Справа № 503/365/23
Провадження № 1-кп/503/44/23
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 вересня 2023 року м. Кодима

Кодимський районний суд Одеської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

за участю:

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченої ОСОБА_4 ,

захисника обвинуваченої адвоката ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду кримінальне провадження № 0000023, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань 09.01.2023 року по обвинуваченню

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м. Котовськ (на даний час м. Подільськ) Одеської області, місце зареєстрованого проживання: АДРЕСА_1 , попереднє місце фактичного проживання:: АДРЕСА_1 , на даний час мешканки АДРЕСА_2 , громадянки України, з неповною середньою освітою, заміжньої, не працюючої, інваліда ІІІ-ї групи, раніше не судимої,

- у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

Обвинувачена ОСОБА_4 восени 2021 року, більш точного часу в ході досудового розслідування встановити не надалось можливим, в лісосмузі, що розташована на околиці с. Олександрівка Кодимської ТГ Подільського району Одеської області, в заглибленні під деревом знайшла корпус гранати Ф-1 та корпус гранати РГД-5, які споряджені вибуховою речовиною, а також 2 (два) уніфіковані запали ручної гранати, модернізовані, дистанційної дії типу УЗРГМ-2, які при конструктивному поєднанні являються боєвими припасами ручними осколковими гранатами РГД-5 та Ф-1.

Усвідомлюючи, що вищевказані предмети являються боєвими припасами, зберігання та носіння яких без відповідного дозволу є незаконним, обвинувачена ОСОБА_4 підняла вказані предмети та вирішила залишити їх собі, не повідомивши про свою знахідку до правоохоронних органів, тим самим незаконно придбала боєві припаси без передбаченого законом дозволу.

Продовжуючи свої злочинні дії, обвинувачена ОСОБА_4 придбані нею при вищевказаних обставинах корпус гранати Ф-1 та корпус гранати РГД-5, які споряджені вибуховою речовиною, а також 2 (два) уніфіковані запали ручної гранати, модернізовані, дистанційної дії типу УЗРГМ-2, які при конструктивному поєднанні являються боєвими припасами ручними осколковими гранатами РГД-5 та Ф-1 взяла із собою та пішла з місця їх виявлення, тим самим здійснила незаконне носіння боєвих припасів, без передбаченого законом дозволу, перемістивши їх до місця свого проживання в АДРЕСА_1 , де зберігала вищевказані боєві припаси до жовтня 2022 року.

Продовжуючи свою злочинну діяльність, спрямовану проти громадської безпеки, на незаконне носіння та зберігання, без передбаченого законом дозволу, боєвих припасів, в порушення положень Постанови Верховної Ради України від 17 червня 1992 року «Про право власності на окремі види майна», Постанови Кабінету Міністрів України №576 від 12 жовтня 1992 року, якою затверджено Положення про дозвільну систему, а також наказу МВС України №622 від 21 серпня 1998 року «Про затвердження Інструкції про порядок виготовлення, придбання, зберігання, обліку, перевезення та використання вогнепальної, пневматичної і холодної зброї, боєвих припасів до них і вибухових речовин», обвинувачена ОСОБА_4 в жовтні 2022 року, більш точного часу не встановлено, у зв`язку зі зміною місця свого проживання перемістила вказані боєприпаси до житлового будинку, що розташований за адресою: АДРЕСА_1 , де зберігала їх до 13 години 28 хвилин 13.01.2023 року.

13.01.2023 року у період часу з 08 години 00 хвилин по 13 годину 28 хвилин, в ході санкціонованого обшуку території домоволодіння, що розташоване в АДРЕСА_1 , у шухляді дерев`яної шафи, працівниками поліції виявлено та вилучено корпус ручної осколкової гранати РГД-5 та корпус ручної осколкової гранати Ф-1, які споряджені вибуховою речовиною, а також 2 (два) уніфіковані запали ручної гранати, модернізовані, дистанційної дії типу УЗРГМ-2, які при конструктивному поєднанні являються боєвими припасами ручними осколковими гранатами РГД-5 та Ф-1.

В судовому засіданні обвинувачена ОСОБА_4 вину у пред`явленому обвинуваченні визнала у повному обсязі та показала, що у восени 2021 року вона гуляла у лісі в с. Олександрівка Подільського району Одеської області та під деревом випадково знайшла гранати, які вирішила забрати додому для власної безпеки, оскільки проживала сама та боялася. Тому вона взяла боєприпаси із собою та принесла їх до місця проживання в АДРЕСА_3 , де зберігала приблизно до жовтня 2022 року. В подальшому, у зв`язку з тим, що вона почала проживати з чоловіком за іншою адресою, а саме: АДРЕСА_4 , перенесла знайдені нею предмети до цього місця проживання, сховала у шафі під речами, де продовжувала зберігати до того, як їх виявили та вилучили у 2023 році працівники поліції. Обвинувачена ОСОБА_4 щиро розкаялась у вчиненому кримінальному правопорушенні та просила суворо її не карати.

Враховуючи те, що всі учасники судового провадження вважають недоцільним дослідження доказів стосовно фактичних обставин справи, які ніким не оспорюються, і судом встановлено, що обвинувачена правильно розуміє зміст цих обставин, відсутні будь-які сумніви у добровільності та істинності її позиції, а також з`ясовано, що вона усвідомлює неможливість далі оспорити фактичні обставини справи в апеляційному порядку, роз`яснивши учасникам процесу положення ч. 3 ст. 349 КПК України, суд визнає недоцільним дослідження інших доказів щодо фактичних обставин справи.

Допитавши обвинувачену ОСОБА_4 , дослідивши матеріали, що характеризують особу обвинуваченої, суд приходить до висновку, що дії ОСОБА_4 вірно кваліфіковані за ч. 1 ст. 263 КК України, як незаконне придбання, носіння та зберігання бойових припасів без передбаченого законом дозволу.

Стаття 50 КК України встановлює, що покарання є заходом примусу, яке застосовується від імені держави за вироком суду до особи, визнаної винною у вчиненні злочину, і полягає в передбаченому законом обмеженні прав і свобод засудженого.

Покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами.

Покарання не має на меті завдати фізичних страждань або принизити людську гідність.

Відповідно до ст. 65 КК України, реалізуючи принципи законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання, суд при призначенні покарання обвинуваченій враховує ступінь та тяжкість вчиненого нею кримінального правопорушення, його суспільну небезпеку, конкретні обставини справи, а також те, що від кримінального правопорушення тяжких наслідків не настало.

Вирішуючи питання про призначення покарання обвинуваченій ОСОБА_4 , суд відповідно до ст. 65 КК України враховує також особисте ставлення обвинуваченої до вчиненого нею, наявність у неї постійного місця проживання, за яким вона характеризується позитивно, ті обставини, що обвинувачена є раніше не судимою, на обліку у лікаря нарколога та психіатра не перебуває, її щире каяття та активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення, що в розумінні ст.66 КК України суд визнає обставинами, які пом`якшують її покарання, відсутність обставин, які обтяжують покарання, а також інформацію щодо обвинуваченої, вказану у досудовій доповіді органу з питань пробації, зі змісту якої вбачається, що виправлення обвинуваченої можливе без ізоляції від суспільства, а ризик небезпеки для суспільства, у тому числі для окремих осіб оцінюється як середній.

З урахуванням вищевикладеного, суд приходить до висновку, що ОСОБА_4 можливо призначити покарання за вчинене нею кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 263 КК України, у виді позбавлення волі в межах санкції частини даної статті, та звільнити її на підставі ст. 75 КК України від відбування покарання з випробуванням та покладенням обов`язків, передбачених ст. 76 КК України, що є необхідним і достатнім для її виправлення та попередження вчинення обвинуваченою нових злочинів.

Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлений.

Процесуальні витрати за проведення судової вибухотехнічної експертизи в сумі 1510 (однієї тисячі п`ятсот десять) гривень 24 копійок підлягають стягненню з обвинуваченої на користь держави.

Запобіжний захід обвинуваченій ОСОБА_4 не обирався та підстав для його застосування до набрання вироком законної сили суд не вбачає.

У кримінальному провадженні застосовувались заходи забезпечення кримінального провадження у виді арешту майна, які підлягають скасуванню відповідно до положень ч.4 ст.174 КПК України.

Речовими доказами слід розпорядитись у відповідності до положень ст.100 КПК України.

Керуючись ч. 3 ст. 349, ст. ст. ч. 368, 370, 374 КПК України, суд, -

ЗАСУДИВ:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винуватою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України, та призначити їй покарання у виді позбавлення волі строком на 3 (три) роки.

Відповідно до ст.75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування призначеного покарання, якщо вона протягом 1 (одного) року не вчинить нового кримінального правопорушення та виконає покладені на неї, у відповідності до п.п.1,2 ч.1 та п.2 ч.3 ст.76 КК України, обов`язки:

- періодично з`являтись на реєстрацію до уповноваженого органу з питань пробації;

- повідомляти цей орган про зміну свого місця проживання, роботи;

- не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Запобіжний захід засудженій ОСОБА_4 не обирати.

Стягнути з ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 на користь держави в рахунок відшкодування вартості проведення судової вибухотехнічної експертизи суму в розмірі 1 510 (однієї тисячі п`ятсот десять) гривень 24 копійок.

Речові докази по справі: осколки від корпусу осколкової гранати РГД-5 та Ф-1, що зберігаються в кімнаті зберігання речових доказів ВПД №1 Подільського РУП ГУ НП в Одеській області знищити.

Скасувати арешт, накладений на корпус ручної осколкової гранати РГД-5 з маркуванням на корпусі 163-81Т та корпус ручної осколкової гранати Ф-1 з маркуванням на донній частині 38661-80Т, 2 (два) запали типу УЗРГМ з маркуванням на спусковому важелі 66-81 УЗРГМ-2 583 відповідно до ухвали слідчого судді Котовського міськрайонного суду Одеської області у даному кримінальному провадженні від 01.02.2023 року.

Вирок може бути оскаржений до Одеського апеляційного суду через Кодимський районний суд Одеської області, з урахуванням обмежень, визначених в ч.2 ст. 394 КПК України, шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок набуває законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя

Кодимського районного суду ОСОБА_1