Справа №463/3985/23
Провадження №1-кс/463/3753/23
У Х В А Л А

08 червня 2023 року слідчий суддя Личаківського районного суду м. Львова ОСОБА_1 , з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурораОСОБА_3 , захисника ОСОБА_4 , підозрюваного ОСОБА_5 , розглянувши клопотання слідчого Першого слідчого відділу (з дислокацією у місті Льовові) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Львові, ОСОБА_6 , погоджене в.о. прокурора другого відділу процесуального керівництва Управління процесуального керівництва у кримінальних провадженнях слідчих територіального управління Державного бюро розслідувань Львівської обласної прокуратури ОСОБА_7 , про відсторонення від посади підозрюваного ОСОБА_5 -

ВСТАНОВИВ:

В провадженні Першого слідчого відділу Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Львові, перебуває кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000020 від 18.01.2023 з приводу вчинення кримінальних правопорушень, відповідальність за які передбачено ч. 1 ст. 364, ч. 2 ст. 364, ч. 2 ст. 366 та ч. 3 ст. 358 КК України.

В межах цього кримінального провадження ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.364 КК України.

Слідчий Першого слідчого відділу (з дислокацією у місті Львові) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Львові, за погодженням з прокурором, звернувся до слідчого судді з клопотанням про відсторонення ОСОБА_5 від посади державного інспектора ВМО №2 митного поста «Городок» Львівської митниці на строк два місяці.

Клопотання мотивує тим, що ОСОБА_5 , підозрюється в тому, що він працюючи на посаді державного інспектора ВМО № 2 митного поста «Городок» Львівської митниці відповідно до Графіків виходу на роботу працівників ВМО № 2 митного поста «Городок» Львівської митниці на червень та липень 2022 року, заступив на чергування 30.06.2022 в період часу з 9:00 год. по 24 год., а також 01.07.2022 в період часу з 09:00 год. по 19:00 год. в складі ВМО № 2 митного поста «Городок» Львівської митниці.

Відповідно до наказу № 58-о від 30.06.2021 за головним державним інспектором ОСОБА_5 , закріплено особисту номерну печатку № 533.

Так, 30.06.2022 близько 09:00 год. ОСОБА_5 заступив до виконання своїх службових обов`язків безпосередньо на митному пості «Городок» Львівської митниці, що за адресою: Львівська область, м. Городок, вулиця Львівська, 659А/Б.

Цього ж дня, в період часу з 22:25 год. по 22:30 год. ОСОБА_5 перебуваючи на своєму робочому місці, використовуючи особистий логін « ОСОБА_8 », який надавав йому право доступу до автоматизованої системи митного оформлення (надалі АСМО) «Інспектор», умисно вніс до вказаної бази даних відомості про прийняття митних декларації від 30.06.2022 №№ UA209180/2022/045915, UA209180/2022/045926 та UA209180/2022/045928 до митного оформлення, всупереч того, що транспортні засоби, за вище вказаними митними деклараціями доставлено в зону митного контролю ВМО № 2 митного поста «Городок» 01.07.2022, тобто на наступний день після прийняття митних декларацій до митного оформлення, таким чином ОСОБА_5 забезпечив подальшу реалізацію свого злочинного умислу у здійсненні митного оформлення транспортних засобів за вказаними вище митними деклараціями із застосування преференції з пільгового розмитнення, а саме із звільнення від оподаткування ввізним митом, акцизним податком та податком на додану вартість.

В подальшому, на наступний день, а саме 01.07.2022 ОСОБА_5 , в ході проведення митних формальностей щодо транспортних засобів за митними деклараціями від 30.06.2022 №№ UA209180/2022/045915, UA209180/2022/045926 та UA209180/2022/045928, будучи обізнаним про те, що транспортні засоби прибули в зону митного контролю ВМО № 2 митного поста «Городок» Львівської митниці 01.07.2022, що підтверджується перепустками та інформацією з журналу обліку автотранспорту, який здійснює заїзд в зону митного контролю ВМО № 2 митного поста «Городок» Львівської митниці, облік яких здійснює Логістична компанія ТзОВ «Захід Ресурс», або за відсутності перепусток згідно даних ЄАІС Держмитслужби, тобто, усвідомлюючи, що митні декларації подані з порушенням вимог частини першої статті 263 митного кодексу України, умисно, з корисливих мотивів, всупереч інтересам служби, з метою одержання неправомірної вигоди для інших фізичних осіб, а саме: ОСОБА_9 , ОСОБА_10 та ОСОБА_11 , сприяв їм в ухиленні від сплати обов`язкових митних платежів, використовуючи своє службове становище, безпідставно здійснив митне оформлення транспортних засобів відповідно до норм Закону України від 24.03.2022 № 2142-ІХ «Про внесення змін до Податкового кодексу України та інших законодавчих актів України щодо вдосконалення законодавства на період дії воєнного стану», застосувавши код пільг «311» із звільнення від оподаткування ввізним митом, акцизним податком, та податком на додану вартість, та не відмовив в митному оформленні по причині їх подання з порушенням вимог частини першої статті 263 митного кодексу України.

Надалі ОСОБА_5 , знаходячись у службовому приміщенні митного поста «Городок» Львівської митниці, що за адресою: Львівська область, Львівський район, місто Городок, вулиця Львівська, 659А/Б, з метою завершення митних формальностей та випуску транспортних засобів у вільних обіг, без сплати обов`язкових митних платежів, зловживаючи своїм службовим становищем, використовуючи логін «V060258», який надавав йому право доступу до АСМО «Інспектор», умисно вніс до вказаної бази даних відомості про завершення митного оформлення щодо транспортних засобів, за митними деклараціями від 30.06.2022 №№ UA209180/2022/045915, UA209180/2022/045926 та UA209180/2022/045928, застосувавши пільги з кодом «311» із звільнення від оподаткування ввізним митом, акцизним податком, та податком на додану вартість, чим надав можливість ОСОБА_9 , ОСОБА_10 та ОСОБА_11 ухилитись від сплати обов`язкових митних платежів, а саме:

1.) за митною декларацією від 30.06.2022 № UA209180/2022/045915, 01.07.2022 о 14:39 год. завершив митне оформлення автомобіля марка «RENAULT», моделі «TRAFIC», номер кузова: НОМЕР_1 , 2015 року виготовлення, код за УКТЗЕД: , вартістю 276655,47 грн., обов`язкові митні платежі на загальну суму 135168,39 грн., в тому числі ввізного мита в сумі 27665,55 грн., акцизного податку в сумі 38865,53 грн. та податку на додану вартість в сумі 68637,31 грн.;

2.) за митною декларацією від 30.06.2022 № UA209180/2022/045926, 01.07.2022 о 14:15 год. завершив митне оформлення автомобіля марка «RENAULT», моделі «ESPACE», номер кузова: НОМЕР_2 , 2008 року виготовлення, код за УКТЗЕД: , вартістю 130423,29 грн., обов`язкові митні платежі на загальну суму 112697,59 грн., в тому числі ввізного мита в сумі 13042,33 грн., акцизного податку в сумі 59135,11 грн. та податку на додану вартість в сумі 40520,15 грн.;

3.) за митною декларацією від 30.06.2022 № UA209180/2022/045928, 01.07.2022 о 14:03 год. завершив митне оформлення автомобіля марка «VOLKSWAGEN», моделі «TOUAREG», номер кузова: НОМЕР_3 , 2011 року виготовлення, код за УКТЗЕД: , вартістю 489467,37 грн., обов`язкові митні платежі на загальну суму 382854,69 грн., в тому числі ввізного мита в сумі 48946,74 грн., акцизного податку в сумі 188520,94 грн. та податку на додану вартість в сумі 145387,01 грн.

Відтак, внаслідок зловживання ОСОБА_5 своїм службовим становищем, фізичні особи, а саме: ОСОБА_9 , ОСОБА_10 та ОСОБА_11 ухилилися від сплати обов`язкових митних платежів на загальну суму 630 720, 67 грн., чим заподіяно державним інтересам тяжких наслідків, та згідно п. 4 Примітки до ст. 364 КК України більш ніж у двісті п`ятдесят разів перевищує неоподатковуваний мінімум доходів громадян.

ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 364 КК України - зловживання службовим становищем, тобто умисне, з метою одержання неправомірної вигоди для іншої фізичної особи використання службовою особою службового становища, всупереч інтересам служби, яке завдало тяжких наслідків державним інтересам.

Обґрунтованість підозри доводиться зібраними доказами. ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, пов`язаного з корупцією, за вчинення якого передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від трьох до шести років з позбавленням права обіймати певні посади чи займатися певною діяльністю на строк до трьох років, зі штрафом від п`ятисот до однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що відповідно до вимог ст. 12 КК України є тяжким злочином.

Перебуваючи на посаді державного інспектора ВМО №2 митного поста «Городок» Львівської митниці останній зможе вчиняти аналогічні злочини. Відтак, це унеможливлює подальше виконання ним своїх обов`язків на час досудового розслідування, оскільки, продовжуючи перебувати на займаній посаді, підозрюваний зможе продовжити вчиняти протиправну діяльність.

Прокурор в судовому засіданні клопотання підтримав з підстав, викладених у такому. Просив відсторонити підозрюваного від посади в межах строку досудового розслідування.

Підозрюваний ОСОБА_5 та його захисник ОСОБА_4 проти задоволення клопотання заперечили, ввжають підозру необґрунтованою, дії, які орган досудового розслідування інкримінує як кримінальне правопорушення вважають законними, крім того, органом досудового розслідування вилучено всі необхідні документи, дана робота є єдиним джерелом прибутку для підозрюваного, тому вважають, що підстав для відсторонення підозрюваного від посади немає.

Заслухавши думку сторін кримінального провадження, вивчивши та дослідивши матеріали клопотання, додані до нього документи, приходжу до наступного висновку.

До Єдиного реєстру досудового розслідування за № 0000020 від 18.01.2023 внесено відомості за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 364, ч. 2 ст. 364, ч. 2 ст. 366 та ч. 3 ст. 358 КК України.

Про підозру у вчинені злочину, передбаченого ч.2 ст.364 КК України ОСОБА_5 повідомлено 31.05.2023. В силу вимог ст. 12 КК України такий злочин є тяжким.

Також, вказаний злочин віднесено до злочинів у сфері службової діяльності.

Як зазначалось вище відповідно до наказу в.о.начальника митниці №29-о від 29.06.2021 ОСОБА_5 призначени на посаду державного інспектора ВМО №2 митного поста «Городок» Львівської митниці.

Обставинами, що дають підстави вважати, що підозрюваний ОСОБА_5 , перебуваючи на посаді може продовжити вчиняти протиправну діяльність є наступними. Інкриміноване ОСОБА_5 кримінально-каране діяння стосується його службового становища, що унеможливлює виконання ним своїх обов`язків, оскільки, продовжуючи перебувати на вказаній посаді, підозрюваний зможе підробити документи, які мають суттєве значення для кримінального провадження, а також матиме можливість незаконними засобами впливати на свідків у вказаному кримінальному провадженні, використовуючи свої знайомства по службі та поза нею, також може впливати на свідків шляхом залякування або тиску з використанням свого службового становища.

Водночас, поряд з такими умовами для відсторонення особи від посади норми ч. 1 ст. 157 КПК України визначають підстави для застосування такого заходу забезпечення кримінального провадження.

Вказане узгоджується з положенням ч. 2 ст. 1 КПК України, яка визначає, що кримінальне процесуальне законодавство України складається не лише з КПК України, але й з інших законів України.

Згідно ст. 2 КПК України основним завданням кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден не винуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Одним із методів державної реакції на порушення, що носять кримінально-правовий характер, є заходи забезпечення кримінального провадження, передбачені ст. 131 КПК України, які виступають важливим елементом механізму здійснення завдань кримінального провадження при розслідуванні злочинів.

За змістом ч. 3 ст. 132 КПК України, застосування заходів забезпечення кримінального провадження не допускається, якщо слідчий, дізнавач, прокурор не доведе, що:

1) існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для застосування заходів забезпечення кримінального провадження;

2) потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, про який ідеться в клопотанні слідчого, дізнавача, прокурора;

3) може бути виконане завдання, для виконання якого слідчий, дізнавач, прокурор звертається із клопотанням.

Відсторонення від посади, згідно з п. 4 ч. 2 ст.131 КПК України є заходом забезпечення кримінального провадження.

Відповідно до ст. 154 КПК України, відсторонення від посади може бути здійснено щодо особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину.

При вирішенні питання про відсторонення від посади слідчий суддя, суд зобов`язаний врахувати такі обставини: 1) правову підставу для відсторонення від посади; 2) достатність доказів, які вказують на вчинення особою кримінального правопорушення; 3) наслідки відсторонення від посади для інших осіб (ч.2 ст.157 КПК України).

Проаналізувавши наведені у клопотанні обставини та додані до нього документи, якими слідчий підтверджує доводи клопотання, вважаю, що вони свідчать про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним ОСОБА_5 інкримінованого кримінального правопорушення, що підтверджується наступними доказами, зокрема:

- рапортом першого оперативного відділу ТУ ДБР у м. Львові про виявлення ознак вчинення кримінального правопорушення від 17.01.2023;

- актом про результати перевірки з окремих питань від 27.12.2022 № 7.4-17/21/794;

- відповіддю Львівської митниці від 10.02.2023 № 7.4-2-28-09/8/3077 з додатками - митними деклараціями;

- відповіддю Львівської митниці від 20.02.2023 № 7.4-2/15/8.14/3777 з додатком - розрахунком суми митних платежів;

- висновком експерта за результатами проведення судово-економічної експертизи від 26.04.2023 № 803-Е;

- відповіддю Львівської митниці від 08.03.2023 № 7.4-1-28-09/8/5278;

- відповіддю Львівської митниці від 08.03.2023 № 7.4-1-28-09/8/5275;

- відповіддю РСЦ ГСЦ МВС у Л/о від 06.04.2023 № 31/13-1058 з додатками;

- відповіддю ТзОВ Логістична компанія «Захід ресурс» від 28.03.2023 № 28/03;

- відповіддю ГЦОСІ ДПСУ від 15.03.2023;

- відповіддю ТзОВ Логістична компанія «Захід ресурс» від 04.04.2023 № 04.04./2023 з додатками;

- відповіддю Львівської митниці від 12.05.2023 № 7.4-2-28-09/8/11924;

- відповіддю Львівської митниці від 17.02.2023 № 7.4-2-28-09/8/3696;

- протоколом допиту свідка ОСОБА_12 ;

- іншими матеріалами кримінального провадження.

Такі докази в об`єктивному взаємозв`язку вказують на обґрунтованість підозри, оскільки несуть в собі достатню кількість фактів та відомостей, які б задовольняли об`єктивного спостерігача, що ця особа, можливо, вчинила правопорушення.

При цьому, оцінюючи вказані докази з точки зору належності, допустимості, достовірності слідчим суддею не встановлено істотного порушення прав та свобод людини при отриманні таких доказів. Зрештою, сторона захисту на такі обставини не посилається.

Також, виходячи з фактичних обставин справи, на даний час слід погодитись з правильністю кримінально-правової кваліфікації дій ОСОБА_5 .

Відтак, керуючись стандартом «обґрунтована підозра» слідчий суддя приходить до висновку, що слідчим виконано вимоги п. 1 ч. 3 ст. 132 КПК України.

Чи виправдовують потреби досудового розслідування такий ступінь втручання у права і свободи підозрюваного як відсторонення його від посади та чи можливо завдяки цьому виконати завдання кримінального провадження?

Згідно ч. 1 ст. 157 КПК України слідчий суддя, суд відмовляє у задоволенні клопотання про відсторонення від посади, якщо слідчий, прокурор не доведе наявність достатніх підстав вважати, що такий захід необхідний для припинення кримінального правопорушення, припинення або запобігання протиправній поведінці підозрюваного чи обвинуваченого, який, перебуваючи на посаді, може знищити чи підробити речі і документи, які мають значення для досудового розслідування, незаконними засобами впливати на свідків та інших учасників кримінального провадження або протиправно перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином.

При цьому, виходячи з синтаксичного аналізу норми ч. 1 ст. 157 КПК України, вживання сурядного розділового сполучника «або» для з`єднання однорідних членів речення створює альтернативний перелік і якщо такий перелік перераховує умови для настання певного правового наслідку, то наслідок настає за наявності хоча б однієї з перерахованих умов.

Слідчий суддя не буде акцентувати увагу на тому, чи існують докази того, що підозрюваний обов`язково (поза всяким сумнівом) здійснюватиме відповідні дії, передбачені ч. 1 ст. 157 КПК України і про які вказав прокурор у кримінальному провадженні. Оцінку цих ризиків слідчий суддя проведе з точки зору доказів, які підтверджують, що підозрюваний має реальну можливість здійснити відповідні дії на шкоду інтересам кримінального провадження.

Таким чином, приходжу до висновку, що перебуваючи на посаді ОСОБА_5 , використовуючи свій авторитет та здобуті зв`язки може перешкоджати кримінальному провадженню, зокрема шляхом впливу на свідків.

Крім того, перебуваючи на посаді підозрюваний може знищити чи підробити речі та документи, які мають значення для встановлення істини у кримінальному провадженні.

Тому, слід вважати, що слідчим виконано вимоги пунктів 2 та 3 ч. 3 ст. 132 КПК України та доведено наявність обставин, передбачених ч. 1 ст. 157 КПК України.

Чи спричинить відсторонення підозрюваного від посади негативні наслідки для інших осіб?

Відповідно до п. 3 ч. 2 ст. 157 КПК України, при вирішенні питання про відсторонення від посади слідчий суддя, суд зобов`язаний врахувати наслідки відсторонення від посади для інших осіб.

З огляду на правову природу таких наслідків, на думку слідчого судді дана обставина повинна досліджуватись в комплексі зі статтею 8 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, у якій йдеться про таке:

Кожен має право на повагу до свого приватного і сімейного життя, до свого житла і кореспонденції.

Органи державної влади не можуть втручатись у здійснення цього права, за винятком випадків, коли втручання здійснюється згідно із законом і є необхідним у демократичному суспільстві в інтересах національної та громадської безпеки чи економічного добробуту країни, для запобігання заворушенням чи злочинам, для захисту здоров`я чи моралі або для захисту прав і свобод інших осіб.

Згідно практики ЄСПЛ, яку останній повторив у справі «Денісов проти України» (рішення від 25.09.2018р., заява № 76639/11, п. 100, 102, 107, 115) хоча зі статті 8 Конвенції прямо не випливає право на працевлаштування або право на вибір конкретної професії, поняття «приватне життя» у широкому розумінні в принципі не виключає діяльність професійного або ділового характеру. Зрештою, саме у рамках трудової діяльності більшість людей мають значну можливість розвивати стосунки із зовнішнім світом (див. рішення у справі «Нємець проти Німеччини» (Niemietz v. Germany), від 16 грудня 1992 року, пункт 29, Серія A № 251B, та згадані рішення у справах «Олександр Волков проти України» (Oleksandr Volkov v. Ukraine), пункт 165, «Барбулеску проти Румунії» (Barbulescu v. Romania), пункт 71). Отже, професійне життя є частиною зони взаємодії між особою та іншими людьми, що за певних обставин навіть в публічному контексті може підпадати під сферу «приватного життя» (див. згадане рішення у справі «Фернандез Мартінез проти Іспанії» (Fernandez Martinez v. Spain), пункт 110).

У справах, що входять до наведеної категорії, Суд застосовує поняття «приватного життя» на підставі двох різних підходів: (б) визначення питання «приватного життя» як підстави для спору (підхід, заснований на підставах) та (в) вилучення питання «приватного життя» з наслідків оскаржуваного заходу (підхід, заснований на наслідках).

Коли підстави для застосування заходу, який впливає на професійне життя особи, не пов`язані з її приватним життям, питання за статтею 8 Конвенції може все одно виникнути, якщо оскаржуваний захід має або може мати серйозні негативні наслідки для приватного життя особи. У зв`язку з цим Суд враховував негативні наслідки з точки зору (i) впливу на «внутрішнє коло», зокрема, коли виникали серйозні матеріальні наслідки, (ii) можливостей особи «встановлювати та розвивати відносини з іншими людьми», та (iii) впливу на репутацію особи.

При застосуванні підходу, заснованого на наслідках, рівень суворості з огляду на всі наведені аспекти набуває вирішального значення. Саме заявник має переконливо продемонструвати, що цей рівень був досягнутий у його справі. Заявник має надати докази, які підтверджуватимуть наслідки оскаржуваного заходу. Суд визнає, що стаття 8 Конвенції є застосовною лише за умови, що ці наслідки є дуже серйозними та значною мірою впливають на його приватне життя.

Страждання заявника мають оцінюватись шляхом порівняння його життя до та після вжиття відповідного заходу.

Застосовуючи у даній справі підхід, заснований на наслідках слідчий суддя враховує, що так чи інакше відсторонення від посади матиме негативні наслідки. В тому числі для його сім`ї.

Крім того, не викликає сумніву той факт, що відсторонення підозрюваного від посади вплине на його можливості встановлювати та розвивати відносини з іншими людьми, та вплине на його репутацію.

Тому, порівнюючи життя підозрюваного до та після відсторонення його від посади, слідчий суддя не вбачає негативних наслідків для його приватного життя такого рівня суворості, що це б становило порушення вимог статті 8 Конвенції. Достатньо переконливих доказів, які б доводили протилежне сторона захисту не надала, хоча саме на неї покладено обов`язок подання цих доказів.

Зрештою, такий захід забезпечення кримінального провадження як відсторонення від посади має тимчасовий характер, потреба в якому після виконання завдань кримінального провадження з часом відпадає. Отже, можливості підозрюваного встановлювати та розвивати відносини з іншими людьми, а також його репутація не зазнають непоправної шкоди.

Відповідно, слідчий суддя у відповідності до вимог п. 3 ч. 2 ст. 157 КПК України не вбачає можливості настання тяжких наслідків для інших осіб у випадку відсторонення підозрюваного від посади.

Таким чином, враховуючи відсутність негативних наслідків відсторонення підозрюваного від посади для інших осіб, а також з огляду на можливість здійснення впливу на свідків та знищення речових доказів приходжу до висновку, що досягнути завдань кримінального судочинства на даному етапі неможливо без відсторонення підозрюваного від посади і тому клопотання слід визнати обґрунтованим та задовольнити, відсторонивши ОСОБА_5 від займаної посади.

При цьому, за встановлених обставин та доведеності обставин, передбачених у ч. 3 ст. 132 КПК України, а також наявності обґрунтованого ризику впливу на свідків та інших учасників кримінального провадження, відсторонення від посади слідчий суддя вважає об`єктивно виправданим в сучасному демократичному суспільстві, і як наслідок, порушень статті 8 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод немає.

Зрештою, на таке порушення не посилається і сторона захисту.

Строк відсторонення слід встановити в межах строку досудового розслідування.

Керуючись вимогами статей 131, 132, 154-157, 309, 395 КПК України,-

УХВАЛИВ:

Клопотання задовольнити.

Відсторонити підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , від посади головного державного інспектора ВМО № 2 митного поста «Городок» Львівської митниці на строк до 31 липня 2023 року.

Ухвала підлягає негайному виконанню.

Контроль за виконанням ухвали покласти на слідчого у даному кримінальному провадженні.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Львівського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Повний текст ухвали оголошено 13.06.2023 о 14:00 год.

Слідчий суддя ОСОБА_1