ФАСТІВСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

м. Фастів Київська область 30.08.2023 року

Слідчий суддя Фастівського міськрайонного суду ОСОБА_1 ,

з участю секретаря ОСОБА_2 ,

розглянув у відкритому судовому засіданні клопотання сторони кримінального провадження прокурора Фастівської окружної прокуратури ОСОБА_3 у кримінальному провадженні № 0002286 від 03.08.2023 року про арешт майна.

ВСТАНОВИВ:

29.08.2023 року до Фастівського міськрайонного суду надійшло клопотання прокурора Фастівської окружної прокуратури ОСОБА_3 про арешт майна.

Як зазначено в клопотанні, в провадженні слідчого відділу Фастівського РУП ГУНП в Київській області перебувають матеріали досудового розслідування, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань № 0002286 від 03.08.2023 року з попередньою кваліфікацією передбаченою ч. 4 ст. 185 КК України.

В ході досудового розслідування встановлено, що 02.08.2023 року до ВП № 3 Фастівського РУП надійшла заява від адміністратора магазину «Аврора» ТОВ «Вигідна покупка» ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 про те, що 25.07.2023 року під час перегляду камер відео спостереження магазину «Аврора», який знаходиться за адресою: Київська область, Фастівський район, смт. Калинівка, вул. Центральна, 36-А, було виявлено, що невідома особа, шляхом вільного доступу, здійснила крадіжку USB-колонки, вартістю 369 грн.

Як зазначено в клопотанні, 22.08.2023 року слідчим проведено огляд речей, в ході якого вилучено USB-колонку рожевого кольору.

Постановою слідчого в кримінальному провадженні від 22.08.2023 року, виявлені та вилучені під час проведення огляду місця події речі були визнані речовими доказами у кримінальному провадженні № 0002286 від 03.08.2023 року.

Положеннями ст. 2,7 КПК України визначені завдання кримінального судочинства, відповідно до яких, зміст і форма кримінального провадження повинні відповідати загальним засадам кримінального провадження, до яких зокрема відносяться: верховенство права, недоторканність права власності, забезпечення права на захист, доступ до правосуддя, забезпечення права на оскарження процесуальних рішень, дій чи бездіяльності.

Одним із методів державної реакції на порушення, що носять кримінально-правовий характер, є заходи забезпечення кримінального провадження, передбачені ст. 131 КПК України, які виступають важливим елементом механізму здійснення завдань кримінального провадження при розслідуванні злочинів. Одним з таких заходів є арешт майна у кримінальному провадженні.

Відповідно до ст.170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існують сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом кримінального правопорушення, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

Відповідно до ч.1 ст.171 КПК України, з клопотанням про арешт майна до слідчого судді, суду має право звернутися прокурор, слідчий за погодженням з прокурором, а з метою забезпечення цивільного позову - також цивільний позивач.

Частиною 2 ст. 171 КПК України встановлено, що у клопотанні слідчого, прокурора про арешт майна повинно бути зазначено: 1) підстави і мету відповідно до положень статті 170 цього Кодексу та відповідне обґрунтування необхідності арешту майна; 2) перелік і види майна, що належить арештувати; 3) документи, які підтверджують право власності на майно, що належить арештувати, або конкретні факти і докази, що свідчать про володіння, користування чи розпорядження підозрюваним, обвинуваченим, засудженим, третіми особами таким майном; 4) розмір шкоди, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою, у разі подання клопотання відповідно до частини шостої статті 170 цього Кодексу. До клопотання також мають бути додані оригінали або копії документів та інших матеріалів, якими слідчий, прокурор обґрунтовує доводи клопотання.

Положеннями п.1 ч. 2 ст. 171 КПК України передбачене обов`язкове зазначення у клопотанні слідчого, прокурора підстави та мети відповідно положень ст.170 цього Кодексу та відповідне обґрунтування арешту майна.

Як зазначив прокурор, що вилучені речі визнані речовим доказом у вказаному кримінальному провадженні на підставі постанови слідчого.

При цьому прокурором необґрунтовано підстави і мету відповідно до положень статті 170 цього Кодексу та відповідне обґрунтування необхідності арешту тимчасово вилученого майна, а також, наявність ризиків, передбачених абзацом 2 ч. 1 ст. 170 КПК України та не надані письмові докази, що обґрунтовують необхідність накладення даного арешту на вказане майно.

Відповідно до положень ч. 1 ст. 167 та ч. 3 ст. 168 КПК України тимчасовим вилученням майна є фактичне позбавлення підозрюваного або осіб, у володінні яких перебуває зазначене у частині другій цієї статті майно, можливості володіти, користуватися та розпоряджатися певним майном до вирішення питання про арешт майна або його повернення. Слідчий, прокурор, інша уповноважена службова особа під час затримання або обшуку і тимчасового вилучення майна або негайно після їх здійснення зобов`язана скласти відповідний протокол.

Згідно ч. 2 ст. 223 КПК України підставами для проведення слідчої (розшукової) дії є наявність достатніх відомостей, що вказують на можливість досягнення її мети.

Відповідно до ч. 1 ст. 237 КПК України, з метою виявлення та фіксації відомостей щодо обставин вчинення кримінального правопорушення слідчий, прокурор проводять огляд місцевості, приміщення, речей та документів.

Таким чином, Огляд це слідча дія, що полягає у безпосередньому сприйнятті зовнішніх ознак матеріальних об`єктів з метою виявлення та фіксації відомостей щодо обставин вчинення кримінального правопорушення.

Огляд житла чи іншого володіння особи здійснюється згідно з правилами цього Кодексу, передбаченими для обшуку житла чи іншого володіння особи.

Під іншим володінням особи розуміються транспортний засіб, земельна ділянка, гараж, інші будівлі чи приміщення побутового, службового, господарського, виробничого та іншого призначення, які знаходяться у володінні особи (частина друга статті 233 Кодексу).

Згідно ч. 2 ст. 234 КПК України, обшук проводиться на підставі ухвали слідчого судді.

Звертаючись з даним клопотанням прокурор зазначив, що 22.08.2023 слідчим проведено огляд речей, в ході якого вилучено USB-колонку, при цьому, не зазначив в ході яких слідчих дій було проведено огляд, місце проведення огляду, при яких обставинах і т.д., що позбавляє слідчого суддю перевірити законність проведення огляду та вилучення вказаних речей.

Згідно ч. 3 ст. 172 КПК України слідчий суддя, суд встановивши, що клопотання про арешт майна подано без додержання вимог статті 171 цього Кодексу, повертає його прокурору, цивільному позивачу та встановлює строк в сімдесят дві години.

Враховуючи вищевикладене та керуючись ст.170-172 КПК України, слідчий суддя

УХВАЛИВ:

Клопотання прокурора Фастівської окружної прокуратури ОСОБА_3 у кримінальному провадженні № 0002286 від 03.08.2023 року про арешт майна повернути прокурору для усунення недоліків та встановити строк в сімдесят дві години для усунення недоліків.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Заперечення проти неї можуть бути подані під час підготовчого провадження в суді.

Слідчий суддя ОСОБА_1