Провадження № 1-кс/638/2042/23
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 серпня 2023 року Дзержинський районний суд м. Харкова в складі

головуючої судді ОСОБА_1

секретаря ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні об`єднане кримінальне провадження за обвинувальними актами у кримінальному провадженні, внесених до Єдиного реєстру досудових розслідувань № 0003219 від 02.10.2020 та № 0000047 від 05.01.2020, № 0000386 від 15.02.2021, № 0000947 від 13.07.2021, № 0001272 від 17.08.2022 за обвинуваченням:

ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Харків, українця, громадянина України, з середньою освітою, не одруженого, офіційно не працевлаштованого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого, у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1,2 ст. 185, ч. 2 ст. 15 ч. 4 ст. 185, ч. 2 ст. 186 КК України, -

встановив:

18.12.2020 до Дзержинського районного суду м. Харкова з Харківської місцевої прокуратури №1 Харківської області надійшов обвинувальний акт по кримінальному провадженню, зареєстрованому в ЄРДР №0003219 від 02.10.2020 року за обвинуваченням ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення-злочину передбаченого ч.2 ст. 185 КК України.

Ухвалою Дзержинського районного суду м. Харкова від 03.12.2021 року, об`єднано матеріали кримінального провадження №0003219 від 02.10.2020 за обвинуваченням ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення-злочину передбаченого ч.2 ст. 185 КК України, матеріали кримінального провадження №0000047 від 05.01.2020 року, за обвинуваченням ОСОБА_3 у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст.185 КК України, матеріали кримінального №0000386 за обвинуваченням ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення злочину, передбаченого ч. 2 ст.186 КК України, матеріали кримінального провадження №0000947 від 13.07.2021 року за обвинуваченням ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення злочину, передбаченого ч. 2 ст.185 КК України, в одне провадження.

Ухвалою Дзержинського районного суду м. Харкова від 06.01.2022 року, об`єднано матеріали кримінального провадження за обвинуваченням ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у вчиненні кримінального правопорушення-злочину передбаченого ч.2 ст. 185, ч. 1 ст. 185, ч. 2 ст. 186 КК України (справа №638/17653/20, провадження 1-кп/638/644/22) з кримінальним провадженням №0001272 від 17.08.2022 року за обвинуваченням ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у вчиненні кримінального правопорушення-злочину передбаченого ч. 2 ст. 15, ч. 4 ст. 185 КК України ( справа №638/4846/22, провадження 1-кп/638/1214/22), в одне провадження.

У судовому засіданні 28 серпня 2023 року від захисника ОСОБА_4 надійшла заява про відвід судді ОСОБА_5 , з причин неможливості розгляду вказаного об`єднаного кримінального провадження з причин участі судді ОСОБА_5 у даному кримінальному провадженні як слідчої судді.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями справа стосовно відводу судді ОСОБА_5 передана на розгляду судді ОСОБА_1 28 серпня 2023 року.

У судовому засіданні адвокат ОСОБА_6 та ОСОБА_3 наполягали на задоволенні вказаної заяви та послались на ухвалу від 31 січня 2020 року постановлену суддею ОСОБА_5 під час досудового слідства по вказаному об`єднаному кримінальному провадженню.

Інші учасники судового розгляду у судове засідання не з`явились.

Прокурорка ОСОБА_7 надала до суду заяву, де просила розглядати заяву про відвід судді за її відсутності.

Вивчивши матеріали кримінального провадження, судом встановлено, що по кримінальному провадженню № 0000047 від 05 січня 2020 року суддя ОСОБА_5 приймала участь як слідча суддя. Нею постановлена ухвала про арешт майна.

У подальшому вказане кримінальне провадження було об`єднане з іншими кримінальними провадженнями та направлено до суду для розгляду. Відповідно до протоколу розподілу судової справи між суддями справа стосовно ОСОБА_3 передана на розгляд судді ОСОБА_5 без врахування інформації про те, що вона приймала участь у вказаному кримінальному провадженні як слідча суддя.

При таких обставинах суд вважає, що було порушено порядок визначення судді для розгляду справи.

Відповідно до положення статті 6 Конвенції «Про захист прав людини і основоположних свобод», якою визначено дві вимоги щодо безсторонності суду: по-перше бути об`єктивно вільним від упередженості чи зацікавленості у результаті розгляду справи, по-друге, бути об`єктивно безстороннім - тобто суд повинен гарантувати виключення будь-якого обґрунтованого сумніву в його безсторонності.

Згідно з практикою Європейського суду з прав людини, при оцінці безсторонності суду слід розмежовувати суб`єктивний та об`єктивний аспект. Так у справі «Гаусшильдт проти Данії», «Мироненко і Мартиненко проти України» зазначається, що наявність безсторонності, для цілей пункту 1 статті 6 Конвенції, має визначатися за допомогою суб`єктивного та об`єктивного критеріїв. Щодо суб`єктивної складової даного поняття, то у справі «Гаусшильдт проти Данії» вказано, що потрібні докази фактичної наявності упередженості судді для відсторонення його від справи. Причому суддя вважається безстороннім, якщо тільки не з`являються докази протилежного. Таким чином, існує презумпція неупередженості судді, а якщо з`являються сумніви щодо цього, то для його відводу в ході об`єктивної перевірки має бути встановлена наявність певної особистої заінтересованості судді, певних його прихильностей, уподобань стосовно однієї зі сторін у справі. У кожній окремій справі слід визначити, чи мають стосунки, що розглядаються, таку природу та ступінь, що свідчать про те, що суд не є безстороннім (рішення у справі «Мироненко і Мартиненко проти України»).

Зазначену позицію Європейського суду підтримала і колегія суддів Судової палати у кримінальних справах Верховного Суду України у справі №5-15п12.

Також, у рішеннях «Білуха проти України» від 09.11.2006 року, «Ветштайн проти Швейцарії» від 28.10.1998 року ЄСПЛ наголошує, що важливим питанням є довіра, яку суди повинні вселяти у громадськість у демократичному суспільстві. Судді зобов`язані викликати довіру в учасників судового розгляду, а тому будь-який суддя, стосовно якого є підстави для підозри у недостатній неупередженості, повинен брати самовідвід.

За пунктом 12 висновку №1 (2001) Консультативної ради європейських суддів для Комітету Міністрів Ради Європи про стандарти незалежності судових органів та незмінюваність суддів, незалежність судової влади означає повну неупередженість із боку суддів. При винесенні судових рішень щодо сторін у судовому розгляді судді повинні бути безсторонніми, вільними від будь-яких зв`язків, прихильності чи упередження, що впливає або може сприйматися як таке, що впливає на здатність судді приймати незалежні рішення. У цьому випадку незалежність судової влади є втіленням загального принципу: «Ніхто не може бути суддею у власній справі». Значення цього принципу виходить далеко за конкретні інтереси певної сторони у будь-якій суперечці. Судова влада повинна користуватися довірою не тільки з боку сторін у конкретній справі, але й з боку суспільства в цілому. Суддя повинен не тільки бути реально вільним від будь-якого невідповідного упередження або впливу, але він або вона повинні бути вільними від цього й в очах розумного спостерігача. В іншому випадку довіра до незалежності судової влади буде підірвана.

Відповідно до п. 5 ч.1 ст. 75 КПК України суддя не може брати участь у кримінальному провадженні, якщо було порушено порядок визначення судді для розгляду справи.

Відповідно до ст. 76 КПК України суддя, який брав участь у кримінальному провадженні під час досудового розслідування, не має права брати участь у цьому ж провадженні у судів першої, апеляційної і касаційної інстанції.

Суддя під час здійснення судочинства зобов`язаний бути неупередженим та незалежним, не повинен виявляти будь-якої упередженості та особистих переконань керуватися під час прийняття рішення лише вимогами закону та фактами, які ним встановлені.

При таких обставинах виключається можливість розгляду суддею ОСОБА_5 вказаного об`єднаного кримінального провадження.

Керуючись ст. 75, 76,80,82 КПК України, суд,-

постановив:

Відвести суддю ОСОБА_5 від подальшого розгляду об`єднаного кримінального провадження за обвинувальними актами у кримінальному провадженні, внесених до Єдиного реєстру досудових розслідувань № 0003219 від 02.10.2020 та № 0000047 від 05.01.2020, № 0000386 від 15.02.2021, № 0000947 від 13.07.2021, № 0001272 від 17.08.2022 за обвинуваченням: ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Харків, українця, громадянина України, з середньою освітою, не одруженого, офіційно не працевлаштованого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого, у вчиненні кримінальних правопорушень, переобучених ч.1,2 ст. 185, ч. 2 ст. 15 ч. 4 ст. 185, ч. 2 ст. 186 КК України.

Справу передати на автоматизований розподіл справ між суддями в порядку ч.3 ст.35 КПК України.

Ухвала остаточна.

Суддя ОСОБА_8 .