Справа № 937/6112/22
Єдиний унікальний номер справи 937/6112/22
Номер провадження 1-і/333/88/23
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 травня 2023 року м. Запоріжжя

Комунарський районний суд міста Запоріжжя в складі: судді ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора: ОСОБА_3 , обвинуваченого: ОСОБА_4 , захисника обвинуваченого: ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду міста Запоріжжя, в режимі відеоконференції,

клопотання прокурора Мелітопольської окружної прокуратури ОСОБА_6 про продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою,

клопотання захисника обвинуваченого ОСОБА_5 про зміну запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою на особисте зобов`язання,

заявлені по кримінальному провадженню № 0000445 від 14.04.2021 року, відносно

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця міста Мелітополь Запорізької області, громадянина України, який має середню освіту, не працюючого, який зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого:

- 06.04.2004 року Мелітопольським міськрайонним судом Запорізької області за ч. 1 ст. 70, ч. 2,3 ст. 185 КК України, до 3 років позбавлення волі, з іспитовим строком 1 рік 6 місяців. Вирок переглянуто 14.06.2005 р., та покарання змінено на 3 роки позбавлення волі;

- 02.11.2011року Мелітопольським міськрайонним судом Запорiзької області за ст.. 70. ч. 1 ст. 121, ч. 1 ст. 15, ч. 3 ст. 185 КК України, до 5 років позбавлення волі;

- 17.07.2018 року Мелітопольським міськрайонним судом Запорізької області за ст. 75,76, ч. 2 ст. 185 КК України, до 1 року позбавлення волі, з іспитовим строком 1 рік, -

обвинуваченого у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 15, ч. 1 ст. 115 КК України,

В С Т А Н О В И В:

З 2021 р. в провадженні Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області знаходилося кримінальне провадження № 0000445 від 14.04.2021 року, відносно ОСОБА_4 обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 15, ч. 1 ст. 115 КК України, яке на теперішній час не розглянуто.

Територія Мелітопольського району Запорізької області, в тому числі м. Мелітополь, як тимчасово окупована територія війська рф, входить до Переліку територіальних громад, які розташовані в районі проведення воєнних (бойових) дій або які перебувають в тимчасовій окупації, оточенні (блокуванні) станом на 14 липня 2022 року», затвердженого наказом Міністерства з питань реінтеграції тимчасово окупованих територій України від 19 липня 2022 року № 159.

Відповідно до розпорядження Голови Верховного Суду від 14 вересня 2022 року №49/0/9-22 «Про зміну територіальної підсудності судових справ в умовах воєнного стану судів Запорізької області», визначено територіальну підсудність Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області за Комунарським районним судом м. Запоріжжя.

В межах своєї компетенції Комунарський районний суд м. Запоріжжя має повноваження на прийняття та розгляд судових справ за територіальною підсудністю Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області, а у справах, по яких Мелітопольським міськрайонним судом Запорізької області ухвалене судове рішення, яке набрало законної сили вирішувати питання стосовно видачі копії судового рішення; видачі виконавчого документа; а також питання пов`язані із виконанням судового рішення, та інші питання, згідно з процесуальними нормами.

Відносно обвинуваченого ОСОБА_4 діє запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, останній утримується в ДУ «Запорізький слідчий ізолятор».

Строк вищевказаного запобіжного заходу закінчується 21.05.2023 р.

Суд не має можливості розглянути дане кримінальне провадження в строк до 21.05.2023 р., в зв`язку з об`єктивними причинами.

Процесуальний прокурор у даному кримінальному провадженні, 15.05.2023 р. звернувся до суду з письмовим клопотанням про продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно обвинуваченого ОСОБА_4 , обґрунтовуючи свої вимоги тим, що ризики, які були підставою для обрання вищевказаного запобіжного заходу не зникли та не зменшилися.

В судовому засіданні прокурор підтримав своє клопотання та просив його задовольнити з підстав, зазначених в ньому.

Обвинувачений ОСОБА_4 просив відмовити в задоволенні клопотання прокурора у зв`язку з необґрунтованістю.

Захисник обвинуваченого - адвокат ОСОБА_5 просила відмовити в задоволенні клопотання прокурора, а також клопотала змінити діючий запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на особисте зобов`язання.

Суд, вислухав пояснення прокурора, обвинуваченого та його захисника, приходить до наступного висновку.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 331 КПК України, під час судового розгляду суд за клопотанням сторони обвинувачення або захисту має право своєю ухвалою змінити, скасувати, обрати або продовжити запобіжний захід щодо обвинуваченого. За наявності клопотань суд під час судового розгляду зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження запобіжного заходу до закінчення двомісячного строку з дня його застосування. За результатами розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців.

Відповідно до вимог ст. 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а підставою - наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, може переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; продовжити кримінальне правопорушення чи вчинити інше.

За положенням ст. 178 КПК України при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 КПК України, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі: вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення, тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного, обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, обвинувачується, вік та стан здоров`я підозрюваного, обвинуваченого, міцність його соціальних зв`язків, наявність у нього постійного місця роботи або навчання, його репутацію, майновий стан, наявність судимостей, дотримання підозрюваним, обвинуваченим умов застосування запобіжних заходів, якщо вони застосовувались до нього раніше, наявність повідомлень особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення тощо.

Згідно з ч. 1 ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частинами шостою та сьомою статті 176 цього Кодексу.

За обвинувальний актом ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 15, ч. 1 ст. 115 КК України, який кваліфікується, як незакінчений замах на умисне вбивство. Дане кримінальне правопорушення є особливо тяжким злочином, за який законодавством передбачене покарання лише у вигляді позбавлення волі на строк від десяти до п`ятнадцяти років або довічного позбавленням волі.

У справі "Ілійков проти Болгарії" №33977/96 від 26 липня 2001 року ЄСПЛ зазначив, що "суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування або повторного вчинення злочинів". Аналогічна позиція викладена у рішенні ЄСПЛ від 10 лютого 2011 року у справі "Харченко проти України", де зазначено, що на етапі розгляду питання щодо взяття заявника під варту аргументами на користь такого рішення стали серйозність звинувачень, пред`явлених заявникові, та ризик його втечі.

Обвинувачений ОСОБА_4 раніше неодноразового судимий, в тому числі за злочин, пов`язаний зі спричиненням шкоди здоров`ю людині. ОСОБА_4 стійких соціальних зв`язків не має: неодружений, на утриманні у обвинуваченого малолітні чи неповнолітні діти чи інші непрацездатні особи не перебувають, не працевлаштований. Фактичне та зареєстроване місце проживання обвинуваченого знаходиться в м. Мелітополі Запорізької області, яке є наразі тимчасово окупованим російською федерацією.

Враховуючи тяжкість можливого покарання за інкримінований злочин, дані про особу обвинуваченого, суд виснує, що ризики, які були підставою для обрання запобіжного заходу відносно обвинуваченого, а саме, що обвинувачений може переховуватися від суду, вчинити новий злочин та незаконно впливати на потерпілого та свідка, продовжують існувати та не зменшилися.

Сторона захисту заявила клопотання про зміну запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою на особисте зобов`язання.

З урахуванням характеру інкримінованого злочину, тяжкості можливого покарання за це кримінальне правопорушення, особи обвинуваченого, який схильний до вчинення злочинів, пов`язаних з із застосуванням насилля, а також правових висновків, неодноразово викладених в рішенням Європейського суду з прав людини, що тримання особи під вартою завжди може бути виправдано за наявності ознак того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які, незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважають інтереси забезпечення поваги до особистої свободи, суд приходить до висновку, що наразі, в умовах воєнного стану в Україні, більш м`який запобіжний захід, в тому числі особисте зобов`язання, на якому наполягала сторона захисту, не зможуть запобігти існуючим ризикам та забезпечити належну процесуальну поведінку обвинуваченого.

Дані про те, що обвинувачений за станом здоров`я не може утримуватися в умовах СІЗО, в матеріалах провадження відсутні.

З огляду на вищевказане, суд висновує, що заявлене стороною захисту клопотання про зміну запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою на особисте зобов`язання, слід залишити без задоволення, а клопотання прокурора задовольнити. При цьому, враховуючи тривалість судового розгляду і перебування обвинуваченого під вартою (з 14.04.2021 р.), а також відсутності перспектив розгляду кримінального провадження по суті найближчим часом, суд приходить до висновку про необхідність визначити заставу у зменшеному розміру відносно того, який діє на теперішній час.

Відповідно до вимог п.3 ч.5 ст.182 КПК України, розмір застави щодо особи, підозрюваної чи обвинуваченої у вчиненні особливо тяжкого злочину, визначається в розмірі від вісімдесяти до трьохсот розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Суд, враховуючи вищевказані обставини та правові норми, вважає за необхідне визначити розмір застави у розмірі 120 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що складає 322 080,00 гривень (триста двадцять дві тисячі вісімдесят гривень нуль-нуль копійок).

Керуючись ст.ст. 177, 182, 183, 372, 392 КПК України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

В задоволенні клопотання захисника обвинуваченого ОСОБА_5 про зміну запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою на особисте зобов`язання відносно обвинуваченого ОСОБА_4 , - відмовити.

Клопотання прокурора Мелітопольської окружної прокуратури ОСОБА_6 про продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою по кримінальному провадженню, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000445 від 14.04.2021 року, відносно ОСОБА_4 , обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 15, ч. 1 ст. 115 КК України задовольнити.

Продовжити обвинуваченому ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою з утриманням у Державній установі «Запорізький слідчий ізолятор», строком на 60 діб, а саме: з 18.05.2023 року по 16.07.2023 року.

Визначити одночасно з продовженням строку тримання під вартою альтернативний запобіжний захід у виді застави у розмірі 120 (сто двадцять) розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що складає 322 080,00 гривень (триста двадцять дві тисячі вісімдесят гривень нуль-нуль копійок).

Сума застави у національній грошовій одиниці може бути внесена, як самим обвинуваченим, так і іншою фізичною або юридичною особою заставодавцем на відповідний рахунок ТУ ДСА України в Запорізькій області, , Банк отримувача Державна казначейська служба України м. Київ, рахунок отримувача (IBAN) UA0001205.

Роз`яснити, що обвинувачений або заставодавець мають право у будь-який момент внести заставу у розмірі, визначеному в цій ухвалі, протягом строку дії судового рішення тобто до 16 липня 2023 року включно.

У разі внесення застави покласти на ОСОБА_4 обов`язки, передбачені ч 5 ст.194 КПК України, а саме:

- не відлучатися з м. Запоріжжя без дозволу суду;

- прибувати за викликом до суду;

- повідомляти суд про фактичне місце проживання та про зміну місця проживання або місця роботи;

- утримуватися від спілкування зі свідками, потерпілими у цьому кримінальному провадженні;

- здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон та, у разі наявності, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

Роз`яснити ОСОБА_4 , що в разі невиконання ним покладених обов`язків, застава буде звернена на користь держави та до нього може бути застосований запобіжний захід у виді тримання під вартою.

З моменту звільнення з-під варти у зв`язку із внесенням застави обвинувачений вважається таким, до якого застосовано запобіжний захід у виді застави.

Ухвала може бути оскаржена до Запорізького апеляційного суду через Комунарський районний суд м. Запоріжжя, протягом п`яти днів з дня її оголошення. Для особи, яка перебуває під вартою, строк подачі апеляційної скарги обчислюється з моменту вручення їй копії судового рішення.

Суддя Комунарського районного суду

міста Запоріжжя ОСОБА_1