Єдиний унікальний номер 333/3350/23
Провадження №1-кс/333/1401/23
УХВАЛА

Іменем України

11 травня 2023 року м. Запоріжжя

Слідчий суддя Комунарського районного суду м. Запоріжжя ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , скаржниці ОСОБА_3 , адвоката ОСОБА_4 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду скаргу ОСОБА_3 на бездіяльність слідчого Територіального управління державного бюро розслідувань, розташованого у м. Мелітополі (з дислокацією в м. Запоріжжя), подана в порядку ст. 303 КПК України, -

ВСТАНОВИВ:

02.05.2023 до Комунарського районного суду м. Запоріжжя надійшла скарга ОСОБА_3 на бездіяльність слідчого Територіального управління державного бюро розслідувань, розташованого у м. Мелітополі (з дислокацією у м. Запоріжжя).

Вказану скаргу обґрунтовує тим, що територіальним управлінням державного бюро розслідувань, розташоване у м. Мелітополі (з дислокацією у м. Запоріжжя) здійснюється досудове розслідування к.п. №0000281 за даними внесеними до ЄРДР 02.09.2022 за ознаками правопорушення передбаченого ч.2 ст.370 КК України.

17.02.2023 ОСОБА_3 подала клопотання слідчому в порядку ст.220 КПК України.

Серед іншого просила:

Визнати її потерпілою у к.п. №0000281 надіслати відповідний документ.

Клопотання зареєстровано ДБР 17.02.2023р., що підтверджується відміткою канцелярії.

Постановою старшого слідчого другого слідчого відділу ОСОБА_5 від 18.02.2023р. відмовлено у визнанні її потерпілою.

Не погодившись із зазначеною постановою, вона оскаржила її до слідчого судді.

Ухвалою Комунраьского районного суду м. Запоріжжя від 03.04.2023р. №333/1431/23 скасовано постанову про відмову у визнанні потерпілою.

Постановою від 19.04.2023 старшого слідчого другого слідчого відділу ОСОБА_5 від 19.04.2023 відмовлено у визнанні її потерпілою (вдруге).

Із такою постановою вона не погоджується, вважає відмову у визнанні її потерпілою хибними, зробленими внаслідок неповноти досудового розслідування, без врахування ухвал слідчих суддів у цьому кримінальному провадженні.

Протиправність відмови у визнанні потерпілою вже була предметом розгляду у слідчого судді, під час розгляду моєї скарги №333/1431/23.

Відмова у визнанні потерпілою, мотивована тими самими хибними аргументами слідчого, як і при першій відмові.

Отже, слідчий не врахував мотиви ухвали слідчих суддів які полягають у наступному.

Ухвалою Комунарьського районного суду м. Запоріжжя у справі №333/6329/22 від 17.01.2023р. (суддя ОСОБА_6 ), суд вказав, що слідчим ОСОБА_5 самостійно не допитано жодної особи, у тому числі ОСОБА_3 .

Ухвалою Комунарьського районного суду м. Запоріжжя у справі №333/1431/23 від 17.01.2023р. (суддя ОСОБА_7 ), суд, ознайомившись із матеріалами к.п. знову констатував, що слідчим ОСОБА_5 не проведено допиту ОСОБА_3 , тим самим встановлено неповноту досудового розслідування. Отже, обидві ухвали слідчих суддів, які є обов`язковими до виконання, слідчий ОСОБА_5 свідомо ігнорує.

Жодних перешкод для її допиту слідчий не вказує.

Таких перешкод не має. Слідчий має у повному обсязі здійснити усі необхідні процесуальній дії, чого він не робить без будь-якої розумної причини.

У мене не має можливості іншим способом повідомити слідчому, про наявні збитки від кримінального правопорушення, аніж у процесуальний спосіб - шляхом допиту.

Попри наявні процесуальні можливості та обов`язки встановлені КПК України, слідчий їх не виконує, а продовжує своїми діями поглибленню порушенню моїх прав.

Обґрунтовуючи свою відмову, слідчий вказує на приписи ч.5 ст.55 КПК України.

Однак, не наводить очевидних та достатніх підстав вважати, що поданою нею заявою про кримінальне правопорушення не завдано шкоди.

Навпаки, у своїй заяві та поясненнях, нею було вказано про провокацію злочину, що спричинило численні обшуки, виїмки та пред`явлення обвинувачення.

Слідчий у постанові вдається до розгорнутого тлумачення поняття «потерпілий», та намагається обґрунтувати відсутність у ОСОБА_3 такого статусу у зв`язку із відсутністю заподіяння їй шкоди.

Відсутність документального підтверджується заподіяння моральної шкоди, як аргумент для відмови, виглядає дуже некомпетентним.

Також необхідно врахувати припис ст.370 КК України, адже сам факт дій службових осіб з підбурення особи на пропонування, обіцянку чи надання неправомірної вигоди вже є таким, що доставляє моральні страждання будь-якому громадянину України, адже всі ми сподіваємось що працівники правоохоронних органів діють на принципах законності.

У слідчого, є обов`язок з розслідування кримінального правопорушення, а вданому випадку, він слідчий ухиляється від цього, незважаючи на рішення суду.

Відтак, відмова у визнанні потерпілої клопотання ОСОБА_3 із посиланням на те що вона не є потерпілою є незаконною.

В судовому засіданні заявниця ОСОБА_3 , представника заявника - адвокат ОСОБА_4 підтримали скаргу з викладених в ній підстав та просили її задовольнити у повному обсязі. ОСОБА_3 також зазначила, що на час розгляду скарги в суді, її не викликали до слідчого та будь-які пояснення в рамках даного кримінального провадження слідчому вона не надавала.

Старший слідчий другого слідчого відділу ТУ ДБР (з дислокацією у м. Запоріжжі ОСОБА_8 , повідомлений належним чином про час та місце розгляду скарги, в судове засідання не з`явився, надав суду заяву про розгляд скарги за його відсутності, в задоволенні скарги просить відмовити в повному обсязі.

Прокурор, повідомлений належним чином в судове засідання не з`явився.

Відповідно до ч.3 ст. 306 КПК України, відсутність слідчого чи прокурора не перешкоджає для розгляду скарги.

Ухвалою слідчої судді Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 03.05.2023 року зобов`язано Територіальне управління державного бюро розслідувань, розташованого у м. Мелітополі (з дислокацією у м. Запоріжжя), надати матеріали кримінального провадження № №0000281 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.370 КК України для дослідження слідчим суддею. Старшим слідчим другого слідчого відділу ТУ ДБР (з дислокацією у м. Запоріжжі) ОСОБА_9 надано матеріали даного кримінального провадження.

Заслухавши пояснення заявниці ОСОБА_3 , представника заявника - адвоката ОСОБА_4 , вивчивши скаргу та долучені до неї матеріали, дослідивши матеріали кримінального провадження №0000281 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.370 КК України слідча суддя дійшов до наступного.

Відповідно до ст.2 КПК України одним із завдань кримінального провадження є забезпечення швидкого, повного розслідування.

Стаття 9 КПК України передбачає, що слідчий зобов`язаний всебічно, повно і неупереджено дослідити обставини кримінального провадження, виявити як ті обставини, що викривають, так і ті, що виправдовують підозрюваного, обвинуваченого, а також обставини, що пом`якшують чи обтяжують його покарання, надати їм належну правову оцінку та забезпечити прийняття законних і неупереджених процесуальних рішень.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.303 КПК України, на досудовому провадженні може бути оскаржена бездіяльність слідчого, яка полягає у нездійсненні інших процесуальних дій, які він зобов`язаний вчинити у визначений цим Кодексом строк, - заявником, потерпілим, його представником чи законним представником.

Така бездіяльність передбачає три обов`язкові ознаки: 1) слідчий або прокурор наділені обов`язком вчинити певну процесуальну дію; 2) така процесуальна дія має бути вчинена у визначений КПК строк; 3) відповідна процесуальна дія слідчим чи прокурором у встановлений строк не вчинена. Таким чином, наведена норма дозволяє звернутися до суду зі скаргою не на будь-яку бездіяльність, а лише щодо обов`язків, строк виконання яких чітко регламентований кримінальним процесуальним законодавством.

Судом встановлено, що 02.09.2022 до Єдиного реєстру досудових розслідувань були внесені відомості за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.370 КК України, такого змісту: «До ТУ ДБР в м. Мелітополі надійшла ухвала Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя у справі №335/5022/22 від 25.08.2022 року, якою зобов`язано уповноважену особу Державного бюро розслідувань внести відомості до ЄРДР за заявою ОСОБА_3 від 22.07.2022 року відносно невстановлених працівників поліції у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст.370 КК України», (кримінальне провадження №0000281).

У Витягу з ЄРДР по вказаному кримінальному провадженню зазначено, що досудове розслідування проводять слідчі другого слідчого відділу (з дислокацією у м. Запоріжжі) Територіального управління ДБР, розташованого у місті Мелітополі, у т.ч. ОСОБА_5

17.02.2023 р. ОСОБА_3 подала клопотання слідчому в порядку ст.220 КПК України, в якому просила серед іншого визнати її потерпілою у к.п. №0000281 надіслати відповідний документ.

Клопотання зареєстровано ДБР 17.02.2023 р., що підтверджується відміткою канцелярії.

18 лютого 2023 року старшим слідчим другого слідчого відділу ТУ ДБР (з дислокацією у м. Запоріжжі), розташованого у м. Мелітополі ОСОБА_9 розглянуто клопотання ОСОБА_3 від 17.02.2023 року та винесено постанову про відмову у визнанні потерпілим, відповідно до якої відмовлено у визнанні ОСОБА_3 потерпілою у кримінальному провадженні №0000281 від 02.09.2022 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.370 КК України.

Ухвалою слідчого судді Комунарського районного суду м.Запоріжжя від 03.04.2023 скаргу ОСОБА_3 , на постанову старшого слідчого другого слідчого відділу (з дислокацією у м. Запоріжжі) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Мелітополі ОСОБА_5 про відмову у визнанні потерпілим - задоволено. Скасовано постанову старшого слідчого другого слідчого відділу (з дислокацією у м. Запоріжжі) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Мелітополі ОСОБА_5 про відмову у визнанні потерпілим у кримінальному провадженні №0000281, відомості про яке внесені до ЄРДР 02.09.2022 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.370 КК України.

В ухвалі слідчого судді зазначено, що «оскільки слідчі дії (розшукові) дії, зазначені в ухвалі слідчого судді Комунарського районного суду м.Запоріжжя від 17.01.2023 р. не виконані в повному обсязі, ОСОБА_3 не допитана, отже слідча суддя дійшла висновку, що рішення, яке прийняв старший слідчий ОСОБА_5 18 лютого 2023 року про відмову у визнанні потерпілою ОСОБА_3 , є передчасним.

Крім того, на час розгляду скарги, слідчим не в повному обсязі розглянуто клопотання ОСОБА_3 від 17.02.2023 р, яке остання подала слідчому в порядку ст.220 КПК України».

Слідчим суддею досліджені матеріали кримінального провадження №0000281, відомості про яке внесені до ЄРДР 02.09.2022 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.370 КК України, з яких вбачається, що 19.04.2023 слідчим другого слідчого відділу ТУ ДБР (з дислокацією у м. Запоріжжі), розташованого у м. Мелітополі ОСОБА_9 розглянуто клопотання ОСОБА_3 від 17.02.2023 року та винесено постанову про відмову у визнанні потерпілим, відповідно до якої відмовлено у визнанні ОСОБА_3 потерпілою.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 55 КПК України, потерпілим у кримінальному провадженні може бути фізична особа, якій кримінальним правопорушенням завдано моральної, фізичної або майнової шкоди, а також юридична особа, якій кримінальним правопорушенням завдано майнової шкоди.

Права і обов`язки потерпілого виникають в особи з моменту подання заяви про вчинення щодо неї кримінального правопорушення або заяви про залучення її до провадження як потерпілого.

В свою чергу, нормами ч. 5 ст. 55 КПК України встановлено, що за наявності очевидних та достатніх підстав вважати, що заява, повідомлення про кримінальне правопорушення або заява про залучення до провадження як потерпілого подана особою, якій не завдано шкоди, зазначеної у частині першій цієї статті, слідчий або прокурор виносить вмотивовану постанову про відмову у визнанні потерпілим, яка може бути оскаржена слідчому судді.

Згідно ч. 2 ст. 23 Цивільного кодексу України,моральна шкодаполягає у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна; у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи.

У відповідності з нормами Особливої частини КК України наслідки злочинного діяння можуть відображатися у тій чи іншій сфері фізичного стану людини, зокрема у вигляді заподіяння смерті, шкоди здоров`ю (тяжкої, середньої чи легкої тяжкості тілесних ушкодження), фізичного болю. За такого, фізична шкода, як вид шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, представляє собою сукупність змін, які об`єктивно відбулись у стані людини як фізичної істоти (тілесні ушкодження, розлад здоров`я, біль), тобто це фізичні страждання людини, фізичний біль, функціональний розлад організму, інші відхилення від звичайного стану здоров`я, а також смерть, спричинені людині в наслідок кримінального правопорушення, що посягає на немайнові або майнові права громадянина, та внаслідок рішень чи дій (бездіяльності) правоохоронного або судового органу.

Виходячи з положень Цивільного кодексу України,майнова шкода полягає в позбавленні особи належних їй цінностей, грошей, майна, матеріальних благ.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 22 КПК України,кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом.

Разом із тим, ч. 5 ст. 55 КПК України встановлено, що за наявності очевидних та достатніх підстав вважати, що заява, повідомлення про кримінальне правопорушення або заява про залучення до провадження як потерпілого подана особою, якій не завдано шкоди, зазначеної в частині першій цієї статті, слідчий або прокурор виносить вмотивовану постанову про відмову у визнанні потерпілим, яка може бути оскаржена слідчому судді.

Отже, законодавець передбачає тільки одну підставу відмови у визнанні потерпілою, це наявність очевидних та достатніх підстав вважати, що заява про залучення до провадження як потерпілого подана особою, якій не завдано ні моральної, ні фізичної, ні матеріальної шкоди.

Зі змісту скарги ОСОБА_3 про залучення до провадження як потерпілої від 17.02.2023, не вбачається жодного належного обґрунтування, в чому саме полягає ця шкода, не доведено факту завдання моральних страждань, душевних переживань та психологічного розладу, наявність витрат немайнового характеру, що настали у зв`язку з обставинами, викладеними нею в заяві про кримінальне правопорушення, не визначено якими доказами це підтверджується.

Слідчий суддя вважає, що слідчий вірно зазначив, що « ОСОБА_3 на теперішній час не обґрунтувала та не вказала органу досудового розслідування на наслідки кримінального правопорушення, вчиненого співробітниками УСР в Запорізькій області ДСР НП України, які зазначені у її заяві про вчинення кримінального правопорушення, що містить вартісну форму та полягають у безпосередньому обмеженні ОСОБА_3 матеріального блага (викрадення, пошкодження, знищення майна тощо), у позбавленні його можливості одержати заплановані доходи (позбавлення заробітку внаслідок втрати працездатності чи його зменшення тощо), а також у понесенні ним будь-яких додаткових майнових витрат (на лікування, протезування тощо)». Так само, ОСОБА_10 і в судовому засіданні не змогла обґрунтувати свою позицію, з яких підстав її повинно бути визнано потерпілою в кримінальному провадженні.

Крім того, зі змісту пояснень ОСОБА_3 в судовому засіданні вбачається, що розслідування зводиться до встановлення факту родинних зв`язків між правоохоронцем ОСОБА_11 (оперуповноважений Управління стратегічних розслідувань у Запорізькій області), який приймав участь у кримінальному проваджені та членом сім`ї ОСОБА_12 , а саме з його тестем (батьком дружини) ОСОБА_13 , щоб в подальшому виявити не тільки провокацію з боку ОСОБА_12 , а й завідомо неправдиве повідомлення про вчинення злочину в рамках кримінального провадження №0000093 від 17.01.2022.

Враховуючи вказані положення процесуального законодавства та досліджені в судовому засіданні матеріали кримінального провадження №0000281 від 02.09.2022 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.370 КК України, слідчий суддя приходить до висновку про відсутність підстав для скасування постанови слідчого про відмову у визнанні потерпілою ОСОБА_3 відповідно до ст. 55 КПК України.

Керуючись ст.ст. 2, 9, 220, 303, 306, 307, 309 КПК України, слідча суддя, -

ПОСТАНОВИВ:

В задоволенні скарги ОСОБА_3 на бездіяльність слідчого Територіального управління державного бюро розслідувань, розташованого у м. Мелітополі (з дислокацією в м. Запоріжжя), подана в порядку ст. 303 КПК України - відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає, однак заперечення проти неї може бути подано під час підготовчого провадження.

Слідчий суддя ОСОБА_1