КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-сс/824/868/2023 Доповідач: ОСОБА_2
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 вересня 2023 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду в складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі судового засідання ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали провадження за апеляційною скаргою, з доповненнями ОСОБА_6 , на ухвалу слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 10 червня 2022 року,

в с т а н о в и л а:

Ухвалою слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 10 червня 2022 року відмовлено у задоволенніскарги ОСОБА_6 на постанову слідчого Другого слідчого відділу Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Києві ОСОБА_7 про закриття кримінального провадження № 0001200 від 06.04.2022 року.

Не погоджуючись з прийнятим рішенням слідчого судді, ОСОБА_6 подав апеляційну скаргу, з доповненнями в якій просить поновити йому строк на апеляційне оскарження ухвали слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 10 червня 2022 року та скасувати її, постановити нову ухвалу, якою скасувати постанову від 06 квітня 2022 року слідчого про закриття кримінального провадження № 0001200 від 03.07.2020 року, а вказане кримінальне провадження направити до Територіального управління Державного бюро розслідувань, яке розташоване у місті Києві, для проведення досудового розслідування.

ОСОБА_6 та прокурор, в судове засідання не з`явилися, хоча про дату, час та місце розгляду апеляційної скарги були повідомлені завчасно та належним чином, клопотань про відкладення судового розгляду не подавали, про причини неявки суд не повідомили.

З урахуванням зазначеного, а також вимог ч. 4 ст. 405 КПК України колегія суддів вважає за можливе продовжити судовий розгляд у відсутність зазначених учасників по справі.

В даному випадку апеляційний суд приймає до уваги також практику Європейського суду з прав людини, відповідно до якої сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитись провадженням у її справі, добросовісно виконувати процесуальні обов`язки.

Однак вивчивши матеріали справи колегія суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , заявили собі самовідвід на підставі п. 4 ч. 1 ст. 75 КПК України, відповідно до якого суддя не може брати участь у кримінальному провадженні за наявності інших обставин, які викликають сумнів у їх неупередженості.

Заявлений самовідвід обґрунтовано тим, що під час вивчення матеріалів судового провадження за апеляційною скаргою, суддями ОСОБА_2 , ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , встановлено, що ОСОБА_6 у своїй скарзі оскаржує постанову слідчого Другого слідчого відділу Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Києві, ОСОБА_7 від 06 квітня 2022 року про закриття кримінального провадження № 0001200, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 03 липня 2020 року на підставі ухвали слідчого судді Печерського районного сулу міста Києва від 25 червня 2020 року за заявою ОСОБА_6 від 09 червня 2020 року про вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 375 КК України, суддею Апеляційного суду Київської області ОСОБА_8 , який на даний час є діючим суддею Київського апеляційного суду, що може викликати обґрунтовані сумніви в об`єктивності та неупередженості колегії суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , при розгляді зазначеної апеляційної скарги.

Згідно ч. 5 ст. 9 КПК України кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.

Згідно з усталеною практикою Суду існування безсторонності для цілей пункту 1 статті 6 Конвенції повинно встановлюватися згідно з: (і) суб`єктивним критерієм, врахувавши особисті переконання та поведінку конкретного судді, тобто чи мав суддя особисту упередженість або чи був він об`єктивним у цій справі, та (іі) об`єктивним критерієм, іншими словами, шляхом встановлення того, чи забезпечував сам суд та, серед інших аспектів, його склад, достатні гарантії для того, щоб виключити будь-який обґрунтований сумнів у його безсторонності (див., серед інших, рішення у справах «Фей проти Австрії» (Fey v. Austria), від 24 лютого 1993 року, Series А № 255, пп. 28 та 30, та «Веттштайн проти Швейцарії» (Wettstein v. Switzerland), заява № 33958/96, п. 42, ECHR 2000-ХІІ).

Згідно ч. 1 ст. 21 КПК України кожному гарантується право на справедливий розгляд та вирішення справи в розумні строки незалежним і неупередженим судом, створеним на підставі закону.

З метою усунення у стороннього спостерігача сумнівів у їх неупередженості, а також, у сприянні підтримці до зростанню довіри представників юридичної професії і сторін у справі до об`єктивності суддів та судових органів, судді ОСОБА_2 , ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , вважали за необхідне, відповідно до ч. 1 ст. 80 КПК України, заявити собі самовідвід у вказаному провадженні з підстав, визначених п. 4 ч. 1 ст. 75 КПК України.

Дослідивши матеріали справи, вивчивши мотиви заявленого самовідводу суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , колегія суддів вважає за необхідне задовольнити самовідвід суддів, оскільки наведені доводи дають підстави для висновку про обґрунтованість заявленого самовідводу, виходячи з наступного.

Так, відповідно ч. 1 ст. 80 КПК України, за наявності підстав, передбачених статтями 75-79 цього Кодексу, слідчий суддя, суддя, присяжний, слідчий, захисник, представник, експерт, представник персоналу органу пробації, спеціаліст, перекладач, секретар судового засідання зобов`язані заявити самовідвід.

Відповідно до ч. 4 ст. 75 КК України суддя не може брати участь у кримінальному провадженні за наявності інших обставин, які викликають сумнів у його неупередженості.

Стаття 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод гарантує кожному право на справедливий суд. Відповідно до п. 1 зазначеної статті кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, установленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Відповідно до статті 15 Кодексу суддівської етики, затвердженого XI черговим з`їздом суддів України 22 лютого 2013 року, неупереджений розгляд справ є основним обов`язком судді. Суддя має право заявити самовідвід у випадках, передбачених процесуальним законодавством, у разі наявності упередженості щодо одного з учасників процесу, а також у випадку, якщо судді з його власних джерел стали відомі докази чи факти, які можуть вплинути на результат розгляду справи.

Відповідно до п. 2.5 Бангалорських принципів поведінки судді, що схвалені резолюцією № 2006/23 Економічної та Соціальної ради ООН від 27.07.2006 року, суддя повинен взяти самовідвід від участі в будь-якому процесі, коли для нього неможливе винесення неупередженого рішення у справі або коли сторонньому спостерігачеві може видатись, що суддя не здатен винести неупередженого рішення.

Відповідно до практики ЄСПЛ при розгляді справи має забезпечуватися суб`єктивний критерій неупередженості (безсторонності) суду. У сторони мають бути відсутні будь - які побоювання у безсторонності суду. Кожна із сторін вправі сподіватися на об`єктивне рішення у справі.

Так, ЄСПЛ розрізняє чи в конкретній справі суддя забезпечує достатню гарантію, щоб виключити підозру в його упередженості (рішення у справах Piersac vs Belgium, Grieves vs UK).

Європейський суд з прав людини визнає, що підставою відводу судді може бути як реальне існування обставин, які свідчать про упередженість суду, так і суб`єктивне переконання сторони у їх наявності, наслідком чого може бути відвід складу суду від розгляду справи.

У справі "Фей проти Австрії" ЄСПЛ вказав, що об`єктивна неупередженість суду полягає у відсутності будь-яких законних сумнівів в тому, що її забезпечено та гарантовано судом, а для перевірки на об`єктивну неупередженість слід визначити, чи є факти, які не залежать від поведінки судді, що можуть бути встановлені та можуть змусити сумніватися у його неупередженості. Мова йде про ту довіру, яку суди у демократичному суспільстві повинні апріорно викликати в учасників цивільного процесу.

При цьому, у справі «Морріс проти Об`єднаного королівства» Європейський суд з прав людини пояснив: Щодо питання безсторонності існує два аспекти цих вимог. По-перше, суд має бути суб`єктивно вільним від особистої упередженості чи необ`єктивності. По-друге, він має також безстороннім з об`єктивного погляду, для чого він має надати істотні гарантії, аби виключити будь-які обґрунтовані сумніви стосовно цього.

Тому враховуючи, обґрунтування доводів про самовідвід суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , а також беручи до уваги висновки, які містяться у рішеннях Європейського суду з прав людини, колегія суддів приходить до наступного.

Відповідно до ч. 2 ст. 1 КПК України Кримінальне процесуальне законодавство України складається з відповідних положень Конституції України, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, цього Кодексу та інших законів України.

Відповідно до ст. 17 Закону України Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини, суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.

Враховуючи зазначене, та практику Європейського суду з прав людини з даного питання, колегія суддів, приходить до висновку, що заявлений суддями ОСОБА_2 , ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , самовідвід підлягає задоволенню з наведених вище обставин.

Керуючись ст. ст. 75, 81-82 КПК України, колегія суддів,

п о с т а н о в и л а:

Самовідвід суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , по розгляду апеляційної скарги, з доповненнями ОСОБА_6 , на ухвалу слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 10 червня 2022 року у справі №757/12040/22-к, - задовольнити.

Відвести суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , від розгляду апеляційної скарги, з доповненнями ОСОБА_6 , на ухвалу слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 10 червня 2022 року у справі №757/12040/22-к.

Здійснити заміну суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , автоматизованою системою у автоматичному режимі відповідно до вимоги ст. ст. 35, 82 КПК України.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та касаційному оскарженню не підлягає.

Судді:

______________ ________________ __________________

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4