Справа № 342/1020/23
Провадження № 1-кс/342/66/2023
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 серпня 2023 року м. Городенка

Слідчий суддя Городенківського районного суду Івано-Франківської області ОСОБА_1 , за участю: секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Городенка клопотання слідчого СВ відділення поліції №2 (м. Городенка) Коломийського районного відділу поліції Головного управління Національної поліції в Івано-Франківській області капітана поліції ОСОБА_3 , погоджене прокурором Городенківського відділу Коломийської окружної прокуратури Івано-Франківської області ОСОБА_4 , про арешт майна в кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР за № 0000122 від 28.08.2023, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.369 КК України,

В С Т А Н О В И В :

До суду 28.08.2023 надійшло клопотання про арешт майна у кримінальному провадженні № 0000122 від 28.08.2023, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.369 КК України.

В обґрунтування свого клопотання слідчий покликається на те, що 27.08.2023 приблизно о 11год. 35 хв. на автодорозі Р-24 сполучення Татарів-Камянець-Подільський, у адміністративних межах с. поточище Городенківської ТГ Коломийського району, поруч з блокпостом № 8 , ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , житель с. Лазещина рухівського району Закарпатської області, надав працівникам СРПП відділення поліції № 2 (м. Городенка) неправомірну вигоду в сумі 2000 грн, за не перевірку законності перевезення ним лісо деревини. 28.08.2023 дві купюри номіналами 1000 грн. визнано речовими доказами та в наступному є необхідність у проведенні із ними відповідних слідчих та процесуальних дій, зокрема судових експертиз.

В судове засідання прокурор та слідчий не прибули, про час та місце розгляду даного клопотання були повідомлені у встановленому законом порядку.

Слідчий СВ відділення поліції № 2 (м. Городенка) ОСОБА_6 подав заяву про розгляд клопотання про арешт майна по кримінальному провадженні № 0000122 без його участі, клопотання підтримує.

Прокурор в поданій 28.08.2023 заяві просить розглянути клопотання без його участі, клопотання підтримує.

ОСОБА_5 в судове засідання не прибув, про час та місце розгляду клопотання повідомлявся у встановленому законом порядку.

Відповідно до ч.1 ст. 172 КПК України клопотання про арешт майна розглядається слідчим суддею, судом не пізніше двох днів з дня його надходження до суду, за участю слідчого та/або прокурора, цивільного позивача, якщо клопотання подано ним, підозрюваного, обвинуваченого, іншого власника майна, і за наявності - також захисника, законного представника, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження. Неприбуття цих осіб у судове засідання не перешкоджає розгляду клопотання.

У зв`язку з неявкою в судове засідання, осіб які беруть участь в кримінальному провадженні, фіксування кримінального провадження за допомогою технічних засобів в суді не здійснюється згідно вимог ч.4 ст.107 КПК України.

Слідчий суддя, перевіривши матеріали клопотання, дослідивши додані до клопотання документи, приходить до наступного.

Згідно ст. 167 КПК України тимчасовим вилученням майна є фактичне позбавлення підозрюваного або осіб, у володінні яких перебуває зазначене у частині другій цієї статті майно, можливості володіти, користуватися та розпоряджатися певним майном до вирішення питання про арешт майна або його повернення, або його спеціальну конфіскацію в порядку, встановленому законом. Тимчасово вилученим може бути майно у вигляді речей, документів, грошей тощо, щодо яких є достатні підстави вважати, що вони:

1) підшукані, виготовлені, пристосовані чи використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення та (або) зберегли на собі його сліди;

2) призначалися (використовувалися) для схиляння особи до вчинення кримінального правопорушення, фінансування та/або матеріального забезпечення кримінального правопорушення або винагороди за його вчинення;

3) є предметом кримінального правопорушення, у тому числі пов`язаного з їх незаконним обігом;

4) одержані внаслідок вчинення кримінального правопорушення та/або є доходами від них, а також майно, в яке їх було повністю або частково перетворено.

Ч. 1 ст.170 КПК України передбачено, що арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку. Згідно з п.1 ч.2 згаданої статті арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів. У випадку арешту майна з метою забезпечення збереження речових доказів, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу, - визначає ч.3 ст.170 КПК України. Вирішуючи питання про арешт майна, слідчий суддя керується ст. 173 згаданого кодексу.

Частиною 11 ст. 170 КПК України, передбачено, що заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна.

Відповідно до ч.2 ст. 173 згаданого кодексу, при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати:

1) правову підставу для арешту майна;

2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу);

3) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу);

3-1) можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої статті 170 цього Кодексу);

4) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу);

5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження;

6) наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

Відповідно до п. 1, 2 ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення: збереження речових доказів; спеціальної конфіскації. У випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу (ч. 3 ст. 170 КПК України).

Згідно з ч.1 ст.98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Слідчим суддею встановлено, що:

Витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань по кримінальному провадженні № 0000122 свідчить про внесення 28.08.2023 до ЄРДР відомостей про те, що 27.08.2023 приблизно о 11:25 год. на автодрозі Р-24 сполученням Татарів-Камянець-Подільський, у адміністративних межах с. Поточище Городенківської ТГ Коломийського району, поруч з блокпостом № 8, ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , житель с. Лазещина Рахівського району Закарпатської області, надав працівникам СРПП відділення поліції № 2 (м. Городенка) неправомірну вигоду в сумі 2000 грн., за не перевірку законності перевезення ним лісодеревини. Попередня правова кваліфікація ч.1 ст.369 КК України. Згідно з даним Витягом органом досудового розслідування є відділення поліції № 2 (м. Городенка) Коломийського районного відділу поліції Головного управління Національної поліції в Івано-Франківській області.

Із протоколу огляду місця події від 27.08.2023 сліду, що під час проведення огляду місця події за участю водія ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , службового автомобіля «Пежо 301» д.н.з. НОМЕР_1 поліції України, біля коробки перемикання передач виявлено та вилучено предмет неправомірної вигоди дві грошові купюри номіналом 1000 гривень серії та номеру: БР 6348644, АЗ 9239058.

Постановою слідчого СВ відділення поліції №2 (м. Городенка) Коломийського районного відділу поліції Головного управління Національної поліції в Івано-Франківській області про визнання речовими доказами та доручення до матеріалів кримінального провадження від 28.08.2023 року вищевказані вилучені дві грошові купюри номіналом 1000 гривень серії та номеру: БР 6348644, АЗ 9239058 визнано речовим доказом у кримінальному провадженні № 0000122 від 28.08.2023.

В письмових поясненнях від 27.08.2023 ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зазначив, що він сівши у службовий автомобіль спільно із працівником поліції запропонував йому вирішити дану ситуацію іншим способом та витягнув грошові купюри в сумі 2000 грн. та поставив їх біля коробки передач. Купюри номіналом по 1000 грн.

Відомості про те, що ОСОБА_5 є особою, яка має якийсь спеціальний статус, а саме, що він являється: депутатом, суддею, дипломатичним працівником тощо, у матеріалах клопотання відсутні.

Відповідно до Єдиного реєстру адвокатів України ОСОБА_5 не числиться адвокатом.

Згідно з ч.1 ст.98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Ст. 100 КПК України визначено, що речовий доказ, який був наданий стороні кримінального провадження або нею вилучений, повинен бути якнайшвидше повернутий володільцю, крім випадків, передбачених статтями 160 - 166, 170 - 174 цього Кодексу.

За пропозицію чи обіцянку службовій особі надати їй або третій особі неправомірну вигоду, а так само надання такої вигоди за вчинення чи невчинення службовою особою в інтересах того, хто пропонує, обіцяє чи надає таку вигоду, чи в інтересах третьої особи будь-якої дії з використанням наданої їй влади чи службового становища настає кримінальна відповідальність, передбачена ч. 1 ст. 369 КК України.

Предметом злочину, передбаченого ч. 1 ст. 369 КК України, є неправомірна вигода майнового характеру, в даному кримінальному провадженні - грошові кошти в сумі 2000 гривень.

Згідно ч. 10 ст. 170 КПК України арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, віртуальні активи, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна.

В зв`язку з проведенням досудового розслідування необхідне проведення слідчих дій щодо вилучених під час огляду місця події грошових купюр, в тому числі проведення експертиз.

З метою збереження речових доказів, запобігання можливості їх приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження, приймаючи до уваги те, що вилучені грошові купюри відповідають критеріям речового доказу відповідно до вимог ст. 98 КПК України та можуть бути доказом злочину, наслідки арешту майна для інших осіб, розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження, слідчий суддя дійшов висновку, що клопотання слідчого підлягає до задоволення.

Керуючись ст. ст. 98, 100, 131, 132, 167,170-173, 309 КПК України, слідчий суддя,

У Х В А Л И В:

Клопотання задовольнити.

Накласти арешт із забороною відчуження, користування та розпорядження на вилучені 27.08.2023 дві грошові купюри номіналом 1000 гривень серії та номеру: БР 6348644, АЗ 9239058 у ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , жителя с.Лазещина Рахівського району Закарпатської області з метою збереження речових доказів, запобігання можливості їх приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення та відчуження до вирішення питання про долю вказаного речового доказу відповідно до вимог КПК України.

Ухвала підлягає негайному виконанню слідчим, який здійснює досудове розслідування в даному кримінальному провадженні.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Івано-Франківського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги, ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом.

Слідчий суддя: ОСОБА_1