Провадження №1-кп/523/226/23
В И Р О К

І м е н е м У к р а ї н и

14.06.2023 року

Суворовський районний суд м. Одеси у складі: головуючого - судді ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , прокурорів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , захисників адвокатів: ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , обвинувачених ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , розглянувши у відкритому судовому засіданні обвинувальний акт у кримінальному провадженні №0001712 від 25.09.2018 року, за обвинуваченням:

ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки міста Одеси, українки, громадянки України, не одруженої, з базовою середньою освітою, офіційно не працевлаштованої, зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_1 та фактично проживаючої за адресою АДРЕСА_2 , раніше судимої: 20.10.2022 Суворовським районним судом м. Одеси за ч.1 ст.185 КК України; на даний час притягується до кримінальної відповідальності Шевченківським районним судом м. Києва за ч.2 ст.15, ч.4 ст.185, ч.4 ст.185 КК України.

- судимої Суворовським районним судом м .Одеси від 24. 04.2023 за ч.2 ст.15, ч.2 ст.185 КК України до позбавлення волі строк на один рік.

ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженки міста Одеси, українки, громадянки України, не одруженої, з середньою освітою, офіційно не працевлаштованої, зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_3 та фактично проживаючої за адресою

АДРЕСА_2 , в силу 89 КК України не судимої.

у скоєні кримінального правопорушення передбачеоного ст.185 ч.2 КК України;

Встановив:

Судом встановлено, що ОСОБА_9 спільно з ОСОБА_10 25.08.2018, маючи умисел направлений на таємне викрадення чужого майна, направились до магазину «АТБ», який розташований за адресою м. Одеса вул. Балківська, 22.

Так, 25.08.2018, у другій половині дня, більш точного часу під час досудового розслідування не встановлено, ОСОБА_9 та ОСОБА_10 перебуваючи в приміщені вказаного магазину, діючи за попередньою змовою та з корисливих мотивів, реалізуючи свій умисел направлений на таємне викрадення чужого майна, впевнившись в тому, що за їх діями ніхто не спостерігає, таємно викрали з вітрини лікер «Baileys» об`ємом 500 мл., вартістю 379 гривень 90 копійок, лікер «Malu Tropical Coconut» об`ємом 500 мл., вартістю 141 гривня 90 копійок.

Після чого, ОСОБА_9 та ОСОБА_10 з викраденим майном з місця злочину зникли, розпорядившись ним на власний розсуд, чим заподіяли ТОВ «АТБ- Маркет» матеріальний збиток на загальну суму 521 гривня 80 копійок.

При допиті обвинувачена ОСОБА_9 винуватість у скоєнні кримінального правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України визнала та пояснила суду, що дійсно 25.08.2018 року, у м. Одесі вул. Балківська,22 разом з ОСОБА_10 , зайшли до магазину «АТБ» де викрали дві пляшки лікеру «Малібу» та «Бейліс», викраденим розпорядилась на власний розсуд. Злочин скоїла через тяжке матеріальне становище, у скоєному щиро кається.

При допиті обвинувачена ОСОБА_10 винуватість у скоєнні кримінального правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України визнала та пояснила суду, що дійсно 25.08.2018 року, у м. Одесі вул. Балківська,22 разом з ОСОБА_9 , зайшли до магазину «АТБ» де викрали дві пляшки лікеру «Малібу» та «Бейліс», викраденим розпорядилась на власний розсуд. Злочин скоїла через тяжке матеріальне становище, у скоєному щиро кається.

Отримавши покази обвинувачених., що відповідають фактичним обставинам кримінального провадження, враховуючи те, що обвинувачені та інші учасники процесу не оспорюють всі фактичні обставини справи і судом встановлено, що вони правильно розуміють зміст цих обставин, відсутні будь-які сумніви у добровільності та істинності їх позиції, суд, роз`яснивши учасникам процесу положення ст. 349 КПК України, провів судове слідство у справі щодо всіх фактичних обставин із застосуванням правил ч. 3 ст. 349 КПК України, оскільки учасники судового провадження не заперечують проти цього, визнавши недоцільним дослідження в цій частині інших доказів по справі.

Суд кваліфікує дії обвинуваченої ОСОБА_9 , за ч. 2 ст. 185 КК України, тобто у таємному викраденні чужого майна (крадіжка), за попередньою змовою групою осіб.

Суд кваліфікує дії обвинуваченої ОСОБА_10 , за ч. 2 ст. 185 КК України, тобто у таємному викраденні чужого майна (крадіжка), скоєна повторно, за попередньою змовою групою осіб.

Учасникам розгляду справи роз`яснено, що вони позбавлені права оспорювати обставини, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним згідно положень ч. 3 ст. 349 КПК України.

Відповідно до п. 18 постанови Пленуму Верховного Суду України « Про виконання судами України законодавства і постанов Пленуму Верховного Суду України з питань судового розгляду кримінальних справ і постановлення вироку» № 5 від 29.06.1990 р. мотивування у вироку висновку, щодо кваліфікації злочину, полягає у зіставленні ознак установленого судом злочинного діяння і ознак злочину, передбаченого тією чи іншою статтею кримінального закону, його частиною або пунктом, і формулюванні висновку про їх відповідність.

Верховний Суд України у постанові від 15 листопада 2012 р. у справі № 5-15кс12 зазначив: правильність застосування норми закону про кримінальну відповідальність (кваліфікація злочину) полягає у точності (адекватності) розуміння (визначення, тлумачення) змісту конкретної кримінально-правової норми, дійсності (об`єктивності) фактичних обставин певного суспільно небезпечного діяння та встановленні й визначенні співвідношення між фактичними ознаками суспільно небезпечного діяння та ознаками складу злочину, передбаченого кримінально-правовою нормою.

Суд зіставивши зміст конкретної норми КК України, а саме передбаченої ст. 185ч.1, 2 та дійсні, об`єктивно встановлені у судовому засіданні, фактичні обставини суспільно небезпечних діянь, дійшов висновку про їх відповідність.

Відповідно до ст. 62 ч.ч. 1, 2 Конституції України, ст. 17 ч. 2 КПК України особа вважається невинуватою у вчинені злочину і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено в законному порядку і встановлено обвинувальним вироком суду. Ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчинені кримінального правопорушення і має бути виправданий, якщо сторона обвинувачення не доведе винуватість особи поза розумним сумнівом.

Забезпечення доведеності вини, підтримання публічного обвинувачення в суді прокурором є основними засадами судочинства - ст. 129 Конституції України.

При оцінці доказів суд, як правило, застосовує критерій доведення «поза розумним сумнівом». Доведеність може випливати зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпцій факту. Суд при оцінці доказів має керуватися критерієм доведення «поза розумним сумнівом». Таке доведення має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою - п.п. 161, 150, 100 рішення Європейського суду з прав людини у справах «Ірландія проти Сполученого Королівства», «Нечипорук і Йонкало проти України, «Салман проти Туреччини».

Суд, відповідно до ст. 94 КПК України за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному і неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінивши кожний наданий прокурором допустимий доказ з точки зору належності, достовірності, а сукупність зібраних доказів з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття процесуального рішення, установив поза розумним сумнівом співіснування достатньо вагомих, переконливих, чітких і узгоджених між собою ознак та схожих неспростовних презумпцій факту:

- доведеності вчинення суспільно небезпечних діянь, які містять склад злочину, передбаченого ст.185 ч. 2 КК України,

- обґрунтованості обвинувачення у вчинені правопорушення, передбачених ст.185 ч. 2 КК України.

Судом в ході судового розгляду забезпечено обвинуваченим передбачене ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі Конвенція), право на захист від обвинувачення і його реалізація шляхом надання розумної можливості представляти свою правову позицію, свої докази, оскаржувати допустимість доказів, заперечувати проти них, їх використання.

Обвинувачені за формою вини, ступенем тяжкості вчинили не тяжкий злочин. Судом в ході судового розгляду кримінального провадження встановлено, що при вчинені інкримінованих їм правопорушень, усвідомлювали суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачали їх суспільно небезпечні наслідки і бажали їх настання, тобто діяли з прямим умислом ст. 25 ч. 2 КК України.

Враховуючи дані про особу обвинуваченої ОСОБА_9 , її поведінку в ході досудового розслідування та судового розгляду, суд визнає, що вона є осудною, тобто особою, яка під час вчинення злочину могла усвідомлювати свої дії і керувати ними - ст. 19 ч. 1 КК України.

Враховуючи дані про особу обвинуваченої ОСОБА_10 , її поведінку в ході досудового розслідування та судового розгляду, суд визнає, що вона є осудною, тобто особою, яка під час вчинення злочину могла усвідомлювати свої дії і керувати ними - ст. 19 ч. 1 КК України.

Вирішуючи питання про призначення обвинуваченій покарання, суд керується вимогами ст. 65-67 КК України та роз`ясненнями Постанови Пленуму Верховного Суду України від 24.10.2003 року «Про практику призначення судами кримінального покарання» з послідуючими змінами та виходить із принципів законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання.

Згідно п. 3 Постанови Пленуму Верховного суду України № 7 від 24.10.2003 року «Про практику призначення судами кримінального покарання», визначаючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, суди повинні виходити з класифікації злочинів (ст. 12 КК України) (2341-14), а також із особливостей конкретного злочину й обставин його вчинення (форма вини, мотив і мета, спосіб, стадія вчинення, кількість епізодів злочинної діяльності, роль кожного зі співучасників, якщо злочин вчинено групою осіб, характер і ступінь тяжкості наслідків, що настали, тощо).

Суд призначаючи покарання обвинуваченм ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , враховує: мету покарання, передбачену ст. 50 КК України, загальні засади призначення покарання, передбачені ст.ст. 65-67 КК України - вид та у межах, установлених у санкції частини статті Особливої частини КК України, що передбачає відповідальність за вчинені злочини, відповідно до положень Загальної частини КК України, ступінь тяжкості кожного вчиненого злочину, особу винної, обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання, необхідне й достатнє для його виправлення та запобіганню вчиненню нових злочинів як обвинуваченою, так і іншими особами.

При призначенні покарання обвинуваченій ОСОБА_9 суд, у відповідності зі ст. 65 КК України, враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, його небезпеку, особу обвинуваченої, пом`якшуючі та обтяжуючі покарання обставини.

Обставини, які згідно ст. 66 КК України, пом`якшують покарання обвинуваченої ОСОБА_9 , є активне сприяння розкриттю злочину.

Обставин, які згідно ст. 67 КК України, обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_9 судом не встановлено.

При призначенні покарання обвинуваченій ОСОБА_10 суд, у відповідності зі ст. 65 КК України, враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, його небезпеку, особу обвинуваченої, пом`якшуючі та обтяжуючі покарання обставини.

Обставини, які згідно ст. 66 КК України, пом`якшують покарання обвинуваченої ОСОБА_10 , є активне сприяння розкриттю злочину.

Обставин, які згідно ст. 67 КК України, обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_10 , судом не встановлено.

Відповідно до ст. 370 ч. 1 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.

Суд звершував правосуддя очевидно для загалу, згідно з нормами Кримінального Кодексу України, об`єктивно і неупереджено, незалежно та керуючись верховенством права, на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України, з додержанням і врахуванням Загальної Декларації прав людини, Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, рішень Європейського суду з прав людини, вимог щодо кримінального провадження, передбачених КПК України.

Судом вирок ухвалено на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до ст. 94 КПК України.

Суд, відповідно до ст. 368 КПК України, вирішив усі питання при ухваленні вироку.

Враховуючи всі встановлені під час судового розгляду обставини цього кримінального провадження, беручи до уваги особу обвинуваченої, те що ОСОБА_9 , та ОСОБА_10 , визнали свою провину, потерпілі претензій морального та матеріального характеру не мають, тяжкі наслідки в результаті скоєння кримінального правопорушення відсутні, керуючись вимогами кримінального закону і передбачених цим законом санкцій, з метою виправлення обвинувачених, а також попередження вчинення ними нових злочинів, суд вважає, що цілі покарання обвинувачених, будуть досягнуті з такою мірою покарання, як позбавлення волі відсноно ОСОБА_10 , та у вигляді арешту ОСОБА_9 .

Запобіжний захід відносно ОСОБА_10 залишити без змін у вигляді тримання під вартою.

Запобіжний захід відносно ОСОБА_9 змінити у залі суду на особисте зобов`язання.

Питання про речові докази підлягають вирішенню в порядку, встановленому ст.100 КПК України.

Цивільні позови не заявлені.

Процесуальні витрати у кримінальному провадженні відсутні.

Враховуючи викладене, керуючись ст.ст. 367-371, 373, 374 КПК України, суд,

УХВАЛИВ:

ОСОБА_10 , визнати винуватою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого

за ст.185 ч.2 КК України призначити їй покарання у вигляді 1 ( одного ) року позбавлення волі.

На підставі ч. 4 ст. 70 КК України остаточне покарання призначеного за сукупністю кримінальних правопорушень приєднавши до призначеного покарання за цим вироком не відбуте покарання за вироком Суворовського районного суду м.Одеси від 24.04.2023 року та остаточно призначити покарання у виді 1 (одного) року 1 (одного) місяця, позбавлення волі.

Міру запобіжного заходу відносно засудженої ОСОБА_10 залишити без змін у вигляді тримання під вартою.

Строк відбуття призначеного покарання ОСОБА_10 , обчислювати з моменту фактичного взяття під варту, тобто з 05.01.2023 року.

ОСОБА_9 , визнати винуватою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого

за ст.185 ч.2 КК України призначити їй покарання у вигляді 4 ( чотирьох ) місяців арешту.

Строк відбуття призначеного покарання ОСОБА_9 , обчислювати з моменту фактичного взяття під варту, тобто з 23.01.2023 року.

Міру запобіжного заходу відносно засудженої ОСОБА_9 , змінити у залі суду на особисте зобовязання, у звязку з повним відбуттям покарання.

Після набрання вироком законної сили направити вирок для виконання до відділу поліції №3 Одеського районного управління поліції №1 ГУНП в Одеській області.

Речові докази вважати повернутими за належністю.

Цивільний позов відсутній.

Вирок може бути оскаржений до Одеського апелляційного суду протягом 30 днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Головуючий суддя: ОСОБА_1