УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 травня 2023 року слідчий суддя Солом`янського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участю прокурора ОСОБА_3 , підозрюваного ОСОБА_4 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві клопотання старшого слідчого слідчого управління Головного управління СБ України у м. Києві та Київській області ОСОБА_5 про застосування запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту відносно

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця міста Київ, громадянина України, з середньою-технічною освітою, неодружений, непрацюючий, без місця реєстрації, проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимий,

підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 436-2 КК України, у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000375 від 25 квітня 2023 року,

В С Т А Н О В И В:

25 травня 2023 року старший слідчий слідчого управління Головного управління СБ України у м. Києві та Київській області ОСОБА_5 звернувся до слідчого судді Солом`янського районного суду м. Києва із клопотанням про застосування запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Клопотання погоджено прокурором Київської міської прокуратури ОСОБА_3 .

Клопотання мотивовано тим, що ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 436-2 КК України.

За вказаним фактом 25 квітня 2023 року було розпочате кримінальне провадження №0000375 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 436-2 КК України.

23 травня 2023 року ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 436-2 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що у громадянина України ОСОБА_4 , у невстановлений досудовим розслідуванням час, але не пізніше 25.04.2023 року у місті Києві, виник та сформувався стійкий злочинний намір, направлений на вчинення кримінально караних діянь, що полягають у запереченні збройної агресії Російської Федерації проти України, розпочатої у 2014 році та запереченні тимчасової окупації частини території України.

На виконання злочинного умислу ОСОБА_4 , будучи обізнаним щодо триваючої збройної агресії Російської Федерації проти України, 25.04.2023 року у період часу із 10 год. 30 хв. по 11 год. 00 хв., перебуваючи поблизу приміщення Київської духовної академії і семінарії, за адресою: АДРЕСА_2 , у ході інтерв`ю журналісту телеканалу «5 канал» сказав наступне:

«Ж - журналіст: Чий Крим, ОСОБА_6 ?

А- ОСОБА_7 : российский. Киевской Руси .

Ж: Не український, тобто?

А: А шо, есть такое государство Украина? вообще оно зарегестрировано в мировом этом, границы там всякие?

Ж: Україна - це суверенна держава, а ви громадянин якої країни?

А: Я? Вот этой, где живу.

Ж: Якої, «вот этой»?»

А: Дело в том, шо наша страна не зарегистрирована. Вообще, когда делали вот это все в 91-м году, там границы не обоснованны четко, не доведено, (не путь ясен был), как положено по юридическим законам. У нас границы остались все советского союза до сих пор.

Ж: Ми маємо чіткі свої кордони, свою прикордонну зону.

А: Это вы так думаете..

Ж: Скажіть, будь ласка..

А: Организация ООН , там написано четкие? Когда надо было все это... ОСОБА_9 … Это, не ОСОБА_9 , а ОСОБА_10 это все не сделал.

Ж: Що ви думаєте на рахунок війни? Чому путін почав війну проти України?

А: Ну, это не путин начал. Это жиды начали. А шо вас удивляет?

Ж: А хто саме?

А: Я не знаю фамилию. Мне без разницы на фамилии.

Ж: Ракетами бомбить нас не путін?

А: Это война. Тут, на войне, как говорил (т), погибают люди, шо сделаешь».

Згідно з висновком експерта за результатами проведення лінгвістичної експертизи Українського науково-дослідного інституту спеціальної техніки та судових експертиз СБ України № 342/1 від 16.05.2023 року, у висловлюваннях ОСОБА_4 міститься заперечення збройної агресії Російської Федерації проти України, заперечення тимчасової окупації частини території України.

При цьому, досудовим розслідуванням встановлено, що ОСОБА_4 , переслідуючи явно злочинний намір, здійснив вказане протиправне діяння в контексті триваючої збройної агресії Російської Федерації проти України, яка розгорнута на всій її території, отже, вчинив усі залежні від нього дії на шкоду інформаційній безпеці людини і громадянина, суспільству та держави, та довів свій злочин до кінця.

Мотивуючи клопотання щодо необхідності застосування запобіжного заходу підозрюваному, слідчий посилається на те, що ОСОБА_4 може переховуватись від органів досудового розслідування та суду, незаконно впливати на свідків, може вчинити інше кримінальне правопорушення, або продовжити кримінальне правопорушення у якому підозрюється, а тому виникає необхідність у застосуванні запобіжного заходу підозрюваному у вигляді цілодобового домашнього арешту, оскільки саме такий запобіжний захід забезпечить запобігання ризиків, визначених положеннями ст.177 КПК України.

Прокурор ОСОБА_3 у судовому засіданні підтримав клопотання та просив його задовольнити.

Підозрюваний ОСОБА_4 не заперечував щодо застосування запобіжного заходу, однак просив застосувати більш м`який запобіжний захід.

Заслухавши думку прокурора, пояснення підозрюваного, дослідивши клопотання та долучені до нього документи, слідчий суддя дійшов наступного висновку.

Так, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків та запобіганню ризикам, передбаченим ч. 1 ст. 177 КПК України.

Частиною 2 ст. 177 КПК України регламентується, що підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.

Частинами 3 та 5 ст. 132 КПК України передбачено, що під час розгляду питання про застосування/продовження заходів забезпечення кримінального провадження (п. 9 ч.2 ст. 131 КПК України), сторони кримінального провадження повинні подати суду докази обставин, на які вони посилаються.

Згідно ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

З урахуванням наведених обставин, з оглядом на ст.ст.177, 194 КПК України, під час вирішення питання щодо обрання запобіжного заходу, слідчий суддя оцінює зібрані докази на предмет обґрунтованості підозри.

Обставини, які дають підстави підозрювати ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 436-2 КК України, підтверджуються зібраними в ході досудового розслідування доказами, а саме: протоколом допиту свідка ОСОБА_11 ; протоколом допиту свідка ОСОБА_12 ; протоколом допиту свідка ОСОБА_13 ; висновком експерта № 342/1 від 16.05.2023 року за результатами проведення лінгвістичної експертизи Українського науково-дослідного інституту спеціальної техніки та судових експертиз СБ України, згідно якого у висловлюваннях ОСОБА_4 міститься заперечення збройної агресії Російської Федерації проти України, заперечення тимчасової окупації частини території України; протоколом огляду від 26.04.2023 року; іншими матеріалами кримінального провадження у їх сукупності.

Відповідно до ч. 1 ст. 181 КПК України, домашній арешт полягає у забороні підозрюваному, обвинуваченому залишати житло цілодобово або у певний період доби.

Згідно ч. 2 ст. 181 КПК України, домашній арешт може бути застосовано до особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі.

Таким чином, слідчий суддя приходить до висновку, що зазначені у клопотанні обставини підозри мають місце і підтверджуються на цьому етапі розслідування достатньою сукупністю даних, детальний перелік яких міститься в клопотанні слідчого, а документи, які містять такі дані, надані до суду разом з клопотанням.

Враховуючи, що слідчий суддя на цьому етапі провадження не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема, не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винною чи невинною у вчиненні злочину, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів визначити, що причетність особи до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування щодо нього обмежувального заходу, то з огляду на наявні в матеріалах провадження дані слідчий суддя приходить до висновку про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_4 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 436-2 КК України.

Більш того, якщо виходити з поняття «обґрунтована підозра», приведеного в п. 175 рішення Європейського суду з прав людини від 21 квітня 2011 року у справі «Нечипорук і Йонкало проти України», то обґрунтована підозра означає, що існують факти і інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення. Фактів і інформації, які переконливо свідчать про причетність ОСОБА_4 до вчинення вказаного кримінального правопорушення, в клопотанні та доданих до нього матеріалах міститься достатньо для висновку про обґрунтованість повідомленої підозри.

Слідчий суддя, дослідивши матеріали клопотання в межах своєї компетенції, у висновках, які зробив орган досудового розслідування відносно ОСОБА_4 , чогось очевидно необґрунтованого чи недопустимого не встановив.

Перевіряючи доводи клопотання слідчого на предмет наявності ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, слідчий суддя вважає, що вони наявні, з огляду на специфіку злочину, за яким оголошено підозру, та тяжкість покарання, яке загрожує останньому у разі визнання його винним у вчиненому кримінальному правопорушенні, а також з огляду на конкретні обставини кримінального провадження.

При цьому слід зазначити, що застосування до особи обмеження волі можливо лише за наявності ризику неявки підозрюваного на судовий розгляд, або інших ризиків, які мають бути реальними та обґрунтованими, тобто не бути загальними та абстрактними («Stogmuller v.Austria»).

Підозрюваний ОСОБА_4 запевнив слідчого суддю, що не має наміру переховуватися від органів досудового розслідування та суду, або іншим чином впливати на кримінальне провадження та постійно з`являтись за першим викликом до слідчого.

Разом з тим, слідчий суддя під час розгляду клопотання встановив, що підозрюваний ОСОБА_4 не має місця реєстрації, відповідно до паспорта підозрюваного його знято з реєстрації в 2019 році за адресою: АДРЕСА_3 .

Підозрюваний в судовому засіданні пояснив, що має місце проживання за адресою: АДРЕСА_1 , проживає там та працює не офіційно, охороняє будинок.

Підозрюваний раніше не судимий, та з урахуванням відсутності постійного місця реєстрації та проживання підозрюваного, слідчий суддя вважає недоведеною прокурором обставини, що застосування більш м`яких запобіжних заходів буде недостатнім для запобігання ризикам, зазначеним у клопотанні сторони обвинувачення.

На запитання слідчого судді стосовно можливості обрання підозрюваному запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту за адресою АДРЕСА_3 як зазначено в клопотанні, за якою в 2019 році підозрюваний знятий з реєстрації та не проживає, прокурор відповів, що у зв`язку з відсутністю постійного місця проживання підозрюваного запобіжний захід може бути обраний у вигляді особистого зобов`язання чи тримання під вартою.

Враховуючи наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_4 кримінального правопорушення, мають місце ризики, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України, проте слідчий суддя приходить до висновку, що застосування до ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту є невиправданим запобіжним заходом та з урахуванням відсутності постійного місця реєстрації і проживання таким, що не може бути реалізованим.

Зокрема, хоча повідомлена ОСОБА_4 підозра є обґрунтованою, однак з огляду на дані про особу підозрюваного, його вік, майновий стан та інші обставини, передбачені ст. 178 КПК України, які свідчать на користь зменшення ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, в даному кримінальному провадженні існує можливість застосування більш м`якого запобіжного заходу.

Тому слідчий суддя приходить до висновку, що відносно підозрюваного ОСОБА_4 може бути застосований більш м`який запобіжний захід. У зв`язку з цим слідчий суддя переконаний, що пропорційним тому ступеню небезпеки, ризики якого існують у кримінальному провадженні, а також тим завданням, які має досягти орган досудового розслідування, адекватним з урахуванням відсутності постійного місця проживання та реєстрації є запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання, у зв`язку з чим клопотання слідчого підлягає частковому задоволенню.

Особисте зобов`язання, як запобіжний захід, забезпечить швидке та повне проведення досудового розслідування, а також виконання підозрюваним процесуальних обов`язків. З цією метою слідчий суддя вважає за необхідне відповідно до ч. 5 ст. 194 КПК України покласти на підозрюваного такі обов`язки:

1) прибувати за кожною вимогою до органу досудового розслідування, прокурора, слідчого судді, суду, а в разу неможливості з`явитися через поважні причини завчасно повідомляти про це посадову особу або орган, що здійснив виклик;

2) не відлучатися з м. Києва без дозволу слідчого, прокурора або суду;

3) повідомляти слідчого, прокурора або суд, залежно від стадії кримінального провадження, про зміну місця свого проживання та роботи;

4) здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

Керуючись статями 176-178, 181 194, 199, 309, 376 КПК України,

УХВАЛИВ:

Клопотання - задовольнити частково.

У застосуванні запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту підозрюваному ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 - відмовити.

Застосувати відносно підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання та покласти на нього передбачені ч. 5 ст. 194 КПК України обов`язки:

- прибувати за кожною вимогою до органу досудового розслідування, прокурора, слідчого судді, суду, а в разу неможливості з`явитися через поважні причини завчасно повідомляти про це посадову особу або орган, що здійснив виклик;

- не відлучатися з м. Києва без дозволу слідчого, прокурора або суду;

- повідомляти слідчого, прокурора або суд, залежно від стадії кримінального провадження, про зміну місця свого проживання та роботи;

- здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

Роз`яснити підозрюваному ОСОБА_4 , що у разі невиконання покладених на нього обов`язків до нього може бути застосовано більш суворий запобіжний захід і на нього може бути накладено грошове стягнення в розмірі від 0,25 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб до 2 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Строк дії ухвали визначити в межах строку досудового розслідування, тобто до 23 липня 2023 року включно.

Контроль за виконанням особистого зобов`язання покласти на слідчого, а якщо справа перебуватиме у провадженні суду - на прокурора.

Ухвала слідчого судді щодо застосування запобіжного заходу підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена до Київського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Повний текст ухвали буде оголошено 30 травня 2023 року о 15 годині 30 хвилин.

Слідчий суддя ОСОБА_1