Справа № 630/503/23
Провадження № 1-кс/630/317/23
У Х В А Л А

Іменем України

08 вересня 2023 року м. Люботин

Слідчий суддя Люботинського міського суду Харківської області ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Люботин Харківської області, клопотання прокурора Харківської окружної прокуратури Харківської області ОСОБА_3 за матеріалами досудового розслідування, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000271 від 18.05.2023 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 190 КК України, про арешт майна,

в с т а н о в и в:

Прокурор Харківської окружної прокуратури Харківської області ОСОБА_3 звернулася до суду з клопотанням про накладення арешту на майно, вилучене в ході огляду 07.09.2023, у період часу з 10 год. 57 хв. до 11 год. 28хв. за адресою: АДРЕСА_1 , а саме на мобільний телефон ZTE Blade моделі L 9, Imei 1: НОМЕР_1 , Imei 2: НОМЕР_2 , шляхом позбавлення права користування, відчудження, розпорядження майном.

Прокурор вважає, що вказане майно має суттєве значення у кримінальному провадженні як речові докази та для запобігання можливості приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження вказаного майна.

В обґрунтування клопотання прокурором зазначено, що під час досудового розслідування кримінального провадження № 0000271 від 18.05.2023 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 190 КК України встановлено, що у період часу з 27.12.2022 по 14.05.2023 ОСОБА_4 на свою банківську картку АТ КБ «Приватбанк» № НОМЕР_3 , здійснював переказ грошових коштів з банківської картки АТ КБ «Приватбанк» № НОМЕР_4 , належної потерплій ОСОБА_5 , без згоди останньої, використовуючи при цьому мобільний телефон потерпілої ZTE Blade моделі L 9, на якому встановлено мобільний додаток «Приват 24».

07.09.2023 до органу досудового розслідування з заявою про добровільну видачу та надання згоди на проведення огляду мобільного телефону звернулася потерпіла ОСОБА_5

07.09.2023 у період часу з 10 год. 57 хв. до 11 год. 28хв. за адресою: Харківська область, м. Люботин, вул. Слобожанська, 34 слідчим проведено огляд мобільного телефону ZTE Blade моделі L 9, Imei 1: НОМЕР_1 , Imei 2: НОМЕР_2 . Оглядом встановлено, що в мобільному телефоні встановлена сім картка оператора мобільного зв`язку ПрАТ «Київстар» з номером НОМЕР_5 та ТОВ «Лайфсел» з номером НОМЕР_6 , який є фінансовим номером під час реєстрації банківської картки у АТ КБ «Приват банк» № НОМЕР_4 , належної ОСОБА_5 .

Вилучений мобільний телефон на підставі постанови слідчого визнано речовим доказом.

Прокурор подала до суду заяву, в якій підтримала клопотання та наполягала на його задоволенні, просила розглянути клопотання без її участі.

Слідчий суддя, розглянувши клопотання та додані до нього докази, якими прокурор обґрунтовує свої доводи, приходить до висновку задоволення клопотання, виходячи з наступного.

Стаття 170 КПК України визначає, що арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом кримінального правопорушення, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

Арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів і у такому випадку, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу, де вказано, що речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Відповідно до частини 2 статті 173 Кримінального процесуального кодексу України, при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: правову підставу для арешту майна; можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої статті 170 цього Кодексу); розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

Судом встановлено, що підставою внесення відомостей до ЄРДР було встановлення обставин незаконного заволодіння грошовими коштами ОСОБА_5 , шляхом грошових доказів з картки АТ КБ «Приват банк».

Постановою слідчого відділення поліції №2 Харківського РУП №1 ГУНП в Харківській області вилучене майно визнано речовим доказом.

Таким чином, майно, на яке прокурор просить накласти арешт відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 КПК України.

Враховуючи вищевикладене, а також той факт, що майно на яке прокурор просить накласти арешт, визнано речовим доказом у справі, воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу, слідчий суддя приходить до висновку, що клопотання є обґрунтованим та підлягає задоволенню, в зв`язку з чим належить накласти арешт на майно.

На підставі викладеного і керуючись ст. 131, 170-175, 369-372 КПК України, слідчий суддя

п о с т а н о в и в:

Клопотання прокурора Харківської окружної прокуратури Харківської області ОСОБА_3 за матеріалами досудового розслідування, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000271 від 18.05.2023 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 190 КК України, про арешт майна задовольнити.

Накласти арешт шляхом встановлення заборони відчуження, розпорядження та користування на майно вилучене 07.09.2023 , а саме на: мобільний телфеон ZTE Blade моделі L 9, Imei 1: НОМЕР_1 , Imei 2: НОМЕР_2 .

Ухвала про арешт майна підлягає негайному виконанню.

Роз`яснити зацікавленим особам право на звернення до суду з клопотанням про скасування арешту майна в порядку, встановленому ст.174 КПК України.

Копію ухвали негайно після її постановлення вручити прокурору та особі, щодо майна якої вирішувалося питання про арешт.

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена протягом п`яти днів з дня її проголошення шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до Харківського апеляційного суду, а особами, які не були присутні під час її проголошення - з дня отримання копії судового рішення.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Слідчий суддя ОСОБА_1