Справа № 690/294/23
Провадження № 1-кп/690/92/23
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 червня 2023 року м. Ватутіне

Ватутінський міський суд Черкаської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

секретар судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у спрощеному провадженні без проведення судового розгляду в судовому засіданні кримінальне провадження № 0000233 за обвинуваченням ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Ватутіне Звенигородського району Черкаської області, адреса місця проживання: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 , освіта повна середня, не працевлаштований, має на утриманні 1 неповнолітню дитину, раніше не судимий, у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 164 КК України,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_3 , будучи зобов`язаним згідно рішення Звенигородського районного суду Черкаської області від 05.12.2019 року в справі № 694/1680/19 сплачувати на користь ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , на утримання неповнолітньої дитини ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , аліменти в розмірі 1/4 частки від заробітку (доходу), але не менше ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з 07.10.2019 року і до повноліття дитини, в зв`язку з чим на виконанні Звенигородського відділу державної виконавчої служби у Звенигородському районі Черкаської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) перебуває виконавче провадження № 63521749, розпочате 09.11.2020 року.

Однак, ОСОБА_3 з жовтня 2019 року по квітень 2023 року злісно ухиляється від сплати встановлених рішенням суду аліментів, не маючи обмежень до фізичної праці та протипоказань по стану здоров`я, на роботу не працевлаштувався, на обліку у Ватутінському відділі Звенигородської філії Черкаського обласного центру зайнятості та у Звенигородській філії Черкаського обласного центру зайнятості не перебував, заходи до погашення заборгованості з аліментів на утримання дитини ОСОБА_5 не вживав, маючи тимчасові заробітки у вересні 2022 року в розмірі 1 500 грн. від ОСОБА_6 , у травні 2023 року в розмірі 1 450 грн. від ОСОБА_7 , з отриманого доходу аліменти не виплачував, як наслідок, вказане призвело до виникнення заборгованості із сплати аліментів у розмірі 108 716 грн. 32 коп., що сукупно складає суму виплат більшу ніж за три місяці відповідних платежів.

Таким чином, своїми умисними діями ОСОБА_8 вчинив кримінальний проступок, передбачений ч. 1 ст. 164 КК України, злісне ухилення від сплати встановлених рішенням суду коштів на утримання дитини (аліментів).

Відповідно до ухвали від 31.05.2023 року розгляд справи проводиться в порядку спрощеного провадження без проведення судового розгляду в судовому засіданні за відсутності учасників судового провадження.

За змістом письмової заяви ОСОБА_3 , складеної в присутності захисника адвоката ОСОБА_9 , ним беззаперечно визнається вина у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 164 КК України, а також висловлена згода із встановленими в ході дізнання обставинами його вчинення, та з розглядом обвинувального акту у спрощеному провадженні без проведення судового розгляду в судовому засіданні. Також вказано про обізнаність з обмеженням права апеляційного оскарження згідно з ч. 2 ст. 302 КПК України.

Згідно змісту заяви потерпілої ОСОБА_4 вона не заперечує щодо розгляду обвинувального акту в кримінальному провадженні № 0000233 відносно ОСОБА_3 за ч. 1 ст. 164 КК України у спрощеному провадженні.

Відповідно до змісту ч. 4 ст. 107 КПК України, оскільки судове провадження здійснюється судом без проведення судового розгляду в судовому засіданні за відсутності учасників судового провадження, фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді не здійснюється.

Вивчивши обвинувальний акт та додані до нього матеріали справи, суд вважає, що матеріалами дізнання в кримінальному провадженні № 0000233, підтверджуються винуватість ОСОБА_3 у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 164 КК України.

Так, органом дізнання встановлено наступні обставини вчинення ОСОБА_3 кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 164 КК України, які не оспорюються учасниками судового провадження.

ОСОБА_3 фактично проживаючий в м. Ватутіне Звенигородського району Черкаської області згідно рішення Звенигородського районного суду Черкаської області від 05.12.2019 року в справі № 694/1680/19 повинен сплачувати на користь ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , на утримання неповнолітньої дитини ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , аліменти в розмірі 1/4 частки від заробітку (доходу), але не менше ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з 07.10.2019 року і до повноліття дитини.

У Звенигородському відділі державної виконавчої служби у Звенигородському районі Черкаської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) перебуває на виконанні вказане рішення суду за відкритим виконавчим провадженням № 63521749 від 09.11.2020 року.

Однак, ОСОБА_3 з жовтня 2019 року по квітень 2023 року злісно ухиляється від сплати встановлених рішенням суду аліментів, мір щодо погашення заборгованості, яка утворилась по аліментам не приймає, матеріальної допомоги на утримання дитини не надає, незважаючи на те, що будучи задіяний на тимчасово оплачуваних заробітках, а саме у вересні 2022 року, що полягали у копанні землі, косінні трави та загрібанні листя жителю с. Стебне Звенигородського району Черкаської області ОСОБА_6 , за що отримав 1 500 грн., також протягом 05.05.2023 року та 06.05.2023 року розгортав землю жителю с. Стебне Звенигородського району Черкаської області ОСОБА_7 за що отримав 1 450 грн., однак із отриманого доходу аліментів не виплачував взагалі.

В подальшому, продовжуючи свої умисні дії, спрямовані на злісне ухилення від сплати аліментів, не маючи обмежень до фізичної праці та протипоказань по стану здоров`я, на роботу не працевлаштувався, на обліку у Ватутінському відділі Звенигородської філії Черкаського обласного центру зайнятості та у Звенигородській філії Черкаського обласного центру зайнятості не перебував, грошові кошти (аліменти) на утримання неповнолітнього сина не сплачує, будь-якої іншої допомоги на утримання сина не надає, та не вчиняє жодних дій, спрямованих на погашення наявної заборгованості зі сплати аліментів.

Заборгованість за виконавчим документом по невиплаченим аліментам від сплати яких ОСОБА_3 злісно ухиляється, за період з жовтня 2019 року по квітень 2023 року становить 108 716,32 грн., що сукупно складає суму більшу ніж за три місяці відповідних платежів.

Згідно ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, яка згідно змісту ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» при розгляді справ судами, як і Конвенція про захист прав людини і основоположних свобод, застосовується як джерело права, а саме у рішенні «Коробов проти України», вказано, що при оцінці доказів суд, як правило, застосовує критерій доведення «поза розумним сумнівом», така доведеність може випливати із співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків.

Враховуючи викладене, суд прийшов до висновку, що у ході розгляду кримінального провадження винуватість обвинуваченого ОСОБА_3 у вчиненні інкримінованого йому кримінальному проступку доведена у повному обсязі, та сумніви в суду щодо вказаного відсутні.

Діяння обвинуваченого ОСОБА_3 суд кваліфікує за ч. 1 ст. 164 КК України злісне ухилення від сплати встановлених рішенням суду коштів на утримання дитини (аліментів).

Обставин, що пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_3 судом не встановлено.

При цьому, суд критично оцінює щирість каяття ОСОБА_3 , про що вказано в обвинувальному акті, оскільки за період часу дізнання на користь потерпілої жодних грошових коштів в якості погашення існуючої заборгованості зі сплати аліментів ним не сплачено.

Вказане узгоджується з позицією Верховного Суду, викладеного в постанові від 15.11.2021 року в справі № 199/6365/19, про те, що щире каяття слід оцінювати не як формальну вказівку обвинуваченого на визнання свої вини, а відповідне ставлення до скоєного, яке передбачає належну критичну оцінку ним своєї протиправної поведінки, її осуд та бажання залагодити провину, що має підтверджуватися конкретними діями, спрямованими на виправлення зумовленої кримінальним правопорушенням ситуації.

Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_3 , судом не встановлено.

За змістом характеристики виконавчого комітету Ватутінської міської ради Черкаської області заяв та скарг на ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який проживає за адресою: АДРЕСА_1 , від сусідів не надходило.

При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_3 суд враховує: суспільну небезпеку, характер та ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, яке класифікується як кримінальний проступок, тривалість протиправних дій, значний розмір заборгованості зі сплати аліментів на користь потерпілої; особу обвинуваченого, який офіційно не працевлаштований та не має обмежень до відбуття покарання у вигляді громадських робіт.

Відповідно до ч. 2 ст. 50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженим, так і іншими особами.

З урахуванням вказаного, принципу індивідуалізації покарання, а також відсутністю обмежень, передбачених ч. 3 ст. 56 КК України, суд вважає за необхідне призначити обвинуваченому ОСОБА_3 покарання у межах санкції ч. 1 ст. 164 КК України у вигляді громадських робіт максимальним строком, вважаючи, що саме дана міра покарання забезпечить його подальше виправлення та попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень (проступків), а також з урахуванням обставин даної справи буде достатньою та справедливою для нього.

Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлений.

Арешт на майно не накладався.

Заходи забезпечення кримінального провадження не застосовувались, підстави для їх застосування до набрання даним вироком законної сили відсутні.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 12, 50, 56, 164 КК України, ст.ст. 107, 110, 302, 368, 370, 373, 374, 381, 382, 394, 395 КПК України, суд

УХВАЛИВ:

Визнати винуватим ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 164 КК України, та призначити йому покарання у вигляді громадських робіт строком 120 (сто двадцять) годин.

Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлений.

Заходи забезпечення кримінального провадження не застосовувались.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку на подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

На вирок може бути подана апеляційна скарга до Черкаського апеляційного суду через Ватутінський міський суд Черкаської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав розгляду провадження за відсутності учасників судового провадження, недослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені досудовим розслідуванням обставини, відповідно до положень ч. 1 ст. 394 КПК України.

Копію вироку надіслати учасникам судового провадження.

Суддя ОСОБА_1