233 № 233/2302/23
У Х В А Л А

про продовження строку дії запобіжного заходу

28 липня 2023 року Костянтинівський міськрайонний суд Донецької області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції клопотання прокурора Костянтинівської окружної прокуратури Донецької області ОСОБА_3 про продовження строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000090 від 04 березня 2023 року по обвинуваченню:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Степанівка, Костянтинівського району, Донецької області, українця, громадянина України, з неповною загальною середньою освітою, не одруженого, який не працює, малолітніх дітей на утриманні не має, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 ; проживає за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимий:

-04.11.2011 Добропільським міськрайонним судом Донецької області за ч. 1 ст. 121 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк п`ять років.

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України,

ВСТАНОВИВ:

На розгляді у Костянтинівському міськрайонному суді Донецької області перебуває кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000090 від 04 березня 2023 року, за обвинуваченням ОСОБА_4 у скоєнні злочину передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України.

Судовий розгляд вказаного кримінального провадження призначений на 10 годину 00 хвилин 28 липня 2023 року.

Ухвалою Костянтинівського міськрайонного суду Донецької області від 01 червня 2023 року стосовно обвинуваченого ОСОБА_4 обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в ДУ «Дніпровська установа виконання покарань (№4)» строком 60 (шістдесят) днів, тобто до 30 липня 2023 року.

На електронну адресу суду надійшло клопотання прокурора про продовження строку дії запобіжного заходу обвинуваченому ОСОБА_4 у вигляді тримання під вартою на 60 днів, зважаючи на те, що ризики, передбачені п. п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України станом на теперішній час не перестали існувати.

В судовому засіданні прокурор наполягав на задоволенні поданого ним клопотання, заперечував з приводу клопотання обвинуваченого та його захисника посилаючись на те, що ризики, які існували при обранні запобіжного заходу не зменшились, більш м`які заходи забезпечення кримінального провадження, враховуючи особу обвинуваченого не забезпечать належної поведінки обвинуваченого.

Обвинувачений ОСОБА_4 копію клопотання прокурора отримав 25.07.2023, про що свідчить його розписка. З приводу клопотання зазначив, що він захищався і це була самооборона, не міг більше дивитись як ОСОБА_6 знущається над матір`ю, другий брат наркоман, хтось повинен був покласти цьому край, так трапилось, не хотів позбавляти його життя. Просив призначити більш м`який запобіжний захід не пов`язаний з триманням під вартою.

Захисник у судовому засіданні заперечував щодо клопотання прокурора, вважав, що дії обвинуваченого кваліфіковані не правильно, просив змінити запобіжний захід на домашній арешт.

Суд, вислухавши учасників судового провадження та вивчивши клопотання прокурора дійшов наступного висновку.

ОСОБА_4 обвинувачується у тому, що 03 березня 2023 року приблизно о 15 год. 00 хв, більш точного часу встановлено не було, ОСОБА_4 разом зі своїм братом - ОСОБА_6 перебували за місцем спільного проживання, за адресою: АДРЕСА_2 , де між ними виник словесний конфлікт через побутові питання. Під час даного конфлікту ОСОБА_4 почав відчувати неприязнь до ОСОБА_6 , на ґрунті чого у нього виник злочинний умисел, направлений на умисне противоправне заподіяння смерті останньому.

В цей же день, приблизно о 15 год. 10 хв., більш точного часу встановлено не було, ОСОБА_4 , будучи в стані алкогольного сп`яніння, знаходячись в приміщенні спальної кімнати за адресою: АДРЕСА_2 , підійшов до ОСОБА_6 , який лежав на дивані, та негайно реалізуючи свій злочинний умисел, з метою умисного протиправного заподіяння смерті останньому, лівою рукою схопив за шию ОСОБА_6 та почав з силою її стискати, а кулаком правої руки наніс три удари в область обличчя останнього, внаслідок чого ОСОБА_4 спричинив ОСОБА_6 наступні тілесні ушкодження: крововиливи на повіках обох очей та в проекції крила правої здухвинної кістки, які відносяться до легких тілесних ушкоджень, переломи великих рогів під`язикової кістки, які утворились внаслідок інтенсивного відхилення правого та лівого великих рогів до середини в напрямку один до одного та відносяться до тяжких тілесних ушкоджень, як небезпечні для життя та перебувають у прямому причинному зв`язку з настанням смерті ОСОБА_6 .

Смерть ОСОБА_6 настала за явищ механічної асфіксії в результаті тупої травми шиї та стискання органів шиї. Смерть ОСОБА_6 настала після отриманих вказаних травм на місці 03 березня 2023 року приблизно о 15 год. 15 хв., більш точного часу не встановлено.

Вирішуючи питання про продовження дії запобіжного заходу у виді тримання під вартою, суд враховує вимоги ст. 29 Конституції України, ст. 9 Загальної Декларації прав людини, ст. 5 Європейської Конвенції про захист прав людини та основних свобод і ст. 12 КПК України, за змістом яких обмеження права особи на свободу й особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках, за встановленою процедурою, а також той факт, що взяття під варту є найбільш суворим запобіжним заходом.

Згідно з вимогами ч. 3 ст. 331 КПК України до спливу продовженого строку суд зобов`язаний повторно розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою, якщо судове провадження не було завершене до його спливу.

Відповідно до ст. 197 КПК України строк дії ухвали слідчого судді, суду про тримання під вартою або продовження строку тримання під вартою не може перевищувати шістдесяти днів.

За змістом ст. 199 КПК України підставою для продовження строку тримання під вартою є обставини, які свідчать про те, що заявлений ризик не зменшився або з`явилися нові ризики, які виправдовують тримання особи під вартою.

Ризик - це невизначена подія, яка по суті, представляє собою ймовірність отримання несприятливих для суду подій, визначених у ч. 1 ст. 177 КПК України.

Ризики, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений може здійснити спробу протидії кримінальному провадженню у формах, що передбачені частиною 1 статті 177 КПК України, слід вважати наявними за умови встановлення обґрунтованої ймовірності можливості здійснення підозрюваним зазначених дій. При цьому КПК не вимагає доказів того, що підозрюваний, обвинувачений обов`язково (поза всяким сумнівом) здійснюватиме відповідні дії, однак вимагає доказів того, що він має реальну можливість їх здійснити у конкретному кримінальному провадженні в майбутньому.

За приписами ст. 180 КПК України, особиста порука полягає у наданні особами, яких слідчий суддя, суд вважає такими, що заслуговують на довіру, письмового зобов`язання про те, що вони поручаються за виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього обов`язків відповідно до статті 194 цього Кодексу і зобов`язуються за необхідності доставити його до органу досудового розслідування чи в суд на першу про те вимогу.

Відповідно до ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.

Суд, не роблячи передчасних висновків, щодо вини обвинуваченого ОСОБА_4 у інкримінованому кримінальному правопорушенні, не даючи оцінки жодному доказу зібраному у справі, вважає за доцільне продовжити строк дії ухвали про тримання під вартою, приймаючи до уваги наявність ризиків, передбачених п. п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме:

- ризик переховування від суду, що підтверджується тим, що суворість покарання за вчинення особливо тяжкого кримінального правопорушення, за яке передбачене покарання у виді позбавленням волі на строк від семи до п`ятнадцяти років, може бути визнане обвинуваченим ОСОБА_4 більш небезпечним, ніж втеча. У зв`язку з чим запобіжний захід, не пов`язаний з позбавленням волі, не надасть повної можливості контролювати обвинуваченого та забезпечити повний та всебічний розгляд кримінального провадження у суді.

- незаконно впливати на свідків у цьому кримінальному провадженні підтверджується тим, що свідки ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 проживають у с. Степанівка, Іллінівської ОТГ, Краматорського району, Донецької області та є сусідами ОСОБА_4 . Також, враховуючи те, що ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення проти життя особи та раніше судимий за вчинення кримінальних правопорушень проти здоров`я особи, то перебуваючи на свободі, останній може змусити свідків змінити показання на свою користь шляхом здійснення незаконного впливу на останніх.

- вчинити інше кримінальне правопорушення, підтверджується тим, що обвинувачений ОСОБА_4 раніше судимий за скоєння кримінальних правопорушень проти життя та здоров`я особи, а саме вироком Добропільського міськрайонного суду від 04.11.2011 за ч.1 ст. 121 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 5 років. Однак, на шлях виправлення не став, та знову обвинувачується у вчиненні злочину проти життя та здоров`я особи, передбаченого ч.1 ст. 115 КК України. З огляду на викладене, існує ризик того, що ОСОБА_4 може вчинити інше кримінальне правопорушення.

Суд вважає, що запобіжний захід у виді тримання під вартою відповідає особі обвинуваченого ОСОБА_4 , характеру та тяжкості кримінального правопорушення, що йому інкримінується, не дає можливості перешкоджати інтересам правосуддя, ухиленню від суду, а також відповідає практиці Європейського суду з прав людини, відповідно до якої, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права підозрюваного, обвинуваченого, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів, забезпечення яких вимагає від суду більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства.

Будь-яких обставин, які б свідчили про те, що запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, з урахуванням наявності ризиків переховування від суду, незаконного впливу на свідків, вчинити інше кримінальне правопорушення не виправдовує такий ступінь втручання у права і свободи обвинуваченого ОСОБА_4 , судом на теперішній час не встановлено.

Більш м`який запобіжний захід, на переконання суду, не зможе забезпечити належну процесуальну поведінку обвинуваченого і запобігти наявним у кримінальному провадженні ризикам. Суду не надано відомості щодо інших обставин, які б переважили ризики, передбачені ст. 177 КПК України. Крім того, ризики, що існували на час обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою не зменшились. З огляду на вищевикладене, суд вважає, що клопотання прокурора є обґрунтованим і підлягає задоволенню, а клопотання обвинуваченого та захисника задоволенню не підлягають.

Оскільки ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні злочину який спричинив загибель людини, суд, відповідно до п. 1 ч. 4 ст. 183 КПК України не визначає розмір застави у кримінальному провадженні.

Щодо тверджень обвинуваченого про те, що він не вчиняв злочину, а це була вимушена самооборона, не правильної кваліфікації його дій, суд вважає необхідним зазначити, що наявність чи відсутність вини ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення у якому його обвинувачують та кваліфікація його дій буде вирішуватись судом під час прийняття остаточного рішення, після оцінки та аналізу всіх доказів у кримінальному провадженні, відповідно до вимог ст. 94 КПК України.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст. ст. 176-178, 183, 193- 197, 331, 372, 376, 395 КПК України, суд ,-

ПОСТАНОВИВ:

В задоволенні клопотання обвинуваченого ОСОБА_4 та захисника обвинуваченого ОСОБА_4 адвоката ОСОБА_5 про зміну запобіжного заходу на домашній арешт - відмовити.

Клопотання прокурора про продовження дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_4 - задовольнити.

Продовжити обвинуваченому ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , строк дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою в ДУ «Дніпровська установа виконання покарань (№4)» на строк 60 (шістдесят) днів, тобто до 26 вересня 2023 року включно.

Копію ухвали вручити обвинуваченому і направити начальнику ДУ «Дніпровська установа виконання покарань (№4)».

На ухвалу суду обвинуваченим, захисником, прокурором може бути подано апеляційну скаргу до Дніпровського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення. Для особи, яка перебуває під вартою, строк подачі апеляційної скарги обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення.

Суддя: