Справа № 143/229/23
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 травня 2023 року м. Погребище

Погребищенський районний суд Вінницької області

у складі:

головуючого - судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

потерпілого ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в місті Погребище Вінницького району Вінницької області матеріали кримінального провадження № 0000008, відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань 04.01.2023 року, за обвинуваченням ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , жителя АДРЕСА_1 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України,-

Встановив:

На розгляді Погребищенського районного суду Вінницької області знаходяться матеріали кримінального провадження по обвинуваченню ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України.

03.05.2023 року до канцелярії суду потерпілий ОСОБА_4 подав заяву, в якій вказав, що заподіяну йому кримінальним правопорушенням шкоду ОСОБА_5 повністю відшкодував, претензій матеріального та морального характеру до нього він не має, вони примирилися, у зв`язку з чим просить закрити кримінальне провадження та звільнити ОСОБА_5 від кримінальної відповідальності за ч. 1 ст. 286 КК України на підставі ст. 46 КК України.

24.05.2023 року в судовому засіданні потерпілий ОСОБА_4 підтримав вищезазначену заяву та підтвердив, що примирився із обвинуваченим ОСОБА_5 , який відшкодував йому заподіяну шкоду, та просив закрити кримінальне провадження щодо останнього.

Прокурор ОСОБА_3 не заперечував проти закриття кримінального провадження і звільнення обвинуваченого ОСОБА_5 від кримінальної відповідальності. Також заявив клопотання про стягнення із обвинуваченого на користь держави понесених процесуальних витрат, пов`язаних із виготовленням висновку експерта, а також просив вирішити питання про долю речових доказів та зняття накладеного на них арешту.

Обвинувачений ОСОБА_5 надав згоду на звільнення його від кримінальної відповідальності у зв`язку із примиренням із потерпілим та закриття кримінального провадження. При цьому відзначив, що він відшкодував потерпілому завдані ним збитки.

Суд, заслухавши учасників судового розгляду, дослідивши надані прокурором документи, приходить до висновку про наявність підстав для звільнення обвинуваченого від кримінальної відповідальності та закриття кримінального провадження, виходячи із наступного.

Так, органом досудового розслідування дії обвинуваченого ОСОБА_5 кваліфіковано за ч. 1 ст. 286 КК України, як порушення правил безпеки дорожнього руху особою, що керує транспортним засобом, що спричинило потерпілому середньої тяжкості тілесне ушкодження.

У відповідності до роз`яснень Пленуму Верховного Суду України, що містяться у п.1 постанови «Про практику застосування судами України законодавства про звільнення особи від кримінальної відповідальності» № 12 від 23.12.2005 року, звільнення особи від кримінальної відповідальності із закриттям справи можливе на будь-яких стадіях судового розгляду справи, за умови вчинення особою суспільно-небезпечного діяння, яке містить склад злочину, передбачений Особливою частиною Кримінального кодексу України, та за наявності визначених законом матеріально-правових підстав звільнення особи від кримінальної відповідальності.

Відповідно до вимог частин 1, 2 ст.44 КК України особа, яка вчинила злочин, звільняється від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених цим Кодексом. Звільнення від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених цим Кодексом, здійснюються виключно судом. Порядок звільнення від кримінальної відповідальності встановлюється законом.

Згідно із ст. 46 КК України особа, яка вперше вчинила кримінальний проступок або необережний нетяжкий злочин, крім корупційних кримінальних правопорушень, кримінальних правопорушень, пов`язаних з корупцією, порушень правил безпеки дорожнього руху або експлуатації транспорту особами, які керували транспортними засобами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебували під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, звільняється від кримінальної відповідальності, якщо вона примирилася з потерпілим та відшкодувала завдані нею збитки або усунула заподіяну шкоду.

Тобто, матеріально-правовими підставами звільнення від кримінальної відповідальності у зв`язку із примиренням винного з потерпілим є вчинення кримінального проступку або необережного нетяжкого злочину вперше, факт примирення з потерпілим та відшкодування завданих збитків або усунення заподіяної шкоди. Процесуально-правовими підставами звільнення від кримінальної відповідальності у зв`язку із примиренням винного з потерпілим є виключно згода обвинуваченого на таке звільнення від кримінальної відповідальності.

При цьому закон не пов`язує можливість застосування правил ст.46 КК України із визнанням особою вини, обов`язковою передумовою для закриття провадження у справі є наявність згоди особи на звільнення від кримінальної відповідальності з нереабілітуючих підстав.

Як вбачається зі змісту обвинувального акту кримінальне правопорушення за ч.1 ст.286 КК України, у вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_5 , було скоєно ним 03.01.2023 року вперше.

Кримінальне правопорушення, передбачене ч.1 ст.286 КК України, з урахуванням приписів ст.12 КК України, відноситься до необережного нетяжкого злочину.

Водночас, матеріали кримінального провадження не містять відомостей про те, що ОСОБА_5 під час вчинення інкримінованого йому діяння, пов`язаного із порушенням правил безпеки дорожнього руху, перебував у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Крім того, судом було з`ясовано, що обвинувачений ОСОБА_5 примирився з потерпілим та відшкодував завдані ним збитки.

Згідно із п.1 ч.2 ст.284 КПК України кримінальне провадження закривається судом у зв`язку зі звільненням особи від кримінальної відповідальності.

Відповідно до ч.4 ст.286 КПК України якщо під час здійснення судового провадження щодо провадження, яке надійшло до суду з обвинувальним актом, сторона кримінального провадження звернеться до суду із клопотанням про звільнення від кримінальної відповідальності обвинуваченого, суд має невідкладно розглянути таке клопотання.

В силу ч.8 ст.284 КПК України закриття провадження з підстави передбаченої пунктом 1 частини 2 даної статті не допускається, якщо обвинувачений проти цього заперечує.

За ч.1 ст.285 КПК України особа звільняється від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених законом України про кримінальну відповідальність.

Згідно із ч.3 ст.288 КПК України суд своєю ухвалою закриває кримінальне провадження та звільняє підозрюваного, обвинуваченого від кримінальної відповідальності у випадку встановлення підстав, передбачених законом України про кримінальну відповідальність.

За змістом п.2 ч.3 ст.314 КПК України у підготовчому судовому засіданні суд має право прийняти рішення про закриття провадження у випадку встановлення підстав, передбачених частиною другою статті 284 цього Кодексу.

Враховуючи наведене, суд вважає за можливе звільнити обвинуваченого ОСОБА_5 від кримінальної відповідальності на підставі ст. 46 КК України із закриттям даного кримінального провадження щодо нього.

Вивчивши надані прокурором докази щодо процесуальних витрат на залучення експерта в рамках даного кримінального провадження, суд дійшов висновку, що клопотання прокурора про їх стягнення із обвинуваченого на користь держави підлягає задоволенню, зважаючи на наступне.

Частиною 2 ст. 124 КПК України встановлено, що у разі ухвалення обвинувального вироку суд стягує з обвинуваченого на користь держави всі здійснені ним документально підтверджені процесуальні витрати.

Частиною 1 ст. 126 КПК України визначено, що суд вирішує питання щодо процесуальних витрат у вироку суду або ухвалою.

Системний аналіз наведених норм дозволяє стверджувати, що кримінальний процесуальний закон не обмежує можливість вирішення питання розподілу процесуальних витрат, зокрема витрат на правову допомогу, виключно обвинувальним вироком.

Суд повинен вирішити питання про розподіл процесуальних витрат у будь-якому рішенні, яким завершується розгляд кримінального провадження по суті. Очевидно, що, звільняючи особу від кримінальної відповідальності, суд або суддя має вирішити питання про скасування чи зміну запобіжного заходу, речові докази, розподіл процесуальних витрат тощо. Таким чином, питання щодо процесуальних витрат може бути вирішене й ухвалою суду.

Нормами КПК встановлено, що, ухвалюючи вирок, суд повинен вирішити питання про розподіл процесуальних витрат (п. 13 ч. 1 ст. 368, ч. 4 ст. 374 КПК України).

Оскільки ст. 126 КПК визначено, що означене питання може бути вирішено й ухвалою суду, то у випадку заявлення учасниками кримінального провадження клопотання про компенсацію процесуальних витрат суд, ухвалюючи остаточне рішення за результатами розгляду кримінального провадження (вирок або ухвалу), вирішує питання щодо розподілу процесуальних витрат.

Такий правовий висновок сформульований в постанові Великої Палати Верховного Суду від 17.06.2020 року у справі №598/1781/17.

За таких обставин витрати, пов`язані із залученням експерта, в сумі 1510 грн. 16 коп. слід стягнути із обвинуваченого на користь держави.

За правилами ч.9 ст.100 КПК України питання про спеціальну конфіскацію та долю речових доказів і документів, які були надані суду, вирішується судом під час ухвалення судового рішення, яким закінчується кримінальне провадження.

Ухвалою слідчого судді Липовецького районного суду Вінницької області від 06.01.2023 року у справі № 136/11/23 накладено арешт на майно, а саме автомобіль марки «Citroen» моделі моделі «С-Elysee», державний номерний знак НОМЕР_1 , який знаходиться на території спеціального майданчика для зберігання тимчасово затриманих транспортних засобів ВП №4 Вінницького РУП ГУНП у Вінницькій області, що розташований в місті Липовець Вінницької області по вул.Героїв Майдану, 75.

В п.5 ч.9 ст.100 КПК України унормовано, що гроші, цінності та інше майно, що були предметом кримінального правопорушення або іншого суспільно небезпечного діяння, конфіскуються, крім тих, які повертаються власнику (законному володільцю).

За змістом ч.4 ст.174 КПК України суд одночасно з ухваленням судового рішення, яким закінчується судовий розгляд, вирішує питання про скасування арешту майна. Суд скасовує арешт майна, зокрема, у випадку виправдання обвинуваченого, закриття кримінального провадження судом, якщо майно не підлягає спеціальній конфіскації, непризначення судом покарання у виді конфіскації майна та/або незастосування спеціальної конфіскації, залишення цивільного позову без розгляду або відмови в цивільному позові.

Ураховуючи ту обставину, що означений вище транспортний засіб не підлягає спеціальній конфіскації, суд на підставі п.5 ч.9 ст.100, ч.4 ст.174 КПК України дійшов висновку про скасування арешту, накладеного на нього ухвалою слідчого судді Липовецького районного суду Вінницької області від 06.01.2023 року у справі №136/11/23, та повернення його законному володільцю.

Згідно ч. 1 ст. 100 КПК України речовий доказ, який був наданий стороні кримінального провадження або нею вилучений, повинен бути якнайшвидше повернутий володільцю, крім випадків, передбачених статтями 160-166, 170-174 цього Кодексу.

Отже, речові докази у кримінальному провадженні, а саме автомобіль марки «Citroen», моделі «С-Elysee», державний номерний знак НОМЕР_1 , необхідно повернути власнику ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , жителю АДРЕСА_1 ; медичну карту стаціонарного (амбулаторного) хворого №82 повернути ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , жительці АДРЕСА_2 ; медичні карти стаціонарного (амбулаторного) хворого №83 та №122 повернути власнику ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , жителю АДРЕСА_2 .

Керуючись ст.ст.12, 46 КК України, ст.ст. 100, 124, 126, 174, 284, 285, 286, 288, п. 2 ч. 3 ст. 314, ст.ст.369, 372, ч.2 ст.376, п. 2 ч. 2 ст. 395 КПК України, суд, -

Ухвалив:

Звільнити обвинуваченого ОСОБА_5 від кримінальної відповідальності за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.286 КК України, у зв`язку з примиренням з потерпілим.

Кримінальне провадження № 0000008, відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань 04.01.2023 року, - закрити.

Скасувати арешт, накладений ухвалою слідчого судді Липовецького районного суду Вінницької області від 06.01.2023 року у справі №136/11/23, на автомобіль марки «Citroen», моделі «С-Elysee», державний номерний знак НОМЕР_1 , який знаходиться на території спеціального майданчика для зберігання тимчасово затриманих транспортних засобів ВП №4 Вінницького РУП ГУНП у Вінницькій області, що розташований в місті Липовець Вінницької області по вул.Героїв Майдану, 75.

Речові докази, а саме: автомобіль марки «Citroen», моделі «С-Elysee», державний номерний знак НОМЕР_1 , повернути власнику ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , жителю АДРЕСА_1 ; медичну карту стаціонарного (амбулаторного) хворого №82 повернути ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , жительці АДРЕСА_2 ; медичні карти стаціонарного (амбулаторного) хворого №83 та №122 повернути власнику ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , жителю АДРЕСА_2 .

Стягнути із ОСОБА_5 на користь держави витрати, пов`язані із залученням експерта, в сумі 1510 (одна тисяча п`ятсот десять) грн. 16 коп.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

У випадку подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

На ухвалу протягом семи днів із дня її проголошення може бути подана апеляційна скарга до Вінницького апеляційного суду через Погребищенський районний суд Вінницької області.

Повний текст ухвали буде оголошений учасникам судового провадження о 10 год. 40 хв. 29.05.2023 року.

Суддя