справа № 488/2723/23
провадження № 1-кп/488/352/23
В И Р О К

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04.08.2023 року м. Миколаїв

Корабельний районний суд м. Миколаєва в складі:

головуючої - судді ОСОБА_1 ,

при секретарі судового засідання - ОСОБА_2 ,

розглянувши відкритому судовому засіданні в м. Миколаєві кримінальне провадження, що внесене до ЄРДР за № 0000089 від 13.05.2023р., відносно

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Миколаєва, громадянина Україна, із середньою спеціального освітою, одруженого, який має двох неповнолітніх дітей віком 12 та 17 років, не працюючого, який зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого Корабельним районним судом м.Миколаєва:

- 29.07.1993 року за ч.3 ст.81, ч.3 ст.140 КК України до 3-х років та 6-ти місяців позбавлення волі, звільнений 10.10.1994 р. за Указом Президента України про амністію;

- 05.07.1995 р. за ч.3 та ч.4 ст.81, ч.1 ст. 89 КК України до 5-ти років позбавлення волі з конфіскацією майна, звільнений по відбутті строку покарання 31.01.2000 р;

- 28.11.2001 р. за ст.15 ч.1 ч.3 ст.185, ч.3 ст.185, ч.2 ст.185 КК України до 4х років позбавлення волі, звільнений умовно достроково 23.12.2004 р., невідбутий термін 5 місяців 20 днів;

- 16.11.2006 р. за ч.2 ст.185, ч.1 ст.309 до 2-х років 6 -ти місяців позбавлення волі;

- 08.02.2007 р. за ч.2 ст.185 із застосуванням ч.4 ст.70 КК України до 2-х років і 9-ти місяців позбавлення волі, звільнений умовно достроково 24.09.2008 р., невідбутий строк 8 місяців 14 днів;

28.05.2010 р. за ч.2 ст.309 КК із застосуванням положень ст. 69 КК України до 6-ти місяців арешту;

- 19.07.2012 року зв ч.3 ст.185, ч.4 ст. 184 КК до 8-ми років позбавлення волі, звільнений 30.10.2017 р. по відбутті строку покарання;

- 01.11.2022 р.за ч.1 ст. 309 КК України до 2-х років обмеження волі з іспитовим строком 1 рік, 27.07.2023 р. скасовано звільнення від відбування покарання з випробуванням та направлено для відбування призначеного покарання у виді 2-х років обмеження волі;

- у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.309 КК України,

з участю сторін кримінального провадження:

прокурора - ОСОБА_4 ,

обвинуваченого - ОСОБА_3 ,

В С Т А Н О В И В:

Діючи повторно, у невстановлений час та місці, і спосіб, ОСОБА_3 , незаконно придбав особливо небезпечний наркотичний засіб - канабіс, масою у перерахунку на суху речовину 6,929 г., без мети збуту, для особистого вживання, який в подальшому поклав у кишеню своєї куртки та став незаконно зберігати при собі без мети збуту.

12.05.2023 року о 19-47 годині, біля будинку №287 по проспекту Богоявленському в м.Миколаєві, з метою перевірки документів на підставі ст.ст.31, 32 ЗУ "Про Національну поліцію", працівниками роти реагування батальйону Управління поліції охорони в Миколаївській області було зупинено ОСОБА_3 . Під час перевірки документів, на запитання щодо наявності заборонених речовин, ОСОБА_3 добровільно видав наявні при ному наркотичні-засоби, зокрема канабіс масою у перерахунку на на висушену речовину 6,929 г.,

Вказане кримінальне правопорушення передбачає кримінальну відповідальність за ч.2 ст. 309КК України. р.,

В ході судового розгляду справи ОСОБА_3 свою вину в інкримінованому кримінальному правопорушенні визнав повністю та пояснив, що в травні 2023 року, вранці, перебуваючи на ринку "Колос" в м.Миколаєві, побачив на землі згорток, в якому виявилася наркотична речовина - канабіс, який він залишив собі для власного вживання. Цього ж дня, у вечірній час, повертаючись додому, біля свого будинку був зупинений працівниками поліції та на їх запитання щодо наявності при ньому заборонених речовин добровільно видав знайдений згорток з наркотичною речовиною. У скоєному кається, просить призначити покарання, не пов`язане з позбавленням волі.

За згодою обвинуваченого, за клопотанням прокурора судом, в силу ч. 3 ст. 349 КПК України, визнано недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин справи, які ніким не оспорюються. Судом з`ясовано, що обвинувачений ОСОБА_3 правильно розуміє зміст цих обставин, сумнівів у добровільності його позиції немає, а також учасникам судового провадження роз`яснено, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

Аналізуючи вище наведене, суд вважає доведеною вину обвинуваченого ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст.309 КК України, тобто незаконному придбанні та зберіганні наркотичних засобів, без мети збуту, вчиненому повторно.

При вирішенні питання про вид і міру покарання, яке має бути призначене ОСОБА_3 суд враховує активне сприяння розкриттю злочину, що відповідно до ч.1 ст. 66 КК України є обставиною, яка пом`якшує покарання.

Щодо висловленого обвинуваченим щирого каяття, то суд критично ставиться до останнього та вважає, що таке здійснене лише з метою пом`якшення відповідальності, з огляду на поведінку обвинуваченого, який будучи засудженим 01.11.2022 р. за аналогічне кримінальне правопорушення та будучи звільненим від відбування покарання з випробуванням, знову вчинив аналогічні дії.

Обставини, що обтяжують покарання (ст. 67 КК України) відсутні.

Вивченням даних про особу ОСОБА_3 встановлено, що останній проживає з дружиною та двома неповнолітніми дітьми, постійного місця роботи не має, з його слів - підробляє на будівництві, раніше неодноразово судимий за умисні злочини, в тому числі аналогічні висунутому обвинуваченню, за місцем проживання характеризується посередньо.

Виходячи із змісту ст. ст. 50 і 65 КК України, приймаючи до уваги дані про особу обвинуваченого, наведені вище, ступінь тяжкості вчиненого обвинуваченим кримінального правопорушення, яке є нетяжким злочином, згідно ст.12 КК України, в той же час враховує, що ОСОБА_3 є раніше неоднократно судимим, знову вчинив аналогічний злочин у період іспитового терміну, який до того ж йому було скасовано у зв`язку з порушенням, покладених на нього судом обов`язків на направлено для відбування призначеного судом покарання, а тому, за наведеного, з урахуванням принципів справедливості, співмірності та індивідуалізації покарання, яке повинно бути адекватним характеру вчинених дій, суд дійшов висновку, що виправлення ОСОБА_3 та попередження вчинення ним нових злочинів можливе лише в умовах ізоляції від суспільства, а тому необхідним призначити йому покарання у виді позбавлення волі. Щодо строку такого покарання, то з урахуванням активного сприяння розкриттю злочину, повного визнання своєї вини та надання правдивих показів щодо обставин вчиненого злочину, суд вважає можливим призначити таке покарання у мінімальному розмірі, передбаченому загальними нормами КК України та ч.2 ст. 309 КК України, зокрема у виді одного року позбавлення волі.

Окрім того, на підставі ст. 71 КК України, до даного покарання слід приєднати покарання, невідбуте ОСОБА_3 за вироком Корабельного районного суду м. Миколаєві від 01.11.2022 р.

При цьому, суд враховує позицію Верховного Суду щодо призначення покарання за вчинений обвинуваченим злочин у період іспитового строку (п. 10 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 24.10.2003 року «Про практику призначення судами кримінального покарання»), за якою, у разі вчинення особою під час іспитового строку нового злочину суди мають розцінювати це як порушення умов застосування ст. 75 КК про звільнення від відбування покарання з випробуванням і призначати покарання за сукупністю вироків на підставі ст. 71 КК. При цьому повторне звільнення від відбування покарання з випробуванням є неприпустимим.

З огляду на викладене, з урахуванням положень ч.1 та ч.4 ст.71 КК України щодо правил призначення покарання за сукупністю вироків, враховуючи, що вчинений ОСОБА_3 злочин не є тяжким, тому вважає можливим приєднати частково попереднє покарання, зокрема у виді 1-го року обмеження волі, що відповідно до ст.72 КК відповідає 6-ти місяцям позбавлення волі.

Долю речових доказів вирішити відповідно до приписів ст. 100 КПК України.

Стягнути з обвинуваченого на користь держави процесуальні витрати на проведення експертного дослідження.

Керуючись ст. ст. 366, 367, 374 КПК України, суд

У Х В А Л И В:

ОСОБА_3 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.309 КК України та призначити йому покарання у виді одного року позбавлення волі.

На підставі ст. 71 КК України, до вказаного покарання, частково, зокрема у виді одного року обмеження волі, приєднати покарання, невідбуте за вироком Корабельного районного суду м. Миколаєві від 01.11.2022 р. відносно ОСОБА_3 за ч.1 ст. 309 КК України, та з урахуванням положень ст.72 КК, остаточно призначити ОСОБА_3 покарання у виді одного року і шести місяців позбавлення волі.

Строк відбування покарання ОСОБА_3 рахувати з дня приведення вироку до виконання, зокрема з дня його затримання на виконання даного вироку.

Міра запобіжного заходу відносно ОСОБА_3 не обиралася.

Речові докази по справі: сейф-пакет ВУМ1006341, в якому знаходиться згорток з особливо-небезпечною наркотичною речовиною - канабісом, масою 6,687 г, - знищити.

Стягнути з ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця та мешканця АДРЕСА_1 , паспорт НОМЕР_1 , виданий Корабельним РВ ММУ УМВС України в Миколаївській області 17.02.2000 р., на користь держави, процесуальні витрати за проведення експертного дослідження, в розмірі 956 (дев`ятсот п`ятдесят шість) грн.

Вирок може бути оскаржено до Миколаївського апеляційного суду через Корабельний районний суд м.Миколаєва протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Копію вироку негайно вручити обвинуваченому та прокурору.

В судовому засіданні відповідно до ст. 615 КПК України, оголошено резолютивну частину вироку, повну копію якого негайно після оголошення вручити учасникам даного провадження.

Суддя ОСОБА_1