоцій.

Дії ОСОБА_4 органом досудового розслідування кваліфіковані за ст. 126-1 КК України, як вчинення домашнього насильство, яке виразилося в умисному систематичному вчиненні психологічного насильства щодо особи, з якою винний перебуває у сімейних відносинах, що призводить до психологічних страждань, та погіршення якості життя потерпілої ОСОБА_5 .

Прокурор у судовому засіданні просила суд призначити покарання обвинуваченому за статтею 126-1 КК України у виді позбавлення волі строком на 1 (один) рік та відповідно до ст. 75 КК України, просила звільнити ОСОБА_4 від відбування покарання з випробуванням, встановивши іспитовий строк 1 (один) рік.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 , вину свою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого статтею 126-1 КК України, визнав повністю, у скоєному розкаявся, не заперечував проти покарання, заявленого прокурором.

Потерпіла ОСОБА_6 в судовому засіданні підтвердила обставини, викладені в обвинувальному акті та не заперечував проти розгляду справи у порядку, передбаченому ч.3 ст.349 КК України, стосовно міри покарання згоден з позицією прокурора та покладається на розсуд суду.

На підставі частини 3 статті 349 КПК України за згодою учасників судового провадження, судом визнано недоцільним дослідження доказів по справі, стосовно доказів, щодо тих обставин, які ніким з учасників процесу не оспорюються дата, час, місце скоєного злочину, мотив, мета, наслідки скоєних кримінального правопорушення, тощо. При цьому судом з`ясовано, що обвинувачений, потерпіла, та прокурор правильно розуміють зміст цих обставин, немає сумнівів у добровільності їх позиції, їм роз`яснено, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

Оцінивши у сукупності досліджені в судовому засіданні докази, показання обвинуваченого, суд вважає доведеною вину ОСОБА_4 в інкримінованому йому кримінальному правопорушенні, а тому знаходить правильною кваліфікацію його дій за статтею 126-1 КК України домашнє насильство, тобто умисне систематичне вчинення психологічного насильства щодо особи, з якою винний перебуває у сімейних відносинах, що призводить до психологічних страждань та погіршення якості життя потерпілого.

Аналізуючи зібрані по справі докази, які характеризують особистість обвинуваченого, суд вбачає наступне:

ОСОБА_4 не є особою з інвалідністю, одружений, не має на утриманні малолітніх дітей, на обліку у лікаря психіатра та лікаря нарколога не перебуває.

При призначенні покарання обвинуваченому, суд враховує ступінь тяжкості кримінального правопорушення, скоєного останнім.

Кримінальне правопорушення, яке вчинив обвинувачений, передбачене статтею 126-1 КК України, відповідно до статті 12 КК України, віднесено до не тяжкого злочину.

Обставинами, які згідно статті 66 КК України пом`якшують покарання обвинуваченого, є щире каяття, активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення.

Обставин, які згідно статті 67 КК України обтяжують покарання обвинуваченого, не встановлено.

В пункті 1 Постанови Пленуму Верховного суду України «Про практику призначення судами кримінального покарання» № 7 від 24 жовтня 2003 року зі змінами від 06 листопада 2009 року звернута увагу судів на те, що вони при призначенні покарання в кожному випадку і щодо кожного підсудного, який визнається винним у вчиненні злочину, мають суворо додержувати вимог статті 65 КК стосовно загальних засад призначення покарання, оскільки саме через останні реалізуються принципи законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання.

Судом при призначенні покарання враховуються вимоги статті 50 КК України, що метою покарання є не тільки кара, а також виправлення засудженого, а також запобігання вчинення нових кримінальних правопорушень. Виходячи із вказаних вимог закону особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначено покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень.

Згідно до висновків досудової доповіді у кримінальному провадженні, складеною Полтавським районним сектором №3 Філії державної установи «Центр пробації» в Полтавській області від 05.06.2023 року, ризик вчинення ОСОБА_4 повторного кримінального правопорушення оцінюється як високий; ризик небезпеки для суспільства або окремих осіб оцінюється як високий.

З огляду на вищевикладені обставини, те, що обвинувачений визнав свою провину, з урахуванням наведених вище обставин справи, суд дійшов висновку, що його перевиховання та виправлення можливо без ізоляції від суспільства, тому вважає, що обвинуваченому має бути призначене покарання у межах санкції статті.

У зв`язку з тим, що на досудовому слідстві запобіжний захід відносно ОСОБА_4 не обирався, враховуючи особу обвинуваченого, суд вважає за недоцільне обирати відносно нього міру запобіжного заходу.

Речові докази, цивільний позов та процесуальні витрати по кримінальному провадженню відсутні.

Керуючись статтями 50, 65-67, 71, 72, статті 126-1 КК України, статтями 349, 370, 374 КПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого статтею 126-1 КК України, та призначити покарання у виді позбавлення волі строком на 1 (один) рік.

Відповідно до ст. 75 КК України, звільнити ОСОБА_4 від відбування призначеного покарання з випробуванням з іспитовим строком на 1 (один) рік.

Згідно ст. 76 КК України, покласти на ОСОБА_4 обов`язки протягом іспитового строку: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання; не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Міру запобіжного заходу до вступу вироку в законну силу обвинуваченому не обирати.

Цивільний позов не заявлений.

Речові докази, судові витрати відсутні.

Вирок може бути оскаржений до Полтавського апеляційного суду через Карлівський районний суд Полтавської області протягом 30 днів з дня його проголошення.

Копію вироку вручити негайно після його проголошення обвинуваченому та прокурору.

Направити копію вироку не пізніше наступного дня учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні.

Суддя ОСОБА_1