Справа № 157/1195/23 Провадження №11-сс/802/321/23 Головуючий у 1 інстанції: ОСОБА_1
ВОЛИНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

07 липня 2023 року місто Луцьк

Волинський апеляційний суд у складі:

головуючого - судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_5 ,

прокурора ОСОБА_6

власника майна ОСОБА_7 ,

представника власника майна ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу представника власника майна ОСОБА_7 адвоката ОСОБА_8 на ухвалу слідчого судді Камінь-Каширського районного суду Волинської області від 27 червня 2023 року,

ВСТАНОВИВ:

Слідчий СВ Камінь-Каширського РВП ГУНП у Волинській області ОСОБА_9 звернулася до суду з клопотанням про арешт на майно, вилученого під час огляду місця події у період часу в період часу з 19 год. 57 хв. По 22 год. 07 хв. 22 червня 2023 року на території домогосподарства по АДРЕСА_1 , а саме: 5030 л пального в 6 цистернах по 1000 л; 380 л пального у двох металевих бочках; 378 л пального у двох полімерних бочках; 8 пластикових баклажок по 5 літрів кожна, з яких 7 наповнені бензином по 5 літрів та одна на 4 літри; 1 порожню полімерну цистерну об`ємом 1000 л; два шланги; паливний пістолет; електродвигун та добровільно видані 22 червня 2023 року ОСОБА_10 6 л бензину в чорній пластиковій ємкості (каністрі), грошові кошти в сумі 272 грн.

В обґрунтування клопотання зазначає про те, що СВ Камінь-Каширського РВП ГУНП у Волинській області проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000034 від 22.06.2023 за ознаками складу кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.204 КК України, тобто за фактом незаконного придбання та зберігання з метою збуту, а також збуту незаконно виготовленого пального (ПММ) ОСОБА_7 за адресою: АДРЕСА_1 .

Слідчий вважає, що вилучене під час огляду місця події майно визнано речовими доказами у кримінальному провадженні, оскільки зберегло на собі сліди кримінального правопорушення і містить інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження.

Наявні в матеріалах кримінального провадження дані дають достатні підстави вважати, що тимчасово вилучене майно відповідає критеріям ст.98 КПК України та має значення для подальшого проведення слідчих дій в рамках цього кримінального провадження, а тому слідчий просить накласти на нього арешт.

Ухвалою слідчого судді Камінь-Каширського районного суду Волинської області від 27.06.2023 клопотання слідчого задоволено та накладено арешт на вищевказане майно, яке було вилучено під час огляду місця події у період часу з 19:57 год. по 22:07 год. 22.06.2023 на території домогосподарства по АДРЕСА_1 , шляхом заборони відчуження, користування та розпорядження.

Накладаючи арешт на вищевказане майно слідчий суддя у своєму рішенні вказав, що слідчим доведено наявність передбачених кримінальним процесуальним законом підстав для накладення арешту на майно з метою збереження речових доказів, оскільки воно відповідає критеріям, визначеним у ст.98 та ч.1 ст.167 КПК України.

Не погодившись із таким судовим рішенням представник власника майна ОСОБА_7 адвокат ОСОБА_8 подав апеляційну скаргу в якій просить його скасувати та постановити нове, яким у задоволенні клопотання слідчого відмовити, оскільки воно прийняте без врахування усіх обставин справи та є незаконним і необґрунтованим.

Зазначає про те, що слідчим суддею при прийнятті судового рішення враховано те, що вилучене майно визнано речовим доказом, однак не взято до уваги того факту, що як сам протокол огляду місця події так і постанови слідчого винесені не уповноваженим на те органом. Так, відповідно до ч.3 ст.216 КПК України досудове розслідування кримінальних правопорушень, передбачених ст.204 КК України здійснюється детективами БЕБ. Проте, всупереч ч.7 ст.214, ч.3 ст.216 КПК України постановою від 22.06.2023 за підписом прокурора Камінь-Кашисрької окружної прокуратури підслідність кримінального провадження визначено за слідчим відділом Камінь-Каширського РВП ГУНП у Волинській області, а не за органом БЕБ, що є незаконним. Тому огляд місця події після внесення відомостей до ЄРДР міг бути проведений лише детективами БЕБ. Крім того, огляд місця події був проведений всупереч ст.233 КПК України без відповідного судового рішення та без наявності законних підстав невідкладності його проведення. Таким чином, враховуючи доктрину «плодів отруйного дерева» все вилучене майно у ОСОБА_7 має бути повернуто йому, оскільки слідчі дії були проведені не уповноваженими на те особами та з порушенням положень ст.233 КПК України.

Крім того, зазначає про те, що органом досудового розслідування не доведено того факту, що вилучене у ОСОБА_7 майно свідчить про його зберігання із метою збуту. Вважає, що факт можливої реалізації 6 літрів пального ОСОБА_7 при його підтвердженні тягне за собою адміністративну відповідальність, передбачену ч.1 ст.161-1 КУпАП і не є кримінально-караним.

Проте, слідчий суддя на вищенаведене уваги не звернув та прийшов до помилкового висновку про наявність підстав для накладення арешту на майно.

Заслухавши доповідача, який виклав суть ухвали та доводи апеляційної скарги, власника майна ОСОБА_7 та його представника ОСОБА_8 , які підтримали апеляцію у повному обсязі, прокурора, яка її заперечила та просила залишити без задоволення, апеляційний суд приходить до наступного висновку.

За змістом п.7 ч.2 ст.131 КПК України арешт майна - є заходом забезпечення кримінального провадження.

Відповідно до ст.98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Документи є речовими доказами, якщо вони містять ознаки, зазначені в ч.1 цієї статті.

Згідно із ч.2 ст.167 КПК України тимчасово вилученим може бути майно у вигляді речей, документів, грошей тощо, щодо яких є достатні підстави вважати, що вони: 1) підшукані, виготовлені, пристосовані чи використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення та (або) зберегли на собі його сліди; 2) призначалися (використовувалися) для схиляння особи до вчинення кримінального правопорушення, фінансування та/або матеріального забезпечення кримінального правопорушення або винагороди за його вчинення; 3) є предметом кримінального правопорушення, у тому числі пов`язаного з їх незаконним обігом; 4) одержані внаслідок вчинення кримінального правопорушення та/або є доходами від них, а також майно, в яке їх було повністю або частково перетворено.

Арештом майна відповідно до ч.1 ст.170 КПК України є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.

Відповідно до п.1 ч.2, ч.3 ст.170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення: збереження речових доказів. У цьому випадку, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у ст.98 цього Кодексу.

З аналізу положень вищевказаних процесуальних норм закону вбачається, що слідчий, прокурор повинні довести, що майно, яке на їх думку підлягає арешту, повинно відповідати критеріям, визначеним у ст.98 КПК України. Доведеними повинні бути і ризики щодо такого майна, передбачені ст.170 КПК України, і зокрема щодо збереження речових доказів.

Розглядаючи клопотання про накладення арешту на майно, в порядку статей 170-173 КПК України, для прийняття законного та обґрунтованого рішення, слідчий суддя повинен з`ясувати усі обставини, які передбачають підстави для арешту майна або відмови у задоволенні клопотання про арешт майна.

На думку апеляційного суду, за наслідками розгляду поданого слідчим клопотання про арешт майна в частині, що оскаржується, слідчий суддя дійшов законного та обґрунтованого висновку про його задоволення.

З матеріалів клопотання вбачається, що в даний час СВ Камінь-Каширського РВП ГУНП у Волинській області проводиться досудове розслідування в межах кримінального провадження, 22.06.2023 внесеного до ЄРДР під №0000034 за ознаками складу кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.204 КК України.

Встановлено і те, що в межах цього кримінального провадження 22 червня 2023 року у період часу з 19:57 год. по 22:07 год., за участю двох понятих, було проведено огляд місця події - території домогосподарства та господарської будівлі за адресою: АДРЕСА_1 , в ході якого виявлено та вилучено 5030 л палива в 6 цистернах по 1000 л; 380 л палива у двох металевих бочках; 378 л палива у двох полімерних бочках; 8 пластикових баклажок по 5 літрів кожна, з яких 7 наповнені бензином по 5 літрів та одна на 4 літри; 1 порожню полімерну цистерну об`ємом 1000 л; 2 шланги; паливний пістолет; електродвигун. Усі цистерни, баки та баклажки зв`язано капроновою ниткою та опечатано печаткою Камінь-Каширського РВП «Для пакетів» із підписами понятих, учасників та слідчого. Пістолет та мотор упаковано у паперову коробку, яка опечатана печаткою Камінь-Каширського РВП «Для пакетів» із підписами понятих, учасників та слідчого. Два шланги упаковані у полімерний мішок, який зв`язано ниткою та опечатано печаткою Камінь-Каширського РВП «Для пакетів» із підписами понятих, учасників та слідчого.

Ухвалою слідчого судді Камінь-Каширського районного суду Волинської області від 26.06.2023 задоволено клопотання слідчого та надано дозвіл на проведення обшуку в межах кримінального провадження №0000034 за адресою: АДРЕСА_1 .

Постановами слідчого СВ Камінь-Каширського РВП ГУНП у Волинській області про визнання майна речовим доказом від 23.06.2023 та про виправлення описки від 27.06.2023 вилучене під час огляду місця події 22 червня 2023 року, а також добровільно видане свідком майно визнано речовим доказом у кримінальному провадженні №0000034, як таке, що містить відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження.

Доводячи підставність поданого клопотання слідчий вказує про те, що майно, яке було вилучено під час проведення вищевказаного огляду місця події та на яке він просить накласти арешт, має силу речових доказів у вищевказаному кримінальному провадженні під №0000034, а тому накладення арешту на нього забезпечить можливість його збереження та встановлення істини в даному кримінальному провадженні. Вказує, що таке майно відповідає критеріям, зазначеним у ст.98 КПК України.

Проаналізувавши вищевикладене та дослідивши матеріали провадження апеляційний суд вважає, що майно, на яке слідчий просить накласти арешт у поданому до місцевого суду клопотанні, дійсно може бути доказом вчинення кримінального правопорушення, розслідування щодо якого проводиться у кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР за №0000034, оскільки відповідає критеріям, визначеним у ст.98 та ч.2 ст.167 КПК України, а тому відповідно до п.1 ч.2 ст.170 КПК України підлягає арешту - з метою збереження речових доказів.

Такі висновки підтверджуються дослідженими судом доказами, які містяться у кримінальному провадженні.

На підставі викладеного, колегія суддів приходить до висновку, що ухвала слідчого судді прийнята з дотриманням вимог кримінального процесуального законодавства, є цілком законною та обґрунтованою, і підстав для її скасування, як того просить апелянт в своїй апеляційній скарзі, немає.

При цьому, апеляційні доводи про те, що огляд місця події був проведений не у відповідності до вимог КПК України, тобто без відповідного судового рішення і без наявності законних на те підстав, є цілком необґрунтованими, оскільки, як встановлено судом, такий огляд проведений у порядку ч.3 ст.233 КПК України, про що свідчать матеріали кримінального провадження. Так, слідчий фактично провівши невідкладний огляд місця події, і після цього звернувся до слідчого судді з клопотанням про надання дозволу на проведення обшуку, яке було задоволено.

Також неприйнятними є апеляційні доводи про проведення слідчих дій не уповноваженим на те органом. Сторона захисту вважає, що органом досудового розслідування в даному провадженні має бути Бюро економічної безпеки, а не СВ Камінь-Каширського РВП ГУНП у Волинській області. З цього приводу апеляційний суд зазначає наступне.

Як вбачається з матеріалів кримінального провадження постановою прокурора Камінь-Каширської окружної прокуратури ОСОБА_11 від 22.06.2023 підслідність кримінального провадження №0000034 була визначено за СВ Камінь-Каширського РВП ГУНП у Волинській області. Відповідно до постанови начальника цього слідчого відділу від 22.06.2023 у кримінальному провадженні визначено слідчу групу з числа слідчих Камінь-Кашиського РВП ГУНП у Волинській області.

Слідчі СВ Камінь-Кашинського РВП ГУНП у Волинській області проводили слідчі дії саме на підставі вищевказаної постанови прокурора про визначення підслідності.

При цьому, матеріали провадження не містять будь-яких матеріалів про те, що будь-хто з учасників кримінального провадження звертався до прокурора або ж слідчого із заявами чи клопотаннями про визначення (зміну) підслідності або ж скаргами. На даний час постанова прокурора про визначення підслідності кримінального провадження є чинною.

Також апеляційний суд вважає за необхідне зазначити про те, що на даному етапі проведення досудового розслідування у тому числі вирішення питання про накладення арешту на майно, доводи сторони захисту про неналежність та недопустимість доказів у даній ситуації, слідчим суддею не вирішується.

Окрім того, є такими, що не заслуговують на увагу суду твердження апелянта про можливість кваліфікації дій власника майна ОСОБА_7 за ч.1 ст.161-1 КУпАП, оскільки вони на даному етапі досудового розслідування є цілком неприйнятними з огляду на матеріали кримінального провадження.

Отже, посилання апелянта про безпідставність накладення арешту на майно, яке належить ОСОБА_7 апеляційний суд вважає власним судженням, оскільки у рішенні наведено відповідні правові підстави застосування арешту майна.

Таким чином, вищенаведені та усі інші апеляційні доводи, які викладені в апеляційній скарзі та наведені в ході апеляційного розгляду щодо незаконності оскаржуваного судового рішення не заслуговують на увагу суду, так як на думку колегії суддів фактично зводяться до довільної та суперечливої інтерпретації дійсних обставин провадження та відповідних норм чинного законодавства і жодним чином не спростовують наведених вище висновків суду першої інстанції.

Апеляційний суд не вбачає будь-яких порушень норм кримінального процесуального закону, які могли б стати підставою для скасування ухвали слідчого судді з мотивів, викладених в апеляційній скарзі.

Зважаючи на вищенаведене, апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а оскаржувану ухвалу слідчого судді, - без змін.

Керуючись ст.ст. 98, 170, 407, 376, 422 КПК України, апеляційний суд,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу представника власника майна ОСОБА_7 адвоката ОСОБА_8 залишити без задоволення, а ухвалу слідчого судді Камінь-Каширського районного суду Волинської області від 27 червня 2023 року в даному провадженні, - без змін.

Ухвала остаточна й оскарженню не підлягає.

Головуючий

Судді