Справа № 522/9379/16-к
Провадження № 1-кп/522/1106/23
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 червня 2023 року Приморський районний суд м. Одеси у складі:

головуючого-судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

розглянувши у судовому засіданні в залі суду в м. Одесі обвинувальний акт у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000631 від 26.03.2016 року відносно

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Батумі Республіки Грузія, громадянина України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого;

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Батумі Республіки Грузія, громадянина України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

за обвинуваченням у скоєнні кримінальних правопорушень, передбачених ст.ст. 296 ч. 4, 121 ч. 1 КК України,

за участю сторін кримінального провадження:

прокурора ОСОБА_5 ,

захисника ОСОБА_6 ,

обвинувачених ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

ВСТАНОВИВ:

В провадженні Приморського районного суду м. Одеси м. Одеси знаходиться кримінальне провадження № 0000631 від 26.03.2016 року відносно ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 296 КК України, ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у скоєнні кримінальних правопорушень, передбачених ст.ст. 296 ч. 4, 121 ч. 1 КК України.

Захисник обвинувачених заявив клопотання про повернення обвинувального акту, посилаючись на те, що обвинувальний акт складено та затверджено в порушення розумних строків, а саме 29.06.2016 ухвалою Приморського районного суду м. Одеси обвинувальний акт за звинуваченням ОСОБА_3 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 296 КК України, ОСОБА_4 у вчиненні злочинів, передбачених ч. 4 ст. 296, ч. 1 ст. 121 КК України було повернуто керівнику Одеської місцевої прокуратури № 3 для усунення недоліків.

Під час кримінального провадження кожна процесуальна дія або процесуальне рішення повинні бути виконані або прийняті в розумні строки. Розумними вважаються строки, що є об`єктивно необхідними для виконання процесуальних дій та прийняття процесуальних рішень. Розумні строки не можуть перевищувати передбачені цим Кодексом строки виконання окремих процесуальних дій або прийняття окремих процесуальних рішень (ч. 1 ст. 28 КПК України).

У випадках, коли положення цього Кодексу не регулюють або неоднозначно регулюють питання кримінального провадження, застосовуються загальні засади кримінального провадження, визначені частиною першою статті 7 цього Кодексу (ч. 6 ст. 9 КПК України)

Враховуючи вимоги ч. 1 ст. 219 КПК України, розумними в даному випадку є строки - протягом двох місяців з моменту винесення ухвали суду, тобто з 29.06.2016.

Кожен має право, щоб обвинувачення щодо нього в найкоротший строк або стало предметом судового розгляду, або щоб відповідне кримінальне провадження щодо нього було закрите (ч. 5 ст. 219 КПК України), однак, вказані вимоги КПК України стороною обвинувачення були проігноровані, що призвело до грубого порушення права ОСОБА_3 та ОСОБА_4 на захист, гарантованого ст. 20 КПК України, адже обвинувальний акт був складений лише 23.04.2019 та надійшов до суду 05.09.2019.

Складення обвинувального акта, його затвердження, вручення стороні захисту та направлення до суду не є підставою для зупинення процесуальних строків (Постанова ККС ВС від 21 квітня 2021 року, провадження № 51-562 км 21, https://reyestr.court.gov.ua/Review/96484363), а відтак, такий обвинувальний акт підлягає поверненню прокурору, так як складений, затверджений та направлений до суду поза межами розумних строків.

Копію обвинувального акту у вказаному кримінальному провадженні з додатками не було вручено ОСОБА_3 , ОСОБА_4 та їхнім захисникам.

З матеріалів справи вбачається, що прокурором не виконані вимоги ст. 293 КПК України та не вручено копію обвинувального акту з копією реєстру матеріалів досудового розслідування стороні захисту.

Згідно п. 3 ч. 4 ст. 291 КПК України, до обвинувального акту додається розписка підозрюваного про отримання копії обвинувального акта, копії цивільного позову, якщо він був пред`явлений під час досудового розслідування, і реєстру матеріалів досудового розслідування.

Тобто така розписка має бути надана безпосередньо підозрюваним, а не прокурором, натомість, прокурором Одеської місцевої прокуратури № 3 ОСОБА_7 у нічний час, в порушення вимог ч. 4 ст. 223 КПК України без належного повідомлення сторони захисту в порядку ст.ст. 135, 136 КПК України, порушуючи право на захист, без захисників були здійснені спроби вручення копії обвинувального акту та реєстру матеріалів досудового розслідування, зокрема: ОСОБА_3 27.08.2019 р. о 22:20 год., а ОСОБА_4 27.08.2019 р. о 22:35 год.

Відмова підозрюваного від отримання копії обвинувального акту, цивільного позову, реєстру матеріалів досудового розслідування має бути зафіксована в порядку, передбаченому ч. 6 ст. 104 КПК України, та засвідчуватися підписами понятих, однак, підписи понятих на розписці, складеної прокурором Одеської місцевої прокуратури № 3 ОСОБА_7 , відсутні.

У відповідності до Листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 03.10.2012 № 223-1430/0/4-12 «Про порядок здійснення підготовчого судового провадження відповідно до Кримінального процесуального кодексу України» у підготовчому засіданні суд має право повернути обвинувальний акт, клопотання про застосування примусових заходів виховного або медичного характеру прокурору, якщо вони не відповідають вимогам статей 291, 292 КПК: зокрема, якщо ці документи містять положення, що суперечать одне одному; у документах наведено недопустиму натуралізацію опису злочину; вони не підписані слідчим (крім випадків, коли прокурор склав їх самостійно) чи не затверджені прокурором; до них не долучено передбачені законом додатки.

Вказаний обвинувальний акт не відповідає вимогам п. 3 ч. 4 ст. 291 КПК України, а відтак такий обвинувальний акт направлений до суду з порушенням імперативних вимог ст. 293 КПК України і не може бути призначений до судового розгляду.

Обвинувальний акт підписано не уповноваженою особою.

29.06.2016 року ухвалою судді Приморського районного суду міста Одеси ОСОБА_8 (справа № 522/9379/16-к, провадження № 1-кп/522/784/16) обвинувальний акт за звинуваченням ОСОБА_3 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 296 КК України, ОСОБА_4 у вчиненні злочинів, передбачених ч. 4 ст. 296, ч. 1 ст. 121 КК України повернуто керівнику Одеської місцевої прокуратури № 3 для усунення недоліків, однак всупереч цьому, повторно обвинувальний акт було складено не уповноваженою на те особою - слідчим СВ Приморського ВП в м. Одесі ГУНП в Одеській області капітаном поліції ОСОБА_9 .

Досудове розслідування вказаного кримінального провадження здійснювалося Портофранківським ВП Приморського ВП у м. Одесі ГУНП в Одеській області, однак підписано обвинувальний акт слідчим іншого органу досудового розслідування - слідчим Приморського ВП в м. Одесі ГУНП в Одеській області капітаном поліції ОСОБА_9 .

Згідно ст. 38 КПК України, органами досудового розслідування є органи, що здійснюють досудове слідство і дізнання.

Досудове слідство здійснюють слідчі підрозділи органів Національної поліції (п.п. а) п. 1 ч. 2 ст. 38 КПК України).

В структурі ГУНП в Одеській області передбачено 2 окремих органи досудового розслідування - Портофранківський ВП Приморського ВП в м. Одесі ГУНП в Одеській області та Приморський ВП в м. Одесі ГУНП в Одеській області, кожен із яких містить окремі слідчі підрозділи - слідчі відділи, які уповноважені на здійснення досудового слідства.

Натомість вказаний обвинувальний акт складено у приміщенні Портофранківського ВП Приморського ВП в м. Одесі ГУНП в Одеській області слідчим іншого органу досудового розслідування, однак, як вбачається з декларації, поданої за 2019 рік слідчим ОСОБА_9 - місце роботи зазначено - Портофранківське відділення поліції Приморського відділу поліції в місті Одесі Головного управління Національної поліції в Одеській області, старший слідчий слідчого відділення.

З урахуванням того, що відповідно ч. 1 ст. 337 КПК України, судовий розгляд проводиться лише стосовно особи, якій висунуте обвинувачення, і лише в межах висунутого обвинувачення відповідно до обвинувального акта, призначення обвинувального акту, складеного не уповноваженою особою, неврученого стороні захисту та направленого до суду з істотними недоліками порушить право ОСОБА_3 , ОСОБА_4 на захист.

Європейський суд з прав людини у справі «Камасінскі проти Австрії» (рішення від 19 грудня 1989 року) та у справі «Абрамян проти Росії» (рішення від 09 жовтня 2008 року) зазначив, що у тексті підпункту «а» п.3 ст.6 Конвенції вказано на необхідність приділяти особливу увагу роз`ясненню «обвинувачення» особі, стосовно якої порушено кримінальну справу. Деталі вчинення злочину можуть відігравати вирішальну роль під час розгляду кримінальної справи, оскільки саме з моменту доведення їх до відома підозрюваного він вважається офіційно письмово повідомленим про фактичні та юридичні підстави пред`явленого йому обвинувачення. Крім того, Суд зазначив, що положення підпункту «а» п.З ст.6 Конвенції необхідно аналізувати у світлі більш загальної норми про право на справедливий судовий розгляд, гарантоване п. 1 цієї статті. У кримінальній справі надання повної, детальної інформації щодо пред`явленого особі обвинувачення та, відповідно, про правову кваліфікацію, яку суд може дати відповідним фактам, є важливою передумовою забезпечення справедливого судового розгляду (див.: рішення від 25 березня 1999 р. у справі «Пелісьє та Сассі проти Франції», № 25444/94, п. 52; рішення від 25 липня 2000 р. у справі «Матточіа проти Італії», № 23969/94, п. 58; рішення від 20 квітня 2006 р. у справі «І.Н. та інші проти Австрії», № 42780/98, п. 34).

Справедливість під час провадження у справі необхідно оцінювати, беручи до уваги розгляд справи в цілому (див. рішення від 1 березня 2001 р. у справі «Даллос проти Угорщини», № 29082/95, п. 47). Крім того, право бути поінформованим про характер і причини обвинувачення потрібно розглядати у світлі права обвинуваченого мати можливість підготуватися до захисту, гарантованого підпунктом «b» п. 3 ст. 6 Конвенції (див. зазначені рішення у справі «Пелісьє та Сассі проти Франції», п. 54, а також «Даллос проти Угорщини», п. 47).

Прокурор у судовому засіданні заперечувала та просила призначити до судового розгляду.

Обвинувачені просили повернути обвинувальний акт прокурору для усунення недоліків.

Вислухавши думку прокурора, обвинувачених та захисника, вивчивши обвинувальний акт з доданими до нього матеріалами, суд приходить до висновку, що він підлягає поверненню прокурору з наступних підстав.

Відповідно до п. 3 ч. 3 ст. 314 КПК України, у підготовчому судовому засіданні суд має право прийняти рішення про повернення обвинувального акта прокурору, якщо він не відповідає вимогам КПК України.

Судом встановлено істотне порушення вимог КПК України. Таким істотним порушенням вимог КПК України суд визнає невідповідність обвинувального акту положенням ст. 291 КПК України.

Обвинувальний акт складений відносно обвинувачених і реєстр матеріалів досудового розслідування не відповідають встановленим вимогам закону.

Органами досудового розслідування у кримінальному провадженні № 0000631 було допущено порушення основоположних прав обвинувачених і завдань КПК.

Так, у рішенні Європейського суду з прав людини від 26.06.2008 року, ухваленому у справі «Ващенко проти України», зазначено: «Обвинувачення для цілей п. 1 ст. 6 Конвенції може бути визначене як офіційне доведення до відома особи компетентним органом твердження про вчинення цією особою правопорушення, яке нормою загального характеру визнається осудним і за яке встановлюється відповідальність карного та попереджувального характеру (п. 51)».

У рішенні від 25.07.2000 року, ухваленому у справі «Маттоціа проти Італії»,

детальніше прописано: "Обвинувачений у скоєнні злочину має бути негайно і детально

проінформований про причину обвинувачення, тобто про ті факти матеріальної дійсності, які нібито мали місце і є підставою для висунення обвинувачення; а також про характер обвинувачення тобто юридичну кваліфікацію згаданих фактів. Хоча ступінь детальності інформування обвинуваченого залежить від обставин конкретної справи, однак у будь-якому випадку відомості, надані обвинуваченому, повинні бути достатніми для повного розуміння останнім суті висунутого проти нього обвинувачення, що є необхідним для підготовки адекватного захисту. У цьому відношенні обсяг та доречність наданої обвинуваченому інформації слід оцінювати крізь призму положення, закріпленого у п. «b» ч. 3 ст. 6 Конвенції. Аналогічно слід оцінювати інформацію про зміни, які мали місце в обвинувачені, включаючи зміни причини обвинувачення».

Відповідно до ч. 1 ст. 20 КПК України, підозрюваний, обвинувачений, виправданий, засуджений має право на захист, яке полягає у наданні йому можливості надати усні або письмові пояснення з приводу підозри чи обвинувачення, право збирати і подавати докази, брати особисту участь у кримінальному провадженні, користуватися правовою допомогою захисника, а також реалізовувати інші процесуальні права, передбачені цим Кодексом.

Право підозрюваного на захист - це сукупність наданих йому законом повноважень для спростування підозри або обвинувачення, пом`якшення покарання, а також захисту своїх особистих інтересів.

Забезпечення підозрюваному, обвинуваченому, засудженому, виправданому права на захист є однією з основних засад судочинства в Україні, визначеної п. 6 ч. 1 ст. 129 Конституції України.

Таким чином, відсутність в даному обвинувальному акті конкретності обвинувачення унеможливлює якісний та повний захист обвинуваченого і, як наслідок, є беззаперечною підставою для повернення обвинувального акту.

Згідно з положеннями ст. 2 КПК України, одним із завдань кримінального провадження є застосування до кожного учасника кримінального провадження належної правової процедури.

Обов`язок перевіряти обвинувальний акт на відповідність вимогам закону покладається на суд першої інстанції у підготовчому судовому засіданні. У випадку, якщо обвинувальний акт не відповідає вимогам ст. 291 КПК України, суд згідно вимог п. 3 ч. 3 ст. 314 КПК України, повинен повернути обвинувальний акт прокурору.

Відповідно до положень п. 13 ч. 1 ст. 3, ч. 4 ст. 110, ч. 1 ст. 291 КПК України, обвинувальний акт - це процесуальний документ, яким завершується досудове розслідування та у якому формулюється твердження про вчинення певною особою діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність, і який після його складання слідчим (прокурором) затверджується прокурором. Обвинувальний акт повинен відповідати вимогам ст. 291 КПК України.

Відповідно до положень ч. 4 ст. 291 КПК України, до обвинувального акта додається: 1) реєстр матеріалів досудового розслідування; 2) цивільний позов, якщо він був пред`явлений під час досудового розслідування; 3) розписка підозрюваного про отримання копії обвинувального акта, копії цивільного позову, якщо він був пред`явлений під час досудового розслідування, і реєстру матеріалів досудового розслідування (крім випадку, передбаченого частиною другою статті 297-1 цього Кодексу); 4) розписка або інший документ, що підтверджує отримання цивільним відповідачем копії цивільного позову, якщо він був пред`явлений під час досудового розслідування не до підозрюваного; 5) довідка про юридичну особу, щодо якої здійснюється провадження, у якій зазначаються: найменування юридичної особи, її юридична адреса, розрахунковий рахунок, ідентифікаційний код, дата і місце державної реєстрації.

Надання суду інших документів до початку судового розгляду забороняється.

Вищезазначене свідчить про невідповідність обвинувального акту вимогам КПК України, оскільки суд у подальшому пов`язаний межами фактичних обставин, встановлених у ході досудового розслідування, і детально не виписаних у обвинувальному акті, що передбачає на зазначеній стадії процесу повернення обвинувального акту прокурору, який його затверджував.

Відповідно до ч. 1 ст. 314 КПК України, після отримання обвинувального акта, суд не пізніше п`яти днів з дня його надходження призначає підготовче судове засідання, в яке викликає учасників судового провадження.

Відповідно до ч. 2 ст. 314 КПК України, підготовче судове засідання відбувається за участю прокурора, обвинуваченого, захисника, потерпілого, його представника та законного представника, цивільного позивача, його представника та законного представника, цивільного відповідача та його представника, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, згідно з правилами, передбаченими цим Кодексом для судового розгляду.

Керуючись ст.ст. 291, 314 КПК України, суд

УХВАЛИВ:

Повернути обвинувальний акт у кримінальному провадженні внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань № 0000631 від 26.03.2016 року відносно ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за обвинуваченням у скоєнні кримінальних правопорушень, передбачених ст.ст. 296 ч. 4, 121 ч. 1 КК України, керівнику Приморської окружної прокуратури м. Одеси, для усунення недоліків.

Зобов`язати прокурора усунути виявлені недоліки.

На ухвалу протягом 7 діб з дня її оголошення може бути подана апеляція до Одеського апеляційного суду.

Суддя:

08.06.2023