Справа № 759/2034/21 Головуючий у І інстанції ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/824/1354/2023 Доповідач у 2 інстанції ОСОБА_2
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

01 серпня 2023 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду у складі:

головуючого - судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі ОСОБА_5 ,

з участю прокурора ОСОБА_6 ,

обвинувачених ОСОБА_7 , ОСОБА_8 ,

захисників ОСОБА_9 , ОСОБА_10 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження за апеляційними скаргами прокурора та захисників обвинувачених на вирок Святошинського районного суду м. Києва від 01 липня 2022 року, яким

ОСОБА_7 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 у Дніпропетровської області, українця, громадянина України, який має середню освіту, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого,

ОСОБА_8 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_2 у місті Херсон, українця, громадянина України, з середньою освітою, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_3 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого,

засуджено за ч. 2 ст. 185 КК України до покарання у виді 2 років позбавлення волі кожному; за п. 12 ч. 2 ст. 115 КК України до покарання у виді 10 років позбавлення волі кожному. Відповідно до ч. 1 ст. 70 КК України за сукупністю злочинів шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим остаточно визначено покарання у виді позбавлення волі строком на 10 років кожному. Вироком вирішено питання щодо речових доказів та процесуальних витрат,

В С Т А Н О В И Л А:

За вироком суду, 16.09.2020 близько 22 год. 10 хв. ОСОБА_7 , діючи за попередньою змовою з ОСОБА_8 , перебуваючи в лісопарковій зоні, що розташована біля озера № 15 Інституту рибного господарства Національної академії аграрних наук України, розташованого по вул. Обухівській, 135 у Святошинському р-ні м. Києва, вчинили умисне вбивство, тобто умисне протиправне заподіяння смерті іншій людині, а саме ОСОБА_11 .

Так, за невстановленого часу, проте не пізніше 16.09.2020, а також у невстановленому місці та за невстановлених обставин ОСОБА_7 та ОСОБА_8 , відчуваючи неприязнь до ОСОБА_11 , попередньо змовившись, прийняли для себе рішення про умисне протиправне заподіяння останньому смерті.

У подальшому, 16.09.2020, точний час стороною обвинувачення не встановлений, з метою реалізації свого злочинного умислу, діючи за попередньою змовою з ОСОБА_8 , ОСОБА_7 , знаходячись у невстановленому місці, під час телефонної розмови з ОСОБА_11 , домовився з останнім про зустріч поряд з супермаркетом «Новус», що за адресою: м. Київ, пр. Академіка Палладіна, 7а.

Цього ж дня, близько 18 годин 40 хвилин, ОСОБА_7 , перебуваючи разом із ОСОБА_8 , біля супермаркету «Новус», що за адресою: м. Київ, пр. Академіка Палладіна, 7а, зустрілись з ОСОБА_11 та втрьох поїхали, на невстановленому стороною обвинувачення транспортному засобі громадського транспорту, а саме «таксі», який за допомогою мобільного додатку викликав ОСОБА_8 , до лісопаркової зони, що розташована неподалік озера № 15 по вул. Обухівській, 135 в м. Києві, з надуманою ОСОБА_7 та ОСОБА_8 метою провести спільне дозвілля.

Цього ж дня, близько 19 годин 00 хвилин, ОСОБА_7 , ОСОБА_8 та ОСОБА_11 , приїхавши до лісопаркової зони, неподалік озера № 15 Інституту рибного господарства Національної академії аграрних наук України, розташованого по вул. Обухівській, 135 у Святошинському р-ні м. Києва, вийшовши із вищевказаного транспортного засобу, втрьох направились до зони відпочинку зазначеної лісопаркової зони.

Надалі, 16.09.2020 близько 22 години 10 хвилин, знаходячись неподалік вищевказаного озера, ОСОБА_8 , реалізуючи спільний з ОСОБА_7 злочинний умисел спрямований на умисне вбивство ОСОБА_11 , наблизившись до останнього, який в цей час не усвідомлював дійсних намірів обвинувачених, почав наносити ОСОБА_11 численні удари долонями рук в область обличчя, від яких ОСОБА_11 втратив рівновагу та впав на землю.

В свою чергу ОСОБА_7 , діючи відповідно раніше узгодженого із ОСОБА_8 плану, застосовуючи предмет ззовні схожий на ніж, який тримав у своїй правій руці, наніс ним 14 (чотирнадцять) ударів в область шиї ОСОБА_11 .

Після чого, залишивши помираючого ОСОБА_11 на місці вчиненого ними злочину, ОСОБА_7 разом із ОСОБА_8 , забравши з собою знаряддя злочину, а саме предмет ззовні схожий на ніж, а також належний ОСОБА_11 мобільний телефон марки «Apple» моделі «Iphone 11», IMEI НОМЕР_1 , покинули місце вчинення злочину.

Згідно з висновком експерта № 012-203-3625-2020 смерть ОСОБА_11 , настала від множинних різаних та колото-різаних поранень шиї з ушкодженням органів та магістральних судин.

Крім того, встановлено, що 16.09.2020, близько 22 годин 00 хвилин, ОСОБА_7 разом з ОСОБА_8 , діючи умисно, з корисливих мотивів та за попередньою змовою, перебуваючи в лісопарковій зоні, розташованої біля озера Інституту рибного господарства Національної академії аграрних наук України по вул. Обухівській, 135, у Святошинському р-ні м. Києва, після вчинення умисного вбивства ОСОБА_11 , вчинили таємне викрадення чужого майна, а саме мобільного телефону марки «Apple» моделі «Iphone 11», IMEI НОМЕР_1 , вартістю 23000 (двадцять три тисячі) гривень 00 (нуль) копійок, який належав ОСОБА_11 .

В подальшому, 17.09.2020, знаходячись у м. Києві ОСОБА_7 разом з ОСОБА_8 розпорядились викраденим майном, а саме вищевказаним мобільним телефоном марки «Apple», на власний розсуд, здавши його до ломбарду «Кредит Юніон», що розташований за адресою: м. Київ, вул. Кутузова, 18/7.

Умисними діями ОСОБА_7 та ОСОБА_8 ОСОБА_11 завдано майнової шкоди на зазначену вище суму 23000 гривень 00 копійок.

В апеляційній скарзі прокурор просить скасувати вирок суду в частині призначеного покарання та ухвалити новий вирок, яким призначити обвинуваченим ОСОБА_7 та ОСОБА_8 , кожному окремо, покарання у виді позбавлення волі за ч. 2 ст. 185 КК України на строк 2 роки; за п. 12 ч. 2 ст. 115 КК України на строк 13 років. На підставі ст. 70 КК за сукупністю злочинів шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим остаточно призначити покарання у виді позбавлення волі на строк 13 років.

В обґрунтування апеляційної скарги, не оспорюючи фактичних обставин вчинених обвинуваченими кримінальних правопорушень, правильність кваліфікації їх дій та доведеність вини, прокурор вважає, що призначене судом покарання не відповідає ступеню тяжкості кримінальних правопорушень та особам обвинувачених внаслідок м`якості.

Зазначає, що при ухваленні судового рішення судом було не в повній мірі враховано вид кримінального правопорушення, ступінь суспільної небезпечності особи обвинувачених та обставини вчинених злочинів з огляду на характеристики обвинувачених та їх поведінку до, під час та після вчинення особливо тяжкого злочину, яка полягає в тому, що обвинувачені нехтуючи найвищою соціальною цінністю, діяли за попередньою змовою, під надуманим приводом скористались довірою померлого, заманили останнього до місця його вбивства, де заздалегідь заготовленим знаряддям вчинення злочину нанесли потерпілому 14 ударів в область шиї. Вказані обставини кримінального правопорушення, на думку прокурора, вказують на особливу зухвалість та винятковий цинізм обвинувачених, їх підвищену суспільну небезпеку.

Крім того, прокурор вказує, що при визначенні міри покарання судом не було встановлено пом`якшуючих покарання обставин, проте до обвинувачених було призначене покарання за найнижчою межею, передбаченою санкцією п. 12 ч. 2 ст. 115 КК України.

Захисник обвинуваченого ОСОБА_7 адвокат ОСОБА_10 просить вирок суду змінити в частині кваліфікації дій обвинуваченого ОСОБА_7 з п. 12 ч. 2 ст. 115 КК України на ч. 1 ст. 115 КК України та призначити йому покарання в межах ч. 1 ст. 115 КК України.

На обґрунтування апеляційних вимог зазначає, що судом було застосовано закон, який не підлягає застосуванню, оскільки вчинений обвинуваченими злочин не є таким, що вчинений за попередньою змовою групою осіб. Посилаючись на положення ст.ст. 14, 15, 28 КК України, захисник зазначає, що спільні дії обвинувачених ОСОБА_7 та ОСОБА_8 не можуть розглядатися як співучасть у формі групи осіб за попередньою змовою. Захисник вказує, що судом було визнано, що ОСОБА_8 розпочав вчинення вбивства «призвівши потерпілого в безпорадний стан», а ОСОБА_7 фактично приєднався до дій ОСОБА_8 скориставшись безпорадним станом потерпілого та наніс йому 14 ножових поранень в область шиї, тобто ОСОБА_8 перебував у стадії замаху на злочин, а ОСОБА_7 своїми діями приєднався до вже розпочатого замаху на вбивство. Захисник наголошує, що такі дії обвинувачених є співучастю, однак не за попередньою змовою, оскільки їх дії не набули характеру узгоджених між собою, що є обов`язковою умовою для змови за допомогою конклюдентних дій вже під час замаху на вбивство.

Окрім цього, захисник вказує, що судом було залишено поза увагою ряд обставин, які, на його думку, також свідчать про відсутність попередніх домовленостей та планування вчинення злочину: ініціатором зустрічі обвинувачених з потерпілим був сам потерпілий; місце вчинення злочину було обрано потерпілим; обвинувачені не вчиняли дій спрямованих на приховування злочину; знаряддя вбивства та кількість заподіяних ударів свідчать про імпульсивний умисел обвинуваченого ОСОБА_7 .

Захисник обвинуваченого ОСОБА_8 адвокат ОСОБА_9 просить вирок суду змінити в частині кваліфікації дій обвинуваченого ОСОБА_8 з п. 12 ч. 2 ст. 115, ч. 2 ст. 185 КК України на ч. 1 ст. 125, ч. 1 ст. 396 КК України та призначити йому покарання в межах ч. 1 ст. 125, ч. 1 ст. 396 КК України.

Обґрунтовуючи свої апеляційні вимоги зазначає, що вирок суду ухвалений з неправильним застосуванням закону України про кримінальну відповідальність, а висновки суду не відповідають фактичним обставинам кримінального провадження. Посилаючись на положення ч. 2 ст. 28 КК України, захисник зазначає, що дії ОСОБА_8 не можуть розглядатись як співучасть у формі групи осіб за попередньою змовою, оскільки домовленості між обвинуваченими щодо скоєння злочину не було, доказів які б свідчили про попередню змову останніх відсутні, будь яких дій спрямованих на позбавлення потерпілого життя обвинувачений ОСОБА_8 не вчиняв, а лише наніс долонею два удари в область обличчя потерпілого.

Захисник зазначає, що судом не було встановлено в діях обвинуваченого ОСОБА_8 всіх ознак складу кримінальних правопорушень, передбачених п.12 ч. 2 ст. 115 КК України, оскільки органом досудового розслідування не було доведено, що обвинувачений ОСОБА_8 мав умисел спрямований на позбавлення життя потерпілого.

Звертає увагу, що саме обвинувачений ОСОБА_7 вчинив дії, спрямовані на заподіяння смерті потерпілому шляхом нанесення останньому 14 ножових поранень в область шиї, коли між обвинуваченим ОСОБА_8 та потерпілим ОСОБА_11 відбувалась боротьба, тому мав місце ексцес виконавця.

Окрім цього, захисник вказує, що судом не було враховано ряд доказів, які на його думку, свідчать про відсутність попередньої змови, домовленості та планування вчинення злочину: про зустріч домовлялися обвинувачений ОСОБА_7 та потерпілий ОСОБА_11 ; місце вчинення злочину було обрано потерпілим; будь-яких дій направлених на позбавлення життя потерпілого обвинувачений ОСОБА_8 не вчиняв, так само як і дій, спрямованих на укриття тіла потерпілого; не встановлено доказів, які б вказували на готування обвинувачених до вказаного злочину.

Заслухавши доповідь судді, обвинувачених та їх захисників, які підтримали апеляційні скарги, подані у їх інтересах, та заперечували проти апеляційної скарги прокурора, прокурора, який заперечував проти задоволення апеляційних скарг захисників та підтримав апеляційну скаргу органу державного обвинувачення, перевіривши матеріали кримінального провадження, обговоривши доводи апеляційних скарг, колегія суддів приходить до наступних висновків.

Винуватість ОСОБА_7 та ОСОБА_8 в умисному вбивстві, тобто протиправному заподіянню смерті іншій людині, вчиненому за попередньою змовою групою осіб, у таємному викраденні чужого майна , вчиненому за попередньою змовою групою осіб, за обставин, викладених у вироку, стверджується доказами, які містяться у показаннях обвинувачених, протоколах огляду місця події, висновках експертиз, протоколі обшуку житла, листі ПТ «Ломбард «Кредит Юніон», протоколі огляду відео з приміщення ПТ «Ломбард «Кредит Юніон», протоколах слідчих експериментів з участю підозрюваних.

Наданим сторонами кримінального провадження доказам суд надав належну правову оцінку та дійшов вірного висновку про наявність у діях як ОСОБА_7 , так і ОСОБА_8 складу кримінальних правопорушень, передбачених п. 12 ч. 2 ст. 115, ч. 2 ст. 185 КК України.

Доводи апеляційних скарг захисників про відсутність у діях обвинувачених попередньої змови на вбивство ОСОБА_11 , оскільки ОСОБА_8 наносив загиблому лише удари руками, не маючи наміру на вбивство, ОСОБА_7 наніс 14 ударів ножем, внаслідок яких настала смерть людини, без узгодження своїх дій з ОСОБА_8 , на матеріалах кримінальної справи не ґрунтуються.

Так, з показань обвинувачених випливає, що ОСОБА_7 та ОСОБА_8 були сексуальними партнерами, насильницькі дії щодо ОСОБА_11 були розпочаті ОСОБА_8 та закінчені ОСОБА_7 без будь-якого розриву у часі, до місця події у глибині лісу обвинувачені йшли узгоджено, після вбивства разом покинули місце злочину, разом викрали рюкзак загиблого з телефоном, який потім здали до ломбарду і спільно розпоряджалися отриманими коштами.

Зазначеними обставинами стверджується наявність попередньої змови обвинувачених як на умисне вбивство ОСОБА_11 , так і на таємне викрадення чужого майна, та спростовуються доводи про відсутність попередньої неузгодженості їх фактичних дій.

Також не підтверджені будь-якими доказами доводи апеляційної скарги захисника ОСОБА_9 про те, що дії ОСОБА_7 по нанесенню 14 ножових ударів загиблому вийшли за межі угоди на вчинення злочину, що мала місце між ОСОБА_7 та ОСОБА_8 .

Таким чином, судом вірно встановлені фактичні обставини кримінального провадження і вірно застосований Закон про кримінальну відповідальність при кваліфікації дій обвинувачених.

Також не підлягають задоволенню і доводи апеляційної скарги прокурора про невідповідність призначеного обвинуваченим покарання за п.12 ч.2 ст.115 КК України ступеню тяжкості вчиненого кримінального правопорушення та особам обвинувачених внаслідок м`якості.

Так при призначенні покарання обвинуваченим судом враховано, що вони є не судимими особами, позитивно характеризуються, відсутність обставин, що обтяжують їх покарання.

Покарання обвинуваченим як за кожне кримінальне правопорушення , так і за їх сукупністю призначене з дотриманням вимог ст.50,65 КК України.

На думку колегії суддів, апеляційна скарга прокурора правильності висновку суду щодо розміру призначеного обвинуваченим покарання у виді позбавлення волі , не спростовує.

Порушень процесуального права, які б могли слугувати безумовними підставами для зміни чи скасування судового рішення, колегією суддів не встановлено.

За таких обставин вирок є законним.

Керуючись ст.404,405,407,419 КПК України, колегія суддів,

У Х В А Л И Л А:

Апеляційні скарги прокурора та захисників залишити без задоволення, а

вирок Святошинського районного суду м. Києва від 01 липня 2022 року щодо ОСОБА_7 , ОСОБА_8 - без зміни

На ухвалу може бути подана касаційна скарга до Верховного Суду протягом трьох місяців з дня проголошення, а засудженими, які перебувають під вартою, - у той же строк з дня отримання її копії .

Суддя: Суддя: Суддя: