УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 569/1769/23

29 травня 2023 року

Костопільський районний суд Рівненської області в складі колегії суддів:

головуючого судді ОСОБА_1

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

за участю секретаря судових засідань ОСОБА_4

розглянувши у підготовчому судовому засіданні клопотання прокурора ОСОБА_5 в кримінальному провадженні № 0000096 про обвинувачення ОСОБА_6 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 255-1, ч. 3 ст. 27, ч. 3 ст. 307, ч. 3 ст. 27, ч. 3 ст. 15, ч. 3 ст. 307 КК України, ОСОБА_7 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 27, ч. 3 ст. 307, ч. 2 ст. 27, ч. 3 ст. 15, ч. 3 ст. 307, ч. 2 ст. 307, ч. 1 ст. 354 КК України, ОСОБА_8 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченогоч. 2 ст. 27, ч. 3 ст. 307 КК України, ОСОБА_9 , у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 27, ч. 3 ст. 307, ч. 2 ст. 27, ч. 3 ст. 15, ч. 3 ст. 307 КК України, ОСОБА_10 , у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 27, ч. 3 ст. 307, ч. 2 ст. 27, ч. 3 ст. 15, ч. 3 ст. 307, ч. 2 ст. 307 КК України, ОСОБА_11 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 27, ч. 3 ст. 307 КК України, ОСОБА_12 , у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 27, ч. 3 ст. 307, ч. 3 ст. 354, ч. 4 ст. 354 КК України,

за участі учасників кримінального провадження:

прокурора ОСОБА_5

обвинувачених ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_13 , ОСОБА_11 ,

захисника обвинуваченого ОСОБА_6 - адвоката ОСОБА_14 , захисника обвинуваченого ОСОБА_7 - адвоката ОСОБА_15 , захисника обвинуваченої ОСОБА_11 - адвоката ОСОБА_16 , захисника обвинуваченого ОСОБА_9 - адвоката ОСОБА_17 , захисника обвинуваченої ОСОБА_13 - адвоката ОСОБА_18 , захисника обвинуваченого ОСОБА_8 - адвоката ОСОБА_19 ,

ВСТАНОВИВ:

В провадженні Костопільського районного суду Рівненської області перебуває кримінальне провадження № 0000096 від 07.07.2021 року про обвинувачення ОСОБА_6 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 255-1, ч. 3 ст. 27, ч. 3 ст. 307, ч. 3 ст. 27, ч. 3 ст. 15, ч. 3 ст. 307 КК України, ОСОБА_7 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 27, ч. 3 ст. 307, ч. 2 ст. 27, ч. 3 ст. 15, ч. 3 ст. 307, ч. 2 ст. 307, ч. 1 ст. 354 КК України, ОСОБА_8 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченогоч. 2 ст. 27, ч. 3 ст. 307 КК України, ОСОБА_9 , у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 27, ч. 3 ст. 307, ч. 2 ст. 27, ч. 3 ст. 15, ч. 3 ст. 307 КК України, ОСОБА_10 , у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 27, ч. 3 ст. 307, ч. 2 ст. 27, ч. 3 ст. 15, ч. 3 ст. 307, ч. 2 ст. 307 КК України, ОСОБА_11 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 27, ч. 3 ст. 307 КК України, ОСОБА_12 , у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 27, ч. 3 ст. 307, ч. 3 ст. 354, ч. 4 ст. 354 КК України

Прокурор ОСОБА_5 звернувся до суду із клопотанням про продоження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно обвинуваченого ОСОБА_9 строком на 60 днів без визначення розміру застави.

Прокурор своє клопотання обґрунтовує тим, що на цей час ризики передбачені п.п.1,3,5 ч.1 ст.177 КПК України, які виправдовують тримання обвинуваченого під вартою не зменшились і надалі продовжують існувати. Наявність зазначених ризиків обґрунтовується тим, що ОСОБА_9 обвинувачується в кримінальних правопорушеннях, які є особливо тяжкими, за вчинення яких передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк до 12 років із конфіскацією майна.

Зазначає, що метою продовження запобіжного заходу у виді тримання під вартою стосовно обвинуваченого ОСОБА_9 є забезпечення виконання покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам:

- переховуватися від суду, а також відсутність у обвинуваченого стримуючих факторів (неодружений, офіційно не працює, неповнолітніх дітей на утриманні не має), дає підстави вважати, що останній може переховуватись від суду з метою уникнення притягнення до кримінальної відповідальності;

- незаконно впливати на інших обвинувачених та свідків у вказаному кримінальному провадженні, ОСОБА_9 особисто знайомий з іншими обвинуваченими у вказаному кримінальному провадженні, а також із свідками, які під час їх допитів надали викривальні показання, а тому останній, шляхом погроз, умовлянь, чи іншим чином може впливати на них з метою їх відмови від давання показань або дачі необ`єктивних чи вигідних для нього показань під час розгляду справи в суді;

- продовжити кримінальне правопорушення, у якому обвинувачується або вчинити інше кримінальне правопорушення. Так, обвинувачений ОСОБА_9 , раніше притягувався до кримінальної відповідальності за ч. 1 ст. 309 КК України, однак належних висновків для себе не зробив та, як виконавець у складі організованої групи, вчинив ряд особливо тяжких кримінальних правопорушень, пов`язаних із незаконним придбанням, зберіганням, перевезенням, пересиланням, а також передачею наркотичних засобів у місця позбавлення волі, свідчить про те, що у разі не застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою ОСОБА_9 може продовжити свою злочинну діяльність, тобто продовжити вчиняти кримінальні правопорушення у сфері незаконного обігу наркотичних засобів та психотропних речовин, або вчинити інші злочини, що обґрунтовано виправдовує тримання обвинуваченого під вартою.

В судовому засіданні прокурор підтримав подане ним клопотання та просив його задоволити з підстав викладених у ньому.

Обвинувачений ОСОБА_9 та його захисник в судовому засіданні заперечували проти задоволення клопотання прокурора та просили застосувати до ОСОБА_9 більш м`який запобіжний захід.

З`ясувавши думку учасників судового провадження, щодо зазначеного вище клопотання, суд дійшов таких висновків.

Відповідно до ч. 3 ст. 315 КПК України під час підготовчого судового засідання суд за клопотанням учасників судового провадження має право обрати, змінити чи скасувати заходи забезпечення кримінального провадження, в тому числі запобіжний захід, обраний щодо обвинуваченого. При розгляді таких клопотань суд додержується правил, передбачених розділом ІІ цього Кодексу.

Згідно ч. 1 ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам:

1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду;

2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення;

3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні;

4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином;

5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Відповідно до ч. 2 ст. 177 КПК України підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до ст. 178 КПК України при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі й обставини зазначені у ч. 1 ст. 178 КПК України.

Відповідно до ч. 1 ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.

Встановлено, що ухвалою Костопільського районного суду Рівненської області від 06 квітня 2023 року відносно ОСОБА_9 обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів, без визначення розміру застави, строк дії ухвали до 04.06. 2023 року.

Відповідно до п.3 ст.5 Європейської конвенції про захист прав та основоположних свобод людини, кожна заарештована або затримана особа має право на судовий розгляд справи упродовж розумного строку чи звільнення від судового розгляду. Таке звільнення має бути обґрунтоване гарантіями явки до суду.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, доцільність продовження строку тримання під вартою ґрунтується на презумпції, що з перебігом ефективного розслідування справи зменшуються ризики, які стали підставою для взяття особи під варту на початковій стадії розслідування.

Кожне наступне продовження строку тримання під вартою має містити детальне обґрунтування ризиків, що залишаються та їх аналіз, як підстава для втручання в право особи на свободу. Наявність підстав для тримання особи під вартою та доцільність подовження строку тримання під вартою має оцінюватися в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Тримання під вартою та продовження строку тримання під вартою може бути виправдано за наявності того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які незважаючи на презумпцію невинуватості, переважають над принципом поваги до особистої свободи.

Судом встановлено, що строк дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно обвинуваченого ОСОБА_9 спливає 04.06.2023 року.

Не роблячи передчасних висновків, щодо вини обвинуваченого, беручи до уваги, що обвинувачений ОСОБА_9 обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушеннях, які є особливо тяжкими, за вчинення яких передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк до 12 років із конфіскацією майна та визначені ст.177 КПК України ризики, а саме: переховуватися від суду, незаконно впливати на інших обвинувачених та свідків у вказаному кримінальному провадженні та вчинення інших кримінальних правопорушень, на цей час не відпали і вони в повній мірі обґрунтовують подальше тримання ОСОБА_9 під вартою, більш м`який запобіжний захід, ніж тримання під вартою, не зможе забезпечити належну процесуальну поведінку обвинуваченого, а тому клопотання прокурора слід задовольнити та обрати до ОСОБА_9 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на строк 60 днів.

Так, прокурором доведено, що ризик передбачений п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме ризик переховуватися від суду підтверджується тим, що будучи на волі ОСОБА_9 може переховуватись задля уникнення від відповідальності, так як, зокрема, санкція ч. 3 ст. 307 КК України передбачає безальтернативну міру покарання - позбавлення волі строком від 9 до 12 років з конфіскацією майна.

Окрім того, ОСОБА_9 неодружений, немає джерел постійного доходу, що свідчить про відсутність сталих соціальних зв`язків.

Ризик вчинення іншого кримінального правопорушення, підтверджується тим, що обвинувачений раніше притягувався до кримінальної відповідальності за ч. 1 ст. 309 КК України.

Ризик незаконного впливу на інших обвинувачених та потерпілих обгрунтований тим, що ОСОБА_9 особисто знайомий з іншими обвинуваченими у вказаному кримінальному провадженні, а також із свідками, які під час їх допитів надали викривальні показання, та які ще не були допитані в судовому провадженні, а тому останній, шляхом погроз, умовлянь, чи іншим чином може впливати на них з метою їх відмови від давання показань або дачі необ`єктивних чи вигідних для нього показань під час розгляду справи в суді.

Суд, враховуючи, що обставини по справі з часу обрання запобіжного заходу не змінились, а ризики передбачені ст. 177 КПК України, не зменшились, що унеможливлює застосування до обвинуваченого більш м`якого заходу забезпечення кримінального провадження, а також те, що він обвинувачуються в скоєнні особливо тяжкого злочину, доцільно вирішувати питання про обрання обвинуваченому запобіжного заходу у виді тримання під вартою, вважаючи його таким, що відповідає характеру та тяжкості діяння, що інкримінується обвинуваченому, та запобіганню можливості перешкоджати інтересам правосуддя, зокрема і ухиленню від суду, а тому, суд приходить до висновку про відсутність на цей час підстав для обрання обвинуваченому інших більш м`яких запобіжних заходів, крім тримання під вартою.

Будь-яких даних про зменшення чи відсутність ризиків передбачених ст. 177 КПК України, для застосування стосовно обвинуваченого більш м`якого запобіжного заходу, ніж тримання під вартою, в судовому засіданні не встановлено. Перелічені вище обставини обумовлюють висновок суду про необхідність обрання обвинуваченому запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

При цьому, відповідно до вимог п. 5 ч. 4 ст. 183 КПК України, зважаючи на те, що ОСОБА_9 обвинувачується в особливо тяжкому злочині у сфері обігу наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів або прекурсорів, суд не вбачає підстав для визначення застави як альтернативного виду запобіжного заходу.

На підставі наведеного та керуючись ст. 183, 197, 314, 315 КПК України, суд,

УХВАЛИВ:

Обрати обвинуваченому ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженцю м.Вараш, Рівненської області, громадянину України, зареєстрованому за адресою: АДРЕСА_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів, тобто до 27 липня 2023 року, без визначення розміру застави, та утримувати його в Державній установі Рівненський слідчий ізолятор..

Контроль за виконанням ухвали суду покласти на прокурора ОСОБА_5 .

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Рівненського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення, а для особи, яка перебуває під вартою, строк подачі апеляційної скарги обчислюється з моменту вручення їй копії судового рішення.

Ухвала суду підлягає негайному виконанню і подання апеляційної скарги на ухвалу не зупиняє її виконання.

Повний текст ухвали суду оголошено 01.06.2023 о 14 год. 15 хв.

СуддяОСОБА_1

Суддя ОСОБА_2

Суддя ОСОБА_3