Справа №390/949/22
Провадження №1-кп/390/202/23
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01.08.2023 Кіровоградський районний суд Кіровоградської області у складі:

головуючого - судді ОСОБА_1 ,

при секретарі - ОСОБА_2 ,

за участю прокурора - ОСОБА_3 ,

представника сектора ювенальної превенції відділення поліції №2 (м. Кропивницький) Кропивницького районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Кіровоградській області - ОСОБА_4 ,

законного представника обвинуваченого - ОСОБА_5 ,

захисника обвинуваченого - адвоката ОСОБА_6 ,

обвинуваченого - ОСОБА_7 ,

розглянувши у закритому судовому засіданні в м. Кропивницький кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000334 від 15.06.2022, стосовно:

неповнолітнього ОСОБА_7 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в с. Зоря Кіровоградського району Кіровоградської області, громадянин України, з середньою освітою, офіційно не працює, неодружений, зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимий,

який обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст.153 (в редакції чинній до 11.01.2019), ч.4 ст.153, ч.2 ст.156 КК України,

встановив:

в серпні 2018 року (точного часу не встановлено) неповнолітній ОСОБА_7 знаходився за місцем свого проживання в житловому будинку, розташованому за адресою: АДРЕСА_1 , у якому також перебувала малолітня ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , яку мати ОСОБА_9 та вітчим ОСОБА_10 залишили на догляд неповнолітньому ОСОБА_7 на декілька годин.

Перебуваючи у вказаному місці у неповнолітнього ОСОБА_7 виник умисел на вчинення насильницького задоволення статевої пристрасті неприродним способом щодо малолітньої ОСОБА_8 .

Реалізуючи свій умисел, неповнолітній ОСОБА_7 , знаходячись у кімнаті житлового будинку за вищевказаною адресою, діючи умисно, достовірно знаючи, що ОСОБА_8 є малолітньою, з метою задоволення своєї статевої пристрасті, порушуючи нормальний розвиток малолітньої ОСОБА_8 , яка внаслідок свого малолітства не усвідомлювала характеру та змісту вчинюваних відносно неї дій, діючи у порушення вимог ст. 16 Конвенції ООН про права дитини, обманом примусив ОСОБА_8 відкрити рота та закрити очі, обіцяючи дати цукерку, після цього діючи умисно, протиправно, всупереч встановленим правилам моральної поведінки, порушуючи статеву недоторканність малолітньої ОСОБА_8 засунув свій статевий член останній до ротової порожнини, задовольнивши таким способом свою статеву пристрасть.

Крім того, приблизно в кінці лютого 2022 року (точного часу не встановлено) ОСОБА_7 знаходився за місцем свого проживання в житловому будинку, розташованому за адресою: АДРЕСА_2 , у якому також перебувала малолітня ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , яку мати ОСОБА_9 та вітчим ОСОБА_10 інколи залишали на догляд ОСОБА_7 на декілька годин.

Перебуваючи у вказаному місці у ОСОБА_7 виник умисел на вчинення розпусних дій щодо малолітньої ОСОБА_8 .

Реалізуючи свій умисел, ОСОБА_7 , знаходячись у кімнаті житлового будинку за вищевказаною адресою, діючи умисно, достовірно знаючи, що ОСОБА_8 є малолітньою, з метою задоволення своєї статевої пристрасті, порушуючи нормальний розвиток малолітньої ОСОБА_8 , яка внаслідок свого малолітства не усвідомлювала характеру та змісту вчинюваних відносно неї дій, діючи у порушення вимог ст. 16 Конвенції ООН про права дитини, примусив ОСОБА_8 роздягнутися до спідньої білизни, аргументуючи це тим, що він неодноразово бачив її голою та в цьому нічого поганого немає, після чого наказав їй приймати різні сексуальні пози та фотографував ОСОБА_8 на свій мобільний телефон «RedmiA9», порушивши вказаними діями нормальний психічний та моральний розвиток малолітньої ОСОБА_8 ..

Продовжуючи свій злочинний намір, залишаючись наодинці з малолітньою ОСОБА_8 у домоволодінні за адресою: АДРЕСА_2 , в період часу з кінця лютого 2022 по початок червня 2022 року (точного часу не встановлено), ОСОБА_7 періодично повторював вказані дії, а саме здійснював фотографування малолітньої ОСОБА_8 у спідній білизні при цьому змушував приймати різні сексуальні пози.

Крім того, приблизно в кінці лютого 2022 року (точного часу не встановлено) ОСОБА_7 знаходився за місцем свого проживання в житловому будинку, розташованому за адресою: АДРЕСА_2 , у якому також перебувала малолітня ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , яку мати ОСОБА_9 та вітчим ОСОБА_10 інколи залишали на догляд ОСОБА_7 на декілька годин.

Перебуваючи у вказаному місці, у ОСОБА_7 виник умисел на вчинення сексуального насильства щодо малолітньої ОСОБА_8 ..

Реалізуючи свій злочинний умисел, ОСОБА_7 , знаходячись у кімнаті житлового будинку за вищевказаною адресою, діючи умисно, достовірно знаючи, що ОСОБА_8 є малолітньою, з метою задоволення своєї статевої пристрасті, порушуючи нормальний розвиток малолітньої ОСОБА_8 , яка внаслідок свого малолітства не усвідомлювала характеру та змісту вчинюваних відносно неї дій, діючи у порушення вимог ст. 16 Конвернції ООН про права дитини, примусив ОСОБА_8 , роздягнутися до спідньої білизни, аргументуючи це тим, що він неодноразово бачив її голою та в цьому нічого поганого немає, після чого наказав їй приймати різні сексуальні пози та фотографував ОСОБА_8 на свій мобільний телефон «RedmiA9», порушивши вказаними діями нормальний психічний розвиток малолітньої ОСОБА_8 ..

Відчувши після фотографування сексуальне збудження, перебуваючи у тому ж місці, у ОСОБА_7 одразу виник умисел на вчинення сексуального насильства щодо малолітньої ОСОБА_8 ..

Реалізуючи свій злочинний умисел, ОСОБА_7 наказував малолітній ОСОБА_8 одягнутися, після чого діючи умисно, протиправно, всупереч встановленим правилам моральної поведінки, порушуючи статеву недоторканність малолітньої ОСОБА_8 лягав на останню зверху та будучи одягненим, здійснював фроттаж, а саме тертя своїми статевими органами об малолітню ОСОБА_8 задля отримання сексуального збудження, при цьому своїми долонями торкався сідниць останньої, задовольнивши таким чином свою статеву пристрасть, порушивши вказаними діями нормальний психічний та моральний розвиток малолітньої ОСОБА_8 ..

Продовжуючи свій злочинний намір, залишаючись наодинці з малолітньою ОСОБА_8 у домоволодінні за адресою: АДРЕСА_2 , в період часу з кінця лютого 2022 по початок червня 2022 року (точного часу не встановлено), ОСОБА_7 періодично повторював вказані дії, а саме фроттаж - тертя своїми статевими органами об малолітню ОСОБА_8 задля отримання сексуального збудження, при цьому своїми долонями торкався сідниць останньої, задовольнивши таким чином свою статеву пристрасть, порушивши вказаними діями нормальний психічний розвиток малолітньої ОСОБА_8 .

Обвинувачений неповнолітній ОСОБА_7 відмовився давати показання на підставі ст. 63 Конституції України.

Допитана в судовому засіданні малолітня потерпіла ОСОБА_8 пояснила, що наразі вона є ученицею 4 класу. Зараз вона проживає із мамою, вітчимом і сестрою. Раніше вона проживала у с. Первозванівка у бабусі разом із дядьком - ОСОБА_7 .. В будинку було 3 житлові кімнати. Коли мама і тато ішли на роботу, то її часто залишали із маленькою сестрою та ОСОБА_7 .. Інколи ОСОБА_7 фотографував її. Також просив, щоб вона роздягнулася, лягав зверху та «дьоргався». Це їй не подобалося. ОСОБА_7 терся нижньою частиною тіла об неї кожного дня по одному разу. Одного дня він запропонував їй цукерку та сказав їй закрити очі і відкрити рота. Замість цукерки він поклав їй до рота свій статевий орган. Це відбувалося у будинку, коли нікого не було. Молодша сестра в ці моменти була в іншій кімнаті. Також вона з ОСОБА_7 гралася в ігри та дивилася мультики на телефоні. Коли поїхала до своєї прабабусі ІНФОРМАЦІЯ_3 (на День народження молодшої тітки), то розповіла їй про те, що робив ОСОБА_7 ..

Законний представник малолітньої потерпілої ОСОБА_9 пояснила, що ОСОБА_11 є її донькою. Також у неї є менша донька - ОСОБА_12 . Разом із чоловіком вона проживала у АДРЕСА_1 . Від своєї бабусі - ОСОБА_13 вона дізналася, що з ОСОБА_14 знущаються. Бабуся розповіла їй, що ОСОБА_15 роздягав її доньку, лягав та імітував статевий акт. Робив фотографії на свій телефон. Потім ОСОБА_14 сама розповіла про ситуацію, коли ОСОБА_16 запропонував їй цукерку, а поклав їй до рота чоловічий статевий орган. До цього ОСОБА_14 не розповідала їй про такі події. Вона бачила тільки один випадок, коли ОСОБА_16 схопив за лосіни ОСОБА_14 , але це було під час гри. Після того, як ОСОБА_14 розповіла про те, що відбувалося за її відсутності вдома, вони сім`єю переїхали. Зараз інколи спілкуються із братом ОСОБА_17 . Вона запитувала у ОСОБА_14 про причини неповідомлення їй про такі факти, нащо ОСОБА_14 їй відповідала, що її ОСОБА_18 просив не розповідати. У зв`язку із вказаною ситуацією вони ходили до психолога.

Свідок ОСОБА_19 в судовому засіданні пояснила, що потерпіла ОСОБА_11 є її правнучкою, а ОСОБА_7 є братом чоловіка її внучки. 01.06.2022 вона приїхала у Первозванівку , щоб забрати свою правнучку ОСОБА_14 із собою на День народження іншої внучки. Після свята її правнучка ОСОБА_14 залишилася ночувати у неї. Вранці 02.06.2022 вона поїхала до лікарні здавати аналізи. Після повернення вона сіла вдома поснідати. На кухні разом із нею була ОСОБА_14 . Її чоловік - ОСОБА_21 - відпочивав у сусідній кімнаті. ОСОБА_11 сиділа позаду неї і почала їй розповідати про те, що ОСОБА_22 одного разу запропонував їй цукерку і сказав заплющити очі, що вона і зробила. Проте ОСОБА_16 поклав їй до рота свій статевий орган. На її розпитування - що було далі, ОСОБА_14 повідомила їй, що інколи він роздягав її, просив голою ходити. Іноді лягав на неї, а іноді клав її на себе. Це все відбувалося у будинку в Первозванівці. Її чоловік, що лежав у сусідній кімнаті, почувши такі розповіді правнучки, зайшов на кухню та запропонував терміново їхати у село, щоб розібратися із ОСОБА_23 . Згодом вирішили поїхати у поліцію. Також їй відомо про випадок, який стався у місті. Коли діти гралися, то ОСОБА_22 зідрав штани з ОСОБА_11. Проте це сталося досить давно.

В судовому засіданні також дослідженні протоколи слідчих дій та інші долучені до матеріалів кримінального провадження документи, а саме:

- досудова доповідь про неповнолітнього обвинуваченого ОСОБА_7 , в якій зазначено, що зважаючи на кваліфікацію кримінальних правопорушень, санкції статей, у яких обвинувачується особа, обставини кримінального правопорушення, зокрема той факт, що кримінальне правопорушення вчинене щодо особи, з якою обвинувачений ОСОБА_7 перебуває у сімейних відносинах, середній рівень ймовірності вчинення повторного кримінального правопорушення, орган пробації вважає, що виправлення ОСОБА_7 неможливе без ізоляції від суспільства. Але, у разі якщо суд дійде висновку про можливість виправлення обвинуваченого ОСОБА_7 без ізоляції від суспільства, та за умови наявності відповідних юридичних підстав, орган пробації вважає за доцільне покласти на обвинуваченого ОСОБА_7 обов`язок виконувати заходи, передбачені апробаційною програмою «Зміна прокримінального мислення» (а.с. 99-102 т. 1);

- витяг з ЄРДР від 15.06.2022 про реєстрацію кримінального провадження №0000334 за ч. 2 ст. 156, ч. 3 ст. 153 (чинна до 10.01.2019, ч. 4 ст. 153 КК України) (а.с. 3-4 т. 2);

- протокол прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення (або таке, що готується) від 02.06.2022, з якого вбачається, що ОСОБА_19 повідомила слідчого СВ ВП №2 (м. Кропивницький) Кропивницького РУП ГУ НП в Кіровоградській області про те, що ОСОБА_10 , який проживає за адресою: АДРЕСА_2 , вчинив домашнє насильство над її правнучкою ОСОБА_8 ІНФОРМАЦІЯ_2 (а.с.6-7 т. 2);

- добровільна згода ОСОБА_7 на огляд його домоволодіння та протокол огляду місця події від 15.06.2022, яким в період часу з 17 год. 41 хв. по 18 год. 00 хв. оглянуто домоволодіння АДРЕСА_2 . Під час огляду виявлено та вилучено телефон «Redmі A9» (а.с.51-55 т.2);

- заява ОСОБА_7 , якою він надає працівникам поліції згоду на огляд вмісту його телефону Redmі A9, чорного кольору (а.с. 62 т.2);

- протокол огляду від 17.06.2022, яким оглянуто мобільний термінал фірми «Xiaomi M2006C3LG_DS Redmi» IMEI-1: НОМЕР_1 , IMEI-2: НОМЕР_1 , із сім-карткою НОМЕР_2 , у вкладці «Галерея» якого виявлено зображення напів роздягненої дитини. Вказані фотографії створені 15.06.2022 (а.с. 64-70 т. 2);

- висновок експерта № СЕ-19/112-22/4612-КТ від 28.07.2022, в якому зазначено, що наданий на дослідження мобільний телефон «Redmі A9» на час дослідження має загальний працездатний стан. В пам`яті наданого на дослідження мобільного телефону «Redmі A9» було виявлено в загальній кількості: 266 графічних файла, 30 відеофайлів. Виявлені файли було скопійовано до каталогів із відповідними назвами по критеріям пошуку, інформація про виявлені файли міститься у файлах звітах із назвами: «Графічні файли.xlsx», «Графічні файли Карта пам`яті.html», «Відео файли.xlsx», «Відео файли Карта пам`яті.html». Виявлені файли та файли звіти було поміщено до файлу архіву із назвою «Відповідь на питання 2.7z». Файл архів було записано на диск для лазерних систем зчитування, що додаються до висновку експерта як додаток 2 (а.с.76-81 т.2);

- протокол перегляду файлів на компакт-диску від 04.08.2022 за участі законного представника малолітньої потерпілої ОСОБА_8 - ОСОБА_24 , яким оглянуто фотографії, вилучені з телефону. На переглянутих фотографіях ОСОБА_24 впізнала свою малолітню доньку ОСОБА_8 (а.с. 82-86 т. 2);

- висновок експерта за результатами проведення судової психологічної експертизи № 2853/22-27 від 13.07.2022, в якому зазначено, що за матеріалами відеозапису допиту за участю малолітньої потерпілої ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , задана кількість відкритих питань, що не мають активного випереджувального характеру, виключають несамостійність відповідей та стимулюють до змістовного розширення її повідомлень у відповідності з психологічною специфікою спілкування. Альтернативні питання за своїм змістом є уточнюючими, логічно та послідовно сформульовані вслід за попередніми повідомленнями ОСОБА_8 та не мали впливового характеру на процес реконструкції подій, а навпаки допомогли наблизитись до уточнюючого процесу реконструкцій подій. Кількість питань другорядного характеру є статистично невеликим; частина основних питань вчинила вплив на інформативно-смисловий зміст пояснень, які давались безпосередньо ОСОБА_8 щодо досліджуваної ситуації. Комунікативна технологія допиту є психологічно згідною: стимулює активність комунікативної діяльності та не має ознак тиску на останню (а.с. 91-94 т. 2);

- висновок судово-психіатричного експерта №206 від 12.07.2022, в якому зазначено, що ОСОБА_7 в момент скоєння правопорушення не страждав і в цей час психічним захворюванням не страждає, не знаходився в тимчасовому хворобливому стані. Міг усвідомлювати свої дії і керувати ними. Підпадає під дію ч. 1 ст. 19 КК України. Відносно інкримінуємого правопорушення ОСОБА_7 слід вважати осудним. Застосування заходів медичного характеру не потребує. ОСОБА_7 може брати участь у проведенні всіх необхідних слідчих дій та розгляді клопотання в суді під час судового провадження (а.с. 98-99 т. 2);

- протокол пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 17.06.2022, в ході якого свідок ОСОБА_25 впізнав на фото № 4 ОСОБА_7 (а.с. 106-110 т. 2);

- протокол пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 17.06.2022, в ході якого свідок ОСОБА_10 впізнав на фото № 1 ОСОБА_7 (а.с. 117-119 т. 2);

- протокол пред`явлення особи для впізнання від 04.08.2022, в ході якого свідок ОСОБА_10 впізнав ОСОБА_7 (а.с. 122-125 т. 2);

- акт обстеження житлово-побутових умов від 08.08.2022, згідно із яким ОСОБА_7 проживає за адресою: АДРЕСА_1 . Умови незадовільні (а.с. 152 т. 2);

- висновок експерта № 282 від 20.06.2022, в якому зазначено, що при проведенні судово-медичної експертизи ОСОБА_7 будь-яких видимих тілесних ушкоджень у вигляді синців, саден, ран не виявлено (а.с. 181-182 т. 2);

- протокол отримання біологічних зразків для проведення експертизи від 12.07.2022, відповідно до якого у підозрюваного ОСОБА_7 були отримані зразки букального епітелію для проведення судово-біологічної експертизи (а.с. 184 т.2);

- копія посвідчення дитини з багатодітної сім`ї на ім`я ОСОБА_7 (а.с. 185 т. 2);

- копія свідоцтва про народження та картки фізичної особи - платника податків на ім`я ОСОБА_7 (а.с. 185 т. 2);

- довідка виконкому Первозванівської сільської ради Кропивницького району від 15.06.2022, в якій зазначено, що ОСОБА_7 дійсно проживає та зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 . Разом з ним проживають та зареєстровані: мати - ОСОБА_5 , 1973 р.н., сестра - ОСОБА_26 , 1992 р.н., брат - ОСОБА_10 , 1993 р.н., брат - ОСОБА_27 , 2003 р.н., брат - ОСОБА_25 , 2004 р.н. (а.с. 187 т. 2);

- характеристика Первозванівської сільської ради Кропивницького району на ОСОБА_7 , в якій, зокрема, вказано, що останній характеризується посередньо, спиртними напоями не зловживає (а.с. 188 т. 2);

- довідка про судимість від 17.06.2022, згідно із якою ОСОБА_7 раніше не судимий (а.с. 189-190 т. 2);

- витяг з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про народження від 17.06.2022, в якому зазначено, що батьками ОСОБА_7 є ОСОБА_28 та ОСОБА_5 (а.с. 192 т. 2);

- довідка КНП «Обласна клінічна психіатрична лікарня Кіровоградської обласної ради» від 20.06.2022, в якій зазначено, що ОСОБА_7 на диспансерному обліку не перебуває, за медичною допомогою не звертався (а.с. 194 т.2);

- довідка КНП «Кіровоградський обласний наркологічний диспансер» від 05.07.2022, в якій зазначено, що ОСОБА_7 в обласному наркологічному диспансері на обліку не значиться, за допомогою не звертався, лікарем не оглядався (а.с. 196 т. 2).

Аналізуючи надані сторонами докази, суд приходить до наступних висновків.

Так, у своєму виступі в дебатах захисник обвинуваченого - адвокат ОСОБА_6 зауважив, що обвинувачення будується на показаннях потерпілої, яка є дитиною, а тому може фантазувати та обговорювати обвинуваченого.

Проте суд, оцінюючи показання малолітньої потерпілої ОСОБА_8 , приходить до висновку, що вони є послідовними та відповідають її психологічному розвитку, а також підтверджуються показаннями свідка ОСОБА_19 .. Крім того, достовірність показань малолітньої потерпілої ОСОБА_8 підтверджується проведеною судовою психологічною експертизою. Тому суд вважає, що вказані показання малолітньої потерпілої є належним, допустимим та достовірним доказом.

Враховуючи показання малолітньої потерпілої, а також інші належні та допустимі докази, досліджені в судовому засіданні, суд вважає, що вина ОСОБА_7 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 153 КК України (в редакції чинній до 11.01.2019), ч. 2 ст. 156 КК України, ч. 4 ст. 153 КК України, доведена, його дії слід кваліфікувати за:

- ч. 3 ст. 153 КК України (в редакції чинній до 11.01.2019) як насильницьке задоволення статевої пристрасті неприродним способом вчинене щодо малолітньої особи;

- ч. 2 ст. 156 КК України як вчинення розпусних дій щодо малолітньої особи;

- ч. 4 ст. 153 КК України як вчинення будь-яких насильницьких дій сексуального характеру, не пов`язаних із проникненням в тіло іншої особи, без добровільної згоди потерпілої особи (сексуальне насильство), вчинені щодо особи, яка не досягла чотирнадцяти років, незалежно від її добровільної згоди.

Так, на час вчинення інкримінованих кримінальних правопорушень ОСОБА_7 був неповнолітнім, тому суд, призначаючи вид та розмір покарання, враховує:

- приписи ст. 50 КК України щодо того, що покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчинення злочинів як засудженими, так і іншими особами;

- загальні засади призначення покарання, закріплені в ст. 65 КК України;

- засади призначення покарання неповнолітньому, закріплені в ст. 103 КК України;

- роз`яснення, наведені в п. 1 Постанови Пленуму ВСУ від 24.10.2003 № 7 «Про практику призначення судами кримінального покарання» щодо реалізації принципу законності, справедливості та індивідуалізації покарання в кожному випадку і щодо кожного підсудного;

- практику ЄСПЛ, зокрема рішення «Скоппола проти Італії» від 17.09.2009 про те, що складовим елементом принципу верховенства права є очікування від суду застосування до кожного злочинця такого покарання, яке законодавець вважає співмірним.

Відповідно до ч. 2, 3 ст. 4 КК України злочинність і караність, а також інші кримінально-правові наслідки діяння визначаються законом про кримінальну відповідальність, що діяв на час вчинення цього діяння. Часом вчинення злочину визнається час вчинення особою передбаченої законом про кримінальну відповідальність дії або бездіяльності.

Згідно із ч. 1 ст. 5 КК України закон про кримінальну відповідальність, що скасовує злочинність діяння, пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи, має зворотну дію у часі, тобто поширюється на осіб, які вчинили відповідні діяння до набрання таким законом чинності, у тому числі на осіб, які відбувають покарання або відбули покарання, але мають судимість.

Якщо після вчинення особою діяння, передбаченого цим Кодексом, закон про кримінальну відповідальність змінювався кілька разів, зворотну дію в часі має той закон, що скасовує кримінальну протиправність діяння, пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи (ч. 4 ст. 5 КК України).

У своїх правових висновках Верховний Суд, зокрема, вказав, що вирішуючи питання про застосування положень ст. 5 КК, висновок про те, чи скасовує закон про кримінальну відповідальність злочинність діяння, пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи, чи навпаки - встановлює кримінальну протиправність діяння, посилює кримінальну відповідальність або іншим чином погіршує становище особи, можна робити лише в контексті конкретних обставин справи, щодо конкретного діяння та конкретної особи. Зміна диспозицій ч. 4 ст. 152 і ч. 3 ст. 153 КК у зв`язку з набранням чинності Законом № 2227-VIII від 06.12.2017 не свідчить про декриміналізацію чи навпаки - криміналізацію окремих дій. Між попередньою та новою редакціями зазначених норм закону про кримінальну відповідальність має місце правова наступність (постанова ВС від 26 жовтня 2022 року у справі № 129/2841/14-к).

На час вчинення ОСОБА_7 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 153 КК України (в редакції чинній до 11.01.2019), санкція статті передбачала відповідальність у виді позбавлення волі від 10 до 15 років. На момент розгляду справи діяння, вчинене обвинуваченим, охоплюється диспозицією ч. 4 ст. 152 КК України, яка передбачає таку ж санкцію.

Проте Законом України від 06.12.2017 № 2227-VIII внесено зміни до Кримінального кодексу України, які набрали чинності 11.01.2019, та згідно з якими редакція ч. 4 ст. 152 КК України передбачала покарання за вчинення дій сексуального характеру, пов`язаних із вагінальним, анальним або оральним проникненням в тіло іншої особи з використанням геніталій або будь-якого іншого предмета, без добровільної згоди потерпілої особи (зґвалтування), вчинені щодо особи, яка не досягла чотирнадцяти років, незалежно від її добровільної згоди, у виді позбавленням волі на строк від восьми до п`ятнадцяти років.

Тобто вчинене ОСОБА_7 кримінальне правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 153 КК України (в редакції чинній до 11.01.2019), є особливо тяжким злочином, відповідно до ст. 12 КК України. Проте при призначенні покарання за вказаною статтею, суд враховує можливість призначити покарання у межах санкції Закону про кримінальну відповідальність, який діяв у редакції Закону України від 06.12.2017 № 2227-VIII.

Кримінальні правопорушення, передбачені ч. 2 ст. 156 та ч. 4 ст. 153 КК України, є тяжкими злочинами.

Відповідно до ч. 1 ст. 103 КК України при призначенні покарання неповнолітньому суд, крім обставин, передбачених у статтях 65-67 цього Кодексу, враховує умови його життя та виховання, вплив дорослих, рівень розвитку та інші особливості особи неповнолітнього.

Обставиною, що пом`якшує покарання згідно із ст.66 КК України, є вчинення кримінального правопорушення неповнолітнім.

Обставиною, що обтяжує покарання згідно зі ст.67 КК України, є вчинення кримінального правопорушення щодо особи, з якою винний перебуває у сімейних відносинах.

Крім цього, при обранні обвинуваченому ОСОБА_7 міри покарання судом враховується його відношення до вчиненого, матеріали, що його характеризують.

ОСОБА_7 на обліку в психіатричній лікарні та наркологічному диспансеру не перебуває, не судимий, не працює, за місцем проживання характеризується посередньо, зростав у багатодітній сім`ї.

У досудовій доповіді органу пробації зазначено, що зважаючи на кваліфікацію кримінальних правопорушень, санкції статтей, у яких обвинувачується особа, обставини кримінального правопорушення, зокрема той факт, що кримінальне правопорушення вчинено щодо особи, з якою обвинувачений ОСОБА_7 перебуває у сімейних відносинах, середній рівень ймовірності вчинення повторного кримінального правопорушення, орган пробації вважає, що виправлення ОСОБА_7 неможливе без ізоляції від суспільства.

Таким чином, зваживши у сукупності наведені вище обставини суд вважає, що виправлення обвинуваченого та попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень можливо за умови призначення покарання у виді позбавлення волі. Враховуючи позиції сторін, та те, що на момент вчинення злочинів обвинувачений був неповнолітнім, положення ч.ч. 1, 4 ст. 5 КК України, суд вважає за можливе призначити покарання не в максимальних межах, передбачених санкцією статті.

Оскільки відсутні інші пом`якшувальні обставини окрім, передбаченої п. 3 ч. 1 ст. 66 КК України, суд не вбачає підстав для застосування ст. ст. 69, 69-1, 75 КК України.

Зважаючи, що вчинені обвинуваченим злочини не були пов`язані з його посадою чи діяльністю, суд не вбачає за доцільне застосувати додаткове покарання у виді позбавлення права обіймати певні посади або займатися певною діяльністю, передбачене санкцією ч. 2 ст. 156 КК України.

Цивільні позови відсутні.

Питання щодо речових доказів вирішити відповідно до ст.100 КПК України.

Процесуальні витрати підлягають стягненню з обвинуваченого на користь держави.

Із урахуванням змісту ухваленого вироку, суд уважає, що ризики можливого переховування обвинуваченого ОСОБА_7 від суду та можливого перешкоджання кримінальному провадженню іншим чином, у тому числі відбуванню призначеного судом покарання, існують і нині, у зв`язку з ухваленням цього вироку, значно зросли. А тому запобіжний захід у виді тримання під вартою необхідно продовжити до набрання вироком законної сили.

Керуючись ст.ст.370, 374 КПК України, суд

ухвалив:

ОСОБА_7 визнати винним у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 153 КК України (в редакції чинній до 11.01.2019), ч. 2 ст. 156 КК України, ч. 4 ст. 153 КК України, та призначити йому покарання:

-за ч. 3 ст. 153 КК України (в редакції чинній до 11.01.2019) у виді позбавлення волі на строк 8 (вісім) років;

-за ч. 2 ст. 156 КК України у виді позбавлення волі на строк 5 (п`ять) років;

-за ч. 4 ст. 153 КК України у виді позбавлення волі на строк 5 (п`ять) років.

На підставі ч. 1 ст. 70 КК України за сукупністю кримінальних правопорушень, шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим, остаточно призначити покарання ОСОБА_7 у виді 8 (восьми) років позбавлення волі.

Початок строку відбування покарання ОСОБА_7 рахувати з моменту вступу вироку в законну силу.

Запобіжний захід ОСОБА_7 до набрання вироком чинності залишити попередній - тримання під вартою.

Зарахувати ОСОБА_7 в строк відбуття покарання час його попереднього ув`язнення з 16 год. 00 хв. 20 червня 2022 року до дня вступу вироку в законну силу включно із розрахунку один день попереднього ув`язнення за один день позбавлення волі.

Скасувати арешт, накладений ухвалою слідчого судді Кіровського районного суду м. Кіровограда від 24.06.2022, на мобільний телефон «Xiaomi Redmi 9A», чорного кольору, який належить обвинуваченому ОСОБА_7 ..

Речові докази по справі: мобільний телефон «Xiaomi Redmi 9A», чорного кольору, поміщений до спец пакету № INZ1050503, який зберігається у кімнаті для зберігання речових доказів ВП № 2 (м. Кропивницький) Кропивницького РУП ГУНП в Кіровоградській області, - повернути власнику ОСОБА_7 , попередньо видаливши зображення малолітньої потерпілої ОСОБА_8 ..

Стягнути із ОСОБА_7 на користь держави судові витрати у сумі 9816 (дев`ять тисяч вісімсот шістнадцять) грн 16 (шістнадцять) копійок.

Вирок набирає законної сили після спливу строку на апеляційне оскарження. У разі якщо вирок оскаржений учасниками процесу, вирок набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції, яке набирає законної сили з моменту його проголошення.

Апеляційна скарга на вирок суду першої інстанції може бути подана протягом тридцяти днів з моменту його проголошення до Кропивницького апеляційного суду через Кіровоградський районний суд Кіровоградської області.

Роз`яснити учасникам кримінального провадження право подати клопотання про помилування, право ознайомитися із журналом судового засідання і подати на нього письмові зауваження.

Роз`яснити обвинуваченому, до якого застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, право заявляти клопотання про доставку в судове засідання суду апеляційної інстанції.

Копію вироку вручити прокурору, обвинуваченому та його законному представнику, а іншим учасникам процесу роз`яснити, що вони мають право отримати копію вироку в суді.

Суддя Кіровоградського районного суду

Кіровоградської області ОСОБА_1