УХВАЛА

8 серпня 2023 року

м. Київ

справа № 482/334/18

провадження № 51 - 4723 ск 23

Верховний Суд колегією суддів Першої судової палати Касаційного кримінального суду у складі:

головуючого ОСОБА_1 ,

суддів: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

розглянувши спільну касаційну скаргу потерпілих ОСОБА_4 та ОСОБА_5 на вирок Вознесенського міськрайонного суду Миколаївської області від 15 листопада 2021 року та ухвалу Миколаївського апеляційного суду від 18 травня 2023 року щодо ОСОБА_6

у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000092,

встановив:

У касаційній скарзі потерпілі порушили питання про перевірку зазначених судових рішень в касаційному порядку.

Перевіривши касаційну скаргу на відповідність вимогам ст. 427 Кримінального процесуального кодексу України (далі - КПК), Верховний Суд дійшов висновку,

що її подано без додержання приписів п. 4 ч. 2 зазначеної статті.

Так, у касаційній скарзі, зокрема, зазначаються обґрунтування вимог особи, яка подає касаційну скаргу до суду касаційної інстанції із зазначенням того, у чому полягає незаконність чи необґрунтованість судових рішень.

Згідно до положень ч. 1 ст. 433 КПК суд касаційної інстанції переглядає судові рішення судів першої та апеляційної інстанцій у межах касаційної скарги. При цьому уповноважений лише перевіряти правильність застосування судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального й процесуального права, правової оцінки обставин і не має права досліджувати докази, встановлювати й визнавати доведеними обставини, яких не було встановлено в оскарженому судовому рішенні, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу.

Тобто суд касаційної інстанції є судом права, а не факту.

Відповідно до приписів ст. 438 КПК підставами для скасування або зміни судового рішення судом касаційної інстанції є: істотне порушення вимог кримінального процесуального закону (ст. 412 КПК); неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність (ст. 413 КПК); невідповідність призначеного покарання ступеню тяжкості кримінального правопорушення та особі засудженого (ст. 414 КПК).

Отже, посилаючись на незаконність судового рішення, особа, яка подає касаційну скаргу, повинна вказати на конкретні порушення закону, передбачені у ст. 438 КПК,

що є підставою для зміни чи скасування такого рішення, а також належним чином обґрунтувати свої доводи.

Зі змісту касаційної скарги потерпілих вбачається, що вони порушують питання про скасування вироку Вознесенського міськрайонного суду Миколаївської області

від 15 листопада 2021 року та ухвали Миколаївського апеляційного суду

від 18 травня 2023 рокуу зв`язку з істотними порушеннями вимог кримінального процесуального закону, неправильним застосуванням закону України про кримінальну відповідальність та невідповідністю висновків суду фактичним обставинам кримінального провадження.

Однак потерпілі не зазначають, яких конкретно порушень вимог кримінального процесуального закону, з огляду на те, що суд касаційної інстанції є судом права

а не факту, було допущено під час розгляду кримінального провадження судами першої та апеляційної інстанцій, які, виходячи з положень статей 412, 415 КПК, слугували б підставою для скасування оскаржуваних судових рішень із призначенням нового розгляду у суді першої інстанції.

Натомість, в обґрунтування своєї позиції, потерпілі, серед іншого, фактично виражають свою незгоду з оцінкою певних доказів, наявних у матеріалах провадження, яким вони надають власну оцінку, відмінну від оцінки наданої судами, при цьому вказують на невідповідність висновків суду фактичним обставинам кримінального провадження, що в силу статей 433, 438 КПК

не є предметом перевірки суду касаційної інстанції.

Відсутність у скарзі належного обґрунтування, зважаючи на те, що суд касаційної інстанції переглядає судові рішення в межах касаційної скарги, перешкоджає вирішенню питання про відкриття касаційного провадження.

З огляду на приписи ст. 429 КПК, суд касаційної інстанції, встановивши, що касаційну скаргу подано без додержання вимог ст. 427 цього Кодексу, постановляє ухвалу про залишення касаційної скарги без руху та надає особам, які подали скаргу, необхідний строк для усунення недоліків.

Керуючись ч. 1 ст. 429 КПК, Верховний Суд

постановив:

Спільну касаційну скаргу потерпілих ОСОБА_4 та ОСОБА_5 на вирок Вознесенського міськрайонного суду Миколаївської області від 15 листопада 2021 року та ухвалу Миколаївського апеляційного суду

від 18 травня 2023 року щодо ОСОБА_6 залишити без руху

і надати їм строк для усунення вказаних недоліків упродовж п`ятнадцяти днів із дня отримання копії ухвали.

Роз`яснити останнім, що у разі неусунення недоліків в установлений строк касаційну скаргу їм буде повернуто.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3