Справа № 930/1777/20
Провадження №11-кп/801/899/2023
Головуючий у суді 1-ї інстанції: ОСОБА_1
ВІННИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 серпня 2023 року м. Вінниця

Вінницький апеляційний суд у складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі судового засідання ОСОБА_5 ,

за участю учасників судового провадження:

прокурора ОСОБА_6 ,

захисника ОСОБА_7 ( в режимі відеоконференції)

розглянув у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000224 від 19.06.2020,

за апеляційними скаргами прокурора, який брав участь у розгляді справи судом першої інстанції ОСОБА_8 та захисника ОСОБА_7 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_9 на вирок Немирівського районного суду Вінницької області від 21 червня 2023 року, яким:

ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Медвежа Немирівського району Вінницької області, який проживає за адресою: АДРЕСА_1 , громадянина України, раніше судимого: вироком Немирівського районного суду Вінницької області від 14.07.2014 за ч. 2 ст. 185, ч. 3 ст. 185, ст. 395 КК України до покарання у виді 4 років 6 місяців позбавлення волі; вироком Немирівського районного суду Вінницької області від 15.01.2021 за ч. 1 ст. 125, ч. 2 ст. 185, 70 КК України до покарання у виді 2-х років позбавлення волі,

-визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 185 КК України,

Зміст судового рішення та встановлені судом першої інстанції обставини

Вироком Немирівського районного суду Вінницької області від 21 червня 2023 року ОСОБА_9 визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України та призначено йому покарання у виді 2-х років позбавлення волі.

На підставі ч. 4 ст. 70 КК України, шляхом часткового складання покарання, призначеного цим вироком та вироком Немирівського районного суду Вінницької області від 15.01.2021 року, яким ОСОБА_9 призначено покарання у виді 2-х років позбавлення волі, вирішено остаточно призначити покарання ОСОБА_9 у виді 3-х (трьох) років позбавлення волі. В строк відбування покарання зараховано відбуте покарання за вироком Немирівського районного суду Вінницької області від 15.01.2021 року.

Початок строку відбуття покарання ОСОБА_9 вирішено рахувати з моменту фактичного затримання на виконання вироку суду.

Арешт майна, накладений ухвалою слідчого судді Немирівського районного суду Вінницької області від 24.06.2020 - скасовано.

Речовий доказ: велосипед марки «Салют» сіро-салатового кольору- залишено потерпілому ОСОБА_10 .

Стягнуто з ОСОБА_9 на користь держави 163 гривні 44 копійки за проведення експертизи.

Згідно вироку судом першої інстанції встановлено, що ОСОБА_9 , будучи 14.07.2014 засудженим Немирівським районним судом за вчинення злочинів, передбачених ч. 2 ст. 185, ч. 3 ст. 185, ст. 395 КК України, до покарання у виді позбавлення волі строком на 4 роки та 16.11.2018 звільнившись з місць позбавлення волі по відбуттю покарання, на шлях виправлення не став, та вчинив новий умисний корисливий злочин.

Так, ОСОБА_9 16 червня 2020 року, близько 23 год. 00 хв., повторно маючи умисел на таємне викрадення чужого майна (крадіжка), прийшов у двір багатоквартирного житлового будинку, що розташований за адресою: АДРЕСА_2 , де побачив бувший у користуванні велосипед марки «Салют» сіро-салатового кольору.

Після чого, ОСОБА_9 , скориставшись відсутністю сторонніх осіб, в тому числі власника даного велосипеда, пересвідчившись, що за його діями ніхто не спостерігає, усвідомлюючи протиправність своїх дій, керуючись корисливим мотивом, реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на викрадення чужого майна, усвідомлюючи, що даний велосипед «Салют» завідомо є чужим для нього, тобто таким, що перебуває у власності іншої особи, шляхом вільного доступу, протиправно заволодів вищевказаним велосипедом марки «Салют» сіро-салатового кольору, який належить ОСОБА_10 та розпорядився викраденим на власний розсуд.

Відповідно до висновку судової товарознавчої експертизи, вартість викраденого у ОСОБА_10 бувшого у користуванні велосипеда марки «Салют» становить 1154,60 грн.

Такі дії ОСОБА_9 судом першої інстанції кваліфіковані за ч. 2 ст. 185 КК України, тобто таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена повторно.

Вимоги апеляційних скарг та узагальнені доводи осіб, що їх подали

Захисник ОСОБА_7 в поданій в інтересах обвинуваченого ОСОБА_9 апеляційній скарзі просить скасувати вирок Немирівського районного суду Вінницької області від 21 червня 2023 року щодо ОСОБА_11 за ч. 2 ст. 185 КК України, а кримінальне провадження щодо ОСОБА_9 закрити у зв`язку із відсутністю в його діях складу кримінального правопорушення.

У доводах апеляційної скарги захисник зазначає, що обвинувачений ОСОБА_9 свою вину в інкримінованому йому діянні не визнав повністю, так як в цей день не викрадав будь-якого велосипеда і відношення до нього взагалі немає, надані обвинуваченням докази категорично не підтверджували скоєння останнім крадіжки, допитані свідки не були безпосередніми очевидцями крадіжки. Окрім того, захисник стверджує про призначення ОСОБА_9 занадто суворого остаточного покарання, оскільки обвинувачений має постійне місце проживання та є особою похилого віку, тяжко хворіє, вартість викраденого велосипеда є незначною і потерпілий до нього претензій немає. У зв`язку з цим вважає, що у суду були всі правові підстави призначити ОСОБА_9 остаточне покарання менш суворе ніж 3 роки позбавлення волі.

Прокурор, який брав участь у розгляді справи судом першої інстанції ОСОБА_8 також подав апеляційну скаргу на вирок Немирівського районного суду Вінницької області від 21 червня 2023 року щодо ОСОБА_11 за ч. 2 ст. 185 КК України.

Однак, користуючись своїм правом, передбаченим ст. 403 КПК України, прокурором до початку апеляційного розгляду подана до апеляційного суду заява про відмову від апеляційної скарги.

Інші учасники кримінального провадження судове рішення не оскаржували.

Позиції учасників судового провадження

У судовому засіданні захисник ОСОБА_7 підтримав подану ним апеляційну скаргу та наполягав на її задоволенні, посилаючись на викладені у ній доводи. Також захисник не заперечував проти прийняття відмови прокурора від поданої ним апеляційної скарги.

Прокурор ОСОБА_6 заперечив проти задоволення апеляційної скарги захисника, посилаючись на її безпідставність та необґрунтованість викладених у ній доводів. Також просив прийняти відмову прокурора від поданої ним апеляційної скарги.

Обвинувачений ОСОБА_9 повідомлений належним чином про дату, час і місце апеляційного розгляду, проте до суду апеляційної інстанції не з`явився та не повідомив суд про причини своєї неявки.

Потерпілий ОСОБА_10 також повідомлений належним чином про дату, час і місце апеляційного розгляду, проте до суду апеляційної інстанції не з`явився та не повідомив суд про причини своєї неявки.

Таким чином, суд заслухавши думку захисника та прокурора, які не заперечували проти проведення судового розгляду у відсутність обвинуваченого та потерпілого, відповідно до вимог ч. 4 ст. 405 КПК України кримінальне провадження розглянув у їх відсутність.

Письмових заперечень на апеляційну скаргу від інших учасників кримінального провадження до суду не надходило.

Мотиви суду

Заслухавши доповідача, виступи учасників кримінального провадження, дослідивши матеріали провадження та обговоривши доводи апеляційної скарги захисника, а також подану прокурором заяву про відмову від поданої ним апеляційної скарги, апеляційний суд приходить до наступного висновку.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 403 КК України особа, яка подала апеляційну скаргу має право відмовитися від неї до закінчення апеляційного розгляду. Якщо вирок або ухвала суду першої інстанції не були оскаржені іншими особами або якщо немає заперечень інших осіб, які подали апеляційну скаргу, проти закриття провадження у зв`язку з відмовою від апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції своєю ухвалою закриває апеляційне провадження.

19.07.2023 прокурором, який брав участь у розгляді справи судом першої інстанції, ОСОБА_8 була подана апеляційна скарга на вирок Немирівського районного суду Вінницької області від 21 червня 2023 року щодо ОСОБА_9 за ч. 2 ст. 185 КК України. Ухвалою Вінницького апеляційного суду від 01.08.2023 відкрито апеляційне провадження за поданою прокурорм скаргою.

До початку апеляційного розгляду кримінального провадження на адресу суду надійшла відмова прокурора ОСОБА_8 від поданої ним апеляційної скарги на підставі ст. 403 КПК України.

Заслухавши доповідача, думку прокурора та захисника обвинуваченого з приводу заяви прокурора про відмову від поданої ним апеляційної скарги, апеляційний суд вважає за необхідне прийняти відмову прокурора, який брав участь у розгляді справи судом першої інстанції, ОСОБА_8 від поданої апеляційної скарги та закрити в цій частині апеляційне провадження.

Наслідки відмови від поданої апеляційної скарги прокурору роз`яснені та зрозумілі.

Відповідно до ст.370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим та вмотивованим, тобто ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених КПК України; ухвалене на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до вимог ст.94 КПК України; з наведенням належних і достатніх мотивів та підстав його ухвалення.

Відповідно до ст.373 КПК України обвинувальний вирок не може ґрунтуватись на припущеннях і ухвалюється лише за умови доведення у ході судового розгляду винуватості особи у вчиненні кримінального правопорушення.

Крім того, при призначенні покарання суд повинен суворо дотримуватися вимог ст.65 КК України відносно загальних засад призначення цього покарання у відповідності до положень Загальної частини Кримінального кодексу України.

Згідно з вимогами ч.1 ст.404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Згідно з вимогами ч. 3 ст. 404 КПК України, за клопотанням учасників судового провадження суд апеляційної інстанції зобов`язаний повторно дослідити обставини, встановлені під час кримінального провадження, за умови, що вони досліджені судом першої інстанції не повністю або з порушеннями, та може дослідити докази, які не досліджувалися судом першої інстанції, виключно якщо про дослідження таких доказів учасники судового провадження заявляли клопотання під час розгляду в суді першої інстанції або якщо вони стали відомі після ухвалення судового рішення, що оскаржується.

Проте, учасники судового провадження з таким клопотанням в порядку ч. 3 ст. 404 КПК України до апеляційного суду не зверталися.

Колегія суддів апеляційного суду дійшла до переконання про необґрунтованість доводів апеляційної скарги захисника ОСОБА_7 про невідповідність висновків суду, викладених у судовому рішення, фактичним обставинам кримінального провадження та допущення істотного порушення вимог кримінального та кримінального процесуального законів, а також не знаходить достатніх законних підстав для закриття кримінального провадження щодо обвинуваченого, виходячи з наступного.

Посилання в апеляційній скарзі захисника на те, що обвинувачений ОСОБА_9 свою вину в інкримінованому йому діянні не визнав повністю, так як в цей день не викрадав будь-якого велосипеда і відношення до нього взагалі немає, а надані обвинуваченням докази категорично не підтверджували скоєння останнім даної крадіжки, допитані свідки не були безпосередніми очевидцями крадіжки, колегія суддів апеляційного суду вважає безпідставними. Перевіркою матеріалів кримінального провадження встановлено, що органами досудового розслідування і судом першої інстанції у даній справі дотримано вимог кримінального процесуального законодавства, спрямованих на встановлення у кримінальному провадженні об`єктивної істини. Суд ретельно перевіряв у судовому засіданні доводи як сторони обвинувачення, так і сторони захисту, зокрема покази обвинуваченого про те що він не причетний до викрадення належного потерпілому велосипеда.

Зокрема, як убачається з показань обвинуваченого ОСОБА_9 , даних ним у суді першої інстанції, він стверджує про те, що свою вину у вчиненні кримінального правопорушення не визнає, оскільки велосипеда не крав.

Разом з тим, мотивуючи свої висновки про винуватість ОСОБА_9 у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення, суд першої інстанції обґрунтовано послався набезпосередньо досліджені ним під час судового розгляду докази у кримінальному провадженні.

Апеляційний суд погоджується з висновком суду щодо критичної оцінки доводів обвинуваченого та його захисника щодо не причетності ОСОБА_9 до викрадення велосипеда, зважаючи на встановлені обставини його вилучення, а також показання свідків ОСОБА_12 та ОСОБА_13 , судячи з яких, обвинувачений керував велосипедом до моменту сильного сп`яніння, яке завадило йому рухатись далі, після чого просто впав на землю та лежав разом з велосипедом. При цьому, будь-яких обставин, які б свідчили про об`єктивну можливість перебування велосипеда у місці його вилучення з якихось інших причин, не пов`язаних з його викраденням, судом не встановлено, так само, як і обставин, які б свідчили про його викрадення іншими особами.

До такого висновку суд першої інстанції дійшов, оцінивши досліджені ним докази у кримінальному провадженні у їх сукупності.

Так, потерпілий ОСОБА_10 в судовому засіданні пояснив, що в 16 червня 2020 року кропив город, після чого поїхав до ставка купатися. Коли приїхав, залишив велосипед у дворі та пішов їсти. Ввечері побачив, що велосипед зник. На даний час велосипед йому повернуто, претензій до обвинуваченого не має. Щодо міри покарання покладається на розсуд суду.

Допитаний свідок ОСОБА_12 суду пояснив що працює інспектором сектору реагування патрульної поліції у відділі поліції №5 Вінницького районного управління поліції Головного управління Національної поліції у Вінницькій області. Літом 2020 року він разом з колегою патрулювали неподалік Немирівського поста ДАІ. До них підійшов чоловік та повідомив, що біля лікеро-горілчаного заводу лежить чоловік з велосипедом. Вони вирішили поїхати, подивитись що то за чоловік. Коли приїхали, побачили чоловіка, який був у стані сильного алкогольного сп`яніння, він зміг сказати, що він ОСОБА_11 . Велосипед був під ним. Поруч з ним лежав пакет, у якому була пляшка ємністю 1,5 л, на дні якої було трохи горілки. Вони викликали швидку допомогу, ОСОБА_9 госпіталізували, велосипед забрали до поліції.

Допитаний в судовому засідання свідок ОСОБА_14 суду пояснив, що працює дільничним офіцером поліції у відділі поліції №5 Вінницького районного управління поліції Головного управління Національної поліції у Вінницькій області. Влітку 2020 року, перебуваючи на службі, він спільно з колегою, ОСОБА_12 , заступили на чергування. До них підійшов чоловік та повідомив, що біля лікеро-горілчаного заводу лежить чоловік. Коли приїхали, побачили чоловіка, який, будучи у стані сильного алкогольного сп`яніння, не міг стояти на ногах та лежав на узбіччі. Тілесних ушкоджень у нього не було. З ним був велосипед сіро-зеленого кольору з рамою, пакет із залишками їжі і пластмасова пляшка. Він викликав швидку допомогу, ОСОБА_11 госпіталізували. ШМД допомогла доставити велосипед до поліції.

Допитана в судовому засіданні свідок ОСОБА_13 суду пояснила, що працює фельдшером Немирівського відділення Гайсинської станції екстреної медичної допомоги. В червні 2020 року, точної дати не пам`ятає, поступив виклик від працівників поліції, що в районі лікеро-горілчаного заводу, біля дороги, лежить чоловік. Коли приїхали, побачили чоловіка з порушеною свідомістю в стані алкогольного сп`яніння. Було видно, що чоловік впав з велосипеда, який лежав поруч. Чоловік назвав себе, проте як його звати вона не запам`ятала, зовні чоловік схожий на обвинуваченого ОСОБА_11 . Чоловіка госпіталізували, велосипед на прохання працівників поліції, завезли до пункту ДАІ.

Крім показань потерпілого та свідків, вина ОСОБА_9 у вчиненні крадіжки велосипеда підтверджується безпосередньо дослідженими письмовими доказми, викладеними у судовому рішенні, яким суд першої інстанції також дав відповідну правову оцінку.

Таким чином, колегія суддів апеляційного суду не може погодитись з доводами апеляційної скарги захисника щодо відсутності на його думку в діях ОСОБА_9 складу кримінального правопорушення та відповідно не вбачає підстав для закриття кримінального провадження щодо останнього, оскільки переконана, що суд першої інстанції дійшов цілком обґрунтованого висновку про те, що вина ОСОБА_9 у вчиненні крадіжки велосипеда, належного ОСОБА_10 , знайшла своє об`єктивне підтвердження в ході судового розгляду кримінального провадження, а тому його дії судом кваліфікованіза ч. 2 ст. 185 КК України правильно.

Також колегія суддів апеляційного суду не може погодитись з доводами апеляційної скарги захисника про призначення ОСОБА_9 занадто суворого остаточного покарання, оскільки як зазначає захисник, обвинувачений має постійне місце проживання та є особою похилого віку, тяжко хворіє, вартість викраденого велосипеда є незначною і потерпілий до нього претензій немає, у зв`язку з чим вважає, що у суду були всі правові підстави призначити ОСОБА_9 остаточне покарання менш суворе ніж 3 роки позбавлення волі.

Як убачається з оскаржуваного судового рішення, вирішуючи питання про призначення покарання обвинуваченому ОСОБА_9 , суд правильно керувався вимогами ст.ст.65-67 КК України та роз`ясненнями Постанови Пленуму Верховного Суду України від 24.10.2003 "Про практику призначення судами кримінального покарання" з послідуючими змінами та виходив із принципів законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання.

Відповідно до вимог ч.2 ст.65 КК України особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження вчинення нових злочинів, а згідно з ч. 2 ст. 50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого .

Зокрема, при призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_9 , судом першої інстанції враховано характер та ступінь тяжкості вчиненого злочину, який відноситься до нетяжких, особу обвинуваченого, який раніше судимий, за вчинення корисливих злочинів, наразі знову вчинив умисний злочин, пов`язаний з викраденням чужого майна, посередньо характеризується за місцем проживання, на обліку у лікаря нарколога та психіатра не перебуває, а також відсутність обставин, що пом`якшують та обтяжують його покарання, а тому апеляційний суд переконаний, що суд дійшов правильного та обґрунтованого висновку, що виправлення ОСОБА_9 , а також попередження вчинення ним нових злочинів, можливе лише в умовах ізоляції від суспільства. При цьому, враховуючи, що кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 185 КК України, у даному кримінальному провадженні вчинене ОСОБА_9 до постановлення вироку Немирівського районного суду від 15.01.2021 за ч. 1 ст. 125, ч. 2 ст. 185, 70 КК України, за яким він має відбувати покарання у виді 2 років позбавлення волі, колегія суддів вважає, що судом правильно призначено остаточне покарання обвинуваченому на підставі ч. 4 ст. 70 КК України у виді 3 років позбавлення волі. З огляду на викладене, колегія суддів дійшла до переконання про безпідставність доводів апеляційної скарги захисника про те, що призначене покарання обвинуваченому ОСОБА_9 є занадто суворим.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 403, 404, 405, 407, 418, 419, 424, 426, 532, 615 КПК України, апеляційний суд,-

ухвалив:

Прийняти відмову прокурора від апеляційної скарги.

Апеляційне провадження за апеляційної скаргою прокурора закрити.

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_7 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_9 - залишити без задоволення.

Вирок Немирівського районного суду Вінницької області від 21 червня 2023 року, відносно ОСОБА_9 за ч. 2 ст. 185 КК України залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення і може бути оскаржена до Касаційного кримінального суду у складі Верховного Суду протягом трьох місяців з дня її проголошення.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4