ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"12" липня 2023 р. Київський районний суд м. Харкова в складі:

головуючого-судді - ОСОБА_1 ,

за участю секретаря - ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

розглянувши у судовому засіданні в приміщенні Київського районного суду м. Харкова в залі судового засідання кримінальне провадження за обвинуваченням:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця Київської області, Бородянського району, с. Дружня, громадянина України, який має середню технічну освіту, не одруженого, офіційно не працевлаштованого, дітей або інших осіб на утриманні не має, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого: 15.09.2015 року Московським районним судом м.Харкова за ч.2 ст.185 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком 2 роки, на підставі ст. ст. 75, 76 КК України звільнено від відбування покарання з випробуванням на строк 2 роки; 12.02.2016 року Московським районним судом м.Харкова приведено вирок у відповідність з чинним законодавством - на підставі ч. 4 ст.70, ст. 72 КК України за сукупністю вироків покарання, призначеного вироком Московського районного суду м.Харкова від 28.09.2015 року, частково приєднано покарання, призначене йому 15.09.2015 року вироком Московського районного суду м.Харкова за ч.2 ст. 185 КК України, і остаточно призначено покарання у вигляді 2(двох) років 2(двох) місяців позбавлення волі, на підставі ст. 75,76 КК України, звільнено від відбування призначеного покарання з випробуванням на строк 2(два) роки; 15.02.2018 Ленінським районним судом м.Харкова за ч.1 ст. 263 КК України до позбавлення волі на строк 4 роки, на підставі ст. 75,76 КК України звільнено від відбування призначеного покарання з випробуванням на строк 2(два) роки,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 190 КК України,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_4 , будучи раніше засуджений 15.09.2015 року Московським районним судом м.Харкова за ч.2 ст.185 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком 2 роки, на підставі ст. ст. 75, 76 КК України звільнено від відбування покарання з випробуванням на строк 2 роки; 12.02.2016 року Московським районним судом м.Харкова приведено вирок у відповідність з чинним законодавством - на підставі ч. 4 ст.70, ст. 72 КК України за сукупністю вироків покарання, призначеного вироком Московського районного суду м.Харкова від 28.09.2015 року, частково приєднано покарання, призначене йому 15.09.2015 року вироком Московського районного суду м.Харкова за ч.2 ст. 185 КК України, і остаточно призначено покарання у вигляді 2(двох) років 2(двох) місяців позбавлення волі, на підставі ст. 75,76 КК України, звільнено від відбування призначеного покарання з випробуванням на строк 2(два) роки; 15.02.2018 Ленінським районним судом м.Харкова за ч.1 ст. 263 КК України до позбавлення волі на строк 4 роки, на підставі ст. 75,76 КК України звільнено від відбування призначеного покарання з випробуванням на строк 2(два) роки, на шлях виправлення не став, та вчинив новий злочин за наступних обставин.

ОСОБА_4 у кінці вересня 2019 року, більш точний час не встановлено, перебуваючи за запрошенням свого знайомого ОСОБА_5 , в квартирі АДРЕСА_2 , де проживає останній, разом зі своєю матір`ю ОСОБА_6 , маючи умисел, спрямований на заволодіння чужим майном шахрайським способом, повторно, діючи з корисливих мотивів, з метою особистого незаконного збагачення, шляхом зловживання довірою (шахрайство), попросив у останньої грошові кошти у розмірі 1000 гривень в ході домовленості у якості залогу на придбання картоплі, а решту суми 565 гривень ОСОБА_6 віддасть пізніше, запевнивши останню, що привезе їй п`ять мішків з картоплею.

ОСОБА_6 , вірячи в добропорядність і чесність ОСОБА_4 , передала йому вищевказані грошові кошти кошти. В свою чергу, ОСОБА_4 , отримавши шляхом зловживання довірою від потерпілої грошові кошти., привласнив їх собі та розпорядився ними на власний розсуд, тим самим незаконно заволодів вказаними грошовими коштами шляхом зловживання довірою (шахрайство), чим заподіяв потерпілій ОСОБА_6 матеріальну шкоду в сумі 1000,00 грн.

Після чого, ОСОБА_4 , 01.10.2019, більш точний час не встановлено, повернувшись до квартири раніше знайомої ОСОБА_6 за адресою: АДРЕСА_3 , продовжуючи реалізовувати свої протиправні дії, маючи умисел, спрямований на заволодіння чужим майном шляхом зловживання довірою (шахрайство), повторно, діючи з корисливих мотивів, з метою особистого незаконного збагачення, попросив у останньої решту грошових коштів у розмірі 565 гривень в ході домовленості у частини суми за доставляння мішків з картоплею, запевнивши ОСОБА_6 , що привіз вищезгаданий товар та буде його заносити до приміщення її домоволодіння.

ОСОБА_6 , повіривши ОСОБА_4 , передала йому решту суми у розмірі 565 гривень. В свою чергу, ОСОБА_4 , отримавши шляхом зловживання довірою (шахрайство) від потерпілої грошові кошти, привласнив їх собі та розпорядився ними на власний розсуд, тим самим незаконно заволодів вказаними грошовими коштами, чим заподіяв потерпілій ОСОБА_6 матеріальну шкоду на вищевказану суму.

Внаслідок шахрайства потерпілій ОСОБА_7 була заподіяна матеріальна шкода на загальну суму 1565 гривень 00 копійок.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою винуватість у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 190 КК України, визнав повністю та пояснив, що дійсно він, у кінці вересня 2019 року, перебував за запрошенням свого знайомого ОСОБА_5 , в квартирі АДРЕСА_2 , в якій він проживав разом зі своєю матір`ю ОСОБА_6 , де попросив у останньої грошові кошти у розмірі 1000 гривень у якості залогу на придбання картоплі, а решту суми 565 гривень в ході домовленості ОСОБА_6 повинна була віддати пізніше. Так, ОСОБА_6 передала йому 1000 грн., а він розпорядився коштами на власний розсуд. В подальшому, 01.10.2019 він повернувся до квартири раніше знайомої ОСОБА_6 за адресою: АДРЕСА_3 , та попросив решту грошових коштів у розмірі 565 гривень в ході домовленості у частини суми за доставляння мішків з картоплею, запевнивши ОСОБА_6 , що привіз вищезгаданий товар та буде його заносити до приміщення. Після чого, ОСОБА_6 , повіривши йому, передала решту суми у розмірі 565 гривень, а він, отримавши шляхом зловживання довірою грошові кошти, привласнив їх собі та розпорядився ними на власний розсуд. Повідомив суду, що шкода ним відшкодована в повному обсязі та, що він має намір піти до лав ЗСУ для захисту України, але йому відмовляють, оскільки він був неодноразово судимий.

Враховуючи те, що обвинувачений в повному обсязі визнав свою вину у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення при обставинах викладених в обвинувальному акті, беручи до уваги, що інші учасники судового розгляду також не оспорювали фактичні обставини справи, і судом встановлено, що учасники судового розгляду, в тому числі обвинувачений правильно розуміє зміст цих обставин та відсутні сумніви щодо добровільності та істинності їх позиції. Роз`яснивши їм положення ст. 349 КПК України про те, що в такому випадку вони будуть позбавлені права оспорювати фактичні обставини справи в апеляційному порядку, вислухавши думку учасників судового розгляду, які не заперечували проти розгляду кримінальної справи в порядку, передбаченого ст.349 КПК України, суд визнає недоцільним дослідження інших доказів (крім допиту обвинуваченого) стосовно тих фактичних обставин справи, які ніким не оспорюються, та розглядає справу у відповідності до ст. 349 КПК України.

За таких обставин суд вважає, що винність обвинуваченого ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, доведена у повному обсязі, та кваліфікує його дії за ч. 2 ст. 190 КК України, тобто заволодіння чужим майном шляхом зловживання довірою (шахрайство), вчинене повторно.

Як особа ОСОБА_4 характеризується формально, на обліках у лікаря нарколога та психіатра не перебуває, не одружений, не працевлаштований, раніше судимий: 15.09.2015 року Московським районним судом м.Харкова за ч.2 ст.185 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком 2 роки, на підставі ст. ст. 75, 76 КК України звільнено від відбування покарання з випробуванням на строк 2 роки; 12.02.2016 року Московським районним судом м.Харкова приведено вирок у відповідність з чинним законодавством - на підставі ч. 4 ст.70, ст. 72 КК України за сукупністю вироків покарання, призначеного вироком Московського районного суду м.Харкова від 28.09.2015 року, частково приєднано покарання, призначене йому 15.09.2015 року вироком Московського районного суду м.Харкова за ч.2 ст. 185 КК України, і остаточно призначено покарання у вигляді 2(двох) років 2(двох) місяців позбавлення волі, на підставі ст. 75,76 КК України, звільнено від відбування призначеного покарання з випробуванням на строк 2(два) роки; 15.02.2018 Ленінським районним судом м.Харкова за ч.1 ст. 263 КК України до позбавлення волі на строк 4 роки, на підставі ст. 75,76 КК України звільнено від відбування призначеного покарання з випробуванням на строк 2(два) роки

Обставиною, що пом`якшують покарання обвинуваченого, відповідно до ст. 66 КК України, суд визнає щире каяття та повне відшкодування шкоди потерпілої.

Обставиною, що обтяжує покарання обвинуваченого, відповідно до ст. 67 КК України, суд визнає рецидив злочинів, оскільки ОСОБА_4 скоїв даний злочин у період іспитового строку встановленим вироком Ленінського районного суду м.Харкова від 15.02.2018р.

При обранні виду та міри покарання обвинуваченому, суд враховує характер і ступінь тяжкості скоєного кримінального правопорушення, дані про особу обвинуваченого, пом`якшуючі та обтяжуючі покарання обставини, і вважає, що необхідним і достатнім для виправлення та попередження нових злочинів для ОСОБА_4 слід призначити покарання у вигляді позбавлення волі в межах санкції ст. 190 ч. 2 КК України із застосуванням ст. 71 КК України, оскільки його виправлення не можливе без ізоляції від суспільства.

Отже остаточне покарання, коли обвинувачений після постановлення вироку, але до повного відбуття покарання вчинив новий злочин застосовується призначення покарання за сукупністю вироків. У цьому разі суд відповідно до ч. 1 ст. 71 КК до покарання, призначеного за новим вироком, повністю або частково приєднує невідбуту частину покарання за попереднім вироком. При складанні покарань у порядку ч. 1 ст. 71 КК остаточне покарання має бути більшим від покарання, призначеного за новий злочин, а також від невідбутої частини покарання за попереднім вироком. Ці приписи закону є імперативними і підлягають обов`язковому виконанню.

Суд вважає, що відсутні передбачені законом підстави для застосування до призначеного покарання ст. 69 КК України, які б давали суду можливість прийти до висновку про застосування до обвинуваченого більш м`якого покарання, але застосуванню підлягає ст. 69-1 КК України.

У зв`язку з призначенням ОСОБА_4 покарання у вигляді позбавлення волі, суд вважає за необхідним до набрання цим вироком законної сили, застосувати до ОСОБА_4 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в ДУ «Харківській слідчий ізолятор», взявши його під варту в залі суду негайно.

Початок строку відбування покарання ОСОБА_4 рахувати з моменту його затримання, тобто з 12.07.2023.

Цивільний позов не заявлявся.

Витрати на залучення експертів відсутні.

Керуючись ст. ст. 369, 370, 373, 374 КПК України, суд

У Х В А Л И В :

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 190 КК України та призначити йому покарання у вигляді 1 (одного) року позбавлення волі.

На підставі ч.1ст.71 КК за сукупністю вироків, шляхом часткового приєднання невідбутої частини покарання за вироком Ленінського районного суду м.Харкова від 15.02.2018,остаточно призначити ОСОБА_4 покарання у вигляді 4 (чотирьох) років 3 (трьох) місяців позбавлення волі.

Застосувати до ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в ДУ «Харківській слідчий ізолятор», взявши його під варту в залі суду негайно та продовжити його до набрання законної сили цим вироком.

Початок строку відбування покарання ОСОБА_4 рахувати з моменту його затримання, тобто з 12.07.2023.

Вирок може бути оскаржений до Харківського апеляційного суду через Київський районний суд м. Харкова протягом 30 днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого КПК України, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Головуючий - суддя ОСОБА_1