Провадження № 1-кп/638/1582/23
В И Р О К

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 серпня 2023 року м. Харків

Дзержинський районний суд м. Харкова у складі:

Головуючого судді - ОСОБА_1 ,

Секретар судового засідання - ОСОБА_2 ,

розглянувши кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000147 від 10.07.2023 року, за обвинуваченням

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця смт. Чутове, Чутівського району, Полтавської області, українця, громадянина України, з середньою освітою, раніше судимого за ч. 2 ст. 190 КК України Октябрським районним судом м. Полтави, одруженого, військовослужбовця військової служби за призовом, який проходить військову службу у військовій частині НОМЕР_1 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 у військовому званні «сержант», на посаді начальника КТП.

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 27, ч. 1 ст. 358, ч. 4 ст. 358 КК України,-

ВСТАНОВИВ:

В грудні 2019 року, більш точний час не встановлений, винник злочинний умисел, спрямований на пособництво у виготовленні підробленого посвідчення, яке видається установою, яка має право видавати чи посвідчувати такі документи, і який надає права, а саме: водійського посвідчення на право керування транспортними засобами категорії «С», «СЕ».

Реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на пособництво у виготовлені завідомо підробленого посвідчення, сержант ОСОБА_4 , скориставшись мережею Інтернет, на невстановленій сторінці, знайшов оголошення про виготовлення водійських посвідчень, після чого зв?язався з невстановленою особою, з якою узгодив виготовлення водійського посвідчення на своє ім?я, при цьому, усвідомлюючи, що він не проходив установленого законом порядку отримання посвідчення водія відповідно «Положення про порядок видачі посвідчень водія та допуску громадян до керування транспортним засобом», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 08.05.1993 №340, останній надіслав за допомогою повідомлення необхідні для виготовлення такого посвідчення власні анкетні дані, власну фотографію та зразок власного підпису, сплативши при цьому грошові кошти у розмірі 6500 грн.

Після чого, невстановлена особа, в невстановлений дату, час та місці, використовуючи анкетні дані, попередньо надіслані сержантом ОСОБА_3 , внесла неправдиві відомості до посвідчення водія серійний номер НОМЕР_2 від 13.09.2017, тим самим підробивши його, яке останній отримав від невстановленої особи, сплативши, в свою чергу, грошові кошти в розмірі 100 грн. за доставку, з метою подальшого використання для забезпечення можливості керувати транспортним засобом.

Крім того, сержант ОСОБА_3 будучи військовослужбовцем військової служби за призовом, перебуваючи на посаді начальника КТП військової частини НОМЕР_1 , в порушення вимог ст. ст. 17, 65 Конституції України, ст. 17 Закону України «Про оборону України», ч. 1 ст. 1 Закону України «Про військовий обов?язок і військову службу», ст. ст. 9, 11, 12, 14, 16, 49, 86, 128, 129, 130, 199, 216 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України та ст.ст. 1-4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, 10.07.2023 приблизно о 11 год. 00 хв, перебуваючи на ділянці автомобільної дороги Київ-Харків-Довжанський, дорога М-03, 629 км, Ізюмського району Харківської області, за кермом автомобіля марки «Камаз», без д.н.з., при перевірці документів, на вимогу поліцейського ВРПП Ізюмського РУП ГУНП в Харківській області старшого сержанта поліції ОСОБА_5 , в порядку ст.32 Закону України «Про національну поліцію», пред?явив, таким чином використав, в якості підтвердження особи та права на керування відповідним транспортним засобом завідомо підроблений офіційний документ, який

видається установою, яка має право видавати чи посвідчувати такі документи, і який надає права, а саме водійське посвідчення громадянина України на право керування транспортними засобами категорії «С», «СЕ» видане на ім?я ОСОБА_3 , серійний номер НОМЕР_3 від 13.09.2017, яке не відповідає бланкам аналогічних документів, які знаходяться в офіційному обігу країни виробника - України, згідно висновку судової технічної експертизи документів № СЕ- 19/121-23/15334-ДД від 21.07.2023.

Вказані дії ОСОБА_3 суд кваліфікує як кримінальний проступок, передбачений ч. 4 ст. 358 КК України, а саме - використання завідомо підробленого документа та пособництво у підробленні посвідчення, яке видається установою, і яке надає права, метою його використання підроблювачем (ч. 5 ст. 27 ч. 1 ст. 358 КК України).

Разом з обвинувальним актом до суду надійшла заява ОСОБА_3 щодо визначення своєї винуватості, згоди із встановленими досудовим розслідуванням обставинами, ознайомленням з обмеженням права на апеляційне оскарження та згоди на розгляд обвинувального акту у спрощеному провадженні.

Оскільки вказана заява також підписана захисником обвинуваченого ОСОБА_6 , у суду відсутні підстави ставити під сумнів добровільність та щирість зазначеної вище позиції обвинуваченого.

Згідно ч. 2 ст. 381 КПК України, суд розглядає обвинувальний акт щодо вчинення кримінального проступку без проведення судового розгляду в судовому засіданні за відсутності учасників судового провадження, якщо обвинувачений не оспорює встановлені під час дізнання обставини і згоден з розглядом обвинувального акту.

Фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу відповідно до ч.4 ст.107 КПК України не здійснювалось.

Згідно ч. 2 ст. 382 КПК України, вирок суду за результатами спрощеного провадження ухвалюється в порядку, визначеному цим Кодексом, та повинен відповідати загальним вимогам до вироку суду. У вироку суду за результатами спрощеного провадження замість доказів на підтвердження встановлених судом обставин зазначаються встановлені органом досудового розслідування обставини, які не оспорюються учасниками судового провадження.

Дослідивши зібрані досудовим розслідуванням докази в їх сукупності, суд приходить до висновку, що вина обвинуваченого ОСОБА_3 у скоєнні вказаного вище кримінального проступку, передбаченого ч. 5 ст. 27, ч. 1 ст. 358, ч. 4 ст. 358 КК України, доведена повністю.

Вивченням даних про особу обвинуваченого встановлено, що ОСОБА_3 громадянин України, з середньо освітою, одружений, військовослужбовець, на обліку у лікаря нарколога та лікаря психіатра не перебуває.

Обставиною, що пом`якшує покарання обвинуваченого ОСОБА_3 , суд відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 66 КК України визнає щире каяття обвинуваченого.

Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_3 , судом не встановлено.

При призначенні виду та міри покарання обвинуваченому суд враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального проступку, особу винного, обставини, які пом`якшують його покарання, майновий стан обвинуваченого, відомості про проходження військової служби, приходить до висновку щодо необхідності призначення покарання у вигляді штрафу.

Відповідно до ч. 1 ст. 70 КК України при сукупності кримінальних правопорушень суд, призначивши покарання (основне і додаткове) за кожне кримінальне правопорушення окремо, визначає остаточне покарання шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим або шляхом повного чи часткового складання призначених покарань.

Витрати на проведення експертизи № СЕ-19/121-23/15334-ДД від 21.07.2023 року, у розмірі 956,00 грн., суд відповідно до вимог ч. 2 ст. 124 КПК України стягує з обвинуваченого на користь держави.

Долю речових доказів суд вирішує відповідно до вимог ст. 100 КПК України.

Запобіжний захід відносно ОСОБА_3 не обирався.

Керуючись ст. 2, 91, 369-371, 381, 382, 373, 374, 392, 395 КПК України,-

УХВАЛИВ:

Визнати винним ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 27, ч. 1 ст. 358, ч. 4 ст. 358 КК України, та призначити йому покарання:

за ч. 5 ст. 27, ч. 1 ст. 358 КК України у виді штрафу в розмірі 200 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 3400,00 грн. (три тисячі чотириста гривень нуль копійок);

за ч. 4 ст. 358 КК України у виді штрафу в розмірі 50 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850,00 грн. (вісімсот п`ятдесят гривень нуль копійок).

В силу ч. 1 ст. 70 КК України шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим призначити покарання за сукупністю злочинів у виді штрафу в розмірі 200 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 3400,00 грн. (три тисячі чотириста гривень нуль копійок).

Стягнути з ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в дохід держави витрати на проведення експертизи СЕ-19/121-23/15334-ДД від 21.07.2023 року в розмірі 956,00 грн. (дев`ятсот п`ятдесят шість).

Речовий доказ, а саме водійське посвідчення серії НОМЕР_2 на ім`я ОСОБА_3 , від 13.09.2017 року, - залишити в матеріалах справи.

Вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку до суду апеляційної інстанції шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня отримання його копії. Вирок не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав розгляду провадження за відсутності учасників судового провадження, недослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені досудовим розслідуванням обставини.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції. Якщо строк апеляційного оскарження буде поновлено, вважається, що вирок не набрав законної сили.

Копія вироку за результатами розгляду обвинувального акту щодо вчинення кримінального проступку не пізніше дня, наступного за днем його ухвалення, надсилається учасникам судового провадження.

Суддя