В И Р О К

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Єдиний унікальний номер № 285/2594/23

Провадження № 1-кп/0285/442/23

21 червня 2023 року м. Звягель

Новоград-Волинський міськрайонний суд Житомирської області

в складі: головуючої судді ОСОБА_1 ,

за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

сторони кримінального провадження та інші учасники судового провадження:

прокурор ОСОБА_3 ,

обвинувачений ОСОБА_4 ,

потерпілий ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Звягель кримінальне провадження № 0000265 за обвинуваченням

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Новоград-Волинський Житомирської області, громадянина України, українця, не працюючого, не одруженого, з освітою середньою, на утриманні неповнолітніх дітей не має, зареєстрованого та жителя АДРЕСА_1 , має судимості :

03.02.2017 Новоград-Волинським міськрайонним судом Житомирської області за ч.3 ст.185 КК України призначено покарання - 3 роки позбавлення волі;

09.08.2017 Новоград-Волинським міськрайонним судом Житомирської області за ч.3 ст. 185, ч. 4 ст. 70 КК України остаточно призначено покарання - 3 роки 1 місяць позбавлення волі;

09.11.2017 Новоград-Волинським міськрайонним судом Житомирської області за ч.З ст. 185. ч. 4 ст. 70 КК України остаточно призначено покарання - 3 роки 2 місяці позбавлення волі,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України,

ВСТАНОВИВ:

21 січня 2023 року у вечірній час, ОСОБА_4 , перебуваючи біля будинку № 144 по вул. Г. Сагайдачного в м. Звягель Житомирської області, побачив припаркований автомобіль марки «ГАЗ-24», д.н.з. НОМЕР_1 , належний ОСОБА_5 , з багажного відділення якого він вирішив таємно повторно викрасти чуже майно.

Реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна, поєднаного з проникненням у сховище, переслідуючи корисливий мотив, з метою особистого збагачення, достовірно знаючи, що по всій території України 24.02.2022 Указом Президента України №64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні», який затверджений Законом України від 24.02.2022, запроваджено воєнний стан, строк дії якого продовжено у встановленому законом порядку, ОСОБА_4 підійшов до вказаного автомобіля марки «ГАЗ-24», д.н.з. НОМЕР_2 та, впевнившись у відсутності господаря та сторонніх осіб, які могли б перешкодити вчиненню злочину, руками відкрив незамкнену кришку багажного відділення автомобіля, у якому виявив та умисно таємно повторно викрав належну ОСОБА_5 сумку з інструментами, а саме: ріжковим ключем розміром 14x12 мм, вартістю 13 грн 33 коп., ріжковим ключем розміром 17x13 мм, вартістю 20 грн, ріжковим ключем, розміром 17x19 мм, вартістю 31 грн. 33 коп., набором ріжково-накидних ключів, вартістю 327 грн, плоскогубцями торгівельної марки «Sigma» довжиною 200 мм, вартістю 100 грн 50 коп., щупом для вимірювання клапанів, вартістю 145 грн 67 коп., потрійним торцевим ключем розміром 8-10-12 мм, вартістю 52 грн 70 коп., шестигранним ключем, вартістю 46 грн, торцевим ключем розміром 13x13 мм, вартістю 60 грн 88 коп., торцевим ключем торгівельної марки «Торех», розміром 10 мм, вартістю 45 грн 60 коп., викруткою 4 в 1 торгівельної марки «ScrewDriver», вартістю 53 грн. 02 коп.

В подальшому ОСОБА_4 з викраденим майном залишив місце вчинення злочину та розпорядився ним на власний розсуд, привласнивши собі, чим заподіяв потерпілому ОСОБА_5 майнової шкоди на загальну суму 896 гривень 03 копійки.

Обвинувачений ОСОБА_4 у судовому засіданні свою вину у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, визнав повністю, у вчиненому щиро розкаявся та надав покази про те, що у вечірній час 21.01.2023 року побачив припаркований біля сусіда по АДРЕСА_2 автомобіль марки Волга чорного кольору. Він попросив сусіда по іншому припаркувати даний автомобіль. Після тривалого очікування, він підійшов до автомобіля та відкрив його багажник, звідки викрав сумку з інструментом. Сумку з викраденим заніс додому та поклав під стіл. Наступного дня на вимогу поліцейських, які прийшли до нього, сумку з інструментом віддав. Вказав, що просить вибачення, запевнив суд, що більш так вчиняти не буде, оскільки має роботу, просив суворо не карати, а визначити один рік іспитового строку.

Потерпілий ОСОБА_5 усудове засідання не зявився, подав до суду заяву, в якій просив справу розглянути без його участі, матеріальних претензій до обвинуваченого немає, цивільний позов не буде заявляти, покарання обвинуваченому просить визначити на розсуд суду та суворо не карати.

Приймаючи до уваги повне визнання обвинуваченим ОСОБА_4 своєївини в обсязі пред`явленого йому обвинувачення, а також те, що він не піддавав сумніву фактичні обставини справи, викладені в обвинувальному акті, правильно розумів зміст цих обставин, у суду не виникає сумнівів в добровільності позиції обвинуваченого, а також у суду не виникає сумнівів в добровільності позиції інших учасників судового провадження у зв`язку з чим, за згодою учасників судового провадження, суд визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються, та визнав можливим обмежити обсяг досліджуваних доказів допитом обвинуваченого, а також дослідженням доказів, що стосуються особи обвинуваченого, судових витрат та речових доказів у справі.

Зазначене повністю узгоджується з вимогами п.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, розділу ІІІ Рекомендації № 6 R (87) 18 Комітету міністрів Ради Європи «Відносно спрощеного кримінального правосуддя» та практики Європейського Суду з прав людини щодо їх застосування, згідно яким суд повинен забезпечити належну реалізацію права на справедливий суд під час розгляду кримінальних проваджень шляхом спрощеного і скороченого розгляду.

Судовий розгляд проведено в межах висунутого обвинувачення відповідно до ч. 1 ст. 337 КПК України.

Таким чином, виходячи з вищевикладеного та на підставі допиту обвинуваченого, суд приходить до висновку, що вина обвинуваченого ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення доведена повністю, а його дії кваліфікує за ч. 4 ст. 185 КК України як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно, поєднане з проникненням у сховище,вчинене в умовах воєнного стану.

Призначаючи обвинуваченому ОСОБА_4 покарання у відповідності до вимог ст. 65 КК України, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Обставиною, що пом`якшує покарання обвинуваченого ОСОБА_4 згідно ст. 66 КК України, суд визнає щире каяття, активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення.

Обставин, які відповідно до ст. 67 КК України обтяжували б покарання обвинуваченого ОСОБА_4 , судом не встановлено.

Відповідно до положень ст. ст. 50, 65 КК України особі, яка вчинила злочин, має бути призначено покарання, необхідне та достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів. Виходячи з цієї мети, а також принципів справедливості, співмірності та індивідуалізації, покарання має бути адекватним характеру вчинених дій, їх небезпечності та даним про особу винного.

Згідно правової позиції Конституційного Суду України у рішенні № 15-рп/2004, окремим виявом справедливості є питання відповідності покарання вчиненому злочину; категорія справедливості передбачає, що покарання за злочин повинно бути домірним злочину. Адекватність покарання ступеню тяжкості злочину випливає з принципу правової держави, із суті конституційних прав та свобод людини і громадянина, зокрема права на свободу, які не можуть бути обмежені, крім випадків, передбачених Конституцією України.

Обвинуваченим вчинено кримінальне правопорушення, яке згідно положень ст. 12 КК України класифікуються як тяжкий злочин.

При обранні виду і міри покарання обвинуваченому, суд враховує сукупність вищезазначених обставин, характер, обставини та тяжкість вчиненого кримінального правопорушення, відсутність матеріальних та моральних претензій з боку потерпілого, дані про особу обвинуваченого ОСОБА_4 , який визнав свою вину, щиро розкаявся у вчиненому, за місцем проживання характеризувався задовільно, на обліку у психоневрологічному та наркотичному відділенні не перебуває, раніше судимий за умисні користі злочини.

З урахуванням вищевикладеного та враховуючи вимоги ст. 65 КК України, суд призначає обвинуваченому ОСОБА_4 покарання у виді позбавлення волі.

Разом з тим, враховуючи особу обвинуваченого, його відношення до вчиненого, який шкодує про вчинене та розкаявся, майно, що було викрадено повернуто потерпілому, позицію потерпілого, який не наполягає на суворій мірі покарання, претензій матеріального та морально характеру не заявив, суд приходить до висновку про те, що обвинувачений ОСОБА_4 не є особою, небезпечною для суспільства, а тому його виправлення можливе без ізоляції від суспільства із застосуванням положень ст.ст. 75, 76 КК України в умовах звільнення його від відбування основного покарання з випробуванням та покладення певних обов`язків.

На думку суду саме таке покарання сприятиме досягненню мети покарання, буде необхідним й достатнім для виправлення ОСОБА_4 та запобігання вчиненню ним нових кримінальних правопорушень.

Крім того, призначення покарання обвинуваченому ОСОБА_4 із застосуванням вимог ст. 75 КК України буде відповідати принципу необхідності і достатності для виправлення обвинуваченої і є дотриманням судом принципів «рівних можливостей» та «справедливого судового розгляду», встановлених ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року та не суперечить практиці Європейського Суду з прав людини та нормам кримінального законодавства України.

Долю речових доказів у кримінальному провадженні належить вирішити відповідно до вимог ст.100 КПК України.

Судові витрати підлягають стягненню з обвинуваченого на користь держави, відповідно до ст. 124 КПК України.

У кримінальному провадженні цивільний позов не заявлено, арешт на майно не накладався.

Запобіжний захід обвинуваченому не обирався і суд не вбачає підстав для його обрання.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 66, 67 КК України, ст. ст. 100, ч. 3 ст. 349, 368, 370, 373, 374, 615 КПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Визнати ОСОБА_4 винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, та призначити йому покарання у виді позбавлення волі строком на 5 (п`ять) років.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування покарання у виді позбавлення волі з випробуванням з встановленням іспитового строку тривалістю 2 (два) роки.

Покласти на засудженого ОСОБА_4 наступні обов`язки: 1) періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; 2) повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Речові докази в кримінальному провадженні, а саме:

- ріжковий ключ розміром 14x12 мм, ріжковий ключ розміром 17x13 мм, ріжковий ключ розміром 17x19 мм, набір ріжково-накидних ключів, плоскогубці торгівельної марки «Sigma» довжиною 200 мм, щуп для вимірювання клапанів, потрійний торцевий ключ, розміром 8-10- 12 мм, шестигранний ключ, торцевий ключ розміром 13x13 мм, торцевий ключ торгівельної марки «Торех» розміром 10 мм, викрутка 4 в 1 торгівельної марки «ScrewDriver», сумку чорного кольору - залишити потерпілому ОСОБА_5 .

Запобіжний захід засудженому не обирався і суд не вбачає підстав для його обрання.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь держави витрати у кримінальному провадженні на проведення судової товарознавчої експертизи (висновок від 31.03.2023 № СЕ-19/106-23/3454-ТВ) у сумі 4153,16 грн.

Вирок може бути оскаржений до Житомирського апеляційного суду через Новоград-Волинський міськрайонний суд Житомирської області протягом 30 днів з моменту його проголошення.

Відповідно до ч.2 ст. 394 КПК України, вирок не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до положень частини третьої статті 349 КПК України.

Копію вироку, після його проголошення, негайно вручити обвинуваченому та прокурору. Інші учасники судового провадження мають право отримати копію вироку в суді. Учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні, копія судового рішення надсилати не пізніше наступного дня після ухвалення.

Суддя Антоніна МИХАЙЛОВСЬКА