1 УХВАЛА ІМЕНЕМ УКРАЇНИСправа № 335/825/23 1-кс/335/2172/2023
24 серпня 2023 року м. Запоріжжя
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Орджонікідзе Дніпропетровської області, громадянина України, одруженого, має на утриманні двох малолітніх дітей, вищу освіту, військовослужбовця, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживає за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого,
підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого 4 ст. 189 КК України,
Слідчий звернувся до слідчого судді з вищезазначеним клопотанням, в обґрунтування якого зазначив наступне.
В ході бесіди, ОСОБА_5 , повідомив ОСОБА_9 , про те, що він перебуваючи на посаді директора шахрайським шляхом заволодівав грошовими коштами підприємства, у якому одним із засновників є його знайомий ОСОБА_10 , та повідомив, що син ОСОБА_10 , - ОСОБА_11 , у зв`язку з шахрайськими діями ОСОБА_9 , звернувся до осіб, які на його думку мають вплив у кримінальному середовищі в місті Запоріжжя та займаються вимаганням грошових коштів.
Під час бесіди з ОСОБА_9 , який почав заперечувати свою причетність до будь-яких шахрайських дій, ОСОБА_5 , використовуючи власну фізичну перевагу, з метою демонстрації своєї сили та намірів наніс декілька ударів рукою в обличчя потерпілого, чим згідно висновку спеціаліста №1414/с від 10.09.2022, завдав синець у правій підочній ділянці, який кваліфікується як легке тілесне ушкодження.
Далі, ОСОБА_5 , діючи умисно, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, керуючись корисливими мотивами, в умовах воєнного стану, висунув незаконну, протиправну вимогу до ОСОБА_9 , про передачу на його користь грошових коштів у сумі 20 000 доларів США для вирішення неіснуючої проблеми потерпілого з ОСОБА_11 , та особами до яких він начебто звернувся.
Вказану безпідставну вимогу ОСОБА_5 , супроводжував усними погрозами завдання йому тяжких тілесних ушкоджень, які ОСОБА_9 , сприймав як реальні.
У зв`язку з відсутністю грошових коштів у потерпілого, ОСОБА_5 , так їх і не отримавши вийшов з приміщення офісу, при цьому попередивши ОСОБА_9 , про те що борг за ним залишається і до вказаної розмови вони повернуться, коли у останнього з`явиться можливість його повернути.
20.04.2023 ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 189 КК України.
Обґрунтованість підозри ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 189 КК України підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами: протоколом допиту потерпілого ОСОБА_9 , який пояснив обставини зустрічі з ОСОБА_5 , механізмом спричинення йому тілесних ушкоджень та пред`явлення вимоги до передачі грошових коштів, які супроводжувались погрозами застосування насильства; висновком спеціаліста № 1414/c від 12.09.2022 відповідно до якого тілесні ушкодження потерпілого ОСОБА_9 кваліфікуються як легкі тілесні ушкодження, що виразились у синці у підочній ділянці; протоколом про результати проведення НС(Р)Д зняття інформації з електронних комунікаційних систем; протоколом огляду, а саме додатку до протоколу про результати проведення НС(Р)Д зняття інформації з електронних комунікаційних систем в яких наявні розмови ОСОБА_10 з іншими абонентами щодо обставин спричинення тілесних ушкоджень ОСОБА_9 від ОСОБА_5 ; протоколом про результати проведення НС(Р)Д зняття інформації з електронних комунікаційних систем; протоколом огляду, а саме додатку до протоколу про результати проведення НС(Р)Д зняття інформації з електронних комунікаційних систем в яких наявні розмови ОСОБА_11 з іншими абонентами щодо обставин спричинення тілесних ушкоджень ОСОБА_9 від ОСОБА_5 ; протоколом про результати проведення НС(Р)Д зняття інформації з електронних комунікаційних систем; протоколом огляду, а саме додатку до протоколу про результати проведення НС(Р)Д зняття інформації з електронних комунікаційних систем в яких наявні розмови ОСОБА_12 з іншими абонентами щодо обставин спричинення тілесних ушкоджень ОСОБА_9 від ОСОБА_5 ; протоколом про результати проведення НС(Р)Д аудіо, відеконтроль місця; протоколом огляду додатку до протоколу про результати проведення НС(Р)Д аудіо, відеоконтроль місця, на яких зафіксовано погрози ОСОБА_5 щодо потерпілого ОСОБА_9 ; висновком судово-лінгвістичної експертизи № СЕ-19/108-23/4530-ПЧ, згідно якого в протоколах оглядів флеш-накопичувачів містяться мовленнєві ознаки вимагання грошей у співрозмовника та погрози співрозмовникові, та інші матеріали досудового розслідування у сукупності.
02.06.2023 року постановою прокурора Вознесенівської окружної прокуратури м.Запоріжжя кримінальне провадження на підставі п.4 ч.1ст.280 КПК України було зупинено.
11.08.2023 року постановою старшого слідчого СУ ГУНП в Запорізькій області кримінальне провадження було відновлено.
16.08.2023 року керівником Вознесенівської окружної прокуратури м.Запоріжжя строк досудового розслідування у кримінальному провадженні було продовжено до 3 місяців до 29.09.2023 року.
В клопотанні також слідчий зазначає, що відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 184 КПК України встановлено наявність ризиків, передбачених п.п. 1, 3, 4, 5 ч. 1 ст. 177 КК України.
Так, ОСОБА_5 , усвідомлюючи тяжкість покарання, за вчинене ним кримінальне правопорушення, з метою уникнення відповідальності може переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду, що є ризиком, передбаченим п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України.
Також підозрюваний ОСОБА_5 обізнаний про анкетні дані та місце мешкання потерпілого. Крім цього підозрюваному відомо анкетні дані та експертна установа, в якій проводилась судова-лінгвістична експертиза. Враховуючи це, орган досудового слідства вважає, що існує ризик, що з метою уникнення покарання ОСОБА_5 , може незаконно впливати на потерпілого, експерта та свідків, які в подальшому будуть допитані по кримінальному провадженню шляхом залякувань або вмовлянь, що є ризиком передбаченим п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України.
Аналізуючи механізм вчинення кримінального правопорушення, а саме те, що ОСОБА_5 предявляв вимоги про передачу грошових коштів потерпілому залишаючись з ним наодинці, веде конспіративний спосіб життя, має у підпорядкуванні осіб, які забезпечують його охорону, а також аналізуючи кримінальні провадження, за якими щодо ОСОБА_5 обвинувальні акти направлені до суду, орган досудового розслідування приходить до висновку, що ОСОБА_5 має широке коло спілкування з особами, які вчиняють кримінальні правопорушення на території м. Запоріжжя, а отже обізнаний про документування злочинної діяльності, а отже може іншим способом перешкоджати кримінальному провадженню, що є ризиком, передбаченим п. 4 ч. 1 ст. 177 КПК України.
Крім того, встановлено, що після повідомлення про підозру ОСОБА_5 , потерпілому ОСОБА_13 , на мобільний телефон почали надходити погрози фізичною розправою за його звернення до правоохоронних органів, що дає підстави вважати про наявність ризику, передбачених п.п 3,5 ч.І ст. 177 КПК України.
27.06.2023 перебував біля кафе «Чін-Чін», що розташоване за адресою: м.Запоріжжя, бул.Шевченка, 24, де здійснив адміністративне правопорушення, передбачене ст. 174 КУпАП, а саме стрільбу з вогнепальної зброїв населених пунктах і не в відведених для цього місцях під час конфлікту з невідомими особами, про що 11.08.2023 на нього було складено протокол про адміністративне правопорушення та направлено на розгляд до Орджонікідзевського районного суду М.Запоріжжя.
Крім того, встановлено, що під час проходження військової служби ОСОБА_5 , перебував у м. Київ, де 16.05.2023 та 01.06.2023 вчинив адміністративні правопорушення, про що портативними екіпажами управління патрульної поліції у місті Києві Департаменту патрульної поліції було винесено постанови у справі про адміністративні правопорушення за вчинення адміністративних правопорушень, передбачених ст. 122 КУпАП.
Крім того, відповідно до наданої відповіді з відділу контроль за обігом зброї ГУНП в Київській області ОСОБА_5 , також перебував в м. Києві та отримував 16.05.2023 та 26.05.2023 року дозволи на право носіння зброї.
Таким чином, в органу досудового розслідування наявні всі підстави, що ОСОБА_5 , проходить службу формально, з метою ухилення від кримінальної відповідальності за вчинення тяжкого кримінального правопорушення, перешкоджає його розслідуванню, що також дає підстави вважати про наявність ризику, передбачених п. 2 ч.І ст. 177 КПК України.
Про неможливість застосування до підозрюваного ОСОБА_5 більш м`якого запобіжного заходу, такого як особисте зобовязання, передбаченого п. 1 ч.1 ст. 176 КПК України, свідчить тяжкість вчиненого підозрюваним кримінального правопорушення, та наявність ризиків, які викладені в клопотанні.
Неможливість обрання до підозрюваного ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді особистої поруки, передбаченого п. 2 ч.1 ст. 176 КПК України, обґрунтовується тим, що під час діє на час звернення з клопотанням до слідчого суд ці, до слідчого не надходило відповідних клопотань від поручителів, а також те шо до нього вже було застосовано даний запобіжний захід, про те, ОСОБА_5 , під час його дії та після завершення здійснював адміністративні правопорушення.
Викладене в клопотанні дає підстави вважати, що при обранні запобіжних заходів не пов`язаному із позбавленням волі, а саме обрання запобіжного заходу у вигляді застави чи у вигляді домашнього арешту, які передбачені п.3,4 ч.1 ст.176 КПК України підозрюваний ОСОБА_5 порушуватиме їх, що не забезпечить виконання покладених на нього обов`язків. Крім цього, аналізуючи механізм вчинення кримінального правопорушення, обрання запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту дасть змогу підозрюваному продовжувати здійснювати свою злочинну діяльність.
У зв`язку з чим, з метою попередити злочинну діяльність ОСОБА_5 , орган досудового розслідування приходить до висновку, про неможливість запобігання цим ризикам шляхом застосування більш м`яких запобіжних заходів, з метою забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, слідчий просить застосувати запобіжний захід у вигляді тримання під вартою до підозрюваного ОСОБА_5 без права внесення застави в межах строку досудового розслідування до 29.09.2023 року.
В судовому засіданні прокурор підтримав клопотання слідчого та наполягав на його задоволенні.
Захисник підозрюваного проти клопотання заперечувала, посилаючись на необґрунтованість підозри, недоведеність стороною обвинувачення існування ризиків, зазначених у клопотанні. Посилаючись на те, що ОСОБА_5 є військовослужбовцем, має міцні соціальні зв`язки, одружений, утримує вагітну дружину та малолітню дитину, позитивно характеризується за місцем постійного проживання та проходження військової служби, має законне джерело доходу, наявність осіб, які готові поручитися за виконання підозрюваним покладених на нього обов`язків і зобов`язуються за необхідності доставити його до органу досудового розслідування чи в суд на першу про те вимогу, просила застосувати до підозрюваного більш м`який запобіжний захід у вигляді особистої поруки громадян ОСОБА_7 , ОСОБА_6 .
Підозрюваний ОСОБА_5 підтримав позицію захисника, суду повідомив, що не має наміру переховуватися від слідчого та суду, перешкоджати досудовому розслідуванню іншим чином.
Вивчивши клопотання, додані до нього матеріали досудового розслідування, документи, надані стороною захисту, заслухавши думку сторін кримінального провадження та осіб, які виявили намір поручитися за виконання підозрюваним покладених на нього обов`язків і зобов`язуються за необхідності доставити його до органу досудового розслідування чи в суд на першу про те вимогу, слідчий суддя встановив наступне.
20.04.2023 ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 189 КК України.
Вирішуючи питання щодо застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, слідчий суддя приймає до уваги обставини, визначені ч. 1 ст. 178, ч. 1 ст. 194 КПК України для обрання запобіжного заходу, та підстави застосування запобіжного заходу, визначені ст. 177 КПК України.
Відповідно до ч. 1 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.
Наявність обґрунтованої підозри у вчинені ОСОБА_5 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 189 КК України, підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами, які досліджені у ході розгляду клопотання слідчого.
При цьому, слідчий суддя на даному етапі провадження не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема оцінювати докази з точки зору їх достатності та допустимості для визнання особи винуватою чи невинуватою у вчиненні кримінальних правопорушень. Слідчий суддя на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів повинен визначити лише чи є причетність особи до вчинення кримінальних правопорушень вірогідною та достатньою для повідомлення такій особі про підозру. За наявності обґрунтованих даних, які спростовують всі чи деякі обставини вчинення кримінального правопорушення, слідчий за погодженням із прокурором має право змінити раніше повідомлену підозру чи за наявності для цього підстав прийняти рішення про закриття кримінального провадження.
Такий висновок цілком узгоджується із правовими позиціями, наведеними у рішеннях Європейського суду з прав людини. Наявність «обґрунтованої підозри» означає, що вже існують факти або інформація, які спроможні переконати об`єктивного спостерігача у тому, що відповідна особа, ймовірно, вчинила правопорушення (див. рішення у справі «Фокс, Кембелл і Хартлі проти Сполученого Королівства» (Fox, Campbell and Hartley v. the United Kingdom) від 30.08.1990, серія А, № 182, с. 16, п. 32). Однак факти, які породжують підозру, не обов`язково мають такий саме рівень з`ясовності, який потребується на пізнішому етапі кримінального розслідування (рішення у справі «Мюррей проти Сполученого Королівства» (Murray v. the United Kingdom) від 28.10.1994, серія A, № 300 A, с. 27, п. 55).
Відповідно до ч. 1 ст. 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам перешкоджати кримінальному провадженню будь-яким чином.
Клопотання слідчого обґрунтоване існуванням ризиків, передбачених п.п. 1, 3, 4, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України.
Виходячи із тяжкості інкримінованого підозрюваному кримінального правопорушення, слідчий суддя доходить висновку про наявність ризиків, передбачених п.п. 1, 3 ч. 1 ст. 177 КПК України.
Разом з тим, доводи сторони обвинувачення щодо існування ризиків, передбачених п.п. 4 та 5 ч. 1 ст. 177 КПК України є непереконливими, ґрунтуються виключно на припущеннях слідчого.
Вирішуючи питання про застосування до підозрюваного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, слідчий суддя враховує приписи п.п. 3 і 4 ст. 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та усталену практику Європейського суду з прав людини, згідно яких обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою. При цьому, ризик переховування обвинуваченого від правосуддя не може оцінюватися виключно на підставі суворості можливого судового рішення, а це слід робити з урахуванням низки відповідних фактів, які можуть підтверджувати існування такого ризику, або свідчити про такий його незначний ступінь, який не може служити підставою для запобіжного ув`язнення.
Сама по собі тяжкість злочину, в якому підозрюється особа, не може бути підставою для обґрунтування твердження про можливу втечу цієї особи (п. 95 рішення ЄСПЛ від 26.06.2012 у справі «Пірузян проти Арменії»).
У всіх випадках, коли ризику ухилення обвинуваченого від слідства можна запобігти за допомогою застави чи інших запобіжних заходів, обвинуваченого має бути звільнено і в таких випадках національні органи завжди мають належним чином досліджувати можливість застосування таких альтернативних запобіжних заходів (п. 62 рішення ЄСПЛ від 16.12.2010 у справі «Боротюк проти України»).
На переконання слідчого судді, стороною обвинувачення не доведено того, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ч. 1 ст. 177 КПК України, не забезпечить виконання підозрюваним процесуальних обов`язків.
При вирішенні питання про обрання запобіжного заходу слідчим суддею враховано, що ОСОБА_5 , не будучи затриманим, прибув до суду для участі у розгляді клопотання про застосування стосовно нього запобіжного заходу, має постійне місце проживання, є військовослужбовцем, виключно позитивно характеризується за місцем несення служби та проживання. Крім того, слідчим суддею враховано дані про особу підозрюваного, повідомленні поручителями, які після роз`яснення слідчим суддею у вчиненні якого кримінального правопорушення підозрюється ОСОБА_5 , передбачене законом покарання за його вчинення, обов`язки поручителя та наслідки їх невиконання, повідомили, що здатні забезпечити виконання підозрюваним процесуальних обов`язків та доставити його до органу досудового розслідування чи в суд на першу про те вимогу.
З огляду на вищевикладене, слідчий суддя доходить висновку, що запобіжний захід у вигляді особистої поруки ОСОБА_7 та ОСОБА_6 , які заслуговують на довіру, з покладенням на підозрюваного обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КК України, буде достатнім для забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків та запобігання існуючим ризикам, відповідатиме суспільному інтересу, оскільки дозволить підозрюваному продовжувати службу у Збройних Силах України, виконувати обов`язок щодо захищати Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України під час досудового розслідування.
Такий запобіжний захід, на переконання слідчого судді, є достатнім та забезпечить виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків під час досудового слідства та в суді.
Враховуючи вимоги ст. 219 КПК України, слідчий суддя вважає за необхідне покласти на підозрюваного ОСОБА_5 обов`язки, передбачені ст. 194 КПК України, в межах строку досудового розслідування, строком до 22.09.2023 року включно.
Керуючись ст.ст. 177, 178, 180, 184, 192-194, 196, 376, 395 КПК України, слідчий суддя,-
Клопотання слідчого про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно підозрюваного ОСОБА_5 задовольнити частково.
Застосувати до ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , підозрюваного у вчиненні злочину, передбаченого ч. 4 ст. 189 КК України, запобіжний захід у вигляді особистої поруки.
Покласти на ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , наступні обовязки:
- повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та місця роботи;
- прибувати до слідчого, прокурора або до суду за першою вимогою;
- утриматися від спілкування зі свідками, потерпілим та іншими підозрюваними у даному кримінальному провадженні;
- здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.
Визначити строк дії ухвали в частині покладених на підозрюваного обов`язків - до 29.09.2023 року.
Визначити поручителями підозрюваного ОСОБА_5 громадян: ОСОБА_6 та ОСОБА_7 .
Роз`яснити поручителю положення ст. 180 КПК України, відповідно до яких він поручився за виконання підозрюваним покладених на нього обов`язків, та зобов`язаний у разі необхідності доставити підозрюваного до органу досудового розслідування, прокурора чи в суд на першу про те вимогу.
Поручитель може відмовитись від взятих на себе зобов`язань до виникнення підстав, які тягнуть за собою його відповідальність. У такому разі він повинен забезпечити явку підозрюваного чи обвинуваченого до органу досудового розслідування, прокурора чи суду для вирішення питання про заміну йому запобіжного заходу на інший.
У разі невиконання поручителем взятих на себе зобов`язань на нього накладається грошове стягнення у розмірі від двадцяти до п`ятдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.
Ухвала слідчого судді може бути оскаржена в апеляційному порядку безпосередньо до Запорізького апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Подання апеляційної скарги не зупиняє виконання ухвали.

Ухвала підлягає негайному виконанню.

Слідчий суддя ОСОБА_1