ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 533/379/21 Номер провадження 11-кп/814/1454/23Головуючий у 1-й інстанції ОСОБА_1 Доповідач ап. інст. ОСОБА_2
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 липня 2023 року м. Полтава

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Полтавського апеляційного суду у складі:

головуючого судді ОСОБА_2

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4

при секретарі

судового засідання ОСОБА_5

з участю:

прокурора ОСОБА_6

Представник

цивільного відповідача ОСОБА_7

захисника ОСОБА_8

обвинуваченого ОСОБА_9

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Полтава кримінальне провадження № 000003 від 23.10.2019, за апеляційною скаргою потерпілого ОСОБА_10 на ухвалу Кобеляцького районного суду Полтавської області від 21.12.2022 відносно

ОСОБА_9 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в с. Костівка Козельщинського району Полтавської області, мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , громадянина України, має вищу освіту, одруженого, раніше не судимого, пенсіонера,-,

ВСТАНОВИЛА :

Цією ухвалою звільнити ОСОБА_11 , від кримінальної відповідальності за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України, у зв`язку із закінченням строків давності на підставі п.2 ч.І ст. 49 КК України. Кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_9 за ч. 1 ст. 286 КК України - закрито на підставі п. 1 ч. 2 ст. 284 КПК України у зв`язку зі звільненням обвинуваченого від кримінальної відповідальності.

Цивільний позов потерпілого ОСОБА_10 - залишено без розгляду.

Як встановив суд, відповідно до обвинувального акту, складеного 20 квітня 2021 року старшим слідчим СВ відділення № 3 Полтавського районного управління поліції в Полтавській області капітаном поліції ОСОБА_12 та затвердженого 20 квітня 2021 року прокурором Новосанжарського відділу Решетилівської окружної прокуратури Полтавської області ОСОБА_13 , 22 серпня 2019 року, близько 07 години 50 хвилин, по вулиці Остроградського, на перетині з вулицею Монастирська в смт Козельщина Полтавської області, рухався автомобіль Geely моделі Emgrand 7, реєстраційний номер НОМЕР_1 , під керуванням ОСОБА_9 , під час чого ОСОБА_9 допустив наїзд на пішохода ОСОБА_10 , який рухався по пішохідному переході по вулиці Остроградського в сел. Козельщина Полтавської області. Внаслідок ДТП пішохід ОСОБА_10 отримав тілесні ушкодження у виді розриву передньої хрестоподібної зв`язки правого колінного суглобу, гематоми м`яких тканин по зовнішній поверхні верхньої третини правої гомілки, садна шкіри по передній поверхні верхньої третини правої гомілки, садна шкіри по задній поверхні правого ліктьового суглобу. Вказані тілесні ушкодження відносяться до категорії середнього ступеню тяжкості за ознакою тривалого розладу здоров`я більш як 21 день (п.п. 2.2.1 в 2.2.2 «Правил судово-медичного визначення . ту пеня тяжкості тілесних ушкоджень», затверджених Наказом № 6 МОЗ України від 17.01.1995 «Про розвиток та вдосконалення судово-медичної служби України».

Оскаржуваною ухвалою задоволено клопотання обвинуваченого ОСОБА_9 , про звільнення від кримінальної відповідальності за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України, у зв`язку із закінченням строків давності на підставі п.2 ч.1 ст. 49 КК України, у зв`язку з тим, що з моменту вчинення кримінального правопорушення та до заявления обвинуваченим такого клопотання минуло понад 3 роки, а сам обвинувачений не ухилявся від органу досудового розслідування та суду.

У поданій апеляційній скарзі потерпілий ОСОБА_10 просить скасувати ухвалу суду щодо ОСОБА_9 , та постановити обвинувальний вирок щодо нього.

Зазначає, що обвинувачений затягував судовий розгляд у суді першої інстанції та умисно ухилявся від суду, безпідставно не прибував до суду, у в`язку з чим до нього неодноразово накладалися грошове стягнення та застосувався привід.

До початку судового засідання від потерпілого ОСОБА_10 надійшла зава про розгляд апеляційної скарги без участі апелянта.

Заслухавши суддю-доповідача, думку прокурора про законність судового рішення, обвинуваченого та захисника, які заперечували пороти поданої апеляційної скарги, позицію представника цивільного відповідача щодо поданої апеляційної карги, обговоривши доводи апеляційної скарги та перевіривши матеріали кримінального провадження, колегія суддів дійшла наступних висновків.

Згідно ст.370 КПК України, судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до ст. 94 цього Кодексу. Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.

У відповідності до п.1 ч.2 ст.284 КПК України кримінальне провадження закривається судом у зв`язку із звільненням особи від кримінальної відповідальності.

Відповідно до положень ч.3 ст.288 КПК України суд своєю ухвалою закриває кримінальне провадження та звільняє підозрюваного, обвинуваченого від кримінальної відповідальності у випадку встановлення підстав, передбачених законом України про кримінальну відповідальність.

Згідно п.1 ч.1 ст.49 КК України особа, звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з дня вчинення нею кримінального проступку, за який передбачено покарання менш суворе, ніж обмеження волі, минуло два роки.

Матеріально-правовими підставами звільнення від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності є закінчення встановлених ч.1 ст.49 КК України строків і відсутність обставин, що порушують їх перебіг (ч.ч. 2-4 ст.49 КК України).

Процесуально-правовими підставами звільнення від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності є виключно згода обвинуваченого на таке звільнення від кримінальної відповідальності.

В той же час, ч.4 ст.286 КПК України передбачено, що якщо під час здійснення судового провадження щодо провадження, яке надійшло до суду з обвинувальним актом, сторона кримінального провадження звернеться до суду з клопотанням про звільнення від кримінальної відповідальності обвинуваченого, суд має невідкладно розглянути таке клопотання.

Слід зазначити, що кримінальний процесуальний закон не передбачає наявність згоди потерпілого як обов`язкової умови для звільнення особи від кримінальної відповідальності, суд приймає до уваги лише тяжкість вчиненого кримінального правопорушення (проступку), строк його вчинення та відсутність підстав для зупинення чи перерви перебігу давності.

Колегія суддів звертає увагу на те, що відмова суду у звільненні обвинуваченого від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності буде порушенням його прав, що є неприпустимим виходячи з позиції Верховного Суду, викладеної у постанові від 26.03.2020 (справа № 730/67/16-к).

Апеляційний суд вважає, що відповідно до принципу правової визначеності рішення судів повинні бути прогнозованими та передбачуваними, що забезпечується існуванням єдності судової практики, яку формує своїми рішеннями Верховний Суд.

Окрім того, законодавець чітко встановив, що особа підлягає звільненню від кримінальної відповідальності за ст.49 КК України, якщо з дня вчинення нею злочину до набрання вироком законної сили минули певні строки давності і вона не ухилялася від слідства або суду і не вчинила нового злочину середньої тяжкості, тяжкого або особливо тяжкого. Строк давності це певний проміжок часу з моменту вчинення особою злочину і до моменту набрання чинності обвинувального вироку суду.

Дотримання вказаних у законі термінів виступає умовою притягнення особи до кримінальної відповідальності, тобто у разі закінчення строку давності до моменту набрання чинності обвинувального вироку суду особа звільняється від кримінальної відповідальності. Сплив строків давності є підставою обов`язкового і безумовного звільнення особи від кримінальної відповідальності.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.49 КК України, особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з дня вчинення нею кримінального правопорушення і до дня набрання вироком законної сили минули два роки - у разі вчинення кримінального проступку, за який передбачене покарання менш суворе, ніж обмеження волі.

За змістом зазначеної норми звільнення від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності є обов`язковим і застосовується за таких умов: 1) вчинення особою кримінального правопорушення; 2) з дня вчинення кримінального правопорушення до набрання вироком законної сили минули визначені ч.1 ст.49 КК України строки давності; 3) особа не ухиляється від досудового слідства або суду; 4) особа до закінчення зазначених у ч.1 ст.49 КК України строків не вчинила нового злочину певного ступеня тяжкості.

З матеріалів кримінального провадження вбачається, що ОСОБА_9 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.286 КК України. Дане кримінальне правопорушення відноситься до нетяжкого злочину, за який передбачено покарання у виді штрафу від трьох тисяч до п`яти тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або виправні роботи на строк до двох років, або арешт на строк до шести місяців, або обмеження волі на строк до трьох років, з позбавленням права керувати транспортними засобами на строк до трьох років

Під час прийняття судом першої інстанції остаточного рішення по справі, а саме 21.12.2022, минуло більш ніж три роки з дня вчинення ОСОБА_9 кримінального правопорушення (нетяжкого злочину).

Також, судом першої інстанції, всупереч доводів апеляційних скарги потерпілого, не встановлено обставин, які свідчать про зупинення або переривання строків давності, передбачених ч.ч.2,3 ст.49 КК України.

Доводи потерпілого про ухилення ОСОБА_9 від суду не можуть бути взяті до уваги, оскільки матеріали кримінального провадження не містять відомостей щодо розшуку обвинуваченого чи вчинення ним нового кримінального правопорушення.

Вказана вище правова позиція міститься у Постанові ВС від 17.11.2022 (справа 305/2064/19).

Таким чином, суд встановив усі обставини, необхідні для вирішення вказаного питання, і дійшов обґрунтованого висновку про звільнення ОСОБА_9 від кримінальної відповідальності на підставі ст.49 КК України, та закрив кримінальне провадження щодо нього.

Відповідно до положень ст.284 КПК України, якщо під час судового розгляду справи будуть встановлені підстави для закриття справи, кримінальне провадження закривається судом зі звільненням особи від кримінальної відповідальності.

Також, суд першої інстанції при закритті кримінального провадження, обґрунтовано залишив без розгляду цивільний позов потерпілого ОСОБА_10 .

При цьому, колегія суддів констатує, що у разі закриття кримінального провадження з передбачених законом підстав цивільний позов не розглядається, потерпілий має право звернутися з позовними вимогами в порядку цивільного судочинства. Також, згідно з вимогамич.7 ст.128 КПК України особа, цивільний позов якої залишено без розгляду, має право пред`явити його в порядку цивільного судочинства. Тобто, невідшкодування обвинуваченим з будь-яких причин під час досудового слідства або судового розгляду заподіяної шкоди, так само як і не визнання ним цивільного позову в кримінальному провадженні, не є перешкодою для звільнення такої особи від відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності.

Будь-яких даних, які б свідчили про наявність порушень при розгляді кримінального провадження істотних вимог норм кримінального процесуального закону, які були підставою для безумовного скасування ухвали не встановлено.

За таких обставин апеляційна скарга потерпілого задоволенню не підлягає.

Керуючись ст. ст. 404, 405, 407 КПК України, колегія суддів

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу потерпілого ОСОБА_10 залишити без задоволення, а ухвалу Кобеляцького районного суду Полтавської області від 21.12.2022 відносно ОСОБА_9 без змін.

Касаційна скарга на ухвалу суду може бути подана протягом трьох місяців з дня проголошення судового рішення судом апеляційної інстанції.

СУДДІ:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4