УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 липня 2023 року Шевченківський районний суд м. Києва у складі:

слідчого судді - ОСОБА_1 ,

за участі:

секретаря судового засідання - ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду клопотання адвоката ОСОБА_3 , який діє в інтересах ПАТ з ІІ «Синтез Ойл» про скасування арешту майна у кримінальному провадженні № 0000012 від 21.10.2022,

В С Т А Н О В И В:

в провадження Шевченківського районного суду м. Києва надійшло клопотання адвоката ОСОБА_3 який діє в інтересах власника майна ПАТ з ІІ «Синтез Ойл», про скасування арешту майна накладеного ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва від 09.03.2023 року (справа № 761/7554/23, провадження № 1-кс/761/5130/2023), а саме з грошових коштів на рахунках: № НОМЕР_1 (980 - українська гривня), № НОМЕР_1 (840 - долар США), № НОМЕР_1 (978 - євро), № НОМЕР_2 (980 - українська гривня), що відкриті у ФІЛІЇ - ОДЕСЬКЕ ОБЛАСНЕ УПРАВЛІННЯ ПАТ «ДЕРЖАВНИМ ОЩАДНИЙ БАНК УКРАЇНИ» (МФО 328845).

Клопотання мотивовано, зокрема, тим, що ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва від 09.03.2023 року в межах кримінального провадження № 0000012 від 21.10.2022 року за ознаками вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 212; ч.5 ст.191; ч.1 ст.205-1 КК України, безпідставно накладено арешти на грошові кошти ПАТ з ІІ «Синтез Ойл» в зазначеній банківській установі, так як відсутні підстави для застосування такого заходу забезпечення кримінального провадження щодо майна вказаних суб`єктів господарювання. Посилання слідчого судді, що грошові кошти на зазначених розрахункових рахунках відповідають критеріям, зазначеним у ст. 98 КПК України, що стало підставою для арешту цього майна, є необґрунтованим та не містить під собою правового підґрунтя. У матеріалах клопотання про арешт майна як і у постанові про визнання речовими грошові кошти, які знаходяться на вказаних розрахункових рахунках, не зазначено та належним чином не вмотивовано, яким чином грошові кошти мають відношення до кримінального провадження, які саме сліди вчинення злочину могли залишитися на них та чи можливо їх використовувати як речовий доказ у даному кримінальному провадженні. Слідчим суддею не дано оцінки, наявним у матеріалах клопотання про арешт майна даним, які містять лише ймовірні припущення та якими не підтверджено обставин, наведених у клопотанні. Відсутні будь-які об`єктивні дані, які б свідчили про причетність ПАТ з ІІ «Синтез Ойл»» до вчинення кримінальних правопорушень, що є предметом розслідування в межах даного кримінального провадження. Вказаним арештом заблоковано господарську діяльність великих платників податків та порушено розумність та співрозмірність обмеження права власності, наслідки якого завдають збитків як самим підприємствам так і державним інтересам.

У судове засідання представник власника майна - адвокат ОСОБА_3 не з`явився, однак направив заяву про розгляд клопотання за його відсутності.

Прокурор у судове засідання не з`явився будучи повідомленим завчасно та належним чином, про причини неявки суд не повідомив, клопотання про відкладення розгляду справи не направляв, однак його неявка в силу положень ч. 2 ст. 174 КПК України не є перешкодою для розгляду клопотання, при цьому, в розпорядженні слідчого судді наявні достатні матеріали для прийняття рішення.

Слідчий суддя, вивчивши матеріали клопотання про скасування арешту майна та дослідивши долучені до нього документи приходжу до висновку, що клопотання підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Відповідно до ч. 2 ст. 174 КПК України, зокрема, арешт майна може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування за клопотанням власника або володільця майна, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

При застосуванні заходів забезпечення кримінального провадження слідчий суддя повинен діяти у відповідності до вимог КПК України та судовою процедурою гарантувати дотримання прав, свобод і законних інтересів осіб, а також умов, за яких жодна особа не була б піддана необґрунтованому процесуальному обмеженню.

Згідно зі ст. 1 Першого протоколу Конвенції про захист прав та основоположних свобод, будь-яке обмеження власності повинно здійснюватися відповідно до закону, а отже, суб`єкт, який ініціює таке обмеження, повинен обґрунтовувати свою ініціативу з посиланням на норми закону.

З матеріалів клопотання вбачається, що Головним підрозділом детективів Бюро економічної безпеки України здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 00000012 від 21.10.2022, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст.212; ч.5 ст.191; ч.1 ст.205-1 КК України.

Ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва від 09.03.2023 (справа № 761/7554/23, провадження № 1-кс/761/5130/2023), в межах кримінального провадження № 00000012 від 21.10.2022 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч ч.3 ст.212; ч.5 ст.191; ч.1 ст.205-1 КК України, накладено арешт на ряд розрахункових рахунків ПАТ з ІІ «Синтез Ойл», перелік яких зазначено, в ФІЛІЇ - ОДЕСЬКЕ ОБЛАСНЕ УПРАВЛІННЯ ПАТ «ДЕРЖАВНИМ ОЩАДНИЙ БАНК УКРАЇНИ» (МФО 328845)із забороною уповноваженим особам згаданих банківських установ здійснювати видаткові операції, за виключенням сплати податків, зборів (обов`язкових платежів), які входять в систему оподаткування та виплати заробітної плати.

При цьому, як слідує з мотивувальної частини ухвали слідчого судді, арешт накладено, у зв`язку з тим, що вказане майно може бути використане як доказ у кримінальному провадженні , а тому відповідає критеріям речових доказів, визначених ст. 98 КПК України, та визнано постановою детектива речовим доказом, а також забезпечення можливої конфіскації майна.

Також слідчим суддею у висновках прокурора під час звернення з клопотанням про арешт не знайдено чогось безпідставного чи довільного та не встановлено доказів негативних наслідків від застосування такого заходу забезпечення.

Тобто, арешт накладено на грошові кошти на рахунках ПАТ з ІІ «Синтез Ойл», у зв`язку з тим, що вони відповідають критеріям речових доказів, визначеним ст. 98 КПК України.

Однак, при накладенні арешту на майно, слідчий суддя мав обов`язково переконатися в наявності доказів на підтвердження вчинення кримінального правопорушення. При цьому, закон не вимагає аби вони були повними та достатніми на даній стадії кримінального провадження, однак вони мають бути такими, щоб слідчий суддя був упевнений у тому, що дані докази можуть дати підстави для пред`явлення обґрунтованої підозри у вчиненні того чи іншого кримінального правопорушення. Крім того, наявність доказів у кримінальному провадженні має давати слідчому судді впевненість у тому, що в даному кримінальному провадженні необхідно накласти вид обмеження з метою уникнення негативних наслідків.

Згідно з п. 7 ч. 2 ст. 131 КПК України, арешт майна є одним із видів заходів забезпечення кримінального провадження. У відповідності до п. 1 ч. 3 ст. 132 КПК України, застосування заходів забезпечення кримінального провадження не допускається, якщо слідчий, прокурор не доведе, що існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, який може бути підставою для застосування заходів забезпечення кримінального провадження.

Разом із тим, в ухвалі слідчого судді про арешт грошових коштів ПАТ з ІІ «Синтез Ойл» не міститься обґрунтування, на підставі яких фактичних даних слідчий суддя дійшов висновку, що грошові кошти, які знаходять та будуть надходити на рахунки згаданих суб`єктів господарювання набуті кримінально протиправним шляхом, тобто є доходом від злочинної діяльності.

Не обґрунтовано взагалі такого висновку і в постанові старшого детектива першого відділу детективів Підрозділу детективів із захисту економіки у сфері надання фінансових послуг ОСОБА_4 від 20.02.2023 року про визнання речовими доказами у кримінальному провадженні № 0000012 від 21.10.2022 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 212; ч.5 ст.191; ч.1 ст.205-1 КК України, грошові кошти, які знаходяться на рахунках ПАТ з ІІ «Синтез Ойл» у відповідних банківських установах, зокрема, АБ «Південний», оскільки в зазначеному процесуальному документі після переліку рахунків суб`єкта господарювання лише зазначено, що у детектива достатньо доказів на підставі яких можна вважати, що грошові кошти, які знаходяться та зараховуються на вказані рахунки були є та будуть набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення. При цьому, постанова детектива не містить відомостей про те, в результаті вчинення якого саме суспільно небезпечного діяння ПАТ з ІІ «Синтез Ойл» закумулювало та акумулюватиме грошові кошти на своїх рахунках у банківських установах, що свідчить про формальність її винесення органом досудового розслідування.

На обґрунтування причетності ПАТ з ІІ «Синтез Ойл» до вчинення кримінальних правопорушень сторона обвинувачення до клопотання про арешт майна долучила, зокрема, Інформаційну довідку та Аналітичний продукт складені відповідним структурним підрозділом БЕБ України.

За своїм змістом вказані документи містять умовні висновки, тобто дані, які містяться у вказаних документах вважати об`єктивними не можливо, і по своїй суті вони є припущеннями.

Крім того, надаючи оцінку вказаних аналітичним продуктам слід врахувати наступне.

Відповідно до положення ст.19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Поряд із цим, форма та зміст кримінального провадження повинні відповідати загальним засадам кримінального провадження, до яких відноситься, зокрема, законність (п.2 ч.1 ст.7 КПК України).

Згідно принципу законності, як одному із загальних засад кримінального провадження, під час кримінального провадження суд, слідчий суддя, прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий, інші службові особи органів державної влади зобов`язані неухильно додержуватися вимог Конституції України, КПК України, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, вимог інших актів законодавства (частина 1 статті 9 КПК України).

Відповідно до положення пункту 25 частини 1 статті 3 КПК України спеціаліст є учасником кримінального провадження, процесуальний статус якого, як учасника кримінального провадження, визначений положеннями статей 71, 72 КПК України.

У відповідності до положення частини 1 статті 71 КПК України, спеціалістом у кримінальному провадженні є особа, яка володіє спеціальними знаннями та навичками і може надавати консультації, пояснення, довідки та висновки під час досудового розслідування і судового розгляду з питань, що потребують відповідних спеціальних знань і навичок.

Згідно положення частини 2 статті 71 КПК України, спеціаліст може бути залучений для надання безпосередньої технічної допомоги (фотографування, складання схем, планів, креслень, відбір зразків для проведення експертизи тощо) сторонами кримінального провадження під час досудового розслідування і судом під час судового розгляду, а також, для надання висновків у випадках, передбачених пунктом 7 частини 4 статті 71 КПК України.

Отже, сторона обвинувачення, має право залучити спеціаліста виключно для: технічної допомоги, а для надання висновків у випадках передбачених пунктом 7 частини 4 статті 71 КПК України.

Інших можливих процесуальних цілей, для досягнення яких стороною обвинувачення може бути залучений спеціаліст у кримінальному провадженні, положення КПК України не містять.

Згідно пункту 7 частини 4 статті 71 КПК України спеціаліст має право надавати висновки з питань, що належать до сфери його знань під час розслідування кримінальних проступків.

Таким чином, спеціаліст має право надавати висновки виключно під час розслідування кримінальних проступків, отже сторона обвинувачення має право залучати спеціаліста для надання висновку виключно під час розслідування кримінальних проступків.

У відповідності до частини 2 статті 12 КК України, кримінальним проступком є передбачене КК України діяння, за вчинення якого передбачене основне покарання у виді штрафу в розмірі не більше трьох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або інше покарання, не пов`язане з позбавленням волі.

Кримінальні проступки розслідуються у формі дізнання, відповідно до пункту 4 частини 1 статті 3 КПК України.

У даному кримінальному провадженні здійснюється досудове розслідування кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 212; ч. 5 ст. 191; ч.1 ст.205-1 КК України.

Вказані кримінальні правопорушення не є кримінальними проступками, а є злочинами (ч.ч. 3-6 ст. 12 КК України).

Формою досудового розслідування злочинів є досудове слідство (п. 6 ч. 1 ст .3 КПК України).

Положеннями КПК України не передбачено процесуальної можливості сторони обвинувачення залучати спеціаліста для надання висновків з питань, що належать до сфери його знань під час розслідування злочинів (не кримінальних проступків).

В аспекті процесуального порядку збирання доказів, слід акцентувати увагу, також, на зміст статті 93 КПК України.

Так, у відповідності до частини 1 статті 93 КПК України, збирання доказів здійснюється сторонами кримінального провадження, потерпілим, представником юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, у порядку, передбаченому КПК України.

Згідно положення частини 2 статті 93 КПК України сторона обвинувачення (прокурор, слідчий - п.19 ч.1 ст.3 КПК України) здійснюють збирання доказів шляхом: проведення слідчих (розшукових) дій; проведення негласних слідчих (розшукових) дій; витребування та отримання від органів державної влади, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ та організацій, службових та фізичних осіб речей, документів, відомостей, висновків експертів, висновків ревізій та актів перевірок; проведення інших процесуальних дій, передбачених КПК України.

Отже, стаття 93 КПК України, так само, ні прямо, ні опосередковано (з посиланням на проведення інших процесуальних дій, передбачених КПК України) не наділяє сторону обвинувачення повноваженнями залучати спеціаліста для надання ним висновків, з метою забезпечення досудового розслідування злочину (не кримінального проступку).

Так, згідно частини 1 статті 86 КПК України, доказ визнається допустимим, якщо він отриманий у порядку, встановленому КПК України.

Пунктом 2 частини 3 статті 87 КПК України встановлено, що недопустимими є докази, що були отримані після початку кримінального провадження шляхом реалізації органами досудового розслідування чи прокуратури своїх повноважень, не передбачених КПК України для забезпечення досудового розслідування кримінальних правопорушень.

Згідно частини 2 статті 86 КПК України недопустимий доказ не може бути використаний при прийнятті процесуальних рішень.

Згідно частини 1 статті 110 КПК України, процесуальними рішеннями є всі рішення, в тому числі, слідчого судді.

Отже, згідно положення статті 94 КПК України, слідчий суддя, зокрема, зобов`язаний надати оцінку кожному доказу з точки зору його допустимості.

Враховуючи наведене у сукупності, слід дійти висновку, що фактичні дані як докази (ч.1 ст.84 КПК України), закріплені у вказаних аналітичних продуктах як його процесуальному джерелі (ч. 2 ст. 84, ст. 99 КПК України) є очевидно недопустимими на підставі п. 2 ч. 3 ст. 87, ч. 2 ст. 89 КПК України.

Враховуючи положення ст. 94 КПК України, слідчий суддя здійснюючи контроль за додержанням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні за своїм внутрішнім переконанням, оцінює кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення.

Отже, слід зазначити, що самих по собі даних, що містяться у вказаних аналітичних продуктах, що є очевидно недопустимими та за своєю суттю не являються джерелом доказів, без наявності інших доказів, не достатньо для висновку про наявність обґрунтованої підозри щодо вчинення та/або причетності до вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст.212; ч.5 ст.191; ч.1 ст.205-1 КК України посадових осіб ПАТ з ІІ «СИНТЕЗ ОЙЛ».

Крім того, слід звернути увагу на правовий висновок Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду у справі № 200/675/21-а, закріплений в Постанові від 24 червня 2021 року у справі про оскарження висновку аналітичного дослідження платником податків, згідно якого, факти викладені в Аналітичному висновку за наслідками перевірки, є відображенням дій працівників податкових органів і самі по собі не породжують правових наслідків для платника податків, а такий висновок відповідно, не порушує прав останнього.

Включення суб`єктом владних повноважень до бази даних інформації про таку перевірку не створює жодних перешкод для діяльності платника податку.

За таких обставин Аналітичний висновок є внутрівідомчою службовою кореспонденцією ДФС, яка пов`язана зі здійсненням контрольних, наглядових функцій контролюючими органами, процесом прийняття рішень і передує публічному обговоренню та/або прийнято рішень та є носієм доказової інформації, який не породжує правових наслідків для платника податків, тобто не змінює стану його суб`єктивних прав та не створює жодних додаткових обов`язків для платника податків, а отже не порушує його права, чинне законодавство передбачає правові підстави для проведення такого аналітичного дослідження фінансово - господарської діяльності платників податків.

Відповідно до положень частини 5 та 6 статті 13 Закону України «Про судоустрій і статус суддів», висновки щодо застосування норм права, викладені у постановах Верховного Суду, є обов`язковими для всіх суб`єктів владних повноважень, які застосовують у своїй діяльності нормативно-правовий акт, що містить відповідну норму права.

А тому, враховуючи те, що вказані аналітичні продукти, за своєю правовою природою, не створюють і не можуть створювати правових наслідків для ПАТ з ІІ «СИНТЕЗ ОЙЛ», не впливають на їх правовий статус та статус як платників податків, що підтверджено правовою позицією Верховного Суду, детектив та прокурор, як суб`єкти владних повноважень, зобов`язані були врахувати висновок Верховного Суду, викладений у вказаній вище та інших постановах Верховного Суду в подібних правовідносинах, в частині неможливості настання для АТ «ОДЕСНАФТПРОДУКТ», ПАТ з ІІ «СИНТЕЗ ОЙЛ» та АТ «ЕКСІМНАФТОПРОДУКТ» негативних правових наслідків на підставі таких аналітичних продуктів.

Крім того, представником власника майна надані дані на спростування доводів сторони обвинувачення щодо розтрати паливно-мастильних матеріалів, які були передані на зберігання зазначеним суб`єктам господарювання та долучено дані на підтвердження тверджень про те, що паливно-мастильні матеріали, які зберігались станом на 24 лютого 2022 року (дата початку збройної агресії російської федерації) на територіях нафтобаз у резервуарах ПАТ з ІІ «Синтез Ойл» у Одеській області знаходились у зоні ризику та становили техногенну загрозу для регіону в разі знищення технологічної інфраструктури (резервуари, трубопроводи).

З листа, що надійшов на адресу ПАТ з ІІ «Синтез Ойл» у вигляді Мобілізаційного Завдання Міністерства Енергетики України від 27.02.2022 за №26/12-7-3223-22 за підписом Першого заступника Міністра Енергетики України убачається розпорядження про необхідність надати нафту в систему магістральних нафтопроводів АТ «Укртранснафта» для подальшого транспортування на Кременчуцький НПЗ, у зв`язку з військовою агресією російської федерації про України та з метою запобігання техногенної катастрофи та втрати товару.

Також на адресу ПрАТ «Синтез Ойл» надійшов лист про необхідність здати нафту в систему магістральних нафтопроводів АТ «Укртранснафта» для подальшого транспортування Кременчуцький НПЗ з метою запобігання техногенній катастрофі та втрати нафти.

Відповідний запит від 26.02.2022 про надання дозволу на перекачку нафти системою магістральних нафтопроводів АТ «Укртранснафта» на Кременчуцький НПЗ був надісланий на адресу Енергетичної митниці України.

На виконання вказаних розпоряджень ПрАТ «Синтез Ойл» було здійснено повернення нафти на адресу АТ «Ексімнафтопродукт», АТ «Одесанафтопродукт», а потім в систему магістральних нафтопроводів АТ «Укртранснафта» для подальшого транспортування Кременчуцький НПЗ.

Отже, фактичних даних про те, що фінансово-господарські операції ПрАТ «Синтез Ойл» причетні до кримінально караного діяння, які б тим більше виправдовували доцільність застосування заходів забезпечення кримінального провадження, в тому числі арешту належного ПрАТ «Синтез Ойл» майна, грошових коштів, не здобуто.

Крім того, згідно акту (довідки) про результати фактичної перевірки з питань додержання суб`єктами господарювання вимог законодавства України при здійсненні оптової торгівлі пальним та іншими підакцизними товарами, складеної ГУ ДПС в Одеській області, встановлено відсутність будь-яких порушень.

Наведене у сукупності свідчить про те, що арешт на грошові кошти, що знаходяться на розрахункових рахунках ПАТ з ІІ «Синтез Ойл» у ФІЛІЇ - ОДЕСЬКЕ ОБЛАСНЕ УПРАВЛІННЯ ПАТ «ДЕРЖАВНИМ ОЩАДНИЙ БАНК УКРАЇНИ» (МФО 328845) накладено необґрунтовано та в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба, у зв`язку із чим клопотання про скасування арешту підлягає задоволенню.

Сам по собі факт повідомлення про підозру в.о. першому заступнику голови правління ПАТ «Укртатнафта» Руслану Ляпці в межах даного провадження не дає підстав для продовження арешту грошових коштів на рахунках ПАТ з ІІ «Синтез Ойл», у ФІЛІЇ - ОДЕСЬКЕ ОБЛАСНЕ УПРАВЛІННЯ ПАТ «ДЕРЖАВНИМ ОЩАДНИЙ БАНК УКРАЇНИ» (МФО 328845).

Керуючись ст. ст. 131, 132, 170-173, 174, 309, 376, 379 КПК України, суд

П О С Т А Н О В И В:

клопотання адвоката ОСОБА_3 , який діє в інтересах ПАТ з ІІ «Синтез Ойл» про скасування арешту майна у кримінальному провадженні № 0000012 від 21.10.2022, - задовольнити.

Частково скасувати арешт майна накладений ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва від від 09.03.2023 року (справа № 761/7554/23, провадження № 1-кс/761/5130/2023), а саме з грошових коштів ПАТ з ІІ «Синтез Ойл» (), що знаходяться на розрахункових рахунках: № НОМЕР_1 (980 - українська гривня), № НОМЕР_1 (840 - долар США), № НОМЕР_1 (978 - євро), № НОМЕР_2 (980 - українська гривня), які відкриті у ФІЛІЇ - ОДЕСЬКЕ ОБЛАСНЕ УПРАВЛІННЯ ПАТ «ДЕРЖАВНИМ ОЩАДНИЙ БАНК УКРАЇНИ» (МФО 328845).

Ухвала набирає законної сили з моменту її оголошення та оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1