Справа № 529/1000/23
Провадження № 1-кп/529/218/23
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 червня 2023 року Диканський районний суд Полтавської області в складі:

головуючої - судді ОСОБА_1

секретаря c/з ОСОБА_2

за участю:

прокурора ОСОБА_3

обвинуваченого - ОСОБА_4

захисника ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду кримінальне провадження № 0000417 по обвинуваченню:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець та жителя: АДРЕСА_1 , громадянина України, з повною середньою освітою, не працюючого, одруженого, маючого на утриманні малолітню дитину, військовозобов`язаного, раніше не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України, -

встановив:

Відповідно до обвинувального акта, ОСОБА_4 у березні 2023 року (більш точної дати досудовим слідством встановити не вдалося) перебуваючи в лісі поблизу смт. Диканька Полтавського району Полтавської області, знайшов гранату, яку вирішив привласнити собі. Таким чином, своїми умисними діями, без передбаченого законом дозволу, придбав вибуховий пристрій, а саме гранату.

Після цього, ОСОБА_4 достовірно знаючи, що знайдена граната являється вибуховим пристроєм, вільний обіг яких заборонено, приніс її до будинку за місцем свого проживання, що за адресою АДРЕСА_1 та в одній з кімнат будинку почав незаконно зберігати даний вибуховий пристрій.

У подальшому, 16.05.2023 під час проведення, на підставі ухвали слідчого судді Октябрського районного суду м. Полтави від 15.05.2023, обшуку житла за адресою АДРЕСА_1 , в якому проживає ОСОБА_4 , працівниками поліції виявлено та вилучено предмет, ззовні схожий на гранату, який згідно висновків судової вибухово-технічної експертизи був ручною осколковою гранатою Ф-1, що є вибуховим пристроєм (боеприпасом).

Таким чином, ОСОБА_4 придбав та зберігав за місцем свого проживання, вибуховий пристрій, а саме ручну осколкову гранату Ф-1, без передбаченого законом дозволу.

Отже, вказаними умисними діями, які виразились в придбанні та зберіганні вибухових пристроїв (боєприпасів) без передбаченого законом дозволу, обвинувачений ОСОБА_4 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 263 КК України.

В ході досудового розслідування між прокурором та підозрюваним ОСОБА_4 в присутності захисника ОСОБА_5 , укладена угода про визнання обвинуваченим винуватості у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України, в якій зазначені формулювання обвинувачення, його правова кваліфікація, вказано, що обвинувачений щиро розкаявся у вчиненому, беззастережно визнав свою винуватість у придбанні та зберіганні вибухових пристроїв (боєприпасів) без передбаченого законом дозволу.

Також в угоді зазначене узгоджене прокурором і підозрюваним ОСОБА_4 покарання у виді позбавлення волі строком 3 років, із звільненням від відбування покарання згідно ст. 75 КК України. Також сторони угоди погодилися з наслідками укладення та затвердження угоди, передбачені ст. 473 КПК України, а також наслідками її невиконання.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 та його захисник - адвокат ОСОБА_5 просили затвердити угоду, обвинувачений вказав, що наслідки її укладення та невиконання йому зрозумілі.

Прокурор ОСОБА_3 просив затвердити угоду про визнання винуватості.

Заслухавши сторін угоди, перевіривши угоду на відповідність вимогам діючого кримінального процесуального законодавства, суд дійшов до наступного.

Відповідно до положень ч. 4 ст. 469 КПК України угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена щодо тяжких злочинів. При цьому укладення угоди про визнання винуватості у кримінальному провадженні щодо кримінальних правопорушень, внаслідок яких шкода завдана державним чи суспільним інтересам або правам та інтересам окремих осіб, у яких беруть участь потерпілий або потерпілі, не допускається, крім випадків надання всіма потерпілими письмової згоди прокурору на укладення ними угоди.

Як вбачається з матеріалів кримінального провадження, угода про визнання винуватості між обвинуваченим ОСОБА_4 та прокурором укладена щодо вчинення кримінального правопорушення, внаслідок якого завдана шкода державним та суспільним інтересам.

При укладенні угоди про визнання винуватості прокурором враховані обставини, зазначені у ст. 470 КПК України.

Також встановлено, що обвинувачений ОСОБА_4 цілком усвідомлює свої права, наслідки укладення і затвердження угоди, характер обвинувачення, вид покарання, яке буде до нього застосовано, а також наслідки невиконання угоди, передбачені ч. 1 ст. 476 КПК України.

В судовому засіданні встановлено, що укладення угоди між сторонами відбулося добровільно і не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.

Підстави для відмови в затвердженні даної угоди, передбачені ч. 7 ст. 474 КПК України відсутні.

Таким чином суд приходить до висновку про наявність передбачених законом підстав для затвердження угоди між прокурором і обвинуваченим про визнання винуватості та призначення узгодженого покарання відповідно до вимог ч. 1 ст. 475 КПК України.

Питання про речові докази по справі суд вирішує відповідно до норм ст. 100 КПК України.

В порядку ч. 2 ст. 124 КПК України з обвинуваченого підлягають стягненню на користь держави судові витрати, понесені на проведення експертизи.

На підставі викладеного, керуючись статтями 374, 376, 468, 472, 474, 475 Кримінального процесуального кодексу України, суд, -

ухвалив:

Затвердити угоду про визнання винуватості, укладену 07.06.2023 між прокурором Диканської окружної прокуратури і обвинуваченим ОСОБА_4 у кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР за № 0000417 від 09.05.2023 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 263 КК України.

Визнати ОСОБА_4 винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України, та призначити йому узгоджене сторонами покарання у виді позбавлення волі строком на 3 (три) роки.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком 1 рік.

Відповідно до ст. 76 КК України в період іспитового строку покласти на ОСОБА_4 обов`язки:

- періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь держави вартість проведеної судової вибухово-технічної експертизи в розмірі 4 302 (чотири тисячі триста дві) грн.

Речові докази:

рештки ручної осколкової гранати Ф-1 з запалом типу УЗРГМ, які разом із первинним пакуванням запаковані до пакету Експертної служби МВС України №5733599 та знаходяться на зберіганні у кімнаті речових доказів СПД №2 ВП №2 Полтавського РУП ГУНП в Полтавській області знищити;

- диск з фото та відеоматеріалом, який разом із первинним упакуванням запакований до пакету Експертної служби МВС України№ 5733600 та знаходиться в матеріалах кримінального провадження № 0000417, залишити у матеріалах кримінального провадженні.

У разі невиконання затвердженої судом угоди про визнання винуватості прокурор має право звернутися до суду, який затвердив угоду, з клопотанням про скасування вироку протягом встановленого строку давності притягнення до кримінальної відповідальності за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України.

Згідно ч.6 ст. 376 КПК України копію вироку негайно після його проголошення вручити засудженому ОСОБА_4 та прокурору, інші учасники судового провадження мають право отримати його копію після подачі до суду відповідної заяви.

Вирок може бути оскаржений до Полтавського апеляційного суду протягом 30 днів з дня проголошення вироку шляхом подачі апеляційної скарги через Диканський районний суд засудженим, його захисником з підстав, передбачених п.1 ч.4 ст. 394 КПК України, а прокурором виключно з підстав, передбачених п.2 ч.4 ст. 394 КПК України.

Суддя ОСОБА_1