ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
Справа №638/5370/23 Головуючий 1ї інстанції: ОСОБА_1
Апеляційне провадження № 11-сс/818/835/23 Доповідач ОСОБА_2
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 липня 2023 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Харківського апеляційного суду у складі:

головуючого ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4

секретаря судового засідання ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Харків апеляційну скаргу представника ОСОБА_6 адвоката ОСОБА_7 на ухвалу слідчого судді Дзержинського районного суду м.Харкова від 05 червня 2023 року, якою повернуто скаргу представника ОСОБА_6 адвоката ОСОБА_7 на постанову слідчого СВ №1 Ізюмського РУП ГУ НП в Харківській області від 29.12.2022 року про закриття кримінального провадження №0001012 від 04.11.2022 року за ознаками кримінального правопорушення злочину, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України-

У С Т А Н О В И Л А:

Короткий зміст оскаржуваного судового рішення та встановлені судом першої інстанції обставини.

02.06.2023 року представник ОСОБА_6 адвокат ОСОБА_7 звернувся до суду із скаргою, в якій просив поновити строк на звернення зі скаргою, скасувати постанову про закриття кримінального провадження від 29.12.2022 року у кримінальному провадженні №001012 від 04.11.2022 року.

Ухвалою слідчого судді Дзержинського районного суду м.Харкова від 05 червня 2023 року скаргу повернуто заявнику на підставі п.3 ч.2 ст.304 КПК України.

Вимоги апеляційної скарги і узагальнені доводи особи, яка її подала.

В апеляційній скарзі представник ОСОБА_6 адвокат ОСОБА_7 просить ухвалу слідчого судді скасувати та постановити нову, якою скаргу на постанову про закриття кримінального провадження повернути до суду першої інстанції для розгляду по суті.

В обґрунтування апеляційної скарги адвокат ОСОБА_7 посилається на те, що судом першої інстанції не було взято до уваги, що разом зі скаргою було подано клопотання про поновлення строків, в якому було зазначено, що до теперішнього часу ОСОБА_8 , як брату загиблого, не було надіслано постанову про закриття кримінального провадження. Про закриття кримінального провадження ОСОБА_8 дізнався лише 01.06.2023 року, коли отримав листа старшого слідчого СВ №1 Ізюмського РУП ГУ НП в Харківській області ОСОБА_9 від 11.05.2023 року, в якому повідомлялось, що кримінальне провадження було закрито та зазначений лист було надіслано простим поштовим відправленням без зворотнього повідомлення. Таким чином, у слідчого судді не було підстав ставити під сумнів доводи заявника щодо отримання ним лише 01.06.2023 року листа, оскільки до скарги було долучено копію конверту, в якому надійшов лист.

Позиції інших учасників судового провадження

До початку судового розгляду адвокат ОСОБА_7 подав заяву в якій просить провести судовий розгляд без його участі та просить апеляційну скаргу задовольнити.

Враховуючи вимоги ч. 4 ст. 405, ч.2 ст. 422 КПК України, колегія суддів вважає за можливим проведення апеляційного перегляду ухвали слідчого судді за відсутності заявника ОСОБА_6 та його представника адвоката ОСОБА_7 , оскільки неприбуття сторін або інших учасників кримінального провадження не перешкоджає проведенню розгляду, якщо такі особи були належним чином повідомлені про дату, час і місце апеляційного розгляду та не повідомили про поважні причини свого неприбуття.

На підставі ч.4 ст.107 КПК України, у разі неприбуття в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у судовому провадженні, фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді не здійснюється.

За таких обставин колегія суддів дійшла висновку про можливість проведення розгляду без участі сторін та без фіксування судового засідання технічними засобами.

Заслухавши доповідь судді, дослідивши матеріали судового провадження та перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Мотиви суду

Повертаючи заявнику його скаргу, слідчий суддя керувався вимогами ч.1 ст.304 КПК України, згідно якої, скарги на рішення, дії чи бездіяльність слідчого, дізнавача чи прокурора, передбачені ч.1 ст.303 цього Кодексу, можуть бути подані особою протягом десяти днів з моменту прийняття рішення. Слідчий суддя мотивував своє рішенням тим, що заявник звернувся до суду після спливу строку на оскарження постанови, встановленого статтею 303 КПК України та матеріали скарги не містять доказів про отримання ОСОБА_6 постанови про закриття кримінального провадження від 29.12.2022 року саме 01.06.2023 року, а також поважність причин пропуску строку на звернення заявником та його представником не вказано.

Колегія суддів не може погодитись з вказаним висновком слідчого судді, з наступних підстав.

Згідно вимог ст.55 Конституції України права і свободи людини і громадянина захищаються судом. Кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб.

Право на оскарження процесуальних рішень, дій чи бездіяльності слідчого судді, прокурора, керівника слідчого органу, слідчого є однією із найважливіших гарантій захисту громадянами своїх прав та свобод від їх порушення як з боку органів, що здійснюють розслідування та судовий контроль у кримінальному провадженні, так і з боку інших осіб, що беруть участь у ньому. Стаття 24 КПК також гарантує кожному право на оскарження процесуальних рішень, дій чи бездіяльності суду, слідчого судді, прокурора, слідчого в порядку, передбаченому КПК.

Європейський суд з прав людини у своїй прецедентній практиці виходить із того, що положення пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод гарантує кожному право звернення до суду. Проте таке право не є абсолютним і воно може бути піддане обмеженням, тому що право на доступ до суду за своєю природою потребує регулювання з боку держави.

У кримінальному провадженні такі випадки врегульовані Кримінальним процесуальним кодексом України. Відповідно до ч.1 ст.9 КПК України під час кримінального провадження суд, слідчий суддя, прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий, інші службові особи органів державної влади зобов`язані неухильно додержуватися вимог Конституції України, цього Кодексу, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, вимог інших актів законодавства.

Відповідно до п.3 ч.1 ст.303 КПК України на досудовому провадженні можуть бути оскаржені рішення слідчого про закриття кримінального провадження - заявником, потерпілим, його представником чи законним представником.

Скарги на рішення, дії чи бездіяльність слідчого чи прокурора, передбачені частиною першою статті 303 цього Кодексу, можуть бути подані особою, як зазначено в ч.1 ст.304 КПК України, протягом десяти днів з моменту прийняття рішення, вчинення дії або бездіяльності. Якщо рішення слідчого чи прокурора оформлюється постановою, строк подання скарги починається з дня отримання особою її копії.

Зі змісту скарги вбачається, що заявник просив поновити строк на звернення до суду зі скаргою на постанову слідчого про закриття кримінального провадження, посилались на те, що про оскаржувану постанову слідчого їм стало відомо лише 01.06.2023 року після отримання листа слідчого, який було направлено поштою без зворотнього повідомлення.

Скаргу на постанову слідчого про закриття кримінального провадження представник заявника надіслав до суду 02.06.2023 року, тобто в межах строку, передбаченого ч.1 ст.304 КПК України.

Колегія суддів зазначає, що право на оскарження процесуальних рішень, дій чи бездіяльності слідчого судді, прокурора, керівника слідчого органу, слідчого є однією із найважливіших гарантій захисту громадянами своїх прав та свобод від їх порушення як з боку органів, що здійснюють розслідування та судовий контроль у кримінальному провадженні, так і з боку інших осіб, що беруть участь у ньому. Стаття 24 КПК також гарантує кожному право на оскарження процесуальних рішень, дій чи бездіяльності суду, слідчого судді, прокурора, слідчого в порядку, передбаченому КПК.

Кримінальне провадження, відповідно до норм ст. 8 КПК України, здійснюється з додержанням принципу верховенства права, відповідно до якого людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави.

Засада верховенства права є загальнообов`язковою нормою кримінального провадження найвищого рівня, оскільки вона охоплює не лише провадження в справах про вчинення кримінальних правопорушень, а й сучасний правопорядок України в цілому, її дія поширюється на всі органи державної влади, їх службових осіб у всіх сферах діяльності - нормотворчій, правоохоронній, правозастосовчій. Частина 1 ст. 8 Конституції України констатує, що в Україні визнається і діє принцип (засада) верховенства права. Тож ця засада має конституційний характер і за своїм змістом охоплює комплекс національних інститутів, правових механізмів та процедур, які є обов`язковими для того, аби особа мала можливість захистити свої права, свободи і законні інтереси від сваволі з боку держави (її органів і службових осіб) та зберегти свою гідність.

Засада верховенства права, яка лежить в основі кримінального провадження, широко використовується при обґрунтуванні своїх рішень Європейським судом з прав людини. Правові позиції, сформульовані у цих рішеннях, які мають обов`язково враховуватися судами України. В результаті тривалого і динамічного ("живого") тлумачення Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод Євросуд сформулював низку правоположень, які охоплюються верховенством права. Серед них основним є забезпечення права людини на справедливий суд. Це право відповідно до названої Конвенції та інтерпретації його Євросудом включає: а) право на гарантований доступ до суду; б) право на законного компетентного і безстороннього суддю; в) право викласти свою позицію в суді; г) право на ефективні засоби юридичного захисту в суді; г) право на справедливий судовий розгляд; д) право на презумпцію невинуватості у кримінальному провадженні; є) право на розумний строк розгляду справи; є) право на відкритий розгляд справи (за винятком обумовлених випадків).

Принцип верховенства права у кримінальному провадженні застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини та Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод людини.

Зокрема, вимогами ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод закріплено право на справедливий суд, де право бути заслуханим судом є однією з базових гарантій учасника судового спору (рішення у справі Претто проти Італії Pretto and Others v. Italy, 8 December 1983, Series A no. 71)

У справі Голдер (Golder, 21.02.1975, Series A, №4451/70) проти Об`єднаного Королівства суд зазначив: «на думку Суду, було б немислимим, щоб стаття 6 пункт перший містила детальний опис наданих сторонам процесуальних гарантій і не захищала би в першу чергу те, що дає можливість практично користуватися такими гарантіями доступу до суду. Такі характеристики процесу, як справедливість, публічність, динамізм, позбавляються сенсу, якщо немає самого судового розгляду. Все вищенаведене свідчить про те, що право доступу до правосуддя є одним із невід`ємних складових права, гарантованого пунктом 1 статті 6 Конвенції.

Обмеження права на доступ до суду не повинні впливати на користування право у такий спосіб і до такої міри, що саму його суть буде порушено, як зазначено щодо прийняття заяви в ухвалі ЄСПЛ по справі Скорик проти України (№ 32671/02 рішення від 08.01.2008 р.).

Враховуючи вищевикладене, а також беручи до уваги норми ст. 7 КПК України, якими закріплені загальні засади кримінального провадження, до яких, серед інших, відносяться: доступ до правосуддя та обов`язковість судових рішень і забезпечення права на оскарження процесуальних рішень, дій чи бездіяльності, з метою їх дотримання та гарантій, які вони надають учасникам судового провадження, колегія суддів вважає, що в даному випадку слідчим суддею безпідставно повернуто скаржнику його скаргу на постанову слідчого про закриття кримінального провадження, оскільки заявник разом зі скаргою надіслав до суду першої інстанції копію конверту, якими обґрунтовував ті обставини, що отримав поштові відправлення 01.06.2023, де вперше дізнався про закриття кримінального провадження.

За таких обставин, ухвала слідчого судді підлягає скасуванню, а апеляційна скарга задоволенню, з поверненням матеріалів скарги до районного суду для виконання вимог, передбачених ст.ст. 304-306 КПК України та розгляду по суті за відсутності інших процесуальних перешкод.

На підставі викладеного, керуючись ст.407,419, 422 КПК України, колегія суддів

УХВАЛИЛА :

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_6 адвоката ОСОБА_7 задовольнити.

Ухвалу слідчого судді Дзержинського районного суду м.Харкова від 05 червня 2023 року скасувати та скаргу представника ОСОБА_6 адвоката ОСОБА_7 на постанову на постанову слідчого СВ №1 Ізюмського РУП ГУ НП в Харківській області від 29.12.2022 року про закриття кримінального провадження №0001012 від 04.11.2022 року за ознаками кримінального правопорушення злочину передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України, повернути до суду 1-ї інстанції для виконання вимог, передбачених ст.ст. 304-306 КПК України та розгляду по суті за відсутності інших процесуальних перешкод.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню у касаційному порядку не підлягає.

Колегія суддів:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4