УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа №367/5488/15-к

Провадження 1-кп/366/5/23

18 травня 2023 року Іванківський районний суд Київської області

в складі: головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

з участю прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в смт. Іванків, Київської області кримінальне провадження за обвинувальним актом за номером в Єдиному реєстрі досудових розслідувань 0000347 щодо:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Нова Басань, Чернігівської області, громадянина України, не працюючого, освіта вища, одруженого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , не судимого, обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 191, ч. 1 ст. 366 Кримінального кодексу України,-

В С Т А Н О В И В:

Органом досудового розслідування ОСОБА_4 обвинувачується за ч. 2 ст. 191, ч. 1 ст. 366 Кримінального кодексу України у розтраті чужого майна шляхом зловживання службовою особою своїм службовим становищем та внесенні до офіційних документів завідомо неправдивих відомостей.

Орган досудового розслідування вважає встановленими наступні фактичні обставини.

В силу рішення 44 сесії Гостомельської селищної ради Київської області від 09.11.2010 року № 01-01-VI, ОСОБА_4 09.11.2010 року був обраний на посаду Гостомельського селищного голови Київської області (у вересні 2015 року звільнився із займаної посади), тобто є службовою особою, яка має організаційно-розпорядчі та адміністративно-господарські повноваження та відповідно до рішення 45 сесії 4 скликання Гостомельської селищної ради №827-45-IV від 23.06.2005 має 4 категорію та 7 ранг посадової особи місцевого самоврядування.

ОСОБА_4 , будучи членом «Партії регіонів» за вказівкою невстановленої слідством особи - представника Ірпінського місцевого осередку «Партії регіонів» щодо організації підтримки партії шляхом забезпечення участі підлеглих працівників у мітингах, керуючись прагненням перешкодити волевиявленню учасників мирних акцій протесту під час Революції Гідності, вирішив організувати участь працівників у таких мітингах.

З цією метою, 12.12.2013 року (точний час досудовим слідством не встановлено), ОСОБА_4 знаходячись у приміщенні Гостомельської селищної ради, за адресою Київська область, смт. Гостомель, вул. Леніна, 125, із використанням своїх службових повноважень, передбачених ст. 42 Закону України «Про місцеве самоврядування в України», діючи умисно, організував збори підлеглих працівників Гостомельської селищної ради та її виконавчого комітету.

Всупереч ст. 31 КЗпП України (власник або уповноважений ним орган не має права вимагати від працівника виконання роботи, не обумовленої трудовим договором), наголосивши на вказаних зборах присутнім працівникам на обов`язковості участі кожного з них у мітингах на підтримку «Партії Регіонів» ОСОБА_4 , наказав останнім в період з 13.12.2013 по 15.12.2013 прийняти участь у поїздках на такі мітинги, які відбувалися в Маріїнському парку в м. Києві, підготував список працівників ради, що прийматимуть участь у мітингах окремо у кожен день 13.12.2013, 14.12.2013 та 15.12.2013, визначивши при цьому осіб, відповідальних за явку підлеглих працівників, в тому числі заступника Гостомельського селищного голови ОСОБА_6 у робочий день 13.12.2013.

На виконання вказівок ОСОБА_4 , 13.12.2013 з метою забезпечення участі підлеглих працівників Гостомельської селищної ради в мітингу «Антимайдан» близько 06 години 00 хвилин (точний час досудовим розслідуванням не встановлено) ОСОБА_6 , знаходячись за адресою АДРЕСА_2 , біля приміщення Гостомельської селищної ради, контролюючи явку працівників відповідно до списку, забезпечив виїзд працівників Гостомельської селищної ради, а саме: ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 до Маріїнського парку м. Києва для участі у робочий час у мітингу на підтримку «Партії Регіонів».

ОСОБА_4 достовірно знаючи про те, що вище перелічені працівники Гостомельської селищної ради 13.12.2013 були відсутні на робочих місцях та не виконували роботу відповідно до умов укладених трудових договорів, бажаючи приховати факт порушення їх трудових прав, не допустити оскарження ними своїх протиправних дій, будучи розпорядником бюджетних коштів відповідно до ст. 42 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні, діючи умисно та в інтересах працівників Гостомельської селищної ради, які були відсутні на робочих місцях 13.12.2013, розтратив шляхом зловживання своїм службовим становищем чуже майно кошти місцевого бюджету вчинивши дії, направлені на здійснення виплати вказаним працівникам грошових коштів у розмірі заробітної плати за 13.12.2013.

З цією метою ОСОБА_4 , знаходячись у приміщенні Гостомельської селищної ради, за адресою Київська область, смт Гостомель, вул. Леніна, 125, підписав власноруч та видав підлеглим працівникам бухгалтерії Гостомельської селищної ради офіційні документи, у які внесено завідомо неправдиві відомості про те, що вище перелічені працівники 13.12.2013 працювали відповідно до умов трудового договору, за що їм нарахована заробітна плата.

Зокрема, за вказівкою ОСОБА_4 його підлеглими працівниками Гостомельської селищної ради підготовлено, а ним особисто підписано та видано:

у грудні 2013 року (точний час не встановлено), в приміщенні Гостомельської селищної ради табель обліку використання робочого часу Гостомельської селищної ради за грудень 2013 року;

у грудні 2013 року (точний час не встановлено), в приміщенні Гостомельської селищної ради штатний розпис Гостомельської селищної ради та її виконавчого комітету за грудень 2013 року;

в період часу з 16.12.2013 (точний час не встановлено) в приміщенні Гостомельської селищної ради розрахунково-платіжну відомість №12 за грудень 2013 року; розпорядження про виділення коштів загального фонду місцевих бюджетів з рахунку № НОМЕР_1 ; заявку на видачу готівки та перерахування коштів на вкладні рахунки; платіжне доручення № 459 від 20.12.2013.

У такий спосіб, ОСОБА_4 , будучи розпорядником бюджетних коштів відповідно до ст. 42 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» на підставі вищевказаних документів, за рахунок місцевого бюджету Гостомельської селищної ради, виплатив в якості заробітної плати за один робочий день 13.12.2013 на користь ОСОБА_6 298,65 грн., ОСОБА_7 138,65 грн., ОСОБА_8 159,90 грн., ОСОБА_9 151,16 грн., ОСОБА_10 146,95 грн., ОСОБА_11 136,60 грн., ОСОБА_12 131,59 грн., ОСОБА_13 132,48 грн., ОСОБА_14 118,75 грн., грошові кошти загальною сумою, відповідно до висновку експерта №5-05/123 від 27.03.2015, 1414,73 грн. (одна тисяча чотириста чотирнадцять гривень сімдесят три копійки), спричинивши матеріальну шкоду місцевому бюджету на суму 1414, 73 грн.

Обвинувачений заявив клопотання про звільнення його від кримінальної відповідальності на підставі статті 49 КК України, у зв`язку із закінченням строків давності притягнення до кримінальної відповідальності, оскільки події відбувались ще у 2013 році, про що надав суду письмову заяву.

18 травня 2023 року захисник підтримав думку обвинуваченого.

Прокурор ОСОБА_3 не заперечував щодо задоволення клопотання обвинуваченого про звільнення від кримінальної відповідальності, оскільки воно не суперечить вимогам ст. 49 КК України.

Вивчивши матеріали кримінального провадження, вислухавши думку учасників процесу, які не заперечують проти заявленого клопотання, суд приходить до наступного.

Пунктом 1 частини другої статті 284 КПК України передбачено, що кримінальне провадження закривається судом у зв`язку із звільненням особи від кримінальної відповідальності.

Частиною 1 ст. 49 КК України встановлено, що особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з дня вчинення нею кримінального правопорушення і до дня набрання вироком законної сили минули відповідні строки, встановлені пунктами 1-5 цієї статті.

Згідно з п.3 ч. 1 ст. 49 КК України особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з дня вчинення нею кримінального правопорушення і до дня набрання вироком законної сили минуло п`ять років - у разі вчинення злочину середньої тяжкості.

Системне тлумачення ст. 49 КК України вказує на імперативність цієї норми кримінального закону, а тому суд, встановивши наявність підстав для застосування положень зазначеної статті, зобов`язаний закрити кримінальне провадження у зв`язку із закінченням строків давності притягнення особи до кримінальної відповідальності.

Така позиція висловлена у постанові Верховного Суду у справі № 130/38/20 від 22.04.2021 року.

18.02.2015 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань внесені відомості за № 0000347 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 191 КК України, за правилами ст. 12 КК України відноситься до кримінальних правопорушень середньої тяжкості.

Згідно з п.5 ч. 1 ст. 49 КК України строк давності притягнення до кримінальної відповідальності за вчинення кримінального правопорушення середньої тяжкості складає п`ять років.

Як вбачається з матеріалів кримінального провадження, кримінальні правопорушення вчинено в грудні 2013 року, а відповідно до ст. 12 КК України, кримінальні правопорушення за ч.2 ст. 191, ч.1 ст. 366 КК України відносяться до кримінальних правопорушень середньої тяжкості, відповідно строки давності щодо них сплинули в грудні 2018 року, тобто з урахуванням закінчення станом на 18 травня 2023 року строків давності, наявні підстави для закриття даного провадження.

Керуючись ст.ст. 12, 49 КК України, ст.ст. 284, 372 КПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання обвинуваченого ОСОБА_4 про закриття кримінального провадження - задовольнити.

Звільнити ОСОБА_4 від кримінальної відповідальності за вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст. 191, ч.1 ст. 366 КК України відповідно до статті 49 КК України.

Кримінальне провадження за №0000347 від 2 вересня 2015 року відносно ОСОБА_4 за обвинуваченням у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 191, ч.1 ст. 366 КК України закрити, на підставі п.1 ч.2 ст. 284 КПК України.

Ухвала може бути оскаржена протягом семи діб з дня її оголошення до Київського апеляційного суду через Іванківський районний суд Київської області.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, а у разі її подання, якщо її не скасовано, після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя: ОСОБА_1