Справа № 643/4674/23
Провадження № 1-кп/643/391/23
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 червня 2023 року Московський районний суд міста Харкова у складі:

головуючого судді ОСОБА_1

за участю секретаря - ОСОБА_2

прокурора - ОСОБА_3

захисника обвинуваченого - адвоката ОСОБА_4

обвинуваченого - ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду в м. Харкові кримінальне провадження, внесене до ЄРДР № 0000932, за обвинуваченням ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення - злочину, передбаченого ч.3 ст. 309 КК України, -

в с т а н о в и в:

05.06.2023 до Московського районного суду м. Харкова в порядку ст. 291 КПК України надійшов обвинувальний акт за підозрою ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 309 КК України, для розгляду.

05.06.2023 ухвалою суду по вказаному кримінальному провадженню призначено підготовче судове засідання.

Ухвалою слідчого судді Київського районного суду м. Харкова від 15.04.2023 відносно ОСОБА_5 обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в Державній установі «Харківський слідчий ізолятор» строком до 11.06.2023 включно.

Заслухавши доводи прокурора, який просив призначити справу до судового розгляду, захисника та обвинуваченого, які також не заперечували призначити справу до судового розгляду, вивчивши обвинувальний акт та долучені до нього додатки, суд вважає, що кримінальне провадження підлягає призначенню до судового розгляду з наступних підстав.

Угод про визнання винуватості чи примирення у порядку ст.ст.468-469 КПК України до суду не надходило. Підстав для закриття кримінального провадження не вбачається. Обвинувальний Акт складено відповідно до вимог КПК, при його затвердженні прокурором дотримані вимоги закону. Підстав для направлення обвинувального акту для визначення підсудності не встановлено, дане кримінальне провадження підсудне Московському районному суду м. Харкова.

Відповідно до ст. 27 КПК України, кримінальне провадження не потребує закритого судового засідання і може розглядатися у відкритому судовому засіданні.

Крім того, прокурор звернувся до суду з клопотанням про зміну запобіжного заходу, в якому просив змінити запобіжний захід відносно ОСОБА_5 на запобіжний захід у вигляді домашнього арешту за місцем фактичного проживання, а саме за адресою: АДРЕСА_1 , строком на 2 місяці; покласти на ОСОБА_5 наступні обов`язки: не відлучатися цілодобово з місця визначеного запобіжним заходом без дозволу суду; повідомляти прокурора та суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи; здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну. Органом досудового розслідування ОСОБА_5 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення - злочину, передбаченого ч.3 ст. 309 КК України. 13 квітня 2023 року о 19:58 ОСОБА_5 затримано в порядку ст. 208 КПК України. 13 квітня 2023 року ОСОБА_5 відповідно до вимог ст.ст. 42, 276-278 КПК України повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень - злочинів, передбачених ч.3 ст. 307 КК України. 15 квітня 2023 року слідчим суддею Київського районного суду м. Харкова відносно ОСОБА_5 обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою до 11.06.2023 без можливості внесення застави. 02 червня 2023 ОСОБА_5 змінено підозру на ч.3 ст. 309 КК України. Під час проведення досудового розслідування зібрано достатньо доказів, які свідчать про обгрунтованість пред`явленої ОСОБА_5 підозри та обвинувачення, з якими його ознайомлено. Так ОСОБА_5 обвинувачується у вчиненні тяжкого кримінального правопорушення, за яке законом передбачено покарання у вигляді позбавлення волі строком до 8 років. Метою обрання запобіжного заходу та забезпечення виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробі: переховуватися від органів досудового розслідування та суду, вчинення інших кримінальних правопорушень. Таким чином, є достатні підстави вважати, що продовжують існувати ризики (які не зменшились та не змінились), які передбачені п.п. 1, 5 ст. 177 КПК України, які вказують на те, що ОСОБА_5 може: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та суду; 2) вчинити інше кримінальне правопорушення, що підтверджується: тяжкістю інкримінованого ОСОБА_5 злочину, тяжкість можливого покарання у виді позбавлення волі,, з метою подальшого виконання можливого винесеного стосовно нього обвинувального вироку за вчинення злочинів, передбачених вищевказаними статтями Кримінального кодексу України, вбачається ризик того, що він може вчинити спробу переховуватись від органу досудового розслідування та/або суду з метою уникнути відповідальності. Вказане також підтверджується тим, що ОСОБА_5 не одружений, не має на утриманні малолітніх та/або неповнолітніх дітей чи осіб похилого віку, зареєстрований як ФОП, однак діяльність не здійснює. Вказане у своїй сукупності свідчить про відсутність стійких соціальних зв`язків, та можливість ухилення від органів досудового розслідування та/або суду шляхом зміни (без будь-якого попередження) місця фактичного проживання, 'та неявки до органу проведення досудового розслідування та/або суду. Крім того, обвинувачений ОСОБА_5 зареєстрований як фізична особа підприємець, однак на даний час, згідно даних досудового розслідування господарську діяльність за профілем не здійснює, тобто не має законного джерела доходів.

Зазначені обставини вказують на наявність ризику вчинення ним іншого кримінального правопорушення.

На теперішній час у встановлений строк закінчити судовий розгляд не є можливим, а ризики які заявлялися не зменшились та мають місце.

Відповідно до ст.І83 КПК України запобіжний захід у вигляді тримання під вартою може застосовуватись до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.

Слідчий суддя, суд при постановленій ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 цього Кодексу, має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні: щодо особливо тяжкого злочину у сфері обігу наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів або прекурсорів.

Відтак подальша відсутність можливості внесення застави у зв`язку із зміною кваліфікації кримінального правопорушення не відповідає вимогам діючого законодавства.

Разом з цим, приймаючи до уваги вимоги ст. 69-1 КК України за наявності обставин, що пом`якшують покарання, передбачених пунктами 1 та 2 частини першої статті 66 цього Кодексу, відсутності обставин, що обтяжують покарання, а також при визнанні обвинуваченим своєї вини, строк або розмір покарання не може перевищувати двох третин максимального строку або розміру найбільш суворого виду покарання, передбаченого відповідною санкцією статті (санкцією частини статті) Особливої частини цього Кодексу.

Таким чином, максимальний строк винесеного стосовно нього обвинувального вироку за вчинення злочину за ч.3 ст.309 КК України не може перевищувати 5 років 3 місяців позбавлення волі, що також надає можливість в подальшому застосування положень ст.75 КК України.

Відповідно до ст.331 КПК України під час судового розгляду суд за клопотанням сторони обвинувачення або захисту має право своєю ухвалою зміните. скасувати, обрати або продовжити запобіжний захід щодо обвинуваченого.

Відтак у органів досудового розслідування є достатні дані вважати, що ризики, передбачені ст. 177 КПК України, об`єктивно наявні, обгрунтовані, що свідчить про неможливість їх запобігання шляхом застосування до підозрюваного інших, більш м`яких запобіжних заходів, ніж цілодобовий домашній арешт.

У зв`язку з вищевикладеним, прокурор вважав за доцільне змінити запобіжний захід відносно ОСОБА_5 з тримання під вартою на цілодобовий домашній арешт.

Також під час проведення досудового розслідування встановлено, що фактичним місцем мешкання ОСОБА_5 є адреса АДРЕСА_1 відповідно до договору оренди жилого приміщення від 28.09.2018 року.

Враховуючи вищенаведене, просив змінити запобіжний захід відносно ОСОБА_5 на запобіжний захід у вигляді домашнього арешту за місцем фактичного проживання, а саме за адресою: АДРЕСА_1 , строком на 2 місяці.

Захисник обвинуваченого - адвокат ОСОБА_4 також звернулася до суду з клопотанням про зміну запобіжного заходу, обраного щодо обвинуваченого. В обгрунтування клопотання зазначила, що на стадії досудового розслідування, коли слідчі дії ще не було завершено, а дії ОСОБА_5 попередньо було кваліфіковано за ч. 3 ст. 307 КК України, ухвалою слідчого судді Київського районного суду м. Харкова від 15.04.2023 року було застосовано у відношенні ОСОБА_5 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою без визначення застави.

Обираючи настільки суворий вид запобіжного заходу, слідчий суддя, насамперед, виходив з того, що на той час ОСОБА_5 підозрювався у вчиненні особливо тяжкого злочину у сфері обігу наркотичних засобів, передбаченого ч. З ст. 307 КК України, покарання, за яке передбачено у вигляді позбавлення волі на строк від 9 до 12 років з конфіскацією майна.

Водночас, після встановлення всіх обставин справи та перекваліфікації діяння, наразі ОСОБА_5 обвинувачується у вчиненні тяжкого, а не особливо тяжкого злочину, передбаченого ч. З ст. 309 КК України. Крім того, діяння, в якому обвинувачується ОСОБА_5 , не пов`язане зі збутом наркотичних засобів іншим особам. Відтак, суспільна небезпека ОСОБА_5 істотно знизилась у порівнянні з моментом з підозрами, що існували в органу досудового розслідування і суду станом на момент первісного обрання запобіжного заходу.

За таких обставин слід врахувати, що відповідно до п. п. 21, 23 рішення Європейського суду з прав людини у справі «Подвезько проти України» (заява № 74297/11), Суд також встановлював, що пункт 3 статті 5 Конвенції вимагає надання переконливого обґрунтування органами влади будь-якого періоду тримання під вартою, незалежно від того, наскільки коротким він є. Аргументи «за» і «проти» звільнення (з-під варти), включаючи ризик того, що обвинувачений може перешкоджати належному провадженню у справі, не повинні оцінюватись абстрактно (in abstracto), але мають підтверджуватися фактичними даними. Ризик того, що обвинувачений може переховуватися, не може оцінюватися виключно на підставі ступеня тяжкості можливого покарання. Він має оцінюватися з урахуванням ряду інших відповідних факторів, які можуть або підтвердити існування небезпеки переховування, або довести, що така можливість є настільки незначною, що може не виправдати досудове тримання під вартою (див. рішення від 4 жовтня 2005 року у справі «Бекчієв проти Молдови» (Becciev v. Moldova), заява № 9190/03, пункти 56 і 59, з подальшими посиланнями).

Суд зазначає, що досудове тримання заявника під вартою, що є предметом розгляду у цій справі, тривало близько десяти місяців. Проте судові постанови про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання заявника під вартою були сформульовані дуже загально та містили повторювані шаблонні фрази. Вони не свідчать про то, що суди здійснили належну оцінку фактів стосовно необхідності застосування такого запобіжного заходу за обставин цієї справи. Більше того, з плином часу продовження тримання заявника під вартою вимагало більш докладного обґрунтування, але суди не наводили жодних додаткових підстав з цього приводу. Більше того, залишаючи без змін обраний заявникові запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, суди посилались на невизнання ним своєї вини. Ця підстава взяття заявника під варту суперечить таким важливим елементам концепції справедливого суду, як право не свідчити проти себе та презумпція невинуватості (див. рішення від 3 липня 2012 року у справі «Луценко проти України» (Lutsenko v. Ukraine), заява № 6492/11, п. 72).

З моменту застосування у відношенні ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою минуло вже майже два місяці. За цей час правовий статус і процесуальна поведінка ОСОБА_5 істотно змінилися. ОСОБА_5 наразі не обвинувачується у вчиненні особливо тяжкого злочину, пов`язано із збутом наркотичних засобів іншим особам.

ОСОБА_5 , самостійно вживаючи наркотичні засоби, не представляє істотної небезпеки для суспільства, добровільно надав слідчому всі відомі йому покази у справі, повністю визнав свою вину в інкримінованому йому діянні, щиро розкаявся у вчиненому, після звільнення з-під варти планує добровільно здійснити лікування від наркотичної залежності.

За час досудового розслідування ОСОБА_5 жодного разу не порушив покладені на нього законом процесуальні обов`язки, не намагався вплинути на свідків (який у справі немає), не ухилявся від слідчого, прокурора чи суду, брав активну участь у кримінальному провадженні, сприяв слідчому у розкритті злочину, повністю визнав вину у вчиненні злочину і щиро розкаявся.

Сукупність зазначених вище процесуальних обставин, у поєднанні із фактом не притягнення раніше ОСОБА_5 до кримінальної відповідальності та наявності у нього можливості забезпечувати себе фінансово шляхом здійснення господарської діяльності в рамках зареєстрованого ФОПа на його ім`я, дає підстави для висновку, що ризики, які існували станом на момент первісного обрання ОСОБА_5 запобіжного заходу, істотні змінилися і знизилися.

Відтак, сторона захисту вважає, що запобіжний захід обвинуваченому може бути змінений на більш м`який - нічний домашній арешт за адресою фактичного місця проживання обвинуваченого на підставі договору оренди.

Ця міра запобіжного заходу повністю відповідає характеру розглядуваного кримінального провадження, особі обвинуваченого та тим ризикам, на які посилається сторона обвинувачення. На підставі викладеного, просила змінити раніше обраний у відношенні ОСОБА_5 запобіжний захід з утримання під вартою без визначення застави на нічний домашній арешт, заборонивши ОСОБА_5 в нічний час доби, з 22:00 до 06:00 кожної доби, залишати житло, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 . Покласти на обвинуваченого ОСОБА_5 необхідні процесуальні обов`язки, передбачені ч. 5 ст. 194 КПК України.

Обвинувачений ОСОБА_5 підтримав клопотання захисника.

Заслухавши клопотання прокурора та захисника, думку учасників кримінального провадження, перевіривши доводи клопотань прокурора та захисника, суд вважає, що клопотання підлягають частковому задоволенню.

Відповідно до ч.3 ст. 315 КПК України, під час підготовчого судового засідання суд за клопотанням учасників судового провадження має право обрати, змінити, продовжити чи скасувати заходи забезпечення кримінального провадження, в тому числі запобіжний захід, обраний щодо обвинуваченого. При розгляді таких клопотань суд додержується правил, передбачених розділом ІІ цього Кодексу.

Згідно з ч.1 ст. 331 КПК України, під час судового розгляду суд за клопотанням сторони обвинувачення або захисту має право своєю ухвалою змінити, скасувати, обрати або продовжити запобіжний захід щодо обвинуваченого.

Так, відповідно до ч.1 ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною шостою та восьмою статті 176 цього Кодексу.

Згідно з рішенням Європейського суду з прав людини «Тейс проти Румунії», автоматичне продовження строків тримання під вартою суперечить Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, а тому при вирішенні питання про продовження строку тримання під вартою відносно обвинуваченого суд виходить не з принципу автоматичного продовження строку тримання під вартою, а з даних матеріалів кримінального провадження, які свідчать про наявність достатніх підстав вважати обґрунтованими посилання прокурора на наявність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України.

Суд, вирішуючи питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою, виходячи з положень ст.ст. 177, 178, 183 КПК України, ст.5 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, враховуючи фактичні обставини справи приходить до висновку, що обраний обвинуваченому запобіжний захід у вигляді тримання під вартою продовжувати недоцільно та вважає за можливе змінити на інший, альтернативний запобіжний захід - домашній арешт, який забезпечить виконання обов`язків обвинуваченим, належну процесуальну поведінку, підстави та ризики, на підставі яких обирався запобіжний захід у виді тримання під вартою відносно обвинуваченого на даний час зменшилися, при цьому, суд також оцінює суспільну небезпечність кримінального правопорушення, яке інкримінується обвинуваченому, особи обвинуваченого.

Сама лише тяжкість вчиненого кримінального правопорушення, хоча і є визначним елементом при оцінці ризику ухилення від органу досудового розслідування та/або суду, однак не може бути достатньою підставою при визначенні запобіжного заходу.

Відповідно до ст. 181 КПК України, домашній арешт полягає в забороні підозрюваному, обвинуваченому залишати житло цілодобово або у певний період доби. Домашній арешт може бути застосовано до особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у вигляді позбавлення волі.

Орган внутрішніх справ повинен негайно поставити на облік особу, щодо якої застосовано запобіжний захід у вигляді домашнього арешту і повідомити про це слідчому або суду. Працівники органу внутрішніх справ з метою контролю за поведінкою підозрюваного, який перебуває під домашнім арештом, мають право з`являтися в житло цієї особи, вимагати надати усні чи письмові пояснення з питань, пов`язаних із виконанням покладених не неї зобов`язань.

Враховуючи вказані обставини суд вважає, що такий запобіжний захід як домашній арешт забезпечить дотримання обвинуваченим процесуальних обов`язків під час судового розгляду кримінального провадження.

Строк дії ухвали про застосування до обвинуваченого запобіжного заходу у виді домашнього арешту не може перевищувати двох місяців.

Керуючись ст.ст. 131, 132, 177, 178, 181, 194, 205, 314-316, 331, 376 ч.2 КПК України, суд -

у х в а л и в:

Призначити кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення - злочину, передбаченого ч.3 ст. 309 КК України, до судового розгляду у відкритому судовому засіданні в приміщенні Московського районного суду м. Харкова на 14.06.2023 р. о 12.30 год.

Розгляд кримінального провадження здійснювати суддею одноособово.

В судове засідання викликати учасників судового розгляду.

Роз`яснити учасникам судового провадження, що вони мають право на ознайомлення з матеріалами кримінального провадження (кримінальною справою).

Клопотання прокурора Київської окружної прокуратури м. Харкова ОСОБА_3 про зміну запобіжного заходу щодо обвинуваченого - задовольнити частково.

Клопотання захисника - адвоката ОСОБА_4 про зміну запобіжного заходу з тримання під вартою на домашній арешт - задовольнити частково.

Змінити обвинуваченому ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , місце народження м. Харків, обвинуваченому у вчиненні кримінального правопорушення - злочину, передбаченого ч.3 ст. 309 КК України, запобіжний захід з тримання під вартою на домашній арешт строком з 07 червня 2023 року до 06 серпня 2023 року.

Звільнити обвинуваченого ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , місце народження м. Харків, з-під варти в залі суду, негайно.

Покласти на обвинуваченого ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , місце народження м. Харків, такі обов`язки:

1) не залишати місце постійного проживання за адресою: АДРЕСА_1 , у період часу з 20.00 до 08.00 год. без дозволу суду;

2) за першою вимогою з`являтись до суду;

3) не виїжджати за межі Харківської області без дозволу суду;

4) повідомляти прокурора та суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи;

5) здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

Ухвала про обрання запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту передається для виконання органу внутрішніх справ за місцем проживання обвинуваченого.

Орган внутрішніх справ повинен негайно поставити на облік особу, щодо якої застосовано запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, і повідомити про це суду.

Працівники органу внутрішніх справ з метою контролю за поведінкою обвинуваченого, який перебуває під домашнім арештом, мають право з`являтися в житло цієї особи, вимагати надати усні чи письмові пояснення з питань, пов`язаних із виконанням покладених на неї зобов`язань.

Копію ухвали суду вручити обвинуваченому та прокурору для контролю за її виконанням.

Копію ухвали направити начальнику ДУ «Харківський слідчий ізолятор» для відома, ХРУП № 2 ГУНП в Харківській області - для виконання.

Ухвала про зміну запобіжного заходу в окремому порядку оскарженню не підлягає.

Повну ухвалу суду оголосити о 09.45 год. 12 червня 2023 р.

Суддя ОСОБА_1