Провадження № 1-кп/202/557/2023
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 липня 2023 року Індустріальний районний суд м. Дніпропетровська у складі:

головуючого судді ОСОБА_1

за участю секретаря ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3

захисника ОСОБА_4

обвинуваченого ОСОБА_5

розглянув у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Дніпро кримінальне провадження № 0000682 від 07 березня 2023 року за обвинуваченням:

ОСОБА_5 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в с. Ямне, Великописарівського району, Сумської області, громадянина України, одруженого, маючого на утриманні неповнолітніх дітей - ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_7 ІНФОРМАЦІЯ_2 , з вищою освітою, військовослужбовця військової служби за призовом під час мобілізації на особливий період, бойового медика 2 стрілецького взводу 2 стрілецької роти військової частини НОМЕР_1 , молодшого сержант, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1

у вчиненні злочину, передбаченого ч. 4 ст. 402 КК України,-

ВСТАНОВИВ:

І. Формулювання обвинувачення, яке пред`явлено особі і визнане Судом доведеним

Старший солдат ОСОБА_5 , достовірно знаючи свої обов`язки, передбачені законодавством, яке регламентує порядок виконання військового обов`язку, проходження військової служби і підлеглості, маючи можливість належно їх виконувати, свідомо допустив їх порушення, вчинивши в умовах воєнного стану, військовий злочин за наступних обставин.

07 лютого 2023 року молодший сержант ОСОБА_5 , разом з іншими військовослужбовцями військової частини НОМЕР_1 дислокувалися за місцем розташування тилового командного пункту військової частини НОМЕР_1 , що розташовується на базі відпочинку у АДРЕСА_2 для подальшого проходження військової служби та виконання обов`язків військової служби за призначення щодо захисту Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, в тому числі у безпосередньому зіткненні з противником.

07 лютого 2023 року приблизно о 10 годин 07 хвилин, перебуваючи за місцем розташування тилового командного пункту військової частини НОМЕР_1 , що розташовується на базі відпочинку у АДРЕСА_2 , молодший сержант ОСОБА_5 отримав законний усний наказ свого прямого начальника начальника штабу-першого заступника командира військової частини НОМЕР_1 старшого лейтенанта ОСОБА_8 , виданий на підставі бойового розпорядження командира НОМЕР_2 об ТрО «262дск від 07.02.2023 про вибуття в оперативне підпорядкування командира НОМЕР_3 об ТрО в районі західніше н.п. Діброва із подальшим виходом на позицію « ОСОБА_9 ».

Отримавши зазначений наказ прямого начальника молодший сержант ОСОБА_5 злякався виконувати покладені на нього обов`язки військової служби.

Продовжуючи свої злочинні дії, спрямовані на підрив установленого в Збройних Силах України порядку підлеглості і принципу єдиноначальності, молодший сержант ОСОБА_5 , будучи військовослужбовцем військової служби за призовом під час мобілізації на особливий період та проходячи її на посаді бойового медика 2 стрілецького взводу 2 стрілецької роти військової частини НОМЕР_1 , в порушення вимог ст.ст. 17, 65 Конституції України, ст. 17 Закону України «Про оборону України», ст. 1 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», ст.ст. 6, 11, 16, 28, 29, 30, 31, 32, 35, 36, 37, 127, 128 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, ст.ст. 3, 4, 6 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, діючи з прямим умислом, в умовах воєнного стану, з мотивів небажання виконувати свій конституційний обов`язок щодо захисту Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, 07 лютого 2023 року приблизно о 10 годин 07 хвилин, за місцем розташування тилового командного пункту військової частини НОМЕР_1 , що розташовується на базі відпочинку у АДРЕСА_2 , отримавши законний усний наказ свого прямого начальника начальника штабу-першого заступника командира військової частини НОМЕР_1 старшого лейтенанта ОСОБА_8 , виданий на підставі бойового розпорядження командира НОМЕР_2 об ТрО №262дск від 07.02.2023 про вибуття в оперативне підпорядкування командира НОМЕР_3 об ТрО в районі західніше н.п. Діброва із подальшим виходом на позицію « ОСОБА_9 », відкрито відмовився виконати зазначений наказ начальника, чим підірвав бойову готовність та боєздатність підрозділу, що могло призвести до прориву російсько-окупаційними військами оборони Збройних Сил України на зазначеній ділянці оборони.

ІІ. Позиція обвинуваченого

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 свою вину в вчиненні злочину, передбаченого ч. 4 ст. 402 КК України визнав у повному обсязі, суду показав, що злочин вчинив за обставин, які викладені в обвинувальному акті, та пояснив, що отримавши наказ свого прямого начальника про вибуття в оперативне підпорядкування командира НОМЕР_3 об ТрО в районі західніше н.п. Діброва із подальшим виходом на позицію « ОСОБА_9 », злякався за своє життя і відмовився виконувати наказ свого начальника, на цей час він готовий боронити державу від ворога.

ІІІ. Позиція прокурора

Прокурор у судовому засідання просив визнати ОСОБА_5 винним у вчиненні злочину, передбаченого ч. 4 ст. 402 КК України та призначити покарання обвинуваченому ОСОБА_5 із застосуванням ст. 62, 69 КК України у виді позбавлення волі на строк 1 (один) рік 6 (шість) місяців. Замінити основне покарання за вчинення кримінального правопорушення передбаченого ч. 4 ст. 402 КК України у виді 1 (один) рік 6 (шість) місяців позбавлення волі на тримання у дисциплінарному батальйоні для військовослужбовців на строк 1 (один) рік 6 (шість) місяців.

IV. Позиція захисника

Захисник обвинуваченого ОСОБА_5 - ОСОБА_4 зазначив, що обвинувачений визнав свою провину, щиро розкаявся у вчиненому та зазначив, що вчинив злочин через збіг обставин, тому просив призначити покарання із застосуванням ст. 62, 69 КК України у виді позбавлення волі на строк 1 (один) рік 5 (п`ять) місяців тримання у дисциплінарному батальйоні для військовослужбовців.

V. Мотиви суду

Відповідно до положень ч. 3 ст. 349 КПК України, враховуючи, що проти цього не заперечують учасники судового провадження, суд визнав недоцільним дослідження доказів щодо обставин справи, які ніким не оспорюються. При цьому судом з`ясовано, що зазначені особи правильно розуміють зміст цих обставин, добровільність їх позицій не викликає сумнівів, а також роз`яснив їм, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржувати ці обставини в апеляційному порядку.

VІ. Кваліфікація дій обвинуваченого

Допитавши обвинуваченого, дослідивши письмові докази, матеріали, що характеризують обвинуваченого, суд дійшов висновку, що вина ОСОБА_5 доведена повністю і він повинен нести кримінальну відповідальність за непокору, тобто відкриту відмову виконати наказ начальника, в умовах воєнного стану.

Дії ОСОБА_5 суд кваліфікує за ч. 4 ст. 402 КК України.

VIІ. Мотиви призначення покарання

При призначенні покарання обвинуваченому суд, відповідно до ст. 65 КК України враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, який відноситься відповідно до вимог ст. 12 КК України до тяжких злочинів, особу винного, який раніше не судимий, характеризується посередньо, на обліку у лікаря нарколога та психіатра не перебуває.

Обставиною, яка пом`якшує покарання обвинуваченому ОСОБА_5 , суд визнає щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину, наявність на утриманні двох неповнолітніх дітей, один з яких є інвалідом, вчинення злочину внаслідок збігу тяжких обставин.

Обставин, які обтяжують покарання, судом не встановлено.

Згідно ч. 1 ст. 69 КК України, за наявності кількох обставин, що пом`якшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, з урахуванням особи винного суд, умотивувавши своє рішення, може, крім випадків засудження за корупційне кримінальне правопорушення, кримінальне правопорушення, пов`язане з корупцією, призначити основне покарання, нижче від найнижчої межі, встановленої в санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини цього Кодексу, або перейти до іншого, більш м`якого виду основного покарання, не зазначеного в санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини цього Кодексу за це кримінальне правопорушення.

Відповідно до ст. 62 КК України покарання у виді тримання в дисциплінарному батальйоні призначається військовослужбовцям строкової служби, військовослужбовцям, які проходять військову службу за контрактом, особам офіцерського складу, які проходять кадрову військову службу, особам офіцерського складу, які проходять військову службу за призовом, військовослужбовцям, призваним на військову службу під час мобілізації, на особливий період, військовослужбовцям, призваним на військову службу за призовом осіб із числа резервістів в особливий період (крім військовослужбовців-жінок), на строк від шести місяців до двох років у випадках, передбачених цим Кодексом, а також якщо суд, враховуючи обставини справи та особу засудженого, вважатиме за можливе замінити позбавлення волі на строк не більше двох років триманням у дисциплінарному батальйоні на той самий строк. Тримання в дисциплінарному батальйоні військовослужбовців замість позбавлення волі не може застосовуватися до осіб, які раніше відбували покарання у виді позбавлення волі.

Таким чином, судом встановлено наявність кількох обставин, що пом`якшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення. Враховуючи данні про особу обвинуваченого, який раніше не судимий, на обліку у лікаря психіатра, нарколога не перебуває, за місцем проходження служби характеризується посередньо, має постійне місце проживання, є військовослужбовцем (за мобілізацією), а також його критичне ставлення до скоєного, суд вважає наявними підстави для застосування ст. 62, 69 КК України, та призначення ОСОБА_5 покарання нижчого від найнижчої межі, ніж зазначено у санкції ч. 4 ст. 402 КК України, та заміни позбавлення волі на триманням у дисциплінарному батальйоні.

Саме таке покарання для обвинуваченого за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 402 КК України є достатнім для його виправлення та попередження вчинення нових кримінальних правопорушень та відповідає загальним засадам призначення покарання.

Витрати на залучення експертів відсутні.

Речові докази суду не надавались.

Керуючись ст.ст. 366-368, 371, 374, 376, 395 КПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

ОСОБА_5 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 4 ст. 402 КК України та призначити йому покарання за ч. 4 ст. 402 Кримінального кодексу України, із застосуванням ст. 69 КК України, нижче від найнижчої межі, встановленої в санкції статті, у виді позбавлення волі на строк 1 (один) рік 6 (шість) місяців.

На підставі ст. 62 КК України замінити ОСОБА_5 покарання за вчинення кримінального правопорушення передбаченого ч. 4 ст. 402 КК України у виді 1 (один) рік 6 (шість) місяців позбавлення волі на тримання у дисциплінарному батальйоні для військовослужбовців на строк 1 (один) рік 6 (шість) місяців.

Строк відбування покарання рахувати з моменту затримання з 07 лютого 2023 року.

Запобіжний захід ОСОБА_5 у вигляді тримання під вартою в умовах гауптвахти залишити без змін до набрання вироком законної сили.

Вирок може бути оскаржений до Дніпровського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції. Вирок суду першої інстанції не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до положень ч. 3 ст. 349 КПК України.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Суддя ОСОБА_10