Справа № 536/232/23
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 червня 2023 року Кременчуцький районний суд Полтавської області в складі головуючої судді ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , за участю прокурора ОСОБА_3 , обвинуваченого ОСОБА_4 , захисника ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Кременчуці кримінальне провадження № 00000416 від 15 грудня 2022 року за обвинуваченням

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Донецька Донецької області, українця, громадянина України, з повною загальною середньою освітою, не одруженого, не працюючого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживаючого у реабілітаційному центрі по АДРЕСА_2 , раніше не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною 3 статті 15, частиною 4 статті 185 КК України,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_4 вчинив незакінчений замах на таємне викрадення чужого майна, поєднане з проникненням до сховища, у період воєнного стану, за таких обставин.

15 грудня 2022 року приблизно о 14.00 годині ОСОБА_4 перебував поблизу домоволодіння по АДРЕСА_3 , де в нього виник умисел, направлений на викрадення чужого майна.

Реалізуючи свій злочинний умисел, ОСОБА_4 , пересвідчившись, що за його діями ніхто не спостерігає, діючи таємно, в умовах воєнного стану, введеного на території України на підставі Закону України № 2102-ІХ «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» від 24 лютого 2022 року», який продовжено на підставі Закону України № 2263-ІХ «Про затвердження Указу Президента України «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні» від 22 травня 2022 року, який продовжено на підставі Закону України № 2500-ІХ «Про затвердження Указу Президента України «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні» від 15 серпня 2022 року, який продовжено на підставі Закону України № 2738-ІХ «Про затвердження Указу Президента України «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні» від 16 листопада 2022 року, з корисливих мотивів та мети, умисно, шляхом відкриття багажника, проник до автомобіля марки «Ford» модель «Sierra», державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , який було припарковано за вказаною вище адресою, звідки виклав належне ОСОБА_6 майно, а саме: комплект гумових килимів до автомобіля, металевий домкрат та комплект автомобільних чохлів з метою їх таємного викрадення, проте не довів свої злочинні дії до кінця, оскільки був помічений користувачем транспортного засобу ОСОБА_6 , та його злочинні дії було припинено.

Отже, ОСОБА_4 з причин, що не залежали від його волі , не вчинивши усіх дій, які вважав необхідними для доведення злочину до кінця, вчинив незакінчений замах на таємне викрадення майна, належного ОСОБА_6 , а саме: комплекту гумових килимів до автомобіля марки «Ford» модель «Sierra», вартість яких згідно висновку експерта № 3651 від 22 грудня 2022 року складає 850 грн., металевого домкрата, вартість якого згідно висновку експерта № 3651 від 22 грудня 2022 року складає 383, 33 грн., комплекту автомобільних чохлів, вартість яких згідно висновку експерта № 3651 від 22 грудня 2022 року складає 666, 67 грн., а всього на суму 1900 грн.

Обвинувачений ОСОБА_4 судовому засіданні повністю визнав свою вину у вчиненні злочину за обставин, наведених в обвинувальному акті, щиро кається у вчиненому, вказав, що більше такого не повториться. Не заперечував щодо обмеження обсягу дослідження доказів та фактичних обставин справи його допитом та дослідженням характеризуючих матеріалів щодо його особи.

Потерпіла ОСОБА_6 була належним чином повідомлена про час та місце слухання справи, однак в судове засідання не з`явилась, направила на адресу суду заяву, де просить справу розглядати за її відсутності та призначити обвинуваченому покарання на розсуд суду.

Приймаючи до уваги той факт, що обвинувачений ОСОБА_4 свою вину у вчиненні кримінального правопорушення визнав у повному обсязі за обставин, зазначених в обвинувальному акті, інші учасники судового провадження фактичних обставин справи не оспорювали, суд, керуючись частиною 3 статті 349 КПК України, вважає за недоцільне досліджувати докази із тих обставин, які ніким не оспорюються, обмежившись допитом обвинуваченого та дослідженням матеріалів справи, що характеризують обвинуваченого як особу. При цьому суд з`ясував, чи правильно розуміють учасники судового провадження зміст фактичних обставин справи, чи немає сумнівів у добровільності їх позиції, а також роз`яснив їм, що вони будить позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

Кваліфікація дій ОСОБА_4 за частиною 3 статті 15, частиною 4 статті 185 КК України є вірною, так як обвинувачений вчинив незакінчений замах на таємне викрадення чужого майна, поєднане з проникненням до сховища у період воєнного стану.

Відповідно до вимог статті 65 КК України при призначенні покарання суд повинен урахувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання. Крім того, суди визначаючи, ступінь тяжкості вчиненого злочину, повинні виходити з класифікації злочинів, а також особливостей конкретного злочину та обставин його вчинення.

Обставиною, яка в силу статті 66 КК України пом`якшує покарання ОСОБА_4 є щире каяття.

Обставин, які в силу статті 67 КК України обтяжуюють покарання ОСОБА_4 не встановлено.

Визначаючи міру покарання ОСОБА_4 , суд враховує ступінь та характер суспільної небезпеки вчиненого, те, що кримінальне правопорушення відноситься до категорії тяжких злочинів, особу обвинуваченого, а також те, що ОСОБА_4 раніше не судимий, за місцем проживання характеризується позитивно, на обліку у лікаря-психіатра та лікаря-нарколога не перебуває.

За викладених вище обставин, приймаючи до уваги ступінь тяжкості та обставини злочину, його наслідки, враховуючи перелічені вище дані про особу обвинуваченого, наявність пом`якшуючої та відсутність обтяжуючих покарання обставин, враховуючи відношення обвинуваченого до вчиненого, приймаючи до уваги його вік та стан здоров`я, суд дійшов до переконання, що для виправлення обвинуваченого ОСОБА_4 та попередження вчинення ним нових злочинів йому має бути призначено покарання у виді позбавлення волі, за частиною 3 статті 15, у межах санкції частини 4 статті 185 КК України.

Разом з тим, враховуючи те, що обвинувачений визнав вину повністю у вчинені кримінального правопорушення, щиро розкаюється у вчиненому, то суд дійшов до переконання, що виправлення обвинуваченого можливе без ізоляції його від суспільства та вважає за необхідне звільнити останнього від відбування покарання з випробуванням, в порядку передбаченому статтями 75, 76 КК України. Саме таке покарання на думку суду, буде необхідним та достатнім для виправлення обвинуваченого та запобігання вчинення ним нових злочинів.

Цивільний позов в рамках даного кримінального провадження не заявлявся.

Процесуальні витрати відсутні.

Долю речових доказів суд вирішує відповідно до положень статті 100 КПК України.

Враховуючи процесуальну поведінку обвинуваченого під час судового розгляду справи суд не вбачає ризиків, передбачених статтею177 КПК України, для застосування щодо ОСОБА_4 запобіжних заходів до набрання вироком законної сили.

Керуючись статтями 373, 375 КПК України, суд,

УХВАЛИВ:

ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною 3 статті 15, частиною 4 статті 185 КК України, призначивши йому покарання у виді позбавлення волі строком на 5 (п`ять) років.

На підставі статтей 75, 76 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування призначеного покарання з випробуванням, встановивши іспитовий строк тривалістю 1 (один) рік, поклавши на нього під час іспитового строку наступні обов`язки:

1) періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

2) повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Речові докази комплект гумових килимів до автомобіля марки «Ford» модель «Sierra», металевий домкрат, комплект автомобільних чохлів повернути власнику ОСОБА_6 .

Вирок може бути оскаржений до Полтавського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення, шляхом подання апеляційної скарги через Кременчуцький районний суд Полтавської області.

Судове рішення суду першої інстанції не може бути оскаржене в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до положень частини третьоїстатті 349 КПК України.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

Подання апеляційної скарги на вирок зупиняє набрання ним законної сили.

У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції. Судові рішення суду апеляційної інстанції набирають законної сили з моменту їх проголошення.

Копію вироку негайно вручити обвинуваченому, захиснику, прокурору, направити потерпілій.

Суддя ОСОБА_1