КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження 11-кп/824/2284/2023 Єдиний унікальний номер 372/2296/22 Категорія: п. 10 ч. 1 ст. 284 КПК України Головуючий у суді 1 інстанції - ОСОБА_1
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13 квітня 2023 року м. Київ

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду у складі:

головуючого судді: ОСОБА_2

суддів ОСОБА_3

ОСОБА_4

за участю секретаря ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві матеріали кримінального провадження № 0000297 за обвинуваченням ОСОБА_6 та ОСОБА_7 у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України, за апеляційною скаргою з доповненнями прокурора у кримінальному провадженні ОСОБА_8 на ухвалу Обухівського районного суду Київської області від 23 січня 2023 року,

за участю сторін апеляційного провадження:

прокурора ОСОБА_9

обвинуваченої ОСОБА_6

В С Т А Н О В И Л А :

Ухвалою Обухівського районного суду Київської області від 23 січня 2023 року задоволено клопотання обвинуваченої ОСОБА_6 та кримінальне провадження, внесене до ЄРДР за № 0000297 від 19 жовтня 2020 року, відносно ОСОБА_6 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України, закрито на підставі абз. 2 п.10 ч. 1 ст. 284 КПК України.

Не погоджуючи з ухвалою суду, прокурор у кримінальному провадженні подала апеляційну скаргу з доповненнями, в якій просить ухвалу скасувати та призначити новий розгляд в суді першої інстанції.

Апеляційна скарга обґрунтована тим, що ухвала підлягає скасуванню у зв`язку з невідповідністю висновків суду, викладених у судовому рішенні, фактичним обставинам кримінального провадження та істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону. Так, прокурор зазначає про те, що 17 серпня 2022 року ОСОБА_6 та ОСОБА_7 повідомлено про підозру у вчиненні проступку, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України, а 19 серпня 2022 року обвинувальний акт скерований до суду.

На переконання прокурора, згідно з ч. 2 ст. 219 КПК України строк досудового розслідування з моменту внесення відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР або винесення постанови про початок досудового розслідування у порядку, встановленому статтею 615 КПК України, до дня повідомлення особі про підозру щодо кримінального проступку не встановлюють строку досудового розслідування, а також положення ч. 2 ст. 219, ч. 1 ст. 294 КПК України не визначають порядку продовження строку досудового розслідування кримінального проступку до моменту повідомлення особі про підозру, а тому орган досудового розслідування чи прокурор не мали процесуальних підстав звертатися до слідчого судді з клопотанням про продовження строку досудового розслідування кримінального проступку.

Таким чином, як зазначає прокурор, оскільки кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 125 КК України, відповідно до ст. 12 КК України є кримінальним проступком, строк досудового розслідування у кримінальному провадженні не міг бути продовженим у зв`язку з тим, що це не передбачено нормами чинного КПК України.

Також прокурор звертає увагу на те, що відносно ОСОБА_7 судом під час підготовчого судового засідання 14 листопада 2022 року прийнято рішення про закриття кримінального провадження на підставі ст. 49 КК України у зв`язку з закінченням строків давності, а тому, як наголошує прокурор, суд своєю ухвалою прийняв нереабілітуюче рішення відносно обвинуваченої ОСОБА_7 , закривши провадження у кримінальному провадженні у зв`язку з закінченням строків давності, а у подальшому прийняв зовсім інше рішення щодо іншої обвинуваченої - ОСОБА_6 , закривши кримінальне провадження на підставі абз. 2 п. 10 ч. 1 ст. 284 КПК України.

Прокурор вважає, що таке рішення порушує права потерпілої у кримінальному провадженні.

Окремо прокурор вказує про те, що суд у мотивувальній частині рішення посилається на доводи клопотання обвинуваченої про закриття кримінального провадження на дату допиту ОСОБА_6 як свідка, дату закриття кримінального провадження, дату скасування вищевказаної постанови слідчим суддею, дату повідомлення ОСОБА_6 про підозру, вказавши, що строк досудового розслідування завершився приблизно 2 листопада 2021 року, доходячи висновку, що всі процесуальні дії та рішення прийняті поза межами строку досудового розслідування, що, на переконання прокурора, не ґрунтується на вимогах закону.

Також прокурор звертає увагу, що судом не вивчались взагалі матеріали кримінального провадження.

Потерпіла ОСОБА_10 , належним чином повідомлена про день та час апеляційного розгляду, до суду апеляційної інстанції не з`явилась, будь-яких заяв та клопотань не подавала.

Зважаючи на позицію учасників апеляційного розгляду, з врахуванням положень ч. 4 ст. 405 КПК України, колегія суддів вважає можливим проведення апеляційного розгляду за відсутності потерпілої.

Заслухавши доповідь судді, позицію прокурора, яка не підтримала апеляційну скаргу прокурора, вважаючи ухвалу суду законною та обґрунтованою; ОСОБА_6 , яка заперечувала проти задоволення апеляційної скарги; перевіривши матеріали кримінального провадження, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів доходить такого висновку.

Відповідно до ст.. 404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Перевіркою матеріалів кримінального провадження встановлено, що у провадженні Обухівського районного суду Київської області перебувало кримінального провадження № 0000297 за обвинуваченням ОСОБА_6 та ОСОБА_7 у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України.

Ухвалою Обухівського районного суду Київської області від 14 листопада 2022 року кримінальне провадженні щодо ОСОБА_7 закрито на підставі ст. 49 КК України у зв`язку з закінченням строків давності, і вказана ухвала жодним з учасників кримінального провадження не оскаржується.

11 січня 2023 року обвинувачена ОСОБА_6 звернулась до суду з клопотанням про закриття кримінального провадження на підставі абз. 2 п. 10 ч. 1 ст. 284 КПК України. В обґрунтування такого клопотання зазначила, що 7 червня 2021 року дізнавачем допитано її в якості свідка. 19 червня 2021 року дізнавачем - начальником сектору дізнання ОСОБА_11 прийнято рішення у формі постанови про закриття вказаного кримінального провадження на підставі п. 2 ч. 1 ст. 284 КПК України. Ухвалою слідчого судді від 5 липня 2021 року вказану постанову скасовано та відновлено досудове розслідування у кримінальному провадженні за фактом вчинення кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України. Але лише 17 серпня 2022 року їй повідомлено про підозру у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України. Таким чином, строки досудового розслідування кримінального проступку почалися з 19 жовтня 2020 року, не враховуючи періоду закриття та відновлення кримінального провадження (з 19 червня 2021 року по 5 липня 2021 року), станом на 24 лютого 2022 року (коли у зв`язку із оголошенням воєнного стану Указом Президента України строки досудового розслідування зупинилися), складають більше 15 місяців на момент повідомлення про підозру та направлення обвинувального акту до суду, що суперечить вимогам закону.

Ухвалою Обухівського районного суду Київської області від 23 січня 2023 року задоволено клопотання обвинуваченої ОСОБА_6 та кримінальне провадження, внесене до ЄРДР за №0000297 від 19 жовтня 2020 року, відносно ОСОБА_6 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України, закрито на підставі абз. 2 п.10 ч. 1 ст. 284 КПК України.

Суд першої інстанції, посилаючись на положення ст. 3, ст. 8, п. 21 ч. 1 ст. 7, ч. 6 ст. 9, ч. 1 ст. 28, ст. 219 КПК України, ст. 12 КК України, обґрунтував прийняте рішення тим, що згідно з абзацом 2 п. 10 ч. 1 ст. 284 КПК України слідчий, дізнавач, прокурор зобов`язані закрити кримінальне провадження також у разі, коли строк досудового розслідування, визначений статтею 219 цього Кодексу, закінчився та жодній особі не було повідомлено про підозру.

7 червня 2021 року дізнавачем допитано в якості свідка ОСОБА_6

19 червня 2021 року дізнавачем - начальником сектору дізнання ОСОБА_11 прийнято рішення у формі постанови про закриття вказаного кримінального провадження на підставі п. 2 ч. 1 ст. 284 КПК України.

Ухвалою слідчого судді від 5 липня 2021 року вказану постанову скасовано та відновлено досудове розслідування у кримінальному провадженні за фактом вчинення кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України.

Але лише 17 серпня 2022 року ОСОБА_6 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України. Таким чином, суд першої інстанції дійшов висновку, що строки досудового розслідування кримінального проступку почалися з 19 жовтня 2020, не враховуючи періоду закриття та відновлення кримінального провадження (з 19 червня 2021 по 5 липня 2021 року), станом на 24 лютого 2022 року (коли у зв`язку із оголошенням воєнного стану Указом Президента України строки досудового розслідування зупинилися), складають більше 15 місяців на момент повідомлення про підозру та направлення обвинувального акту до суду, тобто, строк досудового розслідування завершився приблизно 2 листопада 2021 року, і на той момент жодній особі не було повідомлено про підозру.

Таким чином, суд дійшов висновку, що всі процесуальні дії та рішення, прийняті поза межами строку досудового розслідування, а також зібрані докази є такими, що не відповідають вимогам КПК України.

Також суд в оскаржуваній ухвалі вказав, що орган досудового розслідування, застосовуючи ст. 219 КПК України в системному зв`язку із ст. 12 КК України та враховуючи ст. 58 Конституції України та практику ЄСПЛ, повинен виходити з того, що для кримінального провадження строки досудового розслідування з моменту реєстрації в ЄРДР до моменту повідомлення про підозру складають 12 місяців і у випадку необхідності повинні були бути продовжені. Однак, строки досудового розслідування у даному кримінальному провадженні не продовжувались.

Кримінальні правопорушення, відповідальність за які передбачена ч. ч. 1, 2 ст. 125 КК, відповідно до ч. 2 ст. 12 КК віднесено до категорії кримінальних проступків, які за своєю соціальною небезпекою є менш тяжкими кримінальними правопорушеннями ніж злочини, зокрема, нетяжкі, щодо яких визначено проведення досудового розслідування в строк дванадцять місяців (п. 1 ч. 2 ст. 219 КПК). Чинним кримінально-процесуальним законом врегульовано питання строків досудового розслідування до дня повідомлення особі про підозру лише щодо злочинів та не визначено питання щодо їх обчислення відносно кримінальних проступків, які за своїм змістом є менш тяжкими діяннями, у зв`язку із чим суд дійшов висновку про те, що строк досудового розслідування кримінальних проступків не може бути необмежений та перевищувати строк досудового розслідування встановленого для злочинів.

Зважаючи на наведене, суд першої інстанції, врахувавши позицію, викладену в ухвалі Верховного Суду від 28 грудня 2021 року у справі № 489/3647/21, дійшов висновку про необхідність закриття зазначеного кримінального провадження на підставі п. 10 ч. 1 ст. 284 КПК, а саме у зв`язку з тим, що з моменту внесення відомостей до ЄРДР про кримінальні правопорушення до дня повідомлення про підозру закінчився строк досудового розслідування, визначений ч. 2 ст. 219 КПК України.

Колегія суддів погоджується з таким висновком суду першої інстанції, з огляду на таке.

Згідно з даними кримінального провадження, відомості про вчинення кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України, внесені до ЄРДР 19 жовтня 2020 року.

Відповідно до положень п. 5 ч. 1 ст. 3 КПК України, досудове розслідування - стадія кримінального провадження, яка починається з моменту внесення відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань і закінчується закриттям кримінального провадження або направленням до суду обвинувального акта, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру, клопотання про звільнення особи від кримінальної відповідальності.

Згідно з ч. 1 ст. 219 КПК України строк досудового розслідування обчислюється з моменту внесення відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань до дня звернення до суду з обвинувальним актом, клопотанням про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру, клопотанням про звільнення особи від кримінальної відповідальності або до дня ухвалення рішення про закриття кримінального провадження.

Частина 2 ст. 219 КПК України передбачає, що строк досудового розслідування з моменту внесення відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань до дня повідомлення особі про підозру становить:

1) дванадцять місяців - у кримінальному провадженні щодо нетяжкого злочину;

2) вісімнадцять місяців - у кримінальному провадженні щодо тяжкого або особливо тяжкого злочину.

На даний час у ст. 219 КПК України відсутні норми, які б регламентували загальний строк проведення досудового розслідування щодо кримінального проступку, в якому жодній особі не повідомлено про підозру, у зв`язку з чим існує ситуація, за якої у провадженнях щодо кримінальних правопорушень невеликої та середньої тяжкості передбачений максимальний строк досудового розслідування до моменту повідомлення особі про підозру, а щодо кримінальних проступків - ні, про що правильно зазначає прокурор в апеляційній скарзі.

Згідно зі сталою практикою Верховного Суду (у тому числі правової позиції, викладеної в ухвалі Верховного Суду від 7 липня 2022 у справі № 678/826/21 (провадження № 51-1914ск22), відповідно до ч. 2 ст. 12 КК України кримінальним проступком є передбачене цим Кодексом діяння (дія чи бездіяльність), за вчинення якого передбачене основне покарання у виді штрафу в розмірі не більше трьох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або інше покарання, не пов`язане з позбавленням волі, а згідно з ч. 3 ст. 12 КК України злочини поділяються на нетяжкі, тяжкі та особливо тяжкі. Строк досудового розслідування у кримінальному провадженні щодо нетяжкого злочину до дня повідомлення особі про підозру становить - дванадцять місяців. За таких обставин строк досудового розслідування кримінального проступку також не може перевищувати дванадцять місяців.

Враховуючи наведену судову практику, колегія суддів доходить висновку про те, що кримінальне провадження щодо кримінального проступку з моменту внесення відомостей про кримінальне правопорушення має бути закінчене в строк не пізніше одного року з дня внесення відомостей до ЄРДР до дня повідомлення особі про підозру.

З матеріалів кримінального провадження встановлено, що 18 червня 2021 року постановою дізнавача ОСОБА_11 винесена постанова про закриття кримінального провадження. Таким чином станом на 18 червня 2021 року строк дізнання у кримінальному провадженні складав 8 місяців.

Ухвалою слідчого судді від 5 липня 2021 року постанова дізнавача про закриття кримінального провадження скасована.

З моменту скасування постанови про закриття кримінального провадження перебіг строку досудового розслідування продовжується. Період з часу ухвалення постанови про закриття кримінального провадження до її скасування не враховується у строки досудового розслідування.

Таким чином, загальний строк досудового розслідування у даному кримінальному провадженні з моменту внесення відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР повинен був складати до 5 листопада 2021 року (19 жовтня 2020 року - 18 червня 2021 року (8 місяців) + 5 липня 2021 року - 5 листопада 2021 року (4 місяці)).

Прокурором в апеляційній скарзі не заперечується висновок суду першої інстанції про те, що ухвалою слідчого судді від 5 липня 2021 року постанова дізнавача про закриття кримінального провадження скасована та відновлено строк досудового розслідування, і будь-яких доказів на спростування вказаних висновків суду першої інстанції апелянтом до суду апеляційної інстанції також не надано.

Крім того колегія суддів враховує, що відповідно до положень ст.. 22 КПК України кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом.

Сторони кримінального провадження мають рівні права на збирання та подання до суду речей, документів, інших доказів, клопотань, скарг, а також на реалізацію інших процесуальних прав, передбачених цим Кодексом.

Суд, зберігаючи об`єктивність та неупередженість, створює необхідні умови для реалізації сторонами їхніх процесуальних прав та виконання процесуальних обов`язків.

З матеріалів справи встановлено, що на клопотання ОСОБА_6 прокурором подані лише заперечення. Разом з тим будь-яких доказів на спростування наведених у клопотанні доводів прокурором надано не було.

При цьому колегія суддів наголошує, що поза увагою прокурора залишились вимоги ч. 4 ст. 286 КПК України, якою передбачено, що, якщо під час здійснення судового провадження щодо провадження, яке надійшло до суду з обвинувальним актом, сторона кримінального провадження звернеться до суду з клопотанням про звільнення від кримінальної відповідальності обвинуваченого, суд має невідкладно розглянути таке клопотання.

Таким чином, на переконання колегії суддів, суд першої інстанції діяв у межах повноважень, встановлених КПК України.

Щодо посилань прокурора в апеляційній скарзі на положення ст.. 615 КПК України, то колегія суддів враховує, що згідно з ч. 8 ст. 615 КПК України (в редакції Закону України № 2137-ІХ від 15 березня 2022 року, який набрав чинності 22 березня 2022 року) у кримінальних провадженнях, в яких жодній особі не було повідомлено про підозру на дату введення в Україні або окремих її місцевостях воєнного, надзвичайного стану, проведення антитерористичної операції чи здійснення заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації та/або інших держав проти України, строк від дати введення до дати скасування або закінчення відповідного стану або заходів не зараховується до загальних строків, передбачених статтею 219 цього Кодексу.

Відповідно до «Прикінцевих положень» цей Закон набирає чинності з дня, наступного за днем його публікування.

24 лютого 2022 року Указом Президента України № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні» в Україні введено воєнний стан.

Однак, колегією суддів встановлено, що за матеріалами кримінального провадження станом на 24 лютого 2022 року закінчились загальні строки досудового розслідування у даному кримінальному провадженні та жодній особі не було повідомлено про підозру.

З огляду на викладене, колегія суддів доходить висновку, що подальше повідомлення 17 серпня 2018 року ОСОБА_6 про підозру, як і складання обвинувального акта та направлення його до суду, відбулось поза межами строку досудового розслідування. Наведеним, на переконання колегії суддів, спростовуються доводи апеляційної скарги прокурора про те, що повідомлення ОСОБА_6 про підозру та скерування обвинувального акту до суду відбулось у межах строків досудового розслідування.

Відповідно до положень п.10 ч.1 ст. 284 КПК України кримінальне провадження закривається у разі, коли після повідомлення особі про підозру закінчився строк досудового розслідування, визначений статтею 219 цього Кодексу, крім випадку повідомлення особі про підозру у вчиненні тяжкого чи особливо тяжкого злочину проти життя та здоров`я особи. Абзацем 2 наведеної норми закону передбачено, що слідчий, дізнавач, прокурор зобов`язані закрити кримінальне провадження також у разі, коли строк досудового розслідування, визначений статтею 219 цього Кодексу, закінчився та жодній особі не було повідомлено про підозру.

Враховуючи те, що визначений у ч.1 ст. 219 КПК України строк досудового розслідування закінчився 5 листопада 2021 року та жодній особі на момент закінчення цього строку не було повідомлено про підозру, колегія суддів доходить висновку, що дізнавач або прокурор зобов`язаний був прийняти рішення про закриття даного кримінального провадження у зв`язку з закінченням строку досудового розслідування. Однак, таке рішення дізнавачем та прокурором прийнято не було.

Окремо колегія суддів враховує, що прокурором не надано постанови про продовження строку досудового розслідування, в реєстрі матеріалів досудового розслідування інформації про продовження або зупинення строку досудового розслідування немає. Більш того, можливість продовження досудового розслідування поза межами цього строку чинним КПК України не передбачена.

Разом з тим, ні дізнавач, ні прокурор на вказані вимоги закону уваги не звернули та кримінальне провадження не закрили.

Згідно зі ст. 8 КПК України, кримінальне провадження здійснюється з додержанням принципу верховенства права, відповідно до якого людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави.

Відповідно до п. 21 ч. 1 ст. 7 КПК України зміст та форма кримінального провадження повинні відповідати загальним засадам кримінального провадження, до яких, зокрема, відноситься розумність строків.

Частиною 6 ст. 9 КПК України передбачено, що у випадках, коли положення цього Кодексу не регулюють або неоднозначно регулюють питання кримінального провадження, застосовуються загальні засади кримінального провадження, визначені частиною першою статті 7 цього Кодексу.

За встановлених обставин колегія суддів погоджується з рішенням суду першої інстанції про закриття кримінального провадження щодо ОСОБА_6 з підстав, передбачених абзацом 2 п. 10 ч. 1 ст. 284 КПК України.

Що стосується доводів апеляційної скарги прокурора про те, що судом прийнято у кримінальному провадженні щодо ОСОБА_7 рішення про закриття провадження на підставі ст.. 49 КК України у зв`язку з закінченням строків давності, а відносно ОСОБА_6 - з інших підстав, що, на думку прокурора, є неприпустимим, а також таке рішення порушує права потерпілої, то колегія суддів вважає такі доводи непереконливими, оскільки суд першої інстанції діяв у межах повноважень та у спосіб, що встановлені Конституцією України, КПК України та законами України.

При цьому колегія суддів звертає увагу, що відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 412 КПК України судове рішення у будь-якому разі підлягає скасуванню, якщо за наявності підстав для закриття судом провадження в кримінальній справі його не було закрито, крім випадків, коли провадження може бути закрито лише за згодою підозрюваного, обвинуваченого, який проти цього заперечував.

З урахуванням того, що під час судового розгляду ОСОБА_6 було заявлено клопотання про закриття кримінального провадження з наведенням підстав та відповідного обґрунтування, колегія суддів доходить висновку, що суд першої інстанції діяв відповідно до вимог КПК України, у межах своїх повноважень, та постановив законне й обґрунтоване рішення, а, відтак, підстави для скасування ухвали суду першої інстанції колегією суддів не встановлено.

За встановлених під час апеляційного розгляду обставин колегія суддів доходить висновку, апеляційна скарга прокурора є необґрунтованою та не підлягає до задоволення.

Керуючись ст. ст. 376, 404, 405, 407, 422-1 КПК України, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А :

Ухвалу Обухівського районного суду Київської області від 23 січня 2023 року, якою кримінальне провадження, внесене до ЄРДР за №0000297 від 19 жовтня 2020 року, відносно ОСОБА_6 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України, закрито на підставі п.10 ч. 1 ст. 284 КПК України, - залишити без змін, апеляційну скаргу з доповненнями прокурора у кримінальному провадженні ОСОБА_8 - залишити без задоволення.

Ухвала може бути оскаржена до суду касаційної інстанції протягом трьох місяців з дня її оголошення.

Судді:

____________________ ________________ _________________

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4