Справа № 953/3710/23
н/п 1-кс/953/5270/23
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"12" липня 2023 р. Київський районний суд м. Харкова у складі:

слідчого судді - ОСОБА_1 ,

при секретарі - ОСОБА_2 ,

за участю прокурора - ОСОБА_3 ,

слідчого - ОСОБА_4 ,

захисника - адвоката ОСОБА_5 ,

підозрюваного - ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Харкові клопотання слідчого 1-го відділення СВ УСБ України в Харківській області лейтенанта юстиції ОСОБА_4 по кримінальному провадженню № 0002911 від 16.09.2022, про продовження строку застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, відносно:

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Зеленодільськ Опостолівського району Дніпропетровської області, з вищою освітою, одруженого, не працюючого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , фактично мешкаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого,

підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 6 ст. 111-1 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

10.07.2023 до Київського районного суду м. Харкова надійшло клопотання слідчого 1-го відділення СВ УСБ України в Харківській області лейтенанта юстиції ОСОБА_4 , погоджене прокурором відділу Харківської обласної прокуратури ОСОБА_3 , у якому сторона обвинувачення просить продовжити строк тримання під вартою підозрюваному ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в умовах Державної установи «Харківський слідчий ізолятор», в межах строку досудового розслідування, без можливості внесення застави.

На обґрунтування клопотання сторона обвинувачення, зокрема, зазначає, що в провадженні СВ УСБ України в Харківській області перебувають матеріали кримінального провадження № 0002911 від 16.09.2022, за підозрою ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 6 ст. 111-1 КК України.

В клопотанні слідчий вказує, що на початку червня 2022 року у громадянина України ОСОБА_6 , який перебував на тимчасово окупованій території Куп`янського району Харківської області, займаючи посаду «Главного специалиста сектора внутренней политики Шевченковского территориального управления ВГА Купянского района Харьковской области», виник кримінально протиправний умисел направлений на здійснення колабораційної діяльність, а саме організації та проведення заходів політичного характеру, здійснення інформаційної діяльності у співпраці з окупаційною адміністрацією держави-агресора, спрямовані на підтримку держави-агресора, її окупаційної адміністрації.

Слідством встановлено, що ОСОБА_6 , перебуваючи на посаді «Главного специалиста сектора внутренней политики Шевченковского территориального управления ВГА Купянского района Харьковской области», знаходячись у смт. Шевченкове Харківської області, під час його окупації, з метою здійснення інформаційної діяльності у співпраці з окупаційною адміністрацією держави-агресора, спрямовані на підтримку держави-агресора, її окупаційної адміністрації здійснював заходи по розповсюдженню інформаційних газет «Харьков Z» серед місцевих мешканців смт. Шевченкове та Шевченківського району Харківської області.

Згідно з дослідженням спеціаліста - співробітника Харківського національного педагогічного університету імені Г.С. Сковороди ОСОБА_7 встановлено, що об`єктивний зміст викладений у інформаційних газетах «Харьков Z» характеризується проросійським наративом і містить висловлювання антиукраїнського змістового наповнення.

В наданих на дослідження матеріалах міститься інформація щодо підтримки держави-агресора, її окупаційної адміністрації та збройних формувань, виправдовування, визнання правомірною, заперечення збройної агресії російської федерації проти України, розпочатої у 2014 році, у тому числі представлення збройної агресії російської федерації проти України як внутрішньо громадянського конфлікту, виправдовування, визнання правомірною, заперечення тимчасової окупації території України, а також глорифікації осіб, які здійснювали збройну агресію російської федерації проти України, представників збройних формувань російської федерації, та представників підконтрольних російській федерації самопроголошених органів. Інформація, яка зафіксована у наданих матеріалах, містить фактичні твердження з елементами оціночних суджень. Встановлена інформація безпосередньо має публічний характер, який передбачає розповсюдження серед необмеженого кола осіб. Характер поширеної ОСОБА_6 інформації негативно впливає на сприймання цієї інформації особами, які з нею ознайомились та на формування їх ставлення до збройної агресії рф проти України, а також до осіб, які здійснювали збройну агресію рф проти України, представників збройних формувань рф та представників підконтрольних рф самопроголошених органів.

Тобто, ОСОБА_6 здійснюючи дії та заходи по розповсюдженню інформаційних газет «Харьков Z» необмеженому колу осіб на окупованій території України чим здійснив інформаційну діяльності у співпраці з окупаційною адміністрацією держави-агресора, спрямовані на підтримку держави-агресора, її окупаційної адміністрації.

Серед іншого, ОСОБА_6 збирав інформацію про місце розташування виборчих комісій на території Шевченківского району Харківської області та здійснював огляд приміщень для проведення в подальшому референдуму про приєднання території смт. Шевченкове Куп`янського району Харківської області до держави агресора.

Також діючи умисно та усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, ОСОБА_6 був відповідальним за збір інформації щодо агітаційних приміщень, стендів, флагштоків на території смт. Шевченкове Куп`янського району Харківської області.

Проведення даних заходів було спрямовано на підтримку політики, що проводиться країною агресором по відношенню до України, позитивного ставлення мешканців смт. Шевченкове Куп`янського району Харківської області до окупації міста збройними силами РФ та безпосередньо до військових РФ.

Слідчий зазначає, що 21.02.2023 ОСОБА_6 затриманий слідчим в порядку ст. ст. 208, 615 КПК України та цього ж дня останньому було повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 6 ст. 111-1 КК України.

Слідчий зазначив, що обґрунтованість підозри у вчиненні ОСОБА_6 інкримінованого кримінального правопорушення підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами, а саме: протоколами допиту свідків ОСОБА_8 від 17.10.2022, ОСОБА_9 від 17.10.2022, ОСОБА_10 від 10.12.2022, ОСОБА_11 від 22.09.2022, ОСОБА_12 від 16.10.2022, ОСОБА_13 від 01.10.2022, ОСОБА_14 від 18.09.2022, ОСОБА_8 від 16.09.2022, ОСОБА_15 від 21.09.2022, ОСОБА_10 від 10.12.2022, ОСОБА_16 від 10.12.2022, ОСОБА_17 від 16.11.2022, протоколом огляду речей і документів від 11.01.2023, висновком спеціаліста від 16.02.2023, речовими доказами та іншими матеріалами кримінального провадження.

Ухвалою слідчого судді Київського районного суду м. Харкова від 23.02.2023 стосовно ОСОБА_6 обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в ДУ «Харківський слідчий ізолятор» терміном на 60 днів, тобто до 21.04.2023 включно, без визначення розміру застави.

17.04.2023 постановою заступника керівника Харківської обласної прокуратури ОСОБА_18 строк досудового розслідування у вказаному кримінальному провадженні продовжено до трьох місяців, тобто до 21.05.2023.

19.04.2023 на підставі ухвали слідчого судді Київського районного суду м. Харкова, ОСОБА_6 продовжено запобіжний захід у вигляді триманні під вартою в ДУ «Харківський слідчий ізолятор» в межах строку досудового розслідування, а саме по 21.05.2023 включно, без визначення розміру застави.

17.05.2023 на підставі ухвали слідчого судді Київського районного суду м. Харкова строк досудового розслідування продовжено до 6 місяців, тобто до 21.08.2023 включно.

17.05.2023 на підставі ухвали слідчого судді Київського районного суду

м. Харкова, ОСОБА_6 продовжено запобіжний захід у вигляді триманні під вартою в ДУ «Харківський слідчий ізолятор» строком на 60 днів, а саме по 15.07.2023 включно, без визначення розміру застави.

Як вказує слідчий у клопотанні, завершити досудове розслідування до 15.07.2023 є неможливим, оскільки органу досудового розслідування необхідно провести допит свідків з числа мешканців смт. Шевченкове Куп`янського району Харківської області, проведення допиту з якими ускладнено через активні бойові дії та постійні обстріли російськими окупаційними військами території Куп`янського району Харківської області; отримати висновок судової психолого-лінгвістичної експертизи, призначеної постановою слідчого від 10.04.2022 від Національного наукового центру «Інституту судових експертиз ім. Засл. проф. М.С. Бокаріуса»; отримати висновок почеркознавчої експертизи з метою встановлення питання, ким виконано підписи від імені ОСОБА_6 у документах, які мають значення для вказаного кримінального провадження (після отримання зразків підпису); отримати з Регіонального сервісного центру ГСЦ МВС України в Харківській області відповідь на запит щодо наявності у власності ОСОБА_6 , транспортних засобів; отримати з Головного управління Держпродспоживслужби в Харківській області відповідь на запит щодо зареєстрованої спеціальної техніки за ОСОБА_6 ; отримати з Головного управління Держгеокадастру у Харківській області відповідь на запит щодо зареєстрованого права власності або користування на земельні ділянки за ОСОБА_6 ;

зібрати характеризуючі відомості стосовно ОСОБА_6 ; здійснити інші слідчі (розшукові) та процесуальні дії, направлені на закінчення досудового розслідування, виконання вимог ст.ст. 290, 291 КПК України та прийняття рішення у порядку ст. 283 КПК України.

Результати проведення вказаних слідчих, процесуальних дій та отримання висновків психолого-лінгвістичної та почеркознавчої експертиз, мають суттєве значення для встановлення істини у кримінальному провадженні та можуть бути використані під час судового розгляду, однак їх проведення потребує додаткового часу.

Сторона обвинувачення також посилається на продовження існування ризиків, передбачених п.п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України.

При розгляді клопотання в судовому засіданні прокурор та слідчий підтримали клопотання про продовження підозрюваному ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Захисник підозрюваного, посилаючись на необгрунтованість повідомленої його підзахисному підозри; недоведеність продовження існування ризиків, зазначених у клопотанні; відсутності обґрунтування обставин, які перешкоджали завершенню досудового розслідування до закінчення дії попередньої ухвали слідчого судді про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою; практику ЄСПЛ, просив відмовити у задоволенні клопотання, а у разі якщо суд прийде до висновку про застосування запобіжного заходу - застосувати домашній арешт чи визначити розмір застави.

При цьому також посилався на те, що з наданих суду матеріалів вбачається, що органом досудового розслідування при складенні письмового повідомлення про підозру та при зверненні до суду з клопотанням про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою не було дотримано стандарту «достатніх підстав (доказів)» в частині, зокрема, встановлення наявності в діяннях ОСОБА_6 складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 6 ст. 111-1 КК України. В той же час, як вбачається із клопотання та доданих до нього матеріалів, стороною обвинувачення не було доведено факту співпраці ОСОБА_6 із державою-агресором та/або і?і? окупаціи?ною адміністрацією, що свідчить про відсутність в діяннях ОСОБА_6 складу злочину, передбаченого ч. 6 ст. 111-1 КК України. Як наслідок, обґрунтована підозра як підстава для продовження строку застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо ОСОБА_6 у даному випадку відсутня.

Зазначив, що слідчим в порушення вимог, сформованих прецедентною практикою ЄСПЛ, не було зазначено нових доводів, які з`явилися під обрання ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, в обґрунтування наявності ризиків, передбачених п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Крім того вказав, що органом досудового розслідування не було доведено недостатності застосування до ОСОБА_6 більш м`яких запобіжних заходів, не пов`язаних з триманням під вартою, в тому числі і у вигляді домашнього арешту за адресою: АДРЕСА_1 .

Разом з цим, з огляду на дані, які характеризують особу підозрюваного, вважав доцільним визначити такий розмір застави, що не є завідомо непосильним для нього та відповідає його доходу, майновому та сімейному стану.

Підозрюваний ОСОБА_6 доводи захисника підтримав, просив відмовити у задоволенні клопотання.

Слідчий суддя, вислухавши думку сторін кримінального провадження та дослідивши надані докази, встановив, що СВ УСБ України в Харківській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0002911 від 16.09.2022, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 6 ст. 111-1 КК України.

Згідно протоколу затримання особи, підозрюваної у вчиненні злочину від 21.02.2023, підозрюваний ОСОБА_6 фактично був затриманий 21.02.2023 об 11:20 год., в порядку ст.ст. 208, 615 КПК України.

21.02.2023 о 16:32 год. ОСОБА_6 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 6 ст. 111-1 КК України, а саме у вчиненні дій, спрямованих на організацію та проведення заходів політичного характеру, здійснення інформаційної діяльності у співпраці з окупаційною адміністрацією держави-агресора, спрямованих на підтримку держави-агресора, її окупаційної адміністрації.

23.02.2023 слідчим суддею Київського районного суду м. Харкова відносно підозрюваного ОСОБА_6 застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою до 21.04.2023 включно, без визначення розміру застави.

Постановою заступника керівника Харківської обласної прокуратури ОСОБА_18 від 17.04.2023 строк досудового розслідування у вказаному кримінальному провадженні продовжено до 3 (трьох) місяців, тобто до 21.05.2023.

Ухвалою слідчого судді Київського районного суду м. Харкова від 19.04.2023 ОСОБА_6 продовжено строк дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою до 21.05.2023, без визначення застави.

Ухвалою слідчого судді Київського районного суду м. Харкова від 17.05.2023 продовжено строк досудового розслідування у кримінальному провадженні № 0002911 від 16.09.2022, за підозрою ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 6 ст. 111-1 КК України до 6 (шести) місяців, тобто до 21 серпня 2023 року включно.

Ухвалою слідчого судді Київського районного суду м. Харкова від 17.05.2023 ОСОБА_6 продовжено строк дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою до 15.07.2023, без визначення застави.

За результатами розгляду даного клопотання про продовження застосування запобіжного заходу слідчою суддею встановлено, що висновки органу досудового розслідування про наявність підозри у вчиненні ОСОБА_6 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 6 ст. 111-1 КК України, не є очевидно необґрунтованими чи недопустимими, виходячи з наданих стороною обвинувачення доказів.

Повідомлена ОСОБА_6 підозра, станом на час розгляду даного клопотання, відповідає вимогам Європейського суду з прав людини щодо поняття «обґрунтованості», відображеним зокрема у п. 175 рішення від 21.04.2011 у справі «Нечипорук і Йонкало проти України», згідно якої «термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення (рішення у справі «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» від 30 серпня 1990 року, п. 32, Series A, N 182).

Так, наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_6 кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 6 ст. 111-1 КК України, підтверджується зібраними на даний час доказами, а саме: протоколами допиту свідків ОСОБА_8 від 17.10.2022, ОСОБА_9 від 17.10.2022, ОСОБА_10 від 10.12.2022, ОСОБА_11 від 22.09.2022, ОСОБА_12 від 16.10.2022, ОСОБА_13 від 01.10.2022, ОСОБА_14 від 18.09.2022, ОСОБА_8 від 16.09.2022, ОСОБА_15 від 21.09.2022, ОСОБА_10 від 10.12.2022, ОСОБА_16 від 10.12.2022, ОСОБА_17 від 16.11.2022, протоколом огляду речей і документів від 11.01.2023, висновком спеціаліста від 16.02.2023, речовими доказами та іншими матеріалами кримінального провадження.

Слідчий суддя зазначає, що на даній стадії кримінального провадження слідчий суддя не вирішує питання наявності в діянні особи складу кримінального правопорушення та винуватості особи у вчиненні такого правопорушення, які вирішуються судом при ухваленні вироку, відповідно до вимог ч. 1 ст. 368 КПК України, а лише встановлює наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення, що може слугувати підставою для застосування заходів забезпечення кримінального провадження, на підставі поданих стороною обвинувачення до клопотання матеріалів.

З огляду на те, що кримінальне провадження перебуває на стадії досудового розслідування, суд лише на підставі розумної та об`єктивної оцінки отриманих доказів визначає чи виправдовують вони в своїй сукупності факт проведення досудового розслідування та чи дозволяють встановити причетність особи до вчинення кримінального правопорушення, яка є вірогідною та достатньою для застосування щодо нього заходу забезпечення кримінального провадження.

Крім того, питання наявності обґрунтованої підозри ОСОБА_6 та повідомлення її у встановлений законом порядок перевірялось слідчим суддею під час застосування відносно нього запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою 23.02.2023, а також при його продовженні 19.04.2023, 17.05.2023, що не заперечується стороною захисту.

З огляду на зазначене, не вирішуючи питання про доведеність вини та правильність кваліфікації дій ОСОБА_6 , виходячи з наявних у суду матеріалів клопотання, слідчий суддя дійшов висновку про наявність обґрунтованої підозри щодо вчинення ОСОБА_6 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 6 ст. 111-1 КК України.

Вказане може бути підставою для продовження строку застосування заходу забезпечення кримінального провадження.

В межах розгляду даного клопотання встановлено, що на даний час у кримінальному провадженні виконаний певний обсяг слідчих дій.

Поряд з цим у клопотанні слідчого про продовження строку тримання під вартою наведено підстави, які перешкоджають завершенню досудового розслідування у строк до закінчення дії попередньої ухвали Київського районного суду м. Харкова від 17.05.2023.

Щодо продовження існування ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України слідчий суддя зазначає наступне.

Згідно ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України.

Слідчий суддя також вважає встановленим існування ризиків, передбачених п.п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме можливість підозрюваного ОСОБА_6 переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; незаконно впливати на свідків у цьому ж кримінальному провадженні; вчинити інше кримінальне правопорушення.

Зокрема, ризик втечі має оцінюватись у контексті чинників, пов`язаних з характером особи, її моральністю, місцем проживання, родом занять, майновим станом, сімейним зв`язками та усіма видами зв`язку з країною, в якій така особа піддається кримінальному переслідування («Бекчиєв проти Молдови» §58). Суворість покарання є ревалентною обставиною в оцінці ризику того, що обвинувачений може втекти або повторного вчинення злочинів («Ідалов проти Росії», «Гарицьки проти Польщі», «Храїді проти Німеччини», «Ілійков проти Болгарії»).

Так, ОСОБА_6 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 6 ст. 111-1 КК України, яке є особливо тяжким злочином. Санкція частини 6 ст. 111-1 КК України передбачає покарання у виді позбавлення волі на строк від десяти до дванадцяти років з позбавленням права обіймати певні посади або займатися певною діяльністю на строк від десяти до п`ятнадцяти років та з конфіскацією майна або без такої.

Очікування можливого суворого покарання має значення під час оцінки ризику переховуватися від органів досудового розслідування та суду. Зазначена обставина на перших етапах притягнення особи до кримінальної відповідальності сама по собі може бути мотивом та підставою для підозрюваного переховуватися від органів досудового розслідування чи суду. При цьому, ризик втечі повинен оцінюватися й у світлі інших факторів, а тому слідчий суддя, вирішуючи питання щодо застосування запобіжного заходу, враховує тяжкість злочину, в якому підозрюється ОСОБА_6 у сукупності з іншими обставинами.

При встановленні наявності ризику впливу на свідків, слід враховувати встановлену КПК процедуру отримання показань від осіб, а саме спочатку на стадії досудового розслідування показання отримуються шляхом допиту слідчим чи прокурором, а після направлення обвинувального акту до суду на стадії судового розгляду - усно шляхом допиту особи в судовому засіданні (частини 1, 2 статті 23, стаття 224 КПК). Суд може обґрунтовувати свої висновки лише на показаннях, які він безпосередньо сприймав під час судового засідання або отриманих у порядку, передбаченому статтею 225 КПК, тобто допитаних на стадії досудового розслідування слідчим суддею. Суд не вправі обґрунтовувати судові рішення показаннями, наданими слідчому, прокурору, або посилатися на них (частина 4 статті 95 КПК).

За таких обставин ризик впливу на свідків існує не лише на початковому етапі кримінального провадження при зібранні доказів, а й на стадії судового розгляду до моменту безпосереднього отримання судом показань від свідків та дослідження їх судом.

Вищезазначене дає підстави обґрунтовано припускати ймовірну можливість незаконного впливу зі сторони підозрюваного або інших зацікавлених осіб, як на свідків, так і на інших невстановлених органом досудового розслідування осіб.

Також достатньо обґрунтованим є ризик вчинення іншого кримінального правопорушення, оскільки є розумна підозра вважати, що замовники здійснення протиправної діяльності перебувають на території Російської Федерації.

Окрім того, слідчий суддя враховує, що на даний час не всі ділянки державного кордону України контролюються українською владою, а тому, на переконання слідчого судді, останній може переховуватись від органу досудового розслідування та суду, а також може вчинити інше кримінальне правопорушення, зокрема незаконно перетнути державний кордон України з метою уникнення кримінальної відповідальності, тому альтернативні запобіжні заходи не в змозі гарантувати належну поведінку підозрюваного.

Доводи сторони захисту про відсутність вищезазначених ризиків не спростовують наведених вище висновків слідчої судді.

Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою має оцінюватись в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Право людини на свободу є основоположним, але не абсолютним та може бути обмежено з огляду на суспільний інтерес.

Згідно сформованої практики Європейського суду з прав людини, тримання особи під вартою може бути виправдане, якщо існують реальні ознаки наявності справжнього суспільного інтересу, який незважаючи на презумпцію невинуватості, переважає принцип поваги до особистої свободи. Застосовуючи запобіжний захід у виді тримання під вартою, необхідно виходити із того, що судове рішення повинно забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони прав і інтересів як суспільства, так і потерпілого. Визначення таких прав, як підкреслює Європейський суд з прав людини, вимагає від суспільства більшої суворості в оцінці цінностей суспільства («Летельє проти Франції»).

Суд не ігнорує ті аргументи, які наводяться стороною захисту, проте в даному конкретному випадку суд приходить до переконання, що ці аргументи не переважують вимог громадського інтересу, який полягає у встановленні істини у справі, недопущенні перешкоджанню цьому, забезпеченні належної процесуальної поведінки підозрюваного і виконання ним процесуальних рішень у справі.

Так, під час розгляду клопотання слідчим суддею вивчалась можливість застосування відносно ОСОБА_6 більш м`якого запобіжного заходу для запобігання вищезазначених ризиків, однак з огляду на встановлені обставини, зокрема, те, що ОСОБА_6 хоча і раніше не судимий, одружений, офіційно не працевлаштований, проте на даний час обґрунтовано підозрюється у вчиненні особливо тяжкого злочину проти основ національної безпеки, пов`язаного з колабораційною діяльністю, вчиненого в умовах воєнного стану, покарання за яке, за умови визнання його винуватим, передбачене у виді позбавлення волі на строк від десяти до дванадцяти років з позбавленням права обіймати певні посади або займатися певною діяльністю на строк від десяти до п`ятнадцяти років та з конфіскацією майна або без такої, а також враховуючи, що встановлені ухвалою слідчого судді від 23.02.2023 ризики, передбачені п.п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, не зменшились, слідчий суддя дійшов висновку, що більш м`який запобіжний захід не забезпечить виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, щоб запобігти спробам вчинити дії, передбачені пунктами 1, 3 та 5 частини першої статті 177 КПК України.

Доводи сторони захисту щодо зміни запобіжного заходу не спростовують вищевказаних висновків суду.

Враховуючи продовження існування ризиків, передбачених п. п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, а також оцінюючи сукупність обставин, а саме: вагомість наявних доказів про вчинення ОСОБА_6 кримінального правопорушення; тяжкість покарання, що загрожує йому в разі визнання винним у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого підозрюється, враховуючи, що дії ОСОБА_6 , за вчинення яких повідомлено підозру, носять характер особливо тяжкого кримінального правопорушення проти основ Національної безпеки України, застосування більш м`яких запобіжних заходів є неможливим, а тому суд продовжує відносно нього запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Відповідно до вимог ч. 6 ст. 176 КПК України під час дії воєнного стану до осіб, які підозрюються або обвинувачуються у вчиненні злочинів, передбачених статтями 109-114-1, 258-258-5, 260, 261, 437-442 Кримінального кодексу України, за наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, застосовується запобіжний захід, визначений пунктом 5 частини першої цієї статті.

Слідчий суддя при постановленні даної ухвали, керуючись ч.ч. 3, 4 ст. 183 КПК України, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 КПК України, про які зазначено вище, не визначає розмір застави у даному кримінальному провадженні відносно ОСОБА_6 при продовженні запобіжного заходу у вигляді тримання його під вартою, оскільки останньому повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 6 ст. 111-1 КК України, що дає право слідчому судді не застосовувати до підозрюваного інших запобіжних заходів в період дії воєнного стану.

Всі інші питання фактичні обставини кримінального провадження, питання винності чи не винності в скоєні кримінального правопорушення, а також питання відносності та допустимості доказів вирішуються під час іншої стадії кримінального процесу судового провадження під час розгляду справи по суті в суді першої інстанції. Встановлення того, вчинила чи не вчинила особа кримінальне правопорушення, є завданням подальшого провадження, сприяти якому й покликаний запобіжний захід, що обирається.

Керуючись ст.ст. 177, 178, 182, 183, 193, 194, 196, 197, 199, 206, 211, 213, 372, 376, 395 КПК України, слідчий суддя,

Ухвалив:

Клопотання слідчого, - задовольнити.

Продовжити підозрюваному ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , строк тримання під вартою в Державній установі «Харківський слідчий ізолятор» строком на 41 (сорок одну) добу до 21 серпня 2023 року включно, без визначення застави.

Зобов`язати слідчого 1-го відділення СВ УСБ України в Харківській області лейтенанта юстиції ОСОБА_4 негайно повідомити близького родича підозрюваного ОСОБА_6 про тримання під вартою останнього.

Встановити строк дії ухвали до 21 серпня 2023 року включно.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Харківського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення, а ОСОБА_6 - в той же строк, але з моменту вручення йому копії цієї ухвали суду.

Ухвала підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1