Справа №932/4629/23
Номер провадження №1-кс/932/1929/23
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 травня 2023 року м. Дніпро

Слідчий суддя Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська ОСОБА_1 , ознайомившись із клопотанням дізнавача СД ВП №7 ДРУП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_2 за погодженням з прокурором Центральної окружної прокуратури міста Дніпра ОСОБА_3 , про арешт майна у кримінальному провадженні №0000360 від 11.05.2023 за ч.4 ст.358 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

17 травня 2023 року до Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська надійшло вищезазначене клопотання в якому слідчий просить накласти арешт на медичну книжку серії 1ААВ №04412 форми первинної облікової документації №1-ОМК на ім`я « ОСОБА_4 » з позбавленням права на користування, відчуження та розпорядження.

Дослідивши клопотання та додані до нього додатки слідчий суддя дійшов до наступних висновків.

Відповідно до ч.1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.

Відповідно до ч.2 ст.170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення:

1) збереження речових доказів;

2) спеціальної конфіскації;

3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи;

4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Згідно приписам ч. 5 ст. 171 КПК України, клопотання слідчого, прокурора про арешт тимчасово вилученого майна повинно бути подано не пізніше наступного робочого дня після вилучення майна, інакше майно має бути негайно повернуто особі, у якої його було вилучено. У разі тимчасового вилучення майна під час обшуку, огляду, здійснюваних на підставі ухвали слідчого судді, передбаченої статтею 235 цього Кодексу, клопотання про арешт такого майна повинно бути подано слідчим, прокурором протягом 48 годин після вилучення майна, інакше майно має бути негайно повернуто особі, в якої його було вилучено.

Відповідно до ч. 2 ст.171 КПК України, у клопотанні слідчого, прокурора про арешт майна повинно бути зазначено: підстави і мету відповідно до положень статті 170 цього Кодексу та відповідне обґрунтування необхідності арешту майна; перелік і види майна, що належить арештувати; документи, які підтверджують право власності на майно, що належить арештувати, або конкретні факти і докази, що свідчать про володіння, користування чи розпорядження підозрюваним, обвинуваченим, засудженим, третіми особами таким майном; розмір шкоди, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою, у разі подання клопотання відповідно до частини шостої статті 170 цього Кодексу. До клопотання також мають бути додані оригінали або копії документів та інших матеріалів, якими слідчий, прокурор обґрунтовує доводи клопотання.

При цьому, відповідно до ч.3 ст. 172 КПК України, слідчий суддя, суд, встановивши, що клопотання про арешт майна подано без додержання вимог статті 171 цього Кодексу, повертає його прокурору, цивільному позивачу та встановлює строк в сімдесят дві години для усунення недоліків, про що постановляє ухвалу. У такому разі тимчасово вилучене в особи майно підлягає негайному поверненню після спливу встановленого суддею строку, а у разі звернення в межах встановленого суддею строку з клопотанням після усунення недоліків - після розгляду клопотання та відмови в його задоволенні.

Слідчий суддя зазначає, що в матеріалах клопотання не надано жодної інформації стосовно власника майна, що унеможливлює повідомити останнього належним чином про розгляд клопотання.

За вказаних обставин, клопотання слідчого про арешт майна не відповідає нормам чинного процесуального закону, зокрема ст. 171 КПК України.

Враховуючи наведене, вказане клопотання не може бути розглянуто по суті та підлягає поверненню особі, що його подала, для усунення вказаних недоліків.

Керуючись вимогами ст. 116, 117, 171, 172 КПК України, слідчий суддя

ПОСТАНОВИВ:

клопотання дізнавача СД ВП №7 ДРУП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_2 , за погодженням з прокурором Центральної окружної прокуратури міста Дніпра ОСОБА_3 , про арешт майна у кримінальному провадженні №0000360 від 11.05.2023 за ч.4 ст.358 КК України - повернути прокурору Центральної окружної прокуратури міста Дніпра.

Встановити прокурору строк в сімдесят дві години з моменту отримання даної ухвали для усунення недоліків. Після спливу встановленого строку, вилучене в особи майно підлягає негайному поверненню, а у разі звернення в межах встановленого суддею строку з клопотанням після усунення недоліків - після розгляду клопотання та відмови в його задоволенні.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1