ДАРНИЦЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М.КИЄВА
провадження № 1-кп/753/1669/23
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"03" серпня 2023 р. Дарницький районний суд міста Києва у складі:

головуючий суддя ОСОБА_1 ,

секретар судового засідання ОСОБА_2 ,

учасники судового провадження:

прокурор ОСОБА_3 ,

захисник ОСОБА_4 ,

законний представник ОСОБА_5 ,

особа, стосовно якої передбачається застосування

примусових заходів медичного характеру ОСОБА_6 ,

у судовому засідання з розгляду клопотання про застосування примусових заходів медичного характеру в кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР № 0001315 від 25.05.2023, стосовно

ОСОБА_6 ,

ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Києва,

громадянина України, з середньо-спеціальною освітою, не

працює, який зареєстрований та проживає за адресою:

АДРЕСА_1 , з 2017 року

перебуває на обліку у лікаря психіатра, раніше не судимого,

за ознаками вчиненого кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України,

встановив:

До Дарницького районного суду міста Києва 20 липня 2023 року надійшло клопотання про застосування примусових заходів медичного характеру у кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР за № 0001315 від 25.05.2023, стосовно ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України.

Відповідно до частини 3 статті 35 КПК України на підставі протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 20 липня 2023 року для цього клопотання у кримінальному провадженні визначено головуючого суддю ОСОБА_1 .

Ухвалою суду від 21 липня 2023 року призначено клопотання про застосування примусових заходів медичного характеру у кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР за № 0001315 від 25.05.2023, стосовно ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України, у підготовче судове засідання на 03 серпня 2023 року.

Досудовим розслідуванням встановлено, що 25 березня 2023 року приблизно о 09 год. 00 хв., ОСОБА_6 перебуваючи за місцем проживання, за адресою: АДРЕСА_1 , через мобільний додаток «Telegram», на каналі «ІНФОРМАЦІЯ_2» з невстановленою досудовим розслідуванням особою, за грошові кошти у сумі 400 грн, домовився щодо придбання психотропної речовини - PVP (1-феніл-2-піролідин-1-іл-пентан-1-он).

У подальшому, ОСОБА_6 перерахував грошові кошти у сумі 400 грн. за допомогою мобільного додатку «Глобал мані» на заздалегідь повідомлений йому рахунок невстановленою досудовим розслідуванням особою. Після чого, ОСОБА_6 у телеграм-каналі « ІНФОРМАЦІЯ_2 » прийшло смс-повідомлення з геолокаційним зображенням та адресою місця знаходження психотропної речовини.

25 березня 2023 року приблизно о 10 год. 00 хв. ОСОБА_6 перебуваючи за адресою: м. Київ, вул. Ревуцького, 54, де у землі шляхом знаходження, умисно, незаконно придбав психотропну речовину - PVP (1-феніл-2-піролідин-1-іл-пентан-1-он) масою 0,567 г., яка знаходилась у прозорому поліетиленовому пакеті з пазовим замком, після чого помістив вказаний поліетиленовий пакет до правої кишені штанів в які був одягнений, тим самим почав умисно незаконно зберігати психотропну речовину для власного вживання без мети збуту.

Після чого, 25 березня 2023 року приблизно о 11 год. 02 хв. за адресою: м. Київ, вул. Ревуцького, 54, працівниками поліції затримано ОСОБА_6 , у якого в присутності двох понятих, під час особистого обшуку, виявлено та вилучено прозорий поліетиленовий пакет з пазовим замком, з порошкоподібною речовиною коричневого кольору, у складі якої міститься прихотропна речовина - PVP (1-феніл-2-піролідин-1-іл-пентан-1-он) масою 0,567 г., яку ОСОБА_6 , умисно, незаконно, всуперереч ЗУ «Про наркотичні засоби, психотропні речовини та прекурсори» від 15.02.1995, «Порядку провадження діяльності, пов`язаної з обігом наркотичних засобів, психотропних речовин та прекурсорів, та контролю за їх обігом», затвердженого Постановою КМУ № 589 від 03.06.2009, придбав та зберігав для власного вживання, без мети збуту.

PVP (1-феніл-2-піролідин-1-іл-пентан-1-он) відповідно до Постанови Кабінету Міністрів України від 06 травня 2000 року № 770 « Про затвердження Переліку наркотичних засобів, психотропних речовин та прекурсорів» « Список № 2 Особливо небезпечні психотропні речовини, обіг яких заборонено» в «Таблиці І» є особливо небезпечною психотропною речовиною, обіг якої заборонено.

Таким чином, ОСОБА_6 придбав та зберігав психотропну речовину без мети збуту, тобто вчинив кримінальний проступок, передбачений ч. 1 ст. 309 КК України.

У судовому засіданні прокурор ОСОБА_3 підтримав клопотання, просив його задовольнити, посилаючись на обставини, викладені в ньому та зазначаючи, що є всі законні підстави застосування примусових заходів медичного характеру стосовно ОСОБА_6 , оскільки відповідно до висновку судово-психіатричної експертизи у період інкримінованого йому діяння виявляв та в теперішній час виявляє ознаки психічних та поведінкових розладів внаслідок поєднаного вживання наркотиків та використання інших психоактивних речовин. За своїм психічним станом в період, до якого відноситься інкриміноване йому діяння, він не міг усвідомлювати свої дії і керувати ними.

ОСОБА_6 в присутності захисника, а також законного представника у судовому засіданні не заперечував факту вчинення ним придбання та зберігання психотропної речовини без мети збуту, пояснив обставини вчинення проступку, а також не заперечував проти застосування до нього примусових заходів медичного характеру.

Захисник та законний представник ОСОБА_6 в судовому засіданні не заперечували проти задоволення клопотання про застосування щодо нього примусових заходів медичного характеру у виді амбулаторної психіатричної допомоги.

Заслухавши думку учасників судового засідання, дослідивши матеріали клопотання та кримінального провадження, суд дійшов висновку, що клопотання про застосування примусових заходів медичного характеру стосовно ОСОБА_6 підлягає задоволенню з таких підстав.

Частиною 3 ст. 26 КПК України передбачено, що суд у кримінальному провадженні вирішує лише ті питання, що винесені на його розгляд сторонами та віднесені до його повноважень цим Кодексом.

Відповідно до заявленого клопотання і положень ч. 1 ст. 513 КПК України суду належить з`ясувати такі питання:

1) чи мало місце суспільно небезпечне діяння;

2) чи вчинено це суспільно небезпечне діяння ОСОБА_6 ;

3) чи вчинив ОСОБА_6 суспільно небезпечне діяння у стані неосудності;

4) чи слід застосовувати до ОСОБА_6 примусові заходи медичного характеру і якщо слід, то які.

Для з`ясування того, чи мало місце діяння та чи воно вчинено ОСОБА_6 , з огляду на обов`язкові ознаки кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України, та виклад фактичних обставин діяння у клопотанні, у цій справі встановленню підлягає наступне:

- чи мало місце незаконне зберігання та незаконне придбання наркотичного засобу.

Суд не буде встановлювати такі елементи суспільно небезпечного діяння як суб`єкт та суб`єктивна сторона, оскільки відповідно до висновку судово-психіатричної експертизи ОСОБА_6 під час інкримінованих дій страждав психічним та поведінковим розладом внаслідок поєднаного вживання наркотиків, через що не міг усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними.

Під незаконним зберіганням потрібно розуміти будь-які умисні дії, пов`язані з фактичним незаконним перебуванням наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів у володінні винного (він може тримати їх при собі, у будь-якому приміщенні, сховищі чи в іншому місці).

Відповідальність за незаконне зберігання наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів настає незалежно від його тривалості.

Зберігання наркотичних засобів вважається закінченим злочином з моменту, коли такі засоби фактично почали перебувати у володінні винного.

Незаконним придбанням наркотичних засобів, психотропних речовин або їх аналогів слід вважати їх купівлю, обмін на інші товари або речі, прийняття як плати за виконану роботу чи надані послуги, позики, подарунка або сплати боргу, привласнення знайденого тощо. Під незаконним придбанням розуміється також збирання залишків нарковмісних рослин на пожнивних земельних площах після зняття з них охорони, на земельних ділянках громадян, а також збирання таких дикорослих рослин чи їх частин на пустирях.

Так, вина ОСОБА_6 підтверджується наступним:

- протоколом затримання від 25 травня 2023 року, відповідно до якого 25 травня 2023 року, о 11 годині 02 хвилини, за адресою: м. Київ, вул. Ревуцького, 54, працівниками поліції затримано ОСОБА_6 за підозрою у зберіганні психотропного засобу. Під час затримання було здійснено обшук, в ході якого у правій кишені штанів сірого кольору, в які затриманий був одягнутий, виявлено та вилучено поліетиленовий пакет з пазовим замком, всередині з кристалічною речовиною світлого кольору. Вказану речовину поміщено до спецпакета Національної поліції України № ІCR0006184, який засвідчено підписами понятих. Крім цього, у правій кишені штанів сірого кольору, в які затриманий був одягнутий, виявлено та вилучено мобільний телефон марки «Redmi» білого кольору у прозорому чохлі, який вилучили та помістили до спецпакету Національної поліції України ІCR0006179, який засвідчено підписами понятих.

- висновком експерта від 21 червня 2023 року № СЕ-19/111-23/27510-НЗПРАП, об`єктом дослідження була речовина зі спец акету Національної поліції України № ІCR0006184. В ході експертного дослідження встановлено, що надана на дослідження речовина містить PVP, яка відповідно до постанови КМУ від 06 травня 2000 року № 770 «Про затвердження Переліку наркотичних засобів, психотропних речовин та прекурсорів» «Список № 2 Особливо небезпечні психотропні речовини, обіг яких заборонено» в «Таблиці І» є особливо небезпечною психотропною речовиною, обіг якої заборонено.

Суд вважає, що обставини інкримінованого ОСОБА_6 діяння з урахуванням обставин викладених, які доведені поза розумним сумнівом на підставі зазначених доказів, а також доказів, які підтверджують достовірність та можливість використання таких, які є допустимі та достовірні, а в сукупності достатні та узгоджені між собою.

На підставі наведених доказів судом встановлено те, що ОСОБА_6 незаконно придбав та зберігав психотропну речовину без мети збуту.

Таким чином, судом встановлено, що ОСОБА_6 було вчинено кримінальний проступок, передбачений ч. 1 ст. 309 КК України.

Далі, надаючи оцінку тому, чи вчинив ОСОБА_6 суспільно небезпечне діяння у стані неосудності, суд бере до уваги висновок судово-психіатричного експерта від 13 липня 2023 року відповідно до якого, під час інкримінованих дій, ОСОБА_6 виявляв ознаки психічних та поведінкових розладів внаслідок поєднаного вживання наркотиків та використання інших психоактивних речовин, синдром залежності, психотичний розлад, не міг усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними.

Відповідно до чч. 1, 2 ст. 19 КК України осудною визнається особа, яка під час вчинення кримінального правопорушення могла усвідомлювати свої дії (бездіяльність) і керувати ними. Не підлягає кримінальній відповідальності особа, яка під час вчинення суспільно небезпечного діяння, передбаченого цим Кодексом, перебувала в стані неосудності, тобто не могла усвідомлювати свої дії (бездіяльність) або керувати ними внаслідок хронічного психічного захворювання, тимчасового розладу психічної діяльності, недоумства або іншого хворобливого стану психіки. До такої особи за рішенням суду можуть бути застосовані примусові заходи медичного характеру.

Враховуючи викладене, суд дійшов висновку, що ОСОБА_6 вчинив кримінальний проступок, передбачений ч. 1 ст. 309 КК України, у стані неосудності, адже на час вчинення суспільно небезпечно діяння він не міг усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними.

Визнавши доведеним, що особа вчинила суспільно небезпечне діяння у стані неосудності або після вчинення кримінального правопорушення захворіла на психічну хворобу, яка виключає можливість застосування покарання, суд постановляє ухвалу про застосування примусових заходів медичного характеру (ч. 2 ст. 513 КПК України).

За змістом ст. 92 КК України примусовими заходами медичного характеру є надання амбулаторної психіатричної допомоги, поміщення особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого Особливою частиною цього Кодексу, в спеціальний лікувальний заклад з метою її обов`язкового лікування, а також запобігання вчиненню нею суспільно небезпечних діянь.

Пунктом 1 ч. 1 ст. 93 КК України передбачено, що примусові заходи медичного характеру можуть бути застосовані судом до осіб, які вчинили у стані неосудності суспільно небезпечні діяння.

Верховний Суд у постанові від 30 травня 2019 року у справі № 51-5807км18 дійшов висновку, що статтею 94 КК України визначено три критерії, які суд має враховувати при призначенні певного виду примусових заходів медичного характеру: медичний (характер і тяжкість захворювання), юридичний (тяжкість вчиненого діяння) та соціальний (ступінь небезпечності психічно хворого для себе чи інших осіб). При цьому ступінь небезпечності психічно хворого містить оцінку: суспільної небезпеки вчиненого діяння, характеру вчиненого, можливих або тих, що настали, суспільно небезпечних наслідків та інших подібних обставин; психічного стану особи на момент розгляду справи судом і небезпечності цього хворого для оточуючих, що випливає з характеру захворювання.

Верховний Суд звертає увагу на те, що метою примусових заходів медичного характеру є не тільки обов`язкове лікування особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, але й запобігання вчиненню нею суспільно небезпечних діянь (ст. 92 КК України). Для досягнення цієї мети суд має визначити конкретний вид примусового заходу, враховуючи всі передбачені ст. 94КК України критерії в їх сукупності.

Так, відповідно до п. 1 ч. 1, ч. 2 ст. 94 КК України залежно від характеру та тяжкості захворювання, тяжкості вчиненого діяння, з урахуванням ступеня небезпечності психічно хворого для себе або інших осіб, суд може застосувати такі примусові заходи медичного характеру, зокрема, надання амбулаторної психіатричної допомоги в примусовому порядку. Надання амбулаторної психіатричної допомоги в примусовому порядку може бути застосоване судом стосовно особи, яка страждає на психічні розлади і вчинила суспільно небезпечне діяння, якщо особа за станом свого психічного здоров`я не потребує госпіталізації до закладу з надання психіатричної допомоги.

Вирішуючи відповідне питання, суд зазначає, що з висновком судово-психіатричної експертизи встановлено, що при визначенні виду примусових заходів медичного характеру у вигляді надання амбулаторної психіатричної допомоги у примусовому порядку, застосування якого потребує ОСОБА_6 було враховано: психічні порушення психотичного рівня внаслідок системної наркотизації та значним порушенням критики до свого стану.

На підставі викладеного, суд також враховує ступінь тяжкості вчиненого ОСОБА_6 діяння, яке відповідно ст. 12 КК України є кримінальним проступком, обставини його вчинення, а також дані про особу останнього, який раніше не судимий, неодружений, його вік та стан здоров`я та те, що на обліку у лікаря-психіатра та лікаря-нарколога не перебуває.

З огляду на викладене, беручи до увагу, що на час проведення судово-психіатричної експертизи стан психічного здоров`я ОСОБА_6 не змінився, доказів того, що останній видужав під час судового провадження не надано, суд вважає, що до ОСОБА_6 , слід застосувати примусові заходи медичного характеру у вигляді надання амбулаторної психіатричної допомоги у примусовому порядку.

Цивільний позов у цьому кримінальному провадженні не заявлено.

Долю речових доказів суд вирішує на підставі ст. 100 КПК України.

Відповідно до ст. 124 КПК України процесуальні витрати стягуються з обвинуваченого лише у разі ухвалення обвинувального вироку. Стягнення процесуальних витрат при застосуванні примусових заходів медичного характеру КПК України не передбачено, тому процесуальні витрати, пов`язані з проведенням у кримінальному провадженні судових експертиз слід віднести на рахунок держави.

Керуючись статтями 92-94 КК України, статтями 512-513 КПК України, суд

постановив:

Клопотання прокурора про застосування примусових заходів медичного характеру в кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР № 0001315 від 25.05.2023, за ознаками вчиненого ОСОБА_6 кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України, задовольнити.

Застосувати до ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , до примусові заходи медичного характеру у виді надання амбулаторної психіатричної допомоги в примусовому порядку.

Процесуальні витрати у кримінальному провадженні за проведення судової експертизи матеріалів, речовин та виробів (висновок експерта від 21.06.2023 № СЕ-19/111-23/27510-НЗПРАП) у розмірі 1 912 грн, віднести на рахунок держави.

Після набрання ухвалою законної сили речові докази у провадженні, а саме психотропна речовина, масою 0,567 г, передана на зберігання до камери схову речових доказів Дарницького УП ГУНП у м. Києві (квитанція № 000639), знищити.

Ухвала може бути оскаржена до Київського апеляційного суду через Дарницький районний суд міста Києва протягом тридцяти днів з дня її проголошення.

Суддя ОСОБА_1