Ухвала

19 червня 2023 року

м. Київ

справа №541/387/19

провадження №51-3634ск23

Верховний Суд колегією суддів Першої судової палати Касаційного кримінального суду (далі - Суд, колегія суддів) у складі:

головуючого ОСОБА_1 ,

суддів: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

розглянув касаційну скаргузахисника ОСОБА_4 в інтересах засудженого ОСОБА_5 на вирок Полтавського апеляційного суду від 17 березня 2023 року і

ВСТАНОВИВ:

Вироком Котелевського районного суду Полтавської області від 09 липня 2019 року ОСОБА_5 визнано винуватим та призначено покарання: за ч. 1 ст. 122 КК у виді позбавлення волі на строк 2 роки; за ч. 1 ст. 126 КК у виді громадських робіт на строк 100 годин; за ч. 1 ст. 263 КК у виді позбавлення волі на строк 3 роки.

На підставі ч. 1 ст. 70 КК за сукупністю кримінальних правопорушень шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим призначено ОСОБА_5 остаточне покарання у виді позбавлення волі на строк 3 роки.

За ч. 1 ст. 115, ч. 2 ст. 15 п. 1 ч. 2 ст. 115, ч. 2 ст. 194 КК ОСОБА_5 визнано невинуватим та виправдано у зв`язку з недоведеністю, що ним вчинено вказані кримінальні правопорушення.

Цим же вироком ОСОБА_6 визнано винуватим та призначено покарання: за ч. 1 ст. 122 КК у виді позбавлення волі на строк 1 рік 6 місяців; за ч. 1 ст. 126 КК у виді громадських робіт на строк 80 годин.

На підставі ч. 1 ст. 70 КК за сукупністю кримінальних правопорушень шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим призначено ОСОБА_6 остаточне покарання у виді позбавлення волі на строк 1 рік 6 місяців.

Вирішено питання щодо процесуальних витрат та речових доказів.

Вироком Полтавського апеляційного суду від 17 березня 2023 року вирок місцевого суду щодо ОСОБА_5 скасовано в частині його виправдання за ч. 1 ст. 115, ч. 2 ст. 15 - п. 1 ч. 2 ст. 115, ч. 2 ст. 194 КК.

Ухвалено новий вирок, яким ОСОБА_5 визнано винуватим та призначено покарання: за ч. 1 ст. 115 КК у виді позбавлення волі на строк 10 років; за ч. 2 ст. 15 - п. 1 ч. 2 ст. 115 КК у виді позбавлення волі на строк 9 років; за ч. 1 ст. 122 КК у виді позбавлення волі на строк 2 роки; за ч. 2 ст. 194 КК у виді позбавлення волі на строк 7 років; за ч. 1 ст. 263 КК у виді позбавлення волі на строк 3 роки.

На підставі ч. 1 ст. 70 КК за сукупністю кримінальних правопорушень шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим призначено ОСОБА_5 остаточне покарання у виді позбавлення волі на строк 10 років.

Звільнено ОСОБА_5 від покарання за ч. 1 ст. 126 КК у зв`язку із закінченням строків давності притягнення до кримінальної відповідальності за ст. 49 КК.

Вирішено питання щодо процесуальних витрат.

У решті вирок суду першої інстанції залишено без змін.

Не погоджуючись із вказаним вироком апеляційного суду, захисник ОСОБА_4 в інтересах засудженого ОСОБА_5 оскаржила його у касаційному порядку.

Касаційна скарга подана з дотриманням порядку та строків касаційного оскарження згідно зі ст. 426 Кримінального процесуального кодексу України.

Зміст касаційної скарги відповідає вимогам ст. 427 Кримінального процесуального кодексу України.

Підстав для залишення касаційної скарги без руху, повернення касаційної скарги або відмови у відкритті касаційного провадження немає.

Керуючись ч. 1 ст. 428 Кримінального процесуального кодексу України, Суд

ПОСТАНОВИВ:

Відкрити касаційне провадження за касаційною скаргою захисника ОСОБА_4 в інтересах засудженого ОСОБА_5 на вирок Полтавського апеляційного суду від 17 березня 2023 року.

Ухвала є остаточною і оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3