У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 серпня 2023 року м. Миколаїв

Миколаївський апеляційний суд в складі колегії суддів:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3

за участю секретаря ОСОБА_4

учасників судового провадження:

прокурора ОСОБА_5

захисника ОСОБА_6

підозрюваного ОСОБА_7

розглянув у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу захисника ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Заводського районного суду м. Миколаєва від 10 липня 2023 року щодо

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , раніше не судимого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

-підозрюваного за ч. 4 ст. 187, ч. 2, ч. 3 ст. 146 КК України.

Короткий зміст судового рішення суду першої інстанції.

Ухвалою слідчого судді Заводського районного суду м. Миколаєва від 10 липня 2023 року продовжено підозрюваному ОСОБА_7 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою до 12.08.2023.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги.

Захисник просить скасувати ухвалу слідчого судді, постановити нову ухвалу, якою обрати підозрюваному ОСОБА_7 запобіжний захід у вигляді домашнього арешту у період часу з 23.00 год. до 05.00 год., за адресою:

АДРЕСА_1 , з покладенням обов`язків передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України, а саме: не відлучатися із населеного пункту, в якому він зареєстрований, проживає чи перебуває, без дозволу слідчого, прокурора або суду; повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи; утримуватися від спілкування з будь-якою особою, визначеною слідчим суддею, судом, або спілкуватися з нею із дотриманням умов, визначених слідчим суддею, судом; здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

Узагальнені доводи особи, яка подала апеляційну скаргу.

Захисник вважає ухвалу слідчого судді незаконною та необгрунтованою з наступних підстав:

- вважає, що доказів обґрунтованості підозри ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 187 КК України, немає, хоча ОСОБА_7 визнає частково свою вину ;

- вважає, що до підозрюваного можливим було б застосувати домашній арешт, оскільки ОСОБА_7 має постійне місце проживання;

- наявність ризиків п. 1, 2, 3 ч. 1 ст. 177 КПК України не доведені;

- зазначив, що відсутні докази, які б свідчили про те, що більш м`який запобіжний захід не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України.

Встановлені слідчим суддею обставини.

Слідчим управлінням ГУНП в Херсонській області проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000724 від 11.05.2023. Слідчий звернувся до слідчого судді з клопотанням про продовження строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_7 .

Задовольняючи клопотання про продовження підозрюваному запобіжного заходу, слідчий суддя дійшов висновку, що підозра у вчиненні ОСОБА_7 кримінальних правопорушень, передбачених за ч. 4 ст. 187, ч. 2, ч. 3 ст. 146 КК України, є обґрунтованою.

Ухвалою слідчого судді Заводського районного суду м. Миколаєва від 29.06.2023 підозрюваному ОСОБА_7 обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Постановою керівника Херсонської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Південного регіону від 08.07.2023 строк досудового розслідування у кримінальному провадженні №0000724 продовжено до 3-х місяців, а саме до 12.08.2023.

Слідчий суддя дійшов висновку, що прокурором доведені ризики, передбачені п.п.1,2,3 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме те, що підозрюваний ОСОБА_7 може переховуватися від органів досудового розслідування та суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на свідків.

Позиції учасників судового провадження.

Захисник ОСОБА_6 та підозрюваний ОСОБА_7 підтримали апеляційну скаргу, просили її задовольнити.

Прокурор заперечував проти задоволення апеляційної скарги, просив ухвалу слідчого судді залишити без змін.

Встановлені судом апеляційної інстанції обставини. Мотиви, з яких суд апеляційної інстанції виходив при постановленні ухвали, і положення закону, яким він керувався.

Заслухавши доповідь судді, пояснення учасників судового провадження, вивчивши матеріали судового провадження та обговоривши викладені в апеляційних скаргах доводи, суд вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Згідно вимог п. 3 ч. 2 ст. 395 КПК України, апеляційна скарга, якщо інше не передбачено цим Кодексом, може бути подана на ухвалу слідчого судді протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Захисник ОСОБА_6 в апеляційній скарзі просить про поновлення строку на апеляційне оскарження ухвали слідчого судді. Зазначив, що повний текст ухвали отримав 17.07.2023 та не міг подати апеляційну скаргу без отримання повного тексту ухвали слідчого судді.

З огляду на викладені в клопотанні обставини про те, що копію повного тексту оскаржуваної ухвали захисник отримав 17.07.2023, а апеляційна скарга подана 17.07.2023, строк на подачу апеляційної скарги пропущений з поважних причин, а тому підлягає поновленню.

Щодо доводів апелянта про незаконність оскаржуваної ухвали, апеляційний суд встановив таке.

Відповідно до ч. 1 ст. 370 КПК України, судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Зазначеним вимогам закону оскаржуване рішення відповідає.

Згідно з положеннями ст. 197 КПК України, строк тримання під вартою може бути продовжений слідчим суддею в межах строку досудового розслідування.

Як передбачено ч. 3 ст. 199 КПК України, клопотання про продовження строку тримання під вартою, крім відомостей, зазначених у ст. 184 цього Кодексу, повинно містити: 1) виклад обставин, які свідчать про те, що заявлений ризик не зменшився або з`явилися нові ризики, які виправдовують тримання особи під вартою; 2) виклад обставин, які перешкоджають завершенню досудового розслідування до закінчення дії попередньої ухвали про тримання під вартою.

Під час апеляційного розгляду справи встановлено, що слідчий зазначених вимог кримінального процесуального закону дотримався, адже клопотання про продовження строку тримання під вартою підозрюваного обґрунтовано належним чином, а його доводи підтверджуються доданими до нього доказами.

Висновки слідчого судді щодо необхідності продовження строку тримання під вартою підозрюваному є правильними.

При розгляді зазначеного судового провадження, у відповідності до ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», колегія суддів застосовує Конвенцію «Про захист прав людини і основоположних свобод» та практику Європейського суду з прав людини, як джерело права.

Питання щодо обґрунтованості підозри у вчиненні ОСОБА_7 інкримінованих йому кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 187, ч. 2, ч. 3 ст. 146 КК України, знайшло своє підтвердження під час обрання йому запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. В матеріалах провадження відсутні дані, які б спростовували обґрунтованість підозри на даній стадії кримінального провадження.

У відповідності до норм КПК України, на даному етапі кримінального провадження не допускається вирішення тих питань, які повинен вирішувати суд під час розгляду провадження по суті, а саме питань пов`язаних з оцінкою доказів з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винною чи не винною у вчиненні злочину. Отже, суд не знаходить підстав для розгляду та надання оцінки протилежним доводам захисника.

При цьому, суд наголошує на тому, що відповідно до ст.ст. 89, 94 КПК України, оцінка допустимості та належності доказів, буде надана судом першої інстанції при розгляді кримінального провадження по суті.

Що стосується наявності ризиків у вказаному провадженні, то слідчий суддя дійшов обґрунтованого висновку, що ризики, які встановлені слідчим суддею під час вирішення питання про застосування до підозрюваного ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, на даний час не зменшилися.

Існування ризиків, які встановлено при обранні запобіжного заходу, слідчим суддею належним чином вмотивовано, і наведено переконливі мотиви щодо того, що вони не зменшилися та виправдовують тримання ОСОБА_7 під вартою.

Суд погоджується із доводами слідчого судді та наголошує, що в зазначеному кримінальному провадженні, враховуючи тяжкість покарання, яке може загрожувати підозрюваному, обставин кримінального провадження, продовжують існувати ризики переховування підозрюваного від органів досудового розслідування та суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на свідків.

Обставин, передбачених ч. 2 ст. 183 КПК України, що виключають можливість застосування до підозрюваного запобіжного заходу у виді тримання під вартою, судом не встановлено.

Слідчий суддя дійшов правильного висновку про неможливість застосування на даному етапі досудового розслідування щодо підозрюваного більш м`якого запобіжного заходу, ніж тримання під вартою, для запобігання встановленим ризикам та забезпечення його належної процесуальної поведінки.

Також, слідчий суддя при прийнятті рішення обґрунтовано врахував, що на даний час слідчим не проведено усі необхідні слідчі та процесуальні дії для отримання доказів, які в подальшому можуть бути використаними під час судового розгляду кримінального провадження.

З урахуванням встановлених під час апеляційного розгляду обставин, суд вважає, що вимоги захисника про застосування щодо підозрюваного ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту у певний період доби, не підлягає задоволенню.

Керуючись ст. 404, 405, 407 ч. 3, 422, 532 КПК України, -

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_6 залишити без задоволення, а ухвалу слідчого судді Заводського районного суду м. Миколаєва від 10 липня 2023 року щодо ОСОБА_7 - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та не підлягає оскарженню в касаційному порядку.

Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3