Справа № 932/8261/23
Провадження № 1-кс/932/3326/23
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13 вересня 2023 року м. Дніпро

Слідчий суддя Бабушкінського районного суду міста Дніпропетровська ОСОБА_1 , розглянувши питання прийняття до розгляду скарги ОСОБА_2 на бездіяльність слідчого Дніпровського РУП ГУНП в Дніпропетровській області, в межах кримінального провадження №0003027 від 01.08.2023 за ч.1 ст.140 КК України, яка полягає у невиконанні слідчим вимог ст.220 КПК України, -

ВСТАНОВИВ:

12.09.2023 до Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська надійшла вищезазначена скарга, яка була розподілена для розгляду слідчому судді ОСОБА_1 .

Вирішуючи питання відкриття провадження за скаргою слідчий суддя виходить зі наступного.

У скарзі ОСОБА_2 вказує, що він є потерпілим та заявником у кримінальному провадженні. Зокрема ОСОБА_2 надано медичні послуги від імені ТОВ «НППЛЮС» надані лікарем ОСОБА_3 , який не перебував у трудових відносинах із вказаним товариством та не мав ліцензії на зайняття приватною медичною практикою.

Проте додані до скарги докази вказують, що ОСОБА_2 у кримінальному провадженні №0003027 має статус лише заявника.

Так, за приписами ст.55 КПК України, потерпілим у кримінальному провадженні може бути фізична особа, якій кримінальним правопорушенням завдано моральної, фізичної або майнової шкоди, юридична особа, якій кримінальним правопорушенням завдано майнової шкоди, а також адміністратор за випуском облігацій, який відповідно до положень Закону України "Про ринки капіталу та організовані товарні ринки" діє в інтересах власників облігацій, яким кримінальним правопорушенням завдано майнової шкоди (ч.1).

Права і обов`язки потерпілого виникають в особи з моменту подання заяви про вчинення щодо неї кримінального правопорушення або заяви про залучення її до провадження як потерпілого. Потерпілому вручається пам`ятка про процесуальні права та обов`язки особою, яка прийняла заяву про вчинення кримінального правопорушення (ч.2).

Потерпілим є також особа, яка не є заявником, але якій кримінальним правопорушенням завдана шкода і у зв`язку з цим вона після початку кримінального провадження подала заяву про залучення її до провадження як потерпілого (ч.3).

Доказів на підтвердження набуття ОСОБА_2 статусу потерпілого (пам`ятка про процесуальні права та обов`язки потерпілого, подана слідчому заява про залучення у якості потерпілого) до скарги не долучено.

Також у скарзі не наведено доводів, а до скарги не долучено процесуальних документів із відповідними доводами (наприклад заява про вчинення кримінального правопорушення), щодо завдання ОСОБА_2 моральної, фізичної або майнової шкоди кримінальним правопорушенням.

Більше того, у скарзі ОСОБА_2 вказує про судові справи №201/5579/20 та №204/8570/22.

В межах вказаних справ було відмовлено у задоволенні позовів ОСОБА_2 до ОСОБА_3 та ТОВ «НПЛЮС» про стягнення моральної та матеріальної шкоди завданої в результаті надання йому медичних послуг.

В межах справи №201/5579/20 встановлено, що ТОВ «НПЛЮС» виконав всі взяті на себе зобов`язання щодо надання послуг з протезування позивача. ОСОБА_2 отримав вказані послуги, оплатив їх та особисто здійснив декілька записів у медичній картці про те, що наданими послугами задоволений, претензій не має. За таких обставин вимоги позивача до відповідача є безпідставними. Позивачем у позовній заяві не надано жодного доказу протиправних дій відповідача в частині завдання шкоди здоров`ю, надання неякісних послуг та інших обставин з якими останній пов`язує заподіяння йому майнової та моральної шкоди.

За висновками судів у справі №204/8570/22, оскільки матеріалами справи не підтверджується факт виготовлення для ОСОБА_2 та встановлення знімних зубних протезів неналежної якості, з урахуванням того, що під час розгляду справи судом не встановлено правових підстав для повернення позивачу сплачених ним грошових коштів за надані медичні послуги.

При цьому в межах справи №204/8570/22 ОСОБА_2 також клопотав про витребування доказів, які просив витребувати у заяві до слідчого, розгляд якої є предметом скарги до слідчого судді.

Відтак рішеннями судів, що набрали законної сили спростовано доводи ОСОБА_2 про завдання йому будь-якої шкоди чи порушення його прав з боку ТОВ «НПЛЮС» чи ОСОБА_3 .

Частиною 1 ст.303 КПК України визначено перелік рішень, дій та бездіяльності слідчого, дізнавача або прокурора, які можуть бути предметом оскарження під час досудового розслідування, а також визначає коло осіб, які мають право такого оскарження.

Серед такого переліку вказано зокрема: бездіяльність слідчого, дізнавача, прокурора, яка полягає у нездійсненні інших процесуальних дій, які він зобов`язаний вчинити у визначений цим Кодексом строк заявником, потерпілим, його представником чи законним представником, підозрюваним, його захисником чи законним представником, представником юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, володільцем тимчасово вилученого майна, іншою особою, права чи законні інтереси якої обмежуються під час досудового розслідування.

За приписами ч.1 ст.220 КПК України, клопотання сторони захисту, потерпілого і його представника чи законного представника, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, про виконання будь-яких процесуальних дій та у випадках, установлених цим Кодексом, іншої особи, права чи законні інтереси якої обмежуються під час досудового розслідування, або її представника слідчий, дізнавач, прокурор зобов`язані розглянути в строк не більше трьох днів з моменту подання і задовольнити їх за наявності відповідних підстав.

Відповідно до ч.2 ст.60 КПК України, заявник має право: 1) отримати від органу, до якого він подав заяву, документ, що підтверджує її прийняття і реєстрацію; 1-1) отримувати витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань; 2) подавати на підтвердження своєї заяви речі і документи; 3) отримати інформацію про закінчення досудового розслідування.

Також заявник має право оскаржити до слідчого судді: бездіяльність слідчого, дізнавача, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення; рішення слідчого, дізнавача про закриття кримінального провадження; рішення прокурора про закриття кримінального провадження та/або провадження щодо юридичної особи.

За вказаних обставин ОСОБА_2 , як заявник, не має права на звернення до сторони обвинувачення у кримінальному провадженні 0002027 із клопотаннями, а відповідно й до слідчого судді із скаргою на бездіяльність слідчого щодо не виконання вимог ст.220 КПК України.

За приписами п.1 ч.2 ст.304 КПК України, скарга повертається, якщо скаргу подала особа, яка не має права подавати скаргу.

На підставі наведеного, керуючись статтями 7, 26, 303, 304, 307, 309, 369-372, 395 Кримінального процесуального кодексу України, слідчий суддя,-

ПОСТАНОВИВ :

Скаргу ОСОБА_2 на бездіяльність слідчого Дніпровського РУП ГУНП в Дніпропетровській області, в межах кримінального провадження №0003027 від 01.08.2023 за ч.1 ст.140 КК України, яка полягає у невиконанні слідчим вимог ст.220 КПК України повернути.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Ухвала може бути оскаржена шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до суду апеляційної інстанції протягом п`яти днів з дня її оголошення. Якщо ухвалу слідчого судді було постановлено без виклику особи, яка її оскаржує то строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення.

Слідчий суддя ОСОБА_1