Провадження № 1-кп/127/726/23
В И Р О К

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25.08.2023 м. Вінниця

Вінницький міський суд Вінницької області

в складі головуючого судді ОСОБА_1 ,

секретаря ОСОБА_2 ,

за участю прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 ,

потерпілого ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Вінниці кримінальне провадження № 0000860 по обвинуваченню

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Вінниця, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, з загальною середньою освітою, працевлаштованого на посаді екскаваторщика у АТ «Вінницяобленерго», неодруженого, раніше не судимого,

у вчиненні злочину, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_4 , будучи обізнаним в тому, що в Україні з 24.02.2022 діє воєнний стан, 15.06.2023 приблизно о 09 год 00 хв, вийшов з квартири АДРЕСА_2 , де в тамбурі будинку помітив велосипед свого сусіда ОСОБА_6 , після чого у нього виник злочинний умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна.

У подальшому, ОСОБА_4 , перебуваючи в тамбурі, що біля квартири АДРЕСА_3 , реалізовуючи свій злочинний умисел, з метою власного незаконного збагачення та заволодіння чужим майном, з корисливих спонукань, розуміючи протиправність своїх дій та настання суспільно небезпечних наслідків, діючи в умовах воєнного стану, переконавшись в тому, що за його діями ніхто не спостерігає, таємно шляхом вільного доступу, незаконно заволодів велосипедом марки «Ardis» моделі «New Style 24», що належить ОСОБА_6 . Після цього, ОСОБА_4 , разом з викраденим велосипедом, залишив місце вчинення кримінального правопорушення та в подальшому викраденим майном розпорядився на власний розсуд.

Згідно з висновком судово-товарознавчої експертизи № 3901/23-21 від 27.06.2023, ринкова вартість наданого на дослідження велосипеду марки «Ardis» моделі «New Style 24», бувшого у використанні, станом на момент вчинення кримінального правопорушення 16.06.2023, складала 2115,00 грн.

Таким чином, своїми умисними діями ОСОБА_4 завдав потерпілому ОСОБА_6 матеріальну шкоду на загальну суму 2115 (дві тисячі сто п`ятнадцять гривень) 00 коп.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 вину у інкримінованому йому злочині визнав повністю та надав покази, які відповідають обставинам, що викладені у обвинувальному акті. Суду також повідомив, що попередньо без дозволу ОСОБА_6 декілька разів брав належний останньому велосипед, в зв`язку з чим потерпілий робив йому зауваження. Однак, 15.06.2023, незважаючи на попередження потерпілого, знову взяв даний велосипед з тамбура та поїхав на ньому по своїх справах. Розуміє, що вчинив неправильно та щиро шкодує про свій вчинок.

Захисник обвинуваченого - адвокат ОСОБА_5 просила суд при обранні ОСОБА_4 міри покарання врахувати визнання її підзахисним своєї вини, щире каяття, повернення викраденого майна та застосувати до нього положення ст. 75 КК України.

Допитаний в судовому засіданні потерпілий ОСОБА_6 суду повідомив, що обвинувачений його сусід, з яким він спільно користується одним тамбуром. Раніше інші сусіди по будинку йому повідомляли, що ОСОБА_4 без його дозволу бере і катається на належному йому велосипеді марки «Ardis» моделі «New Style 24», в зв`язку з чим він робив обвинуваченому зауваження. Попри це, ОСОБА_4 15.06.2023 знову взяв без дозволу велосипед, в зв`язку з чим потерпілий звернувся до правоохоронних органів. Також потерпілий зауважив, що претензій матеріального та морального характеру до обвинуваченого не має та просить його суворо не карати.

Вислухавши прокурора, який просив обрати обвинуваченому мінімальне покарання у виді позбавлення волі, передбачене санкцією статті, з застосуванням положень ст. 75, 76 КК України, думку обвинуваченого та його захисника, врахувавши думку потерпілого, суд відповідно до ч. 3 ст. 349 КПК України вважає за недоцільне досліджувати докази щодо тих обставин, які ніким не оспорюються.

Також судом з`ясовано чи правильно розуміє обвинувачений ОСОБА_4 зміст цих обставин, чи не має сумнівів у добровільності його позиції. Одночасно обвинуваченому ОСОБА_4 роз`яснено, що в такому випадку він буде позбавлений права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

Аналізуючи та оцінюючи обставини справи, показання обвинуваченого та всі докази в їх сукупності, суд вважає, що винуватість обвинуваченого ОСОБА_4 повністю знайшла своє підтвердження в ході судового слідства, а тому його дії суд кваліфікує за ч. 4 ст. 185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена в умовах воєнного стану.

При обранні виду та міри покарання обвинуваченому, у відповідності до ст. 65 КК України, суд враховує характер та ступінь суспільної небезпеки вчиненого кримінального правопорушення, а також особу обвинуваченого.

Згідно з довідкою про судимість № від 22.06.2023, ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , раніше не судимий.

Відповідно до довідки КНП «ЦТЗ «СОЦІОТЕРАПІЯ» ВОР» № 1999 від 21.06.2023, ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , знаходиться під диспансерним наркологічним спостереженням з 20.09.2022, з діагнозом: розлади психіки та поведінки внаслідок вживання алкоголю.

Крім того, згідно з висновком КНП «ЦТЗ «СОЦІОТЕРАПІЯ» ВОР» № 40 від 28.07.2023, ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , виявляє розлади психіки та поведінки внаслідок вживання алкоголю. Примусового лікування не потребує.

Відповідно до характеристики № 854 виданої ТОВ «ЖЕО» від 22.05.2023 скарг від сусідів за місцем проживання ОСОБА_4 на поведінку останнього не надходило.

Згідно з довідкою КНП «ВОКПЛ ім. акад. О.І. Ющенка ВОР» № 29/4894 від 27.06.2023, ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , перебував на стаціонарному лікуванні в психіатричному відділенні № 6 з 25.08.2022 по 08.09.2022, з діагнозом: Психічні і поведінкові розлади, викликані вживанням алкоголю - згубне вживання. Епілепсія не уточнена, без згадки про фармакорезистентну епілепсію.

Також суд приймає до уваги наявність обставин, що пом`якшують та обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_4 .

Обставиною, що відповідно до ст. 66 КК України, пом`якшує покарання обвинуваченого ОСОБА_4 , судом встановлено щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину.

Зокрема, про щире каяття обвинуваченого свідчать його покази, надані ним в судовому засіданні, відповідно до яких він не лише визнав вину та повідомив про всі обставини вчиненого кримінального правопорушення, а й висловив щирий жаль з приводу його вчинення, усвідомлення ним протиправності та неприпустимості своїх дій.

Обставин, що відповідно до ст. 67 КК України, обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_4 судом не встановлено.

За приписами ст. 50 КК України покарання є заходом примусу, полягає в передбаченому законом обмеженні прав і свобод засудженого і має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженим, так і іншими особами.

В рішенні «Бемер проти Німеччини» від 03.10.2002 Європейський суд з прав людини зазначив, що «виконання вироку, який передбачає позбавлення свободи, призупиняють, якщо можна розраховувати, що вирок служитиме засудженому як попередження і що він не здійснюватиме нові злочини в майбутньому, навіть без впливу, спричиненого відбуванням покарання. Роблячи такий прогноз суд має враховувати особу засудженого, його стаж злочинної діяльності, обставини скоєного ним злочину, його поведінку після злочину, умови його життя та наслідки, яких можна очікувати в зв`язку з відстрочкою».

Загальні засади призначення покарання, визначені ст. 65 КК України, наділяють суд правом вибору однієї із форм реалізації кримінальної відповідальності - призначити покарання або звільнити від покарання чи від його відбування, завданням якої є виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень. Ця функція за своєю правовою природою є дискреційною, оскільки потребує врахування та оцінки конкретних обставин справи, ступеня тяжкості вчиненого злочину, особи винного, обставин, що впливають на покарання. Реалізація цієї функції становить правозастосовну інтелектуально-вольову діяльність суду, в рамках якої і приймається рішення про можливість застосування чи незастосування ст. 75 КК України, за змістом якої рішення про звільнення від відбування покарання з випробуванням суд може прийняти лише у випадку, якщо призначено покарання певного виду і розміру, враховано тяжкість кримінального правопорушення, особу винного та інші обставини справи, і всі ці дані у сукупності спонукають до висновку про можливість виправлення засудженого без відбування покарання.

При призначенні покарання суд враховує конкретні обставини кримінального провадження, за яких вчинено діяння, те, що інкриміноване обвинуваченому кримінальне правопорушення відноситься до тяжких злочинів, а також дані про особу ОСОБА_4 , який раніше не судимий, працевлаштований. Наявність обставини, що пом`якшують покарання - щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину, а також відсутність обставин, що обтяжують покарання. Судом також прийнято до уваги позицію потерпілого, який просив обвинуваченого суворо не карати.

Відтак, відповідно до вимог ст. ст. 50, 65 КК України та з урахуванням ступеня тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, суд вважає, що виправлення обвинуваченого ОСОБА_4 та його перевиховання можливе без ізоляції від суспільства, а тому щодо нього необхідно і доцільно призначити покарання у виді позбавлення волі на певний строк у межах санкції, визначеної ч. 4 ст. 185 КК України, із звільненням від відбування покарання з випробуванням на підставі ст. 75 КК України та покладенням на нього відповідних обов`язків, передбачених ст. 76 КК України.

Початок іспитового строку ОСОБА_4 необхідно обчислювати з моменту проголошення вироку.

Запобіжний захід в даному кримінальному провадженні відносно обвинуваченого не обирався, підстав для його обрання суд не вбачає.

Згідно з ст. 124 КПК України суд вважає за необхідне стягнути з обвинуваченого ОСОБА_4 на користь держави процесуальні витрати за проведення судової експертизи № 3901/23-21 від 27.06.2023 в сумі 716 (сімсот шістнадцять) грн 94 коп., оскільки її проведення було обумовлено розслідуванням скоєного ним злочину.

Питання речових доказів суд вирішує у відповідності до положень статті 100 КПК України.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 50, 65-67, 185 КК України, ст. ст. 349, 371, 373, 374 КПК України, суд -

УХВАЛИВ:

Визнати винуватим ОСОБА_4 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, та призначити йому покарання у виді 5 років позбавлення волі.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування призначеного покарання у виді позбавлення волі з випробуванням з іспитовим строком 1 рік і 6 місяців.

У відповідності до п. п. 1, 2 ч. 1 ст. 76 КК України зобов`язати засудженого ОСОБА_4 періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Початок іспитового строку обчислювати з моменту проголошення вироку суду.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь держави витрати на проведення експертизи № 3901/23-21 від 27.06.2023 в сумі 716 (сімсот шістнадцять) грн 94 коп.

Скасувати арешт накладений ухвалою слідчого судді Вінницького міського суду Вінницької області від 20.06.2023 по справі № 127/17755/23 на майно, яке було виявлено та вилучено 15.06.2023 за адресою: АДРЕСА_4 , а саме: велосипед марки «ARDIS» в корпусі світлого кольору із вставками червоного та синього кольору.

Речові докази по кримінальному провадженню № 0000860, а саме:

-велосипед марки «ARDIS» в корпусі світлого кольору із вставками червоного та синього кольору, який відповідно до квитанції № 4035 від 06.07.2023 знаходиться на зберіганні в камері зберігання речових доказів Вінницького РУП ГУНП України у Вінницькій області та належить ОСОБА_6 - повернути власнику.

Вирок суду може бути оскаржений до Вінницького апеляційного суду через суд першої інстанції протягом тридцяти днів з моменту його проголошення.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору. Не пізніше наступного дня після ухвалення, копію вироку направити учасникам судового провадження, які не були присутні у судовому засіданні.

Відповідно до частини 2 статті 394 КПК України, вирок не може бути оскаржено в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювались під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до положень частини 3 статті 349 КПК України.

Суддя: