Номер провадження:1-кс/521/1636/23
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
08 травня 2023 року м. Одеса
В обґрунтування клопотання зазначено, що 07.09.2022 до чергової частини відділу поліції № 1 Одеського районного управління поліції № 1 ГУНП в Одеській області надійшло повідомлення про виявлення ознак кримінального правопорушення від начальника прикордонного загону Державної прикордонної служби України, про те, що оперативно-розшуковим підрозділом НОМЕР_1 прикордонного загону, щодо причетності невстановлених осіб до організації незаконного переправлення осіб призивного віку через державний кордон України за грошову винагороду.
В подальшому 28.04.2023 року, в період часу з 23:36 по 23:54 слідчим СВ відділу поліції №1 Одеського районного управління поліції №1 ГУНП в Одеській області було проведено невідкладний обшук за адресою: АДРЕСА_1 , власником якого є та фактично проживає ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в ході якого було виявлено та вилучено в присутності понятих:?
мобільний телефон марки «HUAWEIPSmartZ», ІМЕІ1: НОМЕР_2 , ІМЕІ2: НОМЕР_3 , у корпусі синього кольору із чохлом чорного кольору, із сім-картою у середині НОМЕР_4 ,який було упаковано до сейф пакету № PSP 2247448, який належить ОСОБА_5 .
Постановою слідчого від 29.04.2023 року вилучене майно визнано речовим доказом у кримінальному провадженні.
Підставою для накладення арешту на майно, відповідно до ч.2 ст. 170 КПК України є збереження речових доказів.
Слідчий в судове засідання не з`явився, надав до суду заяву про розгляд клопотання за його відсутності.
Власник майна в судове засідання не з`явився, свого ставлення до клопотання слідчого не висловив.
Дослідивши клопотання та додані до нього матеріали, слідчий суддя приходить до наступного висновку.
Відповідно до ч.1 ст.170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.
Відповідно до п. п. 1, 3 ч. 2 ст. 167 КПК України тимчасово вилученим може бути майно у вигляді речей, документів, грошей тощо, щодо яких є достатні підстави вважати, що вони підшукані, виготовлені, пристосовані чи використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення та (або) зберегли на собі його сліди; є предметом кримінального правопорушення.
Згідно з вимогами п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів. За змістом ч. 3 ст. 170 КПК України, у випадку, передбаченому п. 1 ч. 2 цього Кодексу, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 цього Кодексу.
Відповідно до ч. 1 ст. 98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.
Відповідно ч. 2 ст. 173 КПК України, при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу).
На підставі викладеного та враховуючи, що слідчий своєчасно після усунення недоліків звернувся до слідчого судді із клопотанням про арешт тимчасово вилученого майна, яке було вилучено під час обшуку, проведеного відповідно до вимог КПК України, ухвалою слідчого судді надано дозвіл на проведений обшук, та не застосування такого заходу забезпечення кримінального провадження як арешт майна може у подальшому перешкодити кримінальному провадженню, у зв`язку з чим, слідчий суддя, враховуючи можливість використання його як доказу у даному кримінальному провадженні, наслідки арешту майна, розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження, приходить до висновку про наявність правових підстав для задоволення клопотання слідчого.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 170-173 КПК України, слідчий суддя
П О С Т А Н О В И В :
Накласти арешт на майно, вилучене 28.04.2023 року під час невідкладного обшуку за адресою: АДРЕСА_1 :
-мобільний телефон марки «HUAWEIPSmartZ», ІМЕІ1: НОМЕР_2 , ІМЕІ2: НОМЕР_3 , у корпусі синього кольору із чохлом чорного кольору, із сім-картою у середині НОМЕР_4 ,який було упаковано до сейф пакету № PSP 2247448, власником якого є ОСОБА_5 .
Заборонити розпоряджатись та користуватись зазначеним майном до прийняття рішення по кримінальному провадженню.
Виконання ухвали про арешт майна негайно доручити слідчому та прокурору.
Ухвала слідчого судді набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

Апеляційна скарга, на ухвалу слідчого судді, може бути подана, безпосередньо до суду апеляційної інстанції, протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1