ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

6 червня 2023року

м. Київ

справа № 148/1493/19

провадження № 51-570км23

Верховний Суд колегією суддів Першої судової палати

Касаційного кримінального суду у складі:

головуючої ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

за участю:

секретаря судового засідання ОСОБА_4 ,

прокурора ОСОБА_5 ,

розглянув у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000144 , за обвинуваченням

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 , ранішенесудимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 186 Кримінального кодексу України(далі - КК),

за касаційною скаргою захисника ОСОБА_7 в інтересах ОСОБА_6 на ухвалу Вінницького апеляційного суду від 13 грудня 2022 року про відмову в задоволенні клопотання адвоката ОСОБА_7 про поновлення строку апеляційного оскарження вироку Гайсинського районного суду Вінницької області від 23 серпня 2019 року.

Зміст оскаржених судових рішень і встановлені судами

першої та апеляційної інстанцій обставини

За вироком Гайсинського районного суду Вінницької області від 23 серпня 2019 року затверджено угоду про визнання винуватості, укладену 22 серпня 2019 року між прокурором ОСОБА_8 і обвинуваченим ОСОБА_6 з участю захисника ОСОБА_9 за письмовою згодою потерпілих ОСОБА_10 та ОСОБА_11 .

Зазначеним вироком було затвердженого угоду про визнання винуватості також щодо ОСОБА_12 , рішення щодо якого у касаційному порядку не оскаржуються.

Вінницький апеляційний суд ухвалою від 13 грудня 2022 року відмовив у задоволенні клопотання захисника ОСОБА_7 про поновлення строку апеляційного оскарження вироку Гайсинського районного суду Вінницької області від 23 серпня 2019 року та повернув їй апеляційну скаргу разом з усіма доданими до неї матеріалами.

Короткий зміст вимог, наведених у касаційній скарзі, та узагальнені доводи особи, яка її подала

У касаційній скарзі захисник ОСОБА_7 , посилаючись на істотне порушення вимог кримінального процесуального закону, просить скасувати ухвалу суду апеляційної інстанції та призначити новий розгляд у суді апеляційної інстанції.

Свої вимоги мотивує тим, що:

- судом допущено порушення вимог ст. 376 КПК, оскільки проголошення вироку матеріалами справи не підтверджено, технічний запис про це відсутній, ОСОБА_6 не був присутнім при проголошені вироку, а отже йому не роз`яснювався зміст цього рішення, порядок оскарження, тому, на думку захисника, це була поважна причина пропуску строку на апеляційне оскарження, а суд апеляційної інстанції на це істотне порушення КПК увагу не звернув;

- при ознайомлені стороною захисту з матеріалами справи журналу судового засідання не було, цей журнал не відображає суті судового засідання 23 вересня 2019 року, оскільки у вироку стосовно ОСОБА_6 зазначено, що участь у судовому засіданні брав прокурор ОСОБА_8 /а.с.134/, а в журналі судового засідання вказано прізвище прокурора ОСОБА_13 ;

- копії вироку засудженому в залі судового засідання не вручали, в установу, де він знаходився і знаходиться цю копію йому не приносили і він не пам`ятає, щоб від нього відбиралася відповідна розписка і роз`яснювалися йому права на оскарження цього судового рішення;

- відсутні докази, коли саме обвинувачений був доставлений в зал судового засідання (час, день) для вручення йому копії вироку, що також є важливим фактом для вирішення питання про поновлення строку на апеляційне оскарження;

- в апеляційній скарзі сторона захисту звертала увагу на підстави, які дають право на оскарження вироку, оскільки матеріалами справи не підтверджено, що ОСОБА_6 належним чином були роз`яснені наслідки укладення угоди про визнання винуватості, усвідомлення ним її змісту;

- відмову в можливості перевірки обвинувального вироку щодо ОСОБА_6 навіть зі спливом часу, на думку захисника, помилково визнано апеляційним судом як порушення принципу верховенства права та її складової - правової визначеності, оскільки така визначеність, на її переконання, у цій справі відсутня;

- копії вироку немає в реєстрі, що також є істотним порушенням кримінального законодавства і додатковим доказом того, що ОСОБА_6 не міг вчасно ознайомитися і не був ознайомлений з текстом вироку.

Позиції учасників судового провадження

Від прокурора, який брав участь у кримінальному провадженні, надійшли заперечення на касаційну скаргу захисника.

У судовому засіданні:

- прокурор просив касаційну скаргу залишити без задоволення.

Мотиви Суду

Відповідно до ч. 2 ст. 433 Кримінального процесуального кодексу України (далі - КПК) суд касаційної інстанції переглядає судові рішення судів першої та апеляційної інстанцій у межах касаційної скарги.

Згідно з ч. 2 ст. 424 КПК ухвали суду першої інстанції після їх перегляду в апеляційному порядку, а також ухвали суду апеляційної інстанції можуть бути оскаржені в касаційному порядку, якщо вони перешкоджають подальшому кримінальному провадженню, крім випадків, передбачених цим Кодексом. Заперечення проти інших ухвал можуть бути включені до касаційної скарги на судове рішення, ухвалене за наслідками апеляційного провадження.

З урахуванням вищенаведеного предметом перевірки Суду є обґрунтованість рішення суду апеляційної інстанції про відмову у поновлені строку апеляційного оскарження та повернення апеляційної скарги. Таким чином не можуть бути предметом перевірки доводи захисника про те, що:

- матеріалами справи не підтверджено, що ОСОБА_6 належним чином були роз`яснені наслідки укладення угоди про визнання винуватості, усвідомлення ним її змісту;

- на час ознайомлення з матеріалами провадження був відсутній журнал судового засідання. Цей журнал не відображає суті судового засідання 23 серпня 2019 року, оскільки у вироку стосовно ОСОБА_6 зазначено, що участь у судовому засіданні брав прокурор ОСОБА_8 /а.с.134/, а в журналі судового засідання вказано прізвище прокурора ОСОБА_13 .

Разом з цим, необґрунтованими є доводи касаційної скарги захисника про безпідставність залишення без задоволення її клопотання про поновлення строку апеляційного оскарження з огляду на таке.

Як убачається з матеріалів провадження вирок Гайсинського районного суду Вінницької області щодо ОСОБА_6 було ухвалено 23 серпня 2019 року.

Апеляційну скаргу на цей вирок захисник ОСОБА_7 подала 30 листопада 2022 року та заявила клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження з тих підстав, що вирок суду щодо ОСОБА_6 взагалі не було оголошено, тобто, на її переконання його не було визнано винуватим та засуджено.

Суд апеляційної інстанції відмовив захисниці у задоволенні клопотання на тих підставах, що згідно з журналом судового засідання від 23 серпня 2019 року (а.с. 133) вирок було проголошено, а згідно з розпискою (а.с. 137), копія вироку була вручена ОСОБА_6 одразу після проголошення 23 серпня 2019 року, тому мотиви клопотання щодо не проголошення вироку суду є сумнівними.

Таке рішення суду апеляційної інстанції є обґрунтованим та вмотивованим.

Так, з матеріалів кримінального провадження, а саме з журналу та відеозапису судового засідання від 23 серпня 2019 року убачається, що, на противагу доводам захисника, вирок щодо ОСОБА_6 проголошувався у судовому засіданні.

Доводи касаційної скарги захисниці про те, що копія вироку засудженому не вручалась, спростовуються матеріалами провадження, на 137 аркуші якого міститься відповідна розписка від ОСОБА_6 про те, що він отримав копію вироку 23 серпня 2019 року (у день його ухвалення).

Посилаючись у касаційній скарзі на відсутність доказів на підтвердження часу, дня, коли саме обвинувачений був доставлений в зал судового засідання для вручення йому копії вироку, захисник не зазначає, які саме норми КПК при цьому були порушені судом і яким чином це вплинуло на законність постановленого судового рішення щодо ОСОБА_6 .

Безпідставними є також твердження захисника про те, що копії вироку немає в Єдиному реєстрі судових рішень.Так, згідно з даними з ЄРСР вирок щодо ОСОБА_6 був надісланий судом у реєстр 23 серпня 2019 року (у день його ухвалення), зареєстрований у реєстрі 25 серпня 2019 року та оприлюднений 27 серпня 2019 року.

З вищенаведеного убачається, що висновок суду апеляційної інстанції про те, що захисником не наведено поважних причин пропущення строку апеляційного оскарження вироку стосовно ОСОБА_6 , а тому в поновленні строку на апеляційне оскарження їй слід відмовити з підстав дотримання принципу правової визначеності, є обґрунтованим та у цілому вмотивованим.

Не відповідають вимогам закону доводи касаційної скарги сторони захисту про те, що відмова в можливості перевірки обвинувального вироку щодо ОСОБА_6 навіть зі спливом часу, помилково визначена судом апеляційної інстанції як порушення принципу верховенства права та її складової - правової визначеності.

Так, захисник оскаржила до апеляційного суду вирок щодо ОСОБА_6 більше ніж через три роки після його ухвалення і не навела поважних причин пропуску строку апеляційного оскарження.

Європейський суд з прав людини у рішеннях від 3 квітня 2008 року в справі «Пономарьов проти України» та від 29 жовтня 2015 року в справі «Устименко проти України» неодноразово наголошував, що одним з основних аспектів верховенства права є принцип правової визначеності, яка передбачає дотримання принципу «res judicata», тобто принципу остаточності рішення, згідно з яким жодна зі сторін не має права домагатися перегляду остаточного і обов`язкового рішення лише з метою повторного слухання справи і постановлення нового рішення.

Відхід від цього принципу можливий лише коли він зумовлений особливими і непереборними обставинами.

Отже рішення судді Вінницького апеляційного суду узгоджується з наявними матеріалами кримінального провадження є належним чином обґрунтованим.

У зв`язку з чим касаційна скарга захисника ОСОБА_7 не підлягає задоволенню.

Керуючись статтями 369, 433, 434, 436, 441, 442 КПК, Суд

ухвалив:

касаційну скаргу захисника ОСОБА_7 в інтересах ОСОБА_6 залишити без задоволення, аухвалу Вінницького апеляційного суду від 13 грудня 2022 року- без змін.

Постанова Верховного Суду набирає законної сили з моменту її проголошення, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3