Справа № 358/363/23 Провадження № 1-кп/358/211/23
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 травня 2023 року м. Богуслав

Богуславський районний суд Київської області у складі:

головуючого судді - ОСОБА_1 ,

секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

потерпілої ОСОБА_4 ,

особи, щодо якої вирішується питання про застування примусових заходів медичного

характеру - ОСОБА_5 ,

захисника ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Богуславі клопотання прокурора про застосування примусових заходів медичного характеру у кримінальному провадженні № 0000049 від 26.02.2023, яке надійшло до суду 22.03.2023 відносно:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця м. Махачкала Російської Федерації, який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , маючого професійно-технічну освіту, не працюючого, не одруженого, не є депутатом, не є адвокатом, на утриманні неповнолітніх дітей не маючого, особи з інвалідністю другої групи, не судимого,

який вчинив суспільно-небезпечне діяння, що підпадає під ознаки кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 162 КК України, -

В С Т А Н О В И В:

26 лютого 2023 року приблизно о 06 годині 00 хвилин ОСОБА_5 , перебуваючи на вул. Першотравнева с. Медвин Білоцерківського району Київської області, в порушення вимог ст. 30 Конституції України, яка гарантує право кожного громадянина на недоторканість житла особи, через металеву хвіртку незаконно проник на територію домоволодіння ОСОБА_7 , яке розташована за адресою: АДРЕСА_2 , чим порушив гарантоване право особи на недоторканність її житла.

Прокурор ОСОБА_3 в судовому засіданні підтримав клопотання про застосування примусових заходів медичного характеру та просив суд прийняти рішення про застосування до ОСОБА_5 примусових заходів медичного характеру у вигляді госпіталізації до закладу з надання психіатричної допомоги із звичайним наглядом.

Допитана в судовому засіданні потерпіла ОСОБА_4 зазначила, що претензій до ОСОБА_5 з приводу відшкодування матеріальної та моральної шкоди вона не має.

Захисник ОСОБА_6 в судовому засіданні підтримав клопотання прокурора, просив суд задовольнити його, оскільки ОСОБА_5 дійсно потребує лікування.

ОСОБА_5 в судовому засіданні заперечував проти задоволення клопотання прокурора та повідомив, що він дійсно скоїв дане правопорушення у зв`язку з тим, що напередодні скоєного, він не спав троє суток, оскільки углубився в свою шизофренію. Пояснив, що лікування він не потребує, оскільки уже пролікувався.

Заслухавши думки учасників процесу, дослідивши матеріали клопотання та матеріали кримінального провадження, суд вважає, що воно підлягає задоволенню з наступних підстав.

Згідно з вимогами ч. 1 ст. 512 КПК України судовий розгляд здійснюється одноособово суддею в судовому засіданні за участю прокурора, обов`язковою участю фізичної особи, стосовно якої вирішується питання про застосування примусових заходів медичного характеру, її законного представника та захисника згідно із загальними правилами цього Кодексу.

Частиною 2 ст. 513 КПК України передбачено, що визнавши доведеним, що особа вчинила суспільно небезпечне діяння у стані неосудності або після вчинення кримінального правопорушення захворіла на психічну хворобу, яка виключає можливість застосування покарання, суд постановляє ухвалу про застосування примусових заходів медичного характеру.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 19 КК України не підлягає кримінальній відповідальності особа, яка під час вчинення суспільно небезпечного діяння, передбаченого цим Кодексом, перебувала в стані неосудності, тобто не могла усвідомлювати свої дії (бездіяльність) або керувати ними внаслідок хронічного психічного захворювання, тимчасового розладу психічної діяльності, недоумства або іншого хворобливого стану психіки. До такої особи за рішенням суду можуть бути застосовані примусові заходи медичного характеру.

Згідно з вимогами ст. 92 КК України примусовими заходами медичного характеру є надання амбулаторної психіатричної допомоги, поміщення особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого Особливою частиною цього Кодексу, в спеціальний лікувальний заклад з метою її обов`язкового лікування, а також запобігання вчиненню нею суспільно небезпечних діянь.

У силу вимог ст. 93 КК України примусові заходи медичного характеру можуть бути застосовані судом до осіб, які вчинили у стані неосудності суспільно небезпечні діяння.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 94 КК України залежно від характеру та тяжкості захворювання, тяжкості вчиненого діяння, з урахуванням ступеня небезпечності психічно хворого для себе та інших осіб, суд може застосувати такі примусові заходи медичного характеру:

надання амбулаторної психіатричної допомоги в примусовому порядку;

госпіталізація до психіатричного закладу із звичайним наглядом;

госпіталізація до психіатричного закладу з посиленим наглядом;

госпіталізація до психіатричного закладу із суворим наглядом.

Госпіталізація до психіатричного закладу із звичайним наглядом може бути застосована судом щодо психічно хворого, який за своїм психічним станом і характером вчиненого суспільно небезпечного діяння потребує тримання у психіатричному закладі і лікування у примусовому порядку (ч. 3 ст. 94 КПК України).

Оцінюючи докази, які підтверджують факт вчинення ОСОБА_5 суспільно-небезпечного діяння, передбаченого ч. 1 ст. 162 КК України, суд приходить до висновку, що всі вони об`єктивні і достовірні, оскільки не мають суперечностей та зібрані і досліджені в порядку встановленому кримінально-процесуальним законом.

Так, згідно висновку судово - психіатричного експерта № 239 від 16.03.2023 вбачається, що ОСОБА_5 в період часу, що відноситься до інкримінованого йому діяння страждав на хронічне психічне захворювання - шизофренію, параноїдної форми, безперервний тип перебігу з вираженим апатіко - дисоціативним дефектом (F20.00 за МКХ-10 перегляду) та за своїм психічним станом не міг усвідомлювати свої дії та керувати ними. На даний час ОСОБА_5 страждає на хронічне психічне захворювання - шизофренію, параноїдної форми, безперервний тип перебігу з вираженим апатіко - дисоціативним дефектом (F20.00 за МКХ-10 перегляду) та за своїм психічним станом не може усвідомлювати свої дії та керувати ними. За своїм психічним станом ОСОБА_5 на даний час потребує надання психіатричної допомоги - поміщення в спеціальний лікувальний заклад з метою його обов`язкового лікування, а також запобігання вчинення ним суспільно небезпечний діянь.

З довідки заступника директора Комунального некомерційного підприємства «Клінічна лікарня «Психіатрія» ОСОБА_8 за № 061/203/1-01/1567 від 03.03.2023 вбачається, що хворий ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_3 , знаходиться на лікуванні в 16 відділенні з 26.02.2023 року по теперішній час.

З протоколу огляду від 26.02.2023, а саме домоволодіння, розташованого по АДРЕСА_2 вбачається, що при огляді вікна вказаного будинку встановлено, що вікно веранди, а саме чотири нижні сектори пошкоджені та мають залишки скла у основі рами. Під вікном наявні залишки прозорого білого скла.

Відповідно до п. 3 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 03.06.2005 № 7 «Про практику застосування судами примусових заходів медичного характеру та примусового лікування», примусові заходи медичного характеру мають застосовуватись лише за наявності у справі обґрунтованого висновку експертів-психіатрів про те, що особа страждає на психічну хворобу чи має інший психічний розлад, які зумовлюють її неосудність чи обмежену осудність і викликають потребу у застосуванні щодо неї таких заходів.

Суд вважає, що висновок судово-психіатричного експерта № 239 від 16.03.2023 є обґрунтованим, переконливим і вмотивованим та у повній мірі відповідає вимогам ст. 101, 102 КПК України.

Згідно пункту 1 частини 1 статті 503 КПК України кримінальне провадження щодо застосування примусових заходів медичного характеру, передбачених законом України про кримінальну відповідальність, здійснюється за наявності достатніх підстав вважати, що особа вчинила суспільно небезпечне діяння, передбачене законом України про кримінальну відповідальність, у стані неосудності.

Згідно ст. 19 ч. 2 КК України, не підлягає кримінальній відповідальності особа, яка під час вчинення суспільно небезпечного діяння, передбаченого цим Кодексом, перебувала в стані неосудності, тобто не могла усвідомлювати свої дії (бездіяльність) або керувати ними внаслідок хронічного психічного захворювання, тимчасового розладу психічної діяльності, недоумства або іншого хворобливого стану психіки. До такої особи за рішенням суду можуть бути застосовані примусові заходи медичного характеру.

Відповідно до ст. 19 Закону України «Про психіатричну допомогу», примусові заходи медичного характеру застосовуються за рішенням суду у випадках та в порядку встановлених Кримінальним та Кримінальним процесуальним кодексами України, цим законом та іншими законами. За рішенням суду застосовуються вищевказані примусові заходи медичного характеру.

Всебічно, повно та неупереджено дослідивши всі обставини кримінального провадження, підтверджені доказами, які були оцінені відповідно до вимог ст. 94 КПК України з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку, суд дійшов висновку, що мало місце суспільно небезпечне діяння, передбачене ч. 1 ст. 162 КК України, тобто незаконне проникнення до володіння особи, та це суспільно небезпечне діяння вчинив ОСОБА_5 , який перебував у цей час у стані неосудності, та до нього слід застосувати примусові заходи медичного характеру.

Пунктом 8 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами примусових заходів медичного характеру та примусового лікування» від 03.06.2005 № 7 передбачено, що з огляду на вимоги статей 19, 94 КК України до осіб, визнаних судом неосудними, залежно від характеру і тяжкості захворювання, тяжкості вчиненого діяння та ступеня небезпечності психічно хворого для себе або інших осіб може бути застосована госпіталізація до психіатричних закладів зі звичайним, посиленим чи суворим наглядом або їм може бути надана у примусовому порядку амбулаторна психіатрична допомога за місцем проживання.

При цьому, при визначенні виду примусових заходів медичного характеру, суд враховує рекомендації експертів, викладені у висновку судово-психіатричного експерта № 239 від 16.03.2023, згідно з яким ОСОБА_5 потребує застосування примусових заходів медичного характеру у вигляді госпіталізації до закладу з надання психіатричної допомоги із звичайним наглядом, а також роз`яснення п.п. 3, 8 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами примусових заходів медичного характеру та примусового лікування» від 03.06.2005 № 7 та положення ч.3 ст.94 КК України.

Згідно з вимогами ч. 2 ст. 512 КПК України судовий розгляд завершується постановленням ухвали про застосування примусових заходів медичного характеру або про відмову в їх застосуванні.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 516 КПК України ухвала суду про застосування чи відмову в застосуванні примусових заходів медичного характеру, продовження, зміну, припинення застосування примусових заходів медичного характеру або відмова у цьому може бути оскаржена в порядку, передбаченому цим Кодексом.

Речові докази та процесуальні витрати відсутні.

На підставі викладеного та керуючись ст. 19, 92-94 КК України, ст. 94, 101, 102, 369-372, 512, 513, 516 КПК України, п.п. 3, 8 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами примусових заходів медичного характеру та примусового лікування» від 03.06.2005 №7, суд

У Х В А Л И В:

Клопотання прокурора про застосування примусових заходів медичного характеру відносно ОСОБА_5 , який вчинив суспільно-небезпечне діяння, що підпадає під ознаки кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.162 КК України - задовольнити.

Застосувати до ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця м. Махачкала Російської Федерації, який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , маючого професійно-технічну освіту, не працюючого, не одруженого, особи з інвалідністю другої групи, не судимого - примусові заходи медичного характеру у вигляді госпіталізації до закладу з надання психіатричної допомоги із звичайним наглядом.

Ухвала може бути оскаржена до Київського апеляційного суду через Богуславський районний суд Київської області шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня її проголошення.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію ухвали.

Головуючий: суддя ОСОБА_1