Справа №377/296/23 Головуючий у І інстанції ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/824/3103/2023 Доповідач ОСОБА_2
КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА

Іменем України

20 червня2023 року м. Київ

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду в складі:

головуючого судді - ОСОБА_3 ,

суддів - ОСОБА_4 ,ОСОБА_5 ,

при секретарі - ОСОБА_6 ,

за участю:

прокурора - ОСОБА_7 ,

захисника-адвоката - ОСОБА_8 ,

засудженого - ОСОБА_9 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві матеріали кримінального провадження за апеляційною скаргою захисника засудженого ОСОБА_9 - адвоката ОСОБА_8 на ухвалу Славутицького міського суду Київської області від 22 березня 2023 року,

ВСТАНОВИЛА:

Ухвалою Славутицького міського суду Київської області від 22 березня 2023 року подання начальника Вишгородського районного сектору філії Державної установи «Центр пробації» у м. Києві та Київській області задоволено, скасовано звільнення засудженого ОСОБА_9 від відбування покарання з випробуванням та направлено його для відбування покарання, призначеного вироком Славутицького міського суду Київської області від 27 травня 2021 року за ч. 1 ст. 125, ч. 1 ст. 185 КК України, до покарання у виді обмеження волі на строк три роки.

Задовольняючи подання, суд першої інстанції вказав, що ОСОБА_9 за час знаходження на обліку у Вишгородському районному секторі філії Державної установи «Центр пробації» у м. Києві та Київській області з 20 липня 2021 року, протягом іспитового строку не став на шлях виправлення, систематично порушує покладені на нього вироком суду обов`язки та після винесення ухвали Славутицьким міським судом від 18.11.2021 року про відмову у задоволенні подання про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням, засуджений позитивних висновків для себе не зробив, а саме двічі не прибував на реєстрацію, неодноразово притягувався до адміністративної відповідальності, що свідчить про його небажання стати на шлях виправлення.

Не погоджуючись з рішенням суду, захисник подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на незаконність, необґрунтованість, невмотивованість ухвали через неповноту судового розгляду, невідповідність висновків суду фактичним обставинам кримінального провадження, просить ухвалу суду скасувати та ухвалити нову ухвалу, якою відмовити у задоволенні подання начальника Вишгородського районного сектору філії Державної установи «Центр пробації» у м. Києві та Київській області про скасування звільнення засудженого ОСОБА_9 від відбування покарання з випробуванням і направлення його для відбування покарання.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги захисник вказує, що в ході судового розгляду не знайшов об`єктивного підтвердження факт систематичного (трьох і більше протягом іспитового строку) вчинення ОСОБА_9 правопорушень, що тягнуть за собою адміністративні стягнення і свідчать про небажання стати шлях виправлення, як і не знайшов об`єктивного підтвердження факт не виконання засудженим покладених на нього судом обов`язків. Крім того, апелянт вказує, що порушено вимоги ч.6 ст. 166 КВК України щодо повторного попередження про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням і направлення для відбування призначеного покарання у разі відмови судом у задоволенні такого подання.

Заслухавши доповідь судді, думки засудженого та захисника, які підтримали апеляційну скаргу, думку прокурора, який заперечував проти задоволення апеляційної скарги, перевіривши матеріали провадження та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до наступного.

Відповідно до ст. 370 КПК України, судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.

Як вбачається з матеріалів провадження, суд першої інстанції, задовольняючи подання та скасовуючи звільнення ОСОБА_9 від відбування покарання, вказав, що останній протягом іспитового строку не став на шлях виправлення, систематично порушує покладені на нього вироком суду обов`язки, двічі не прибував на реєстрацію, неодноразово притягувався до адміністративної відповідальності, що свідчить про його небажання стати на шлях виправлення

Разом з тим, колегія суддів не може погодитись з такими висновками суду першої інстанції з огляду на наступне.

Вироком Славутицького міського суду Київської області від 27 травня 2021 року, який набрав законної сили 15 липня 2021 року, ОСОБА_9 було засуджено за ч. 1 ст. 125, ч. 1 ст. 185 КК України до обмеження волі строком на три роки, на підставі ст. 75 КК України звільнено від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком на два роки. За вироком суду на нього покладено обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи; не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Засуджений з 20 липня 2021 року і по теперішній час перебуває на обліку Вишгородського районного сектора філії Державної установи «Центр пробації» у м. Києві та Київській області.

21 липня 2021 року ОСОБА_9 ознайомлений з порядком та умовами відбування іспитового строку, попереджений про наслідки ухилення від виконання обов`язків, встановлених судом, скоєння нових злочинів в період іспитового строку та систематичного вчинення адміністративних правопорушень, що тягнуть за собою накладення адміністративних стягнень, про що в нього було відібрано письмове пояснення та підписку. Цього ж дня засуджений був ознайомлений з постановою про встановлення днів явки на реєстрацію - перший та третій вівторок кожного місяця.

За змістом ч. 2 ст. 78 КК України, якщо засуджений не виконує покладені на нього обов`язки або систематично вчинює правопорушення, що потягли за собою адміністративні стягнення і свідчать про його небажання стати на шлях виправлення, суд направляє засудженого для відбування призначеного покарання.

Відповідно до п. 10 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 24 жовтня 2003 року № 7 «Про практику призначення судами кримінального покарання» згідно з ч. 2 ст. 78 КК суд за поданням органу, який здійснює контроль за поведінкою засудженого, звільненого від відбування покарання з випробуванням, може прийняти рішення про скасування звільнення та про направлення засудженого для відбування призначеного покарання в разі невиконання покладених на нього обов`язків, визначених ст. 76 КК, або систематичного (три і більше разів) вчинення правопорушень, що потягли адміністративні стягнення і свідчать про його небажання стати на шлях виправлення.

Згідно ч.2 ст. 166 КВК України, подання про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням і направлення засудженого для відбування призначеного покарання вноситься до суду після застосування уповноваженим органом з питань пробації до засудженого письмового попередження про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням і направлення для відбування призначеного покарання.

Систематичним вчиненням правопорушень, що тягнуть за собою адміністративні стягнення і свідчать про небажання стати на шлях виправлення, є вчинення засудженим протягом іспитового строку трьох і більше таких правопорушень.

У разі відмови судом у задоволенні подання про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням повторне направлення до суду такого подання здійснюється після застосування до засудженого повторного письмового попередження про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням і направлення для відбування призначеного покарання.

Невиконанням обов`язків вважається, якщо звільнений з випробуванням не виконав хоча б один з обов`язків за відсутності об`єктивних обставин, що фактично позбавляють його можливості їх виконувати (документально підтверджених). Перед винесенням попередження звільнений з випробуванням викликається до уповноваженого органу з питань пробації, надає пояснення, у якому зазначає обставини, які спричинили ухилення від виконання обов`язків або правопорушення, за яке його було притягнуто до адміністративної відповідальності.

Таким чином, системний аналіз вищезазначених положень законодавства встановлює необхідність наявності обов`язкових та взаємопов`язаних обставин, лише за наявності яких виникають законні підстави для звернення уповноваженою особою органу пробації з відповідним поданням до суду та скасування судом звільнення засудженого від відбування покарання. При цьому, ухилення від виконання покладених судом обов`язків має відбуватись саме з прямим умислом та носити постійний характер.

Як пояснив засуджений ОСОБА_9 , 04.01.2022 та 07.03.2023 він не з`явився на реєстрацію у зв`язку з необхідністю виконання робіт, оскільки працює неофіційно. Втім з`явився наступними днями (05.01.2022 та 08.03.2023 відповідно) самостійно, без викликів працівників пробації. Також ОСОБА_9 ґрунтовно пояснив причини неможливості влаштуватися на роботу. Вказаним поясненням засудженого судом не надано належної оцінки.

Що стосується фактів вчинення адміністративних правопорушень, передбачених ч.1 ст. 178, ч.1 ст. 175-1, ч.2 ст. 44-3 КУпАП, вчинених 01.08.2021 року, а так само за ч.1 ст. 178 від 10.12.2021 та за ч.2 ст. 178 КУпАП за ч.2 ст. 178 КУпАП, то вказані постанови складені з порушенням вимог КУпАП та Інструкції з оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення в органах поліції, затвердженої наказом МВС №1376.

Отже, в ході судового розгляду не знайшов факт систематичного (трьох і більше протягом іспитового строку) вчинення ОСОБА_9 правопорушень, що тягнуть за собою адміністративні стягнення і свідчать про небажання стати на шлях виправлення, як і не знайшов об`єктивного підтвердження факт не виконання засудженим покладених на нього судом обов`язків, про що правильно вказує в апеляційній скарзі захисник.

За вказаних обставин, колегія суддів проходить до висновку про скасування ухвали Славутицького міського суду Київської області від 22 березня 2023 року та відмови у задоволенні подання начальника Вишгородського районного сектору філії Державної установи «Центр пробації» у м. Києві та Київській області про скасування звільнення засудженого ОСОБА_9 від відбування покарання з випробуванням.

Керуючись ст. ст. 404, 405, 407, 419 КПК України, колегія суддів,-

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу захисника засудженого ОСОБА_9 адвоката ОСОБА_8 - задовольнити.

Ухвалу Славутицького міського суду Київської області від 22 березня 2023 року, якою скасовано звільнення ОСОБА_9 від відбування покарання з випробуванням та направлено його для відбування покарання, призначеного вироком Славутицького міського суду Київської області від 27 травня 2021 року за ч. 1 ст. 125, ч. 1 ст. 185 КК України, до покарання у виді обмеження волі на строк три роки - скасувати.

Відмовити в задоволенні подання начальника Вишгородського районного сектору філії Державної установи «Центр пробації» у м. Києві та Київській області про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням засудженого ОСОБА_9 .

Ухвала може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом трьох місяців з дня її проголошення.

Суддя Суддя Суддя