Справа №295/4981/22
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07.07.2023 року м. Житомир

Богунський районний суд міста Житомира у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

за участі: прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Житомира матеріали кримінального провадження, внесеного до ЄРДР за №0000103 від 25.05.2022 року на підставі обвинувального акту відносно:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Сквира Сквирського району Київської області, громадянина України, з середньо-спеціальною освітою, неодруженого, який не має на утриманні дітей, не працюючого, учасника бойових дій, який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 та фактично проживає за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимий: 21.10.2021 вироком Сквирського районного суду Київської області за ч.2 ст.121 КК України до 7 років позбавлення волі, звільнений 01.03.2023 на підставі Указу Президента України «Про помилування» від 27.02.2022 №76/2022,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.5 ст.407 КК України,

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_4 , будучи військовослужбовцем призваним за мобілізацією, перебуваючи на посаді курсанта 1 навчальної роти навчального батальйону військової частини НОМЕР_1 , в порушення вимог ст. ст. 11, 16, 40, 49, 128, 200 Статуту внутрішньої служби Збройних сил України, ст. ст. 3, 4, 6 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, діючи з прямим умислом, з особистих мотивів та з метою тимчасово ухилитись від військової служби, без дозволу відповідних командирів (начальників) та без поважних причин, в умовах воєнного стану, 23.04.2022 о 10 год. 00 хв. не з`явився вчасно до військової частини НОМЕР_2 , що дислокується за адресою: АДРЕСА_3 та проводив час на власний розсуд, не пов`язуючи його із виконанням службових обов`язків до 01.06.2022, коли прибув до ІНФОРМАЦІЯ_2 , що знаходиться за адресою: АДРЕСА_4 , чим закінчив вчинення злочину.

За час відсутності у військовій частині НОМЕР_2 солдат ОСОБА_4 обов`язки військової служби не виконував, перебуваючи поза межами військової частини проводив час на власний розсуд.

Кримінальна відповідальність за вчинене передбачена ч.5 ст.407 КК України, а саме за нез`явлення вчасно на службу без поважних причин військовослужбовцем (крім строкової служби), вчинене в умовах воєнного стану.

У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 вказав, що обвинувачення йому зрозуміле, вину у вчиненні інкримінованому йому кримінальному правопорушенні визнає повністю. Пояснив, що проходив військову службу за мобілізацією у військовій частині НОМЕР_2 . 23.04.2023 самовільно залишив військову частину та по теперішній час не повертався, в цей період перебував вдома, допомагав батькам. Раніше був судимий до 7 років позбавлення волі, відбувши 7 місяців 01.03.2023 був звільнений на підставі Указу Президента України «Про помилування», а 02.03.2023 його призвали для проходження військової служби. Вину визнає в повному обсязі, щиро розкаюється у вчиненому.

Враховуючи, що обвинувачений ОСОБА_4 свою вину визнав повністю, обставини справи ніким із учасників судового розгляду не оспорюються, обвинувачений та інші учасники правильно розуміють зміст цих обставин, сумнівів у добровільності їх позиції не має та їм роз`яснено про позбавлення права оспорювати ці фактичні обставини справи в апеляційному порядку, суд, відповідно до ч.3 ст. 349 КПК України, прийшов до висновку про недоцільність дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються та вважає можливим обмежити обсяг дослідження доказів допитом обвинуваченого та письмових матеріалів, що характеризують його особу.

Таким чином, оцінюючи надані сторонами кримінального провадження докази, кожен з точки зору належності, допустимості, достовірності, а їх сукупність - з точки зору достатності та взаємозв`язку, суд доходить висновку про доведеність вини обвинуваченого ОСОБА_4 за нез`явлення вчасно на службу без поважних причин військовослужбовцем (крім строкової служби), вчинене в умовах воєнного стану, а його дії правильно кваліфіковані за ч.5 ст.407 КК України.

Призначаючи міру покарання, суд, відповідно до вимог ст.65 КК України, враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу обвинуваченого та обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання.

Судом встановлено, що обвинувачений ОСОБА_4 відповідно до ст.12 КК України вчинив тяжкий злочин, раніше судимий за вчинення умисного тяжкого злочину, судимість за який не погашена та не знята у встановленому законом порядку, був звільнений від відбування покарання на підставі Указу Президента України «Про помилування» від 27.02.2022 №76/2022, не має міцних соціальних зв`язків, є учасником бойових дій, за місцем служби характеризувався негативно, на обліку у спеціалізованих медичних установах не перебуває. Вину у вчиненні кримінального правопорушення визнав, щиро каявся.

Обставиною, що пом`якшує покарання обвинуваченому у відповідності до вимог ст.66 КК України суд визнає щире каяття та активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення.

Обставиною, що обтяжує покарання обвинуваченому ОСОБА_4 у відповідності до вимог ст.67 КК України є рецидив злочину.

За таких даних про особу обвинуваченого, з урахуванням обставин, які пом`якшують та обтяжують покарання обвинуваченого, а також з врахуванням сукупності всіх обставин, які характеризують особу винного, суд, реалізуючи принцип законності, справедливості та індивідуалізації покарання, вважає за необхідне призначити обвинуваченому покарання у виді позбавлення волі.

При цьому вважає, що таке покарання буде необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого, буде цілком відповідати тяжкості вчиненого кримінального правопорушення та особі винного.

Запобіжний захід обвинуваченому не обирався.

Речові докази та процесуальні витрати по кримінальному провадженню відсутні.

Заходи забезпечення кримінального провадження не застосовувались.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 373, 374 КПК України, суд

У Х В А Л И В :

ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.5 ст.407 КК України та призначити йому покарання у виді позбавлення волі строком на шість років.

Строк відбуття покарання відраховувати з дня затримання.

Запобіжний захід ОСОБА_4 до набрання вироком законної сили не обирати.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

На вирок можуть бути подані учасниками судового провадження апеляційні скарги до Житомирського апеляційного суду через Богунський районний суд м. Житомира протягом тридцяти днів з моменту його проголошення.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

Суддя ОСОБА_1