Справа № 686/9961/23
Провадження № 1-кс/686/4839/23
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 червня 2023 року м. Хмельницький

Слідча суддя Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області ОСОБА_1 , з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , захисника ОСОБА_3 , власника майна ОСОБА_4 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції клопотання ОСОБА_3 , який діє в інтересах ОСОБА_4 про скасування арешту майна у кримінальному провадженні №0000523,

встановила:

ОСОБА_3 звернувся до слідчого судді з клопотанням, в якому просив скасувати арешт, який був накладений ухвалою слідчого судді Хмельницького міськрайонного суду від 03.05.2023 року у кримінальному провадженні №0000523 на належний ОСОБА_4 автомобіль марки «KIA» моделі «Sportage», 2016 року випуску, червоного кольору, д.н.з. НОМЕР_1 , vin-код: НОМЕР_2 .

В обґрунтування поданого клопотання зазначив, що ухвалою слідчого судді Хмельницького міськрайонного суду від 03.05.2023 року накладено арешт на автомобіль марки «KIA» моделі «Sportage», 2016 року випуску, червоного кольору, д.н.з. НОМЕР_1 , vin-код: НОМЕР_2 , власником якого є ОСОБА_4 , шляхом тимчасового позбавлення права на відчуження та розпорядження, з метою забезпечення конфіскації майна як виду покарання.

Указує, що ні ОСОБА_4 , ні її чоловік ОСОБА_5 , ні він, як захисник, у судовому засіданні не були присутніми, про час та місце розгляду клопотання не повідомлялися; також у ході розгляду не були присутні ні слідчий, ні прокурор, а тому стороною обвинувачення не було підтверджено обґрунтованості підозри ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України, не доведено, що без накладення арешту не може бути виконане завдання кримінального провадження. Слідчою суддею не було враховано, що автомобіль є спільним майном подружжя і лише зареєстрований на ОСОБА_4 , а тому арешту не підлягав. Відносно ОСОБА_4 не ухвалено вироку суду, яким би вона була визнана винною у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України, а тому ухвала слідчого судді про арешт майна з метою забезпечення конфіскації майна є необґрунтованою.

Ініціатор клопотання та власник майна у судовому засіданні вимоги клопотання підтримав з підстав, наведених у ньому, додавши, що автомобіль використовується чоловіком ОСОБА_4 для виконання спеціальних бойових завдань, а накладений арешт заважає у цьому.

ОСОБА_4 у судовому засіданні вказала, що ухваленим рішенням про арешт майна її позбавлено права продати автомобіль та що вона мала намір відчужити транспортний засіб у 2023 році.

Прокурор у судове засідання не з`явився, подав заяву про розгляд клопотання без його участі, щодо задоволення клопотання заперечив.

Заслухавши думку підозрюваної та її захисника, дослідивши матеріали клопотання, приходжу до висновку, що воно не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ч.1 ст.174 КПК України підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом. Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано

Слідчою суддею встановлено, що СУ ГУНП в Хмельницькій області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР за №0000523 від 02.12.2022, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 27, ч. 3 ст. 368, ч. 3 ст. 368.

27.04.2023 ОСОБА_4 вручено повідомлення про підозру у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України, санкція якого передбачає покарання у виді позбавлення волі на строк від п`яти до десяти років з позбавленням права обіймати певні посади чи займатися певною діяльністю на строк до трьох років, з конфіскацією майна.

При цьому обґрунтованість підозри ОСОБА_4 у інкримінованому їй кримінальному правопорушенні перевірялася слідчим суддею при обранні відносно останньої запобіжного заходу. Зокрема, ухвалою слідчого судді Хмельницького міськрайонного суду від 02.05.2023 (залишена без змін ухвалою Хмельницького апеляційного суду від 09.05.2023) відносно ОСОБА_4 обрано запобіжний захід у вигляді домашнього арешту в період часу з 18:00 години до 07:00 години.

Положеннями ч. 2 ст. 172 КПК України передбачено, що клопотання слідчого, прокурора, цивільного позивача про арешт майна, яке не було тимчасово вилучене, може розглядатися без повідомлення підозрюваного, обвинуваченого, іншого власника майна, їх захисника, представника чи законного представника, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо це є необхідним з метою забезпечення арешту майна.

З урахуванням вказаної процесуальної норми права, оскільки клопотання було подане з метою забезпечення конфіскації майна як виду покарання, для запобігання спробам відчуження указаного майна або вжиття підозрюваною інших заходів, які зашкодять досудовому розслідуванню кримінального провадження, слідчою суддею було прийнято рішення про проведення судового розгляду клопотання без повідомлення власника майна.

Положеннями ч. 5 ст. 170 КПК України передбачено, що у випадку, передбаченому пунктом 3 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно підозрюваного, обвинуваченого, засудженого або юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, за наявності достатніх підстав вважати, що суд у випадках, передбачених Кримінальним кодексом України, може призначити покарання у виді конфіскації майна або застосувати до юридичної особи захід кримінально-правового характеру у виді конфіскації майна.

Ухвалою слідчого судді Хмельницького міськрайонного суду від 03.05.2023 року накладено арешт на автомобіль марки «KIA» моделі «Sportage», 2016 року випуску, червоного кольору, д.н.з. НОМЕР_1 , vin-код: НОМЕР_2 , власником якого є ОСОБА_4 , шляхом тимчасового позбавлення права на відчуження та розпорядження, з метою забезпечення конфіскації майна як виду покарання.

Відповідно до положень п. 3 ч.2 ст.170 КПК України, арешт майна як захід забезпечення кримінального провадження, який застосовується з метою досягнення дієвості цього провадження, допускається з метою забезпечення конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи. Таким чином, посилання захисника на те, що відносно ОСОБА_4 не ухвалено вироку суду, яким би вона була визнана винною у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК, а тому ухвала слідчого судді про арешт майна з метою забезпечення конфіскації майна є необґрунтованою, не ґрунтується на нормах КПК України. При ухваленні вироку вирішується питання про долю речових доказів у порядку ст. 100 КПК України і лише з метою забезпечення цієї можливості у подальшому, арешт накладається на стадії досудового розслідування.

Оцінюючи пояснення захисника підозрюваної про те, що автомобіль насправді є спільним майном подружжя і лише зареєстрований на ОСОБА_4 , слідча суддя вважає за доречне зауважити, що обставини набуття транспортного засобу у власність, походження грошових коштів, за яких він був придбаний не є предметом вирішення на етапі розгляду слідчою суддею клопотання про арешт майна на стадії досудового розслідування, а встановлюються судом. При цьому сам по собі факт придбання спірного майна в період шлюбу не є безумовною підставою для віднесення такого майна до об`єктів права спільної сумісної власності подружжя. У разі придбання майна хоча й у період шлюбу, але за особисті кошти одного з подружжя це майно не може вважатися об`єктом спільної сумісної власності подружжя, а є особистою приватною власністю того з подружжя, за особисті кошти якого воно придбане (вказаний висновок міститься у постанові Верховного Суду від 22 січня 2020 року у справі № 711/2302/18). Доведення віднесення транспортного засобу до об`єктів права спільної сумісної власності подружжя має здійснюватися у ході судового розгляду кримінального провадження по суті, у випадку якщо буде складено обвинувальний акт і направлений до суду.

При цьому, слід звернути увагу, що відповідно до положень ч.4 ст.173 КПК України слідчою суддею було застосовано найменш обтяжливий спосіб арешту майна тимчасове позбавленням права на відчуження та розпорядження автомобілем, із залишенням права керування транспортним засобом і з огляду на озвучені у судовому засіданні пояснення щодо наміру продати автомобіль та довідання про факт існування накладеного арешту в нотаріальній конторі, очевидним є те, що застосування заходу забезпечення кримінального арешту в даному випадку було виправданим.

Твердження про не проведення перевірки слідчою суддею відомостей про те, що автомобіль дійсно належить підозрюваній є голослівним, оскільки в ухвалі суду міститься посилання на довідку з Інформаційно-телекомунікаційної системи «Інформаційний портал Національної поліції України, до якої працівники поліції мають доступ та яка засвічувала, що автомобіль марки «KIA» моделі «Sportage», 2016 року випуску, червоного кольору, д.н.з. НОМЕР_1 , vin-код НОМЕР_2 зареєстровано на праві власності саме за ОСОБА_4 .

Аргументи про те, що арештований автомобіль використовується чоловіком ОСОБА_4 для виконання спеціальних бойових завдань, а накладення арешту в частині заборони його відчуження та розпорядження цьому перешкоджає, є голослівними та бездоказовими.

На теперішній час потреба у арешті автомобіля «марки «KIA» моделі «Sportage», 2016 року випуску, червоного кольору, д.н.з. НОМЕР_1 , vin-код: НОМЕР_2 та мета, у зв`язку з якою було накладено арешт (з метою забезпечення конфіскації майна як виду покарання) не відпала.

У зв`язку із викладеним, слідча суддя приходить до висновку про відмову у задоволенні клопотання.

Керуючись ст.174 КПК України, слідча суддя, -

постановила:

У задоволенні клопотання ОСОБА_3 , який діє в інтересах ОСОБА_4 про скасування арешту майна у кримінальному провадженні №0000523 відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає та набирає законної сили з моменту її проголошення.

Слідча суддя