Справа №705/4549/22
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

14 липня 2023 року Уманський міськрайонний суд Черкаської області в складі:

головуючого - судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

з участю прокурора ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Умані Черкаської області матеріали подання провідного інспектора Уманського районного відділу філії Державної установи «Центр пробації» в Черкаській області ОСОБА_4 про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням і направлення засудженого для відбування призначеного покарання відносно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , офіційно не працевлаштованого, неодруженого, з середньо-спеціальною освітою, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , засудженого 22.11.2022 року Уманським міськрайонним судом Черкаської області за ч. 2 ст. 125, ст. 75, ст. 76 КК України до покарання у виді 1 року 6 місяців обмеження волі та звільненого від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком на 1 рік, -

В С Т А Н О В И В:

До Уманського міськрайонного суду Черкаської області надійшло подання інспектора Уманського районного відділу філії ДУ «Центр пробації» в Черкаській області про скасування звільнення від відбування покарання ОСОБА_5 , яке мотивовано наступним.

16.01.2023 засудженого ОСОБА_5 поставлено на облік та 23.01.2023 ознайомлено з порядком та умовами відбування покарання, з обов`язками покладеними на нього судом та наслідками, які можуть наступити у разі їх невиконання, про що було відібрано відповідну підписку.

Вивчивши особу засудженого та враховуючи його поведінку було встановлено дня явки на реєстрацію, періодичністю 6 разів на квартал, тобто 2 рази на місяць. Засуджений ОСОБА_5 вчинив насильницький злочин в стані алкогольного сп`яніння, після постановки на облік засуджений змінив місце проживання, переїхавши до бабусі, яка контролювала його поведінку та стримувала вживання алкогольних напоїв. 21.03.2023 ОСОБА_5 повідомив, що змінив місце проживання, тому для більшого контролю за поведінкою засудженого та проведенням соціально-виховної роботи було прийнято рішення змінити дні явки на реєстрацію на 12 разів на квартал, тобто 4 рази на місяць.

За час відбування покарання засуджений ОСОБА_5 зарекомендував себе з негативної сторони, в період іспитового строку з випробуванням на шлях виправлення не став, а став на шлях злісного ухилення від відбування покарання, допустив порушення обов`язку, покладеного на нього судом, а саме періодично з`являтись на реєстрацію до уповноваженого органу з питань пробації.

08.05.2023 ОСОБА_5 не з`явився для реєстрації до Уманського РВ філії ДУ «Центр пробації» в Черкаській області і цього ж дня йому було направлено виклик за місцем проживання, для встановлення причин неявки на реєстрацію. У своєму поясненні вказав, що забув та вирішив, що встигає прийняти на наступний раз. 15.05.2023 засудженому було винесено попередження за порушення обов`язку покладеного на нього судом та роз`яснено, що у разі подальшого невиконання покладених на нього судом обов`язків або систематичного вчинення правопорушень, що потягли за собою притягнення до адміністративної відповідальності, його матеріали будуть направлені до суду для скасування терміну випробування та направлено його для відбування призначеного покарання.

26.06.2023 ОСОБА_5 знову не з`явився для реєстрації без поважної причини. 28.06.2023 у засудженого було відібрано пояснення, у якому ОСОБА_5 пояснив, що запрацювався та забув. Також вказав, що працює неофіційно, проте роботодавці без проблем відпускають з робочого місця у разі потреби, а особливо на реєстрацію.

Таким чином, не зважаючи на профілактичні бесіди, засуджений ОСОБА_5 належних висновків для себе не зробив, не оцінив гуманне ставлення до нього держави та наданої судом довіри, на шлях виправлення не став, покладену на нього довіру не виправдав та за період звільнення від відбування покарання 2 рази порушив обов`язок, покладений на нього судом, з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, без поважних причин.

У зв`язку із зазначеним, інспектор Уманського РВ філії ДУ «Центр пробації» направив до суду вказане подання.

Прокурор ОСОБА_3 в судовому засіданні вважав, що подання не підлягає до задоволення, оскільки обставини, зазначені в поданні органу пробації, не свідчать про те, що засуджений не бажає стати на шлях виправлення та свідомо ухиляється від виконання обов`язків покладених на нього судом, а також відсутні відомості, що під час іспитового строку він систематично вчиняв адміністративні правопорушення, а тому підстав для скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням.

Представник органу пробації в судове засідання не з`явився, від інспектора Уманського РВ філії ДУ «Центр пробації» у Черкаській області надійшла заява, у якій просить суд розгляд справи проводити у її відсутність, вимоги подання підтримує та просить суд подання задовольнити.

Засуджений ОСОБА_5 в судове засідання не з`явився, на адресу суду подав письмову заяву, у якій просить суд розгляд справи проводити у його відсутність, у задоволенні подання органу пробації просить відмовити. Зазначив про те, що допущені ним неявки були пов`язані виключно з його зайнятістю на роботі, оскільки працює як вільнонайманий працівник. В подальшому зобов`язується не порушувати умови відбування покарання.

Суд, вислухавши думку прокурора, врахувавши позицію представника органу пробації та засудженого, дослідивши матеріали подання, приходить до наступного висновку.

Згідно п. 8 ч. 1 ст. 537 КПК України під час виконання вироків суд вирішує питання про направлення звільненого від покарання з випробуванням для відбування покарання, призначеного вироком суду.

Відповідно до п. 10 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 24 жовтня 2003 року №7 «Про практику призначення судами кримінального покарання» суд за поданням органу, який здійснює контроль за поведінкою засудженого, звільненого від відбування покарання з випробуванням, може прийняти рішення про скасування звільнення та про направлення засудженого для відбування призначеного покарання в разі невиконання покладених на нього обов`язків, визначених ст.76 КК України, або систематичного (три і більше разів) вчинення правопорушень, що потягли адміністративні стягнення і свідчать про його небажання стати на шлях виправлення.

Так, судом встановлено, що ОСОБА_5 згідно вироку Уманського міськрайонного суду Черкаської області від 22.11.2022 року засуджено за ч. 2 ст. 125 КК України до 1 року 6 місяців обмеження волі та звільнено від відбування покарання з випробуванням згідно ст. 75 КК України з іспитовим строком 1 рік, з покладенням на нього обов`язків, передбачених ст. 76 КК України, серед яких періодично з`являтись для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації.

Згідно матеріалів особової справи копія вказаного вироку Уманським РВ ФДУ «Центр пробації» в Черкаській області отримано 16.01.2023 року та ОСОБА_5 поставлено на облік, а з 23.01.2023 останній ознайомлений з порядком та умовами звільнення від відбування покарання з випробуванням та йому встановлено дні явки на реєстрацію двічі на місяць.

21.03.2023 засуджений звернувся до Уманського РВ філії ДУ «Центр пробації» із заявою про те, що він змінив місце проживання, оскільки його бабка, у якої він проживав, переїхала до м. Одеси.

Провідним інспектором органу пробації, у зв`язку із зазначеним 21.03.2023 було винесено постанову про встановлення днів явки на реєстрацію та змінено дні явки на 4 рази на місяць.

Згідно листів реєстрації, засуджений майже постійно з`являвся на відмітки, але за весь період відбування покарання двічі, а саме 08.05.2023 та 26.06.2023, не з`явився на реєстрацію.

З`явившись 15.05.2023, а саме на чергову визначену дату для відмітки, надав письмове пояснення про причини попередньої неявки, а саме вказавши, що забув про необхідність з`явитися до органу пробації, а згадав коли вже було пізно, тому вирішив, що прийде наступного разу. Також з`явився 28.06.2023 і знову надав письмове пояснення про причину своєї неявки, зазначивши, що перебував на роботі. У своїх поясненнях зазначив, що йому роз`яснено наслідки порушення відбування покарання.

Крім того, 15.05.2023 відносно засудженого ОСОБА_5 винесено письмове попередження про можливе скасування іспитового строку.

Відповідно до ч. ч. 1, 2, 3 ст. 166 КВК України, якщо засуджений не виконує обов`язки, встановлені цим Кодексом, Законом України «Про пробацію», а також покладені на нього судом, або систематично вчиняє правопорушення, що тягнуть за собою адміністративні стягнення і свідчать про його небажання стати на шлях виправлення, уповноважений орган з питань пробації вносить до суду подання про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням і направлення засудженого для відбування призначеного покарання. Подання про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням і направлення засудженого для відбування призначеного покарання вноситься до суду після застосування уповноваженим органом з питань пробації до засудженого письмового попередження про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням і направлення для відбування призначеного покарання.

При скасуванні звільнення від відбування покарання з випробуванням суд зобов`язаний з`ясувати, чи мав засуджений реальні можливості виконати покладені на нього обов`язки і чи можна розглядати факти, викладені у поданні органу, що відає відбуванням покарання, як свідчення небажання засудженого стати на шлях виправлення.

Таким чином, скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням є можливим лише за наявності умислу засудженого на ухилення від відбування покарання з випробуванням та контролю за його поведінкою, а також обставин, які свідчать про небажання засудженого стати на шлях виправлення.

Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях притримується позиції того, що суд вправі обґрунтовувати свої висновки лише доказами, що випливають зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпцій факту (рішення Європейського суду з прав людини, справа «Коробов проти України» № 39598/03 від 21.07.2011 року), тобто таких, що не залишать місце сумнівам, оскільки наявність останніх не узгоджується із стандартом доказування «поза розумним сумнівом» (рішення від 18 січня 1978 року у справі «Ірландія проти Сполученого Королівства» (Ireland v. the UnitedKingdom), п. 161, Series A заява № 25).

За встановлених обставин суд вважає, що поведінку засудженого не можна розцінювати як грубе та систематичне порушення умов звільнення від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком, а також як свідоме невиконання обов`язків, покладених на нього вироком суду, оскільки нових кримінальних правопорушень в період іспитового строку він не вчиняв, що підтверджується довідкою ОСК ГУНП України в Черкаській області, до адміністративної відповідальності не притягувався. Разом з цим, хоча засуджений на реєстрацію не з`явився двічі, однак такі неявки не можна вважати систематичними оскільки вони були допущені не підряд, та не пов`язані зі свідомим ухиленням від виконання обов`язків. Отже в поданих на розгляд матеріалах справи відсутні докази, які б поза розумним сумнівом підтверджували небажання засудженого стати на шлях виправлення та вказували на наявність у даному випадку підстав для скасування ОСОБА_5 звільнення від відбування покарання з випробуванням та його направлення для відбування покарання, призначеного вироком суду.

Як зазначалось вище, засуджений ОСОБА_5 дійсно двічі не з`являвся на реєстрацію до відділу Уманського міськрайонного відділу філії ДУ «Центр пробації» в Черкаській області, але він зазначив про причини таких неявок, які не носять систематичний характер.

На думку суду, викладені у поданні два факти неявки на виклик до органу з питань пробації самі по собі не можуть розцінюватися як свідчення небажання засудженого стати на шлях виправлення. Допущені ним факти невиконання покладених судом обов`язків суд розцінює як незначні, а пояснення засудженого під час розгляду подання в суді як підтвердження розуміння необхідності виконувати покладені судом обов`язки, що дає підстави суду розцінити це як намір його подальшого виправлення без ізоляції від суспільства, тобто без скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням та направлення засудженого на відбування покарання у виді позбавлення волі.

Аналізуючи суть і причини невиконання обов`язків, покладених на засудженого ОСОБА_5 вироком суду, з урахуванням встановлених при розгляді подання обставин, характеристики особи засудженого та його ставлення до виконання обов`язків, суд вважає, що викладені в поданні обставини не є достатніми підставами для скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням засудженого, а в матеріалах особової справи відсутні достатні дані, які б безумовно свідчили про небажання засудженого ОСОБА_5 ставати на шлях виправлення, а тому відсутні підстави для скасування звільнення останнього від відбування покарання, у зв`язку з чим суд не вбачає підстав для задоволення подання.

На підставі викладеного, керуючись ст. 78 КК України, ст. 166 КВК України, ст. ст. 537, 539 КПК України, суд -

У Х В А Л И В:

У задоволенні подання про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням та направлення засудженого ОСОБА_5 для відбування призначеного покарання - відмовити.

Ухвала суду може бути оскаржена до Черкаського апеляційного суду протягом семи днів з дня її оголошення.

Суддя ОСОБА_1