ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-кп/803/1940/23 Справа № 181/962/22 Суддя у 1-й інстанції - ОСОБА_1 Суддя у 2-й інстанції - ОСОБА_2
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 червня 2023 року м. Дніпро

Колегія суддів Судової палати з розгляду кримінальних справ Дніпровського апеляційного суду у складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

за участю:

секретаря - ОСОБА_5 ,

прокурора - ОСОБА_6 ,

обвинуваченого - ОСОБА_7 ,

захисника - ОСОБА_8 (в режимі відеоконференції),

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали кримінального провадження, внесеного до ЄРДР за № 0000441 від 01 вересня 2022 року, за апеляційною скаргою захисника обвинуваченого - адвоката ОСОБА_8 на вирок Межівського районного суду Дніпропетровської області від 17 березня 2023 року щодо

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця села Новопавлівка Межівського району Дніпропетровської області, громадянина України, який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 ; фактично проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 286-1 КК України, -

В С Т А Н О В И Л А:

Вироком Межівського районного суду Дніпропетровської області від 17 березня 2023 року ОСОБА_7 засуджено за ч. 3 ст. 286-1 до покарання у вигляді позбавлення волі на строк 8 років з позбавленням права керувати транспортними засобами на строк 8 років.

Згідно з обставинами, встановленими судом, ІНФОРМАЦІЯ_3 близько о 12 годині 00 хвилин ОСОБА_7 перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння (концентрація алкоголю 2,40‰), чим заздалегідь позбавив себе можливості об`єктивно оцінювати дорожню обстановку і координувати свої дії, не маючи права на керування автомобілями, в тому числі категорії В1, В, оскільки позбавлений права керування транспортними засобами на підставі ч. 2 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення за повторне керування транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння, керуючи технічно справним автомобілем «Mitsubishi Galant», реєстраційний номер НОМЕР_1 , який на підставі свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_2 , належить ОСОБА_9 , слідуючи зі швидкістю не менш ніж 80-100 км/год., чим позбавив себе можливості при виникненні небезпеки для руху своєчасно знизити швидкість, або зупинити керований ним автомобіль, рухався по правій смузі сухого асфальтобетонного покриття проїзної частини автодороги Новопавлівка - Філія у Синельниківському району, Дніпропетровської області від села Новопавлівка у напрямку села Філія, перевозячи на передньому пасажирському сидінні ОСОБА_10 , 1976 р.н., а на задньому пасажирському сидінні ОСОБА_11 , 1986 р.н. та ОСОБА_12 , 1976 р.н.

У ході подальшого руху в цих же умовах, ІНФОРМАЦІЯ_3 близько о 12 годині 00 хвилин, ОСОБА_7 проявляючи кримінальну протиправну самовпевненість, легковажно розраховуючи на відвернення суспільно-небезпечних наслідків, не діяв таким чином, щоб не наражати на небезпеку життя і здоров`я громадян, не маючи жодних перешкод технічного і фізичного характеру для забезпечення безпечного руху, будучи неуважним до дорожньої обстановки та її змінам, не обрав в установлених межах безпечну швидкість руху, щоб мати змогу постійно контролювати його рух та безпечно керувати ним, внаслідок чого, не доїжджаючи 300 м до села Філія Синельниківського району Дніпропетровської області втратив контроль над керуванням автомобіля «Mitsubishi Galant», реєстраційний номер НОМЕР_1 , під час чого виїхав за межі проїзної частини ліворуч на узбіччя у кювет, та поле де відбулося перекидання вказаного автомобілю. Після скоєння дорожньо-транспортної пригоди ОСОБА_7 втік з місця події.

Своїми діями водій ОСОБА_7 грубо порушив вимоги п.п. 1.3., 1.5., 2.1. а), 2.3. б), 2.9. а), 2.10. а), 12.1. Правил дорожнього руху.

Порушення п. 12.1. Правил дорожнього руху з технічної точки зору, знаходиться в причинному зв`язку з настанням події даної дорожньо-транспортної пригоди.

Таким чином, невиконання вищевказаного пункту Правил дорожнього руху призвело до даної дорожньо-транспортної пригоди, внаслідок якої пасажиру автомобіля ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_2 заподіяно наступні тілесні ушкодження: сумісна травма: відкрита черепно-мозкова травма: забійні рани лобної ділянки по центру, різана рана лівої скроневої ділянки, гематома правої щоки, правої виличної ділянки, на тлі якої нарівні виличної ділянки садно, садна лівої половини лобної ділянки, нижнього віка правого ока, нижнього віка лівого ока, спинки носа, верхньої губи праворуч, верхньої губи по центру, лівої щоки, підборіддя, крововилив в товщі м`яких тканин тім`яної ділянки по центру, обох скроневих ділянок, переломи лівої скроневої кістки, лівої половини потиличної кістки, кільцеподібний перелом навколо великого потиличного отвору і зануренням в порожнину черепа, крововиливи в товщі м`яких мозкових оболонок лівої скроневої, потиличної, тім`яних ділянок, мозочку; закрита травма грудної клітки: гематома 6-9 міжреберних проміжків від хребта до задньо-пахвинної лінії лівої половини грудної клітки, садна від нижнього краю ключиці до 5-го ребра по середньо-ключичній лінії правої половини грудної клітки, нарівні верхньої, середньої, нижньої третин грудини, крововилив в м`язи верхньої третини грудини, крововилив від 2-го грудного хребця до 10-го грудного хребця між лопатковою лінією праворуч та середньо - пахвинної лінії ліворуч, крововиливи в клітковині переднього та заднього середостіння, лівосторонній гемоторакс об`ємом 400,0 мл., темно-червоної рідкої крові, правосторонній гемоторакс об`ємом 500,0 мл. темно-червоної, рідкої крові, розриви верхньої та середньої долі правого легені по передньо-бічним поверхням, переломи ребер лівої половини грудної клітки 2-9 по передньо-пахвинній лінії, 2-7 по середньо-пахвинній лінії правої половини грудної клітки, переломи ребер лівої половини грудної клітки 2-7 по лопаточній лінії з розривами паріетальної плеври 5-7 ребер; гематома правого надпліччя, садно внутрішньої поверхні лівого колінного суглобу. Ознаки струсу тіла: в товщі міждолевої плеври, воріт легенів, брижі (кореня) тонкого кишечнику дрібновогнищеві крововиливи. Вищезгадані тілесні ушкодження могли утворитися від дії чи при ударах об тупі предмети, якими могли бути виступаючі частини салону легкового автомобіля. Вищезгадані тілесні ушкодження на підставі характеру прижиттєвої реакції могли утворитися в межах декількох десятків хвилин - години. Вищезгадані тілесні ушкодження на підставі їх характеру в сукупності відносяться до категорії тяжких тілесних ушкоджень, які є небезпечними для життя. Вищезгадані тілесні ушкодження на підставі їх характеру в сукупності знаходяться причино-наслідковому зв`язку з настанням смерті.

Смерть ОСОБА_12 настала ІНФОРМАЦІЯ_3 близько о 12 годині 00 хвилин на місці скоєння дорожньо-транспортної пригоди, від сумісної травми, яка супроводжувалася травматичним субарахноідальним крововиливом, переломами черепа, двостороннім гемотораксом, розривами правої легені, множинними переломами ребер лівої половини грудної клітки та ускладнилася травматичним шоком.

В апеляційній скарзі захисник в інтересах обвинуваченого просить вирок змінити в частині призначення покарання, призначивши ОСОБА_7 покарання у мінімальному розмірі, передбаченому санкцією ч. 3 ст. 286-1 КК України.

Свої вимоги захисник обґрунтовує невідповідністю призначеного судом покарання ступеню тяжкості вчиненого обвинуваченим злочину та його особі внаслідок суворості. На переконання адвоката, суд не надав належної оцінки тим обставинам, що ОСОБА_7 раніше не судимий, за місцем проживання характеризується задовільно, свою вину у вчиненні злочину визнав, щиро розкаявся. Окрім цього, поза увагою суду залишилось й те, що потерпіла не наполягала на суворому покаранні, а обставин, які б його обтяжували судом встановлено не було.

Заслухавши суддю-доповідача, обвинуваченого та захисника, які підтримали апеляційну скаргу, прокурора, який просив вирок залишити без змін, перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши наведені у апеляційній скарзі доводи, колегія суддів приходить до таких висновків.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 404 КПК України, суд апеляційної інстанції переглядає вирок суду в межах апеляційної скарги.

Судом апеляційної інстанції встановлено, що висновки суду про винуватість ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 286-1 КК України, за обставин, встановлених судом, та кваліфікація його дій прокурором не оскаржуються, а тому апеляційним судом не переглядаються.

Порушень кримінального процесуального закону під час встановлення фактичних обставин кримінального провадження, які могли б істотно вплинути на висновки суду про винуватість обвинуваченого та на кваліфікацію його дій, колегією суддів не встановлено.

Вирішуючи питання про правильність застосування закону України про кримінальну відповідальність та відповідність призначеного судом покарання ступеню тяжкості вчиненого кримінального правопорушення і особі обвинуваченого ОСОБА_7 , колегія суддів зазначає наступне.

Так, згідно з вимогами ст. 50 КК України, покарання має бути необхідним і достатнім для виправлення особи, яка вчинила злочин, та попередження вчиненню нею нових злочинів.

Відповідно до ч. 2 ст. 65 КК України, призначаючи покарання, суд повинен враховувати ступінь тяжкості вчинених злочинів, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання. Особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.

На думку колегії суддів, покарання обвинуваченому ОСОБА_7 судом першої інстанції призначено відповідно до вказаних вимог закону України про кримінальну відповідальність.

Так, призначаючи обвинуваченому покарання, суд врахував ступінь тяжкості вчиненого обвинуваченим ОСОБА_7 кримінального правопорушення, яке відповідно до ст. 12 КК України відноситься до категорії особливо тяжких, а також особу обвинуваченого, який за місцем проживання характеризується задовільно, на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває, попередньо вже притягувався до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 130 КУпАП, щиро розкаявся.

В якості обставин, які відповідно до ст. 66 КК України пом`якшують покарання, суд визнав щире каяття та не встановив таких, які б в силу вимог ст. 67 КК України його обтяжували.

Надавши оцінку зазначеним судом відомостям та доказам на їх підтвердження, що містяться в матеріалах кримінального провадження, колегія суддів приходить до висновку про те, що призначене ОСОБА_7 покарання за ч. 3 ст. 286-1 КК України відповідає вимогам ст. 65 КК України та за своїм видом та розміром є справедливим по відношенню до нього.

З висновками суду першої інстанції про можливість виправлення останнього за умови призначення покарання у виді позбавлення волі на визначений судом першої інстанції строк, колегія суддів погоджується та не вбачає підстав ані для застосування положень ст. 69 КК України, ані для призначення покарання на менш тривалий строк.

Ті обставини, що обвинувачений визнав свою вину та щиро розкаявся підстав для призначення більш м`якого покарання суду не дають, як і відомості про те, що потерпіла не наполягала на суворому покаранні.

Водночас, не дає підстав для пом`якшення відповідальності й відсутність обтяжуючих покарання обставин, а також те, що обвинувачений раніше не судимий, на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває та характеризується задовільно.

З огляду на обставини вчинення кримінального правопорушення, зокрема, перебування обвинуваченого у стані алкогольного сп`яніння, будучи позбавленим права керування транспортним засобом, колегія суддів вважає, що виправлення обвинуваченого можливе лише протягом визначеного судом строку позбавлення волі, а тому призначене судом першої інстанції покарання за своїм видом та розміром слід вважати справедливим.

З урахуванням наведених обставин, колегія суддів не знаходить підстав для призначення обвинуваченому більш м`якого покарання, за доводами апеляційної скарги захисника.

З огляду на викладене, колегія суддів приходить до висновку про законність, обґрунтованість і належну вмотивованість оскаржуваного вироку, який зміні з викладених в апеляційних скаргах мотивів не підлягає.

Керуючись ст.ст. 404, 407, 409 КПК України, колегія суддів,-

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу захисника обвинуваченого - адвоката ОСОБА_8 залишити без задоволення.

Вирок Межівського районного суду Дніпропетровської області від 17 березня 2023 року щодо ОСОБА_7 , обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 286-1 КК України, залишити без змін.

Ухвала набирає чинності з моменту її проголошення і може бути оскаржена шляхом подачі касаційної скарги до Верховного Суду протягом трьох місяців з дня проголошення судового рішення судом апеляційної інстанції.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4