12.06.2023
Справа № 331/3595/23
Провадження № 1-кс/331/1124/2023
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 червня 2023 року місто Запоріжжя

Слідчий суддя Жовтневого районного суду міста Запоріжжя ОСОБА_1 , при секретарі судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Жовтневого районного суду міста Запоріжжя матеріали клопотання старшого слідчого в ОВС 2-го відділення слідчого відділу Управління Служби безпеки України в Запорізькій області підполковника юстиції ОСОБА_3 , погоджене з прокурором, який здійснює процесуальне керівництво у кримінальному провадженні прокурором відділу Запорізької обласної прокуратури ОСОБА_4 , про накладення арешту на майно у кримінальному провадженні № 0000018, відомості за яким внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань 04 січня 2023 року, за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 111-1 КК України,

В С Т А Н О В И В:

05 червня 2023 року до слідчого судді Жовтневого районного суду міста Запоріжжя надійшло клопотання старшого слідчого в ОВС 2-го відділення слідчого відділу Управління Служби безпеки України в Запорізькій області ОСОБА_3 , погоджене з прокурором, який здійснює процесуальне керівництво у кримінальному провадження - прокурором відділу Запорізької обласної прокуратури ОСОБА_4 , про накладення арешту на майно у кримінальному провадженні № 0000018, відомості за яким внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань 04 січня 2023 року, за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 111-1 КК України.

В обґрунтування клопотання слідчий зазначив, що слідчим відділом Управління Служби безпеки України в Запорізькій області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000018 від 04 січня 2023 року за підозрою ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 111-1 КК України.

30 травня 2023 громадянин України ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , повідомлений про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 111-1 КК України, - добровільне зайняття громадянином України посади, пов`язаної з виконанням організаційно-розпорядчих або адміністративно-господарських функцій, у незаконних органах влади, створених на тимчасово окупованій території, у тому числі в окупаційній адміністрації держави-агресора.

Так, досудовим розслідуванням встановлено, що приблизно у серпні 2022 року, але не пізніше ніж 23.08.2022 року (точні дата та час досудовим розслідуванням не встановлені), громадянин України ОСОБА_5 , перебуваючи у місті Мелітополі Запорізької області, яке з 25.02.2022 року та на час складання повідомлення про підозру є тимчасово окупованою Російською Федерацією територією України, діючи умисно, з метою підтримання окупаційної влади, встановленої збройними формуваннями Російської Федерації, будучи заступником начальника Управління соціального захисту населення Мелітопольської районної державної адміністрації Запорізької області, маючи відповідну освіту, значний досвід роботи у сфері соціального захисту населення, фахові знання та необхідні управлінські навички, а також проросійські погляди та критичне ставлення до діючої законної влади в Україні, достовірно усвідомлюючи протиправність своїх дій та передбачаючи настання суспільно-небезпечних наслідків, добровільно зайняв посаду начальника незаконного органу влади окупаційної адміністрації держави-агресора т.зв. «Мелитопольского районного управления социальной защиты Министерства труда и социальной политики Военно-гражданской администрации Запорожской области», пов`язану з виконанням організаційно-розпорядчих та адміністративно-господарських функцій.

Слідчий вказує, що санкцією ч. 5 ст. 111-1 КК України, за якою ОСОБА_5 повідомлений про підозру, передбачено додаткове покарання у вигляді конфіскації майна.

Таким чином, з урахуванням санкції ч. 5 ст. 111-1 КК України, орган досудового розслідування, відповідно до п. 3) ч. 2 ст. 170 КПК України, повинен вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні з метою його конфіскації.

Органом досудового розслідування встановлено, що підозрюваному ОСОБА_5 на праві власності належить 1/3 частина квартири, розташованої за адресою: АДРЕСА_1 , що підтверджується інформаційною довідкою № 334195117 від 31.05.2023.

Слідчий також зазначає, що наразі в органу досудового розслідування є достатні підстави вважати, що наявні ризики відчуження наведеного вище переліку майна підозрюваного ОСОБА_5 , з метою унеможливлення застосування до нього заходів забезпечення кримінального провадження у вигляді арешту майна та подальшої його конфіскації, орган досудового розслідування вважає за доцільне здійснити розгляд цього клопотання без повідомлення про це підозрюваного та його захисника, з метою запобігання настанню негативних наслідків для кримінального провадження.

Враховуючи цей факт, керуючись вимогами ч. 2 ст. 172 КПК України, відповідно до яких клопотання слідчого, прокурора, цивільного позивача про арешт майна, яке не було тимчасово вилучене, може розглядатися без повідомлення підозрюваного, обвинуваченого, іншого власника майна, їх захисника, представника чи законного представника, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо це є необхідним з метою забезпечення арешту майна, старший слідчий просить провести розгляд клопотання без виклику підозрюваного ОСОБА_5 .

З огляду на викладене, слідчий просить слідчого суддю накласти арешт, шляхом заборони відчуження, користування та розпорядження на майно, яке належить підозрюваному ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , а саме, на 1/3 частину квартири, розташованої за адресою: АДРЕСА_1 .

У судове засідання старший слідчий в ОВС 2-го відділення слідчого відділу Управління Служби безпеки України в Запорізькій області ОСОБА_3 не з`явився, про день та час розгляду клопотання повідомлявся судом своєчасно та належним чином, про причин своєї неявки суду не повідомив, проте, до канцелярії суду від слідчого надійшла заява, із змісту якої вбачається, що слідчий ОСОБА_3 просить розглянути клопотання про арешт майна без його участі та без фіксації судового засідання технічними засобами, клопотання підтримує у повному обсязі (а.с.27).

Захисник підозрюваного ОСОБА_5 - адвокат ОСОБА_6 у судове засідання також не з`явився, проте надав до канцелярії суду заперечення щодо клопотання про арешт майна, із змісту яких вбачається, що сторона захисту просить відмовити у задоволенні клопотання слідчого, у зв`язку з необґрунтованістю клопотання в частині встановлення заборони користування та розпорядження нерухомим майном. Захисник просить розглянути клопотання слідчого за його відсутності, у зв`язку із зайнятістю в іншому судовому процесі, та без фіксації судового засідання технічними засобами (а.с.23-24).

Згідно з ч. 4 ст. 107 КПК України, у разі неприбуття в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у судовому провадженні, чи в разі, якщо відповідно до положень КПК України судове провадження здійснюється судом за відсутності осіб, фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді не здійснюється.

Неприбуття у судове засідання слідчого та/або прокурора, цивільного позивача, якщо клопотання подано ним, підозрюваного, обвинуваченого, іншого власника майна, і за наявності - також захисника, законного представника, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, відповідно до вимог ч. 1 ст. 172 КПК України, не перешкоджає розгляду клопотання.

Дослідивши матеріали клопотання слідчого, яке погоджено з прокурором, та додані до клопотання документи на його обґрунтування щодо необхідності накладення арешту на зазначене у клопотанні майно, та проаналізувавши докази на підтвердження та обґрунтування заявленого слідчим клопотання у їх сукупності, слідчий суддя приходить до висновку, що клопотання слідчого підлягає частковому задоволенню, з наступних підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом кримінального правопорушення, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Відповідно до ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається у наступних випадках: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Відповідно до ч. 6 ст. 170 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, фізичної чи юридичної особи, яка в силу закону несе цивільну відповідальність за шкоду, завдану діями (бездіяльністю) підозрюваного, обвинуваченого, засудженого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, а також юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, за наявності обґрунтованого розміру цивільного позову у кримінальному провадженні, а так само обґрунтованого розміру неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою, щодо якої здійснюється провадження.

Відповідно до положень ч. 2 ст. 172 КПК України, клопотання слідчого, прокурора, цивільного позивача про арешт майна, яке не було тимчасово вилучене, може розглядатися без повідомлення підозрюваного, обвинуваченого, іншого власника майна, їх захисника, представника чи законного представника, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо це є необхідним з метою забезпечення арешту майна.

Слідчим суддею встановлено, що слідчим відділом Управління Служби безпеки України в Запорізькій області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000018 від 04.01.2023 року за підозрою ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 111-1 КК України (а.с.3-6).

29 травня 2023 року старшим слідчим в ОВС 2-го відділення слідчого відділу Управління Служби безпеки України в Запорізькій області, за погодженням з процесуальним керівником у кримінальному провадженні прокурором відділу Запорізької обласної прокуратури, повідомлено громадянину України ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 111-1 КК України (а.с.7-10).

30 травня 2023 року на офіційному веб-сайті Офісу Генерального прокурора було опубліковано повідомлення про підозру ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 111-1 КК України, та повістки про виклик підозрюваного ОСОБА_5 до слідчого відділу Управління Служби безпеки України в Запорізькій області на 03.06.2023 року, 05.06.2023 року та 06.06.2023 року, а також аналогічні повідомлення та повістки про виклик були опубліковані у газеті «Урядовий кур`єр» у розділі «Оголошення» у номері НОМЕР_1 ( НОМЕР_2 ) від ІНФОРМАЦІЯ_2 (а.с.11-17).

Згідно інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта № 334195117 від 31.05.2023 року, 1/3 частина квартири, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 , на праві приватної власності належить підозрюваному ОСОБА_5 (а.с.20-21).

За правилами п. 3) ч. 2 ст. 170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення конфіскації майна як виду покарання.

Згідно ч. 11 ст. 170 КПК України, заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна.

Отже, враховуючи, що санкцією ч. 5 ст. 111-1 КК України, за якою ОСОБА_5 повідомлено про підозру, передбачено додаткове покарання у вигляді конфіскації майна, то відповідно об`єкт нерухомого майна, який належить на праві власності підозрюваному у кримінальному провадженні ОСОБА_5 , у разі ухвалення обвинувального вироку, може підлягати конфіскації.

Враховуючи вищезазначене, під час досудового розслідування виникла необхідність у накладенні арешту на майно підозрюваного ОСОБА_5 , з метою запобігання відчуження майна та забезпечення його можливої конфіскації, шляхом встановлення заборони на відчуження, користування і розпорядження вказаним вище майном.

Разом з тим, слідчий суддя не вбачає правових підстав для задоволення клопотання слідчого в частині встановлення заборони користування та розпорядження 1/3 частиною квартири, розташованої за адресою: АДРЕСА_1 , яка на праві приватної власності належить підозрюваному ОСОБА_5 , та в якій останній зареєстрований і фактично проживає.

За правилами частини 11 статті 170 КПК України, заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна.

В той же час, слідчим не наведено у клопотанні жодних обставин та не надано слідчому судді будь-яких доказів на підтвердження того, що незастосування заборони користування та розпорядження вказаною часткою вищезазначеної квартири призведе в майбутньому до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, перетворення, пересування та передачі даної частки квартири, яка на праві власності належить підозрюваному ОСОБА_5 .

Слідчий суддя також звертає увагу на положення ч. 12 ст. 170 КПК України, якою визначено, що заборона використання житлового приміщення особам, які на законних підставах проживають у такому житловому приміщенні, не допускається.

Аналізуючи вищезазначене, слідчий суддя вважає за необхідне відмовити в задоволенні клопотання слідчого в частині встановлення заборон користування та розпорядження часткою квартири, яка на праві власності належить ОСОБА_5 .

З урахуванням вищевикладеного, приймаючи до уваги, що накладення арешту на майно підозрюваного ОСОБА_5 необхідне, зокрема, з метою запобігання відчуження майна та забезпечення його можливої конфіскації, шляхом встановлення заборони відчуження вказаним вище майном, та з метою досягнення дієвості кримінального провадження, вважаю необхідним застосувати такий захід забезпечення кримінального провадження, як арешт цього майна, тому на підставі вищезазначеного, клопотання старшого слідчого в ОВС 2-го відділення слідчого відділу Управління Служби безпеки України в Запорізькій області ОСОБА_3 про накладення арешту на майно у кримінальному провадженні № 0000018, відомості за яким внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань 04 січня 2023 року, за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 111-1 КК України, підлягає частковому задоволенню.

На підставі вищевикладеного та керуючись ст.ст. 170-173, 309, 372, 376 КПК України, слідчий суддя

П О С Т А Н О В И В:

Клопотання старшого слідчого в ОВС 2-го відділення слідчого відділу Управління Служби безпеки України в Запорізькій області підполковника юстиції ОСОБА_3 , погоджене з прокурором, який здійснює процесуальне керівництво у кримінальному провадженні прокурором відділу Запорізької обласної прокуратури ОСОБА_4 , про накладення арешту на майно у кримінальному провадженні № 0000018, відомості за яким внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань 04 січня 2023 року, за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 111-1 КК України, задовольнити частково.

Накласти арешт на нерухоме майно, а саме на 1/3 частину квартири, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 , яка належить підозрюваному ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на праві приватної власності, шляхом заборони відчуження.

У задоволенні іншої частини клопотання відмовити.

Роз`яснити, що згідно статті 174 КПК України, підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково.

Ухвала підлягає негайному виконанню слідчим.

Ухвала може бути оскаржена до Запорізького апеляційного суду протягом п`яти днів з дня оголошення, відповідно до п.)9 ч. 1 ст. 309, ст. 395 КПК України.

Слідчий суддя ОСОБА_1