Справа № 206/850/23
Провадження № 1-кп/206/94/23
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04.07.2023 Самарський районний суд м. Дніпропетровська у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Дніпро кримінальне провадження, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань під №0000074 від 04.02.2023 та угоду про визнання винуватості від 04.07.2023 за обвинуваченням:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Дніпропетровська, громадянина України, маючого середню освіту, офіційно не працевлаштованого, неодруженого, не маючого на утриманні малолітніх, неповнолітніх дітей чи непрацездатних осіб, зареєстрованого та фактично мешкаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого:

- 05.05.2015 Солонянським районним судом Дніпропетровської області за ч.3 ст.185 до позбавлення волі строком на 3 роки. На підставі ст. 75,76 КК України звільненого від відбування покарання з випробувальним терміном на 2 роки;

- 09.11.2015 Солонянським районним судом Дніпропетровської області за ч.2 ст.185 КК України до позбавлення волі строком на 1 рік 6 місяців. На підставі ч.4 ст.70 КК України визначено остаточне покарання у вигляді 3 років 1 місяця позбавлення волі, звільненого 16.01.2019 за відбуттям строку покарання;

- 21.03.2023 Жовтневим районним судом м. Дніпропетровська за ч.4 ст.185 КК України до 5 років позбавлення волі, за ч.1 ст.357 КК України до 1 року обмеження волі, на підставі ч.1 ст.70 КК України за сукупністю кримінальних правопорушень, шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим остаточно визначено покарання у вигляді 5 років позбавлення волі,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст. 185 КК України, -

учасники кримінального провадження:

прокурор ОСОБА_4 обвинувачений ОСОБА_3 захисник-адвокат ОСОБА_5

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_3 , будучи раніше судимим на шлях виправлення не став, належних висновків для себе не зробив та, маючи не зняті і не погашені у встановленому законом порядку судимості, вчинив нове умисне корисливе кримінальне правопорушення за наступних обставин.

Так, ОСОБА_3 , тимчасово проживаючи з 17.01.2023 року, за згодою власниці житла ОСОБА_6 , в квартирі АДРЕСА_2 , серед наявного майна, звернув увагу на комп`ютерний монітор марки «Samsung 19» 940N TFT, сірого кольору.

В цей час, у нього раптово виник злочинний умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно, тобто комп`ютерного монітору марки «Samsung 19» 940N TFT, сірого кольору, який знаходився на дерев`яному столі у вітальній кімнаті квартири та який останній визначив предметом свого злочинного посягання.

Будучи обізнаним, що 24.02.2022 на підставі Указу Президента України № 64/2022, у зв`язку з військовою агресією російської федерації, на території України було введено воєнний стан, у подальшому, відповідно до Указу Президента України «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні» від 12.08.2022 № 7664, строк дії воєнного стану в Україні з 05 годин 30 хвилин 21 листопада 2022 року продовжено строком на 90 діб (тобто до 19 лютого 2023 року).

Реалізуючи свій злочинний умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна, вчинене повторно, в умовах воєнного стану, ОСОБА_3 , 18.01.2023 року, у невстановлений досудовим розслідуванням час, перебуваючи у квартирі АДРЕСА_2 , діючи умисно, керуючись корисливим мотивом, усвідомлюючи суспільно - небезпечні наслідки своїх дій, шляхом вільного доступу, впевнившись, що за його діями ніхто не спостерігає та вони є таємними, своїми обома руками взяв комп`ютерний монітор марки «Samsung 19» 940N TFT, сірого кольору і поклав його до своєї поліетиленової сумки.

Доводячи свій протиправний злочинний умисел до кінця, ОСОБА_3 , разом викраденим майном, покинув приміщення вищезазначеної квартири, розпорядившись ним на власний розсуд.

Своїми умисними, незаконними діями ОСОБА_3 , заподіяв потерпілій ОСОБА_6 майнову шкоду на загальну суму 1080,00 гривень.

04.07.2023 між прокурором Лівобережної окружної прокуратури міста Дніпра ОСОБА_4 якому на підставі ст.37 КПК України надані повноваження прокурора у кримінальному провадженні під №0000074 та обвинуваченим ОСОБА_3 в порядку, передбаченому ст. 467, 469 та 472 КПК України, укладено угоду про визнання винуватості.

Потерпіла ОСОБА_6 в судове засідання не з`явилася, на адресу суду надіслала заяву, в якій зазначила, що надає добровільну згоду на укладання угоди про визнання винуватості між прокурором та обвинуваченим ОСОБА_3 за ч. 4 ст. 185 КК України.

Згідно з даною угодою прокурор та обвинувачений ОСОБА_3 дійшли згоди щодо формулювання підозри, всіх істотних для даного кримінального провадження обставин та правової кваліфікації дій ОСОБА_3 за ч. 4 ст. 185 КК України.

Обвинувачений ОСОБА_3 в повному обсязі сформульованої підозри беззастережно визнав свою винуватість у вчиненні даного кримінального правопорушення.

Також сторонами угоди визначено покарання ОСОБА_3 за ч. 4 ст. 185 КК України у виді 5 (п`яти) років позбавлення волі. На підставі ст.71 КК України за сукупністю вироків до покарання призначеного за даним вироком частково приєднати невідбуту частину покарання за вироком Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 21.03.2023, та остаточно призначити покарання у вигляді 5 ( п`яти) років 1 (одного) місяця позбавлення волі.

Розглядаючи питання про можливість затвердження даної угоди про визнання винуватості, суд виходить з наступного. Відповідно до ст. 468,469 КПК України у кримінальному провадженні щодо кримінальних проступків, нетяжких злочинів, тяжких злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам або правам та інтересам окремих осіб, у яких беруть участь потерпілий або потерпілі, не допускається, крім випадків надання всіма потерпілими письмової згоди прокурору на укладення ними угоди. Прокурор в підготовчому судовому засіданні вважає, що при укладенні даної угоди дотримані вимоги і правила Кримінального процесуального кодексу України та Кримінального кодексу України, надана письмова згода потерпілої ОСОБА_6 , а тому просить цю угоду затвердити і призначити обвинуваченому узгоджену в угоді міру покарання.

Обвинувачений ОСОБА_3 та захисник-адвокат ОСОБА_5 в судовому засіданні просять вказану угоду з прокурором затвердити та призначити йому узгоджену в ній міру покарання та інші передбачені угодою заходи, при цьому беззастережно ОСОБА_3 визнав себе винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст. 185 КК України в обсязі підозри, дав згоду на застосування узгодженого виду та розміру покарання, заявивши, що здатний реально виконати взяті на себе відповідно до угоди зобов`язання. Злочин, у вчиненні якого ОСОБА_3 беззастережно визнав себе винуватим, згідно із ст. 12 КК України, є тяжким злочином. Суд, шляхом проведення опитування сторін кримінального провадження переконався, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.

При цьому,судом з`ясовано, що ОСОБА_3 повністю усвідомлює зміст укладеної з прокурором угоди про визнання винуватості, характер обвинувачення, щодо якого визнає себе винуватим, цілком розуміє свої права, визначені п.1 ч.4 ст. 474 КПК України, а також наслідки укладення, затвердження даної угоди, передбачені ч.2 ст. 473 КПК України, та наслідки її не виконання, передбачені ст. 476 КПК України. Враховуючи викладене, те, що умови угоди про визнання винуватості між прокурором Лівобережної прокуратури міста Дніпра ОСОБА_4 та обвинуваченим ОСОБА_3 відповідають вимогам Кримінального процесуального кодексу України та Кримінального кодексу України, суд врахувавши заслухані доводи сторін кримінального провадження, дійшов висновку про наявність всіх правових підстав для затвердження даної угоди.

За таких обставин, суд вважає доведеним в судовому засіданні те, що ОСОБА_3 скоїв кримінальне правопорушення, передбачене ч.4 ст. 185 КК України, тобто таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно, в умовах воєнного стану, за яким належить призначити йому, узгоджену сторонами угоди про визнання винуватості, міру покарання. Запобіжний захід по кримінальному провадженню під №0000074 обвинуваченому ОСОБА_3 не обирався.

Крім того, згідно з вимогами ч.2 ст.124 КПК України у разі ухвалення обвинувального вироку, суд стягує з обвинуваченого на користь держави документально підтверджені витрати на залучення експерта.

Питання, щодо речових доказів суд вирішує у відповідності до ст. 100 КПК України.

Враховуючи викладене, керуючись ст. 36,373,374,474-475,124,100 КПК України, суд,-

УХВАЛИВ:

Затвердити угоду про визнання винуватості, укладену 04.07.2023 між прокурором Лівобережної окружної прокуратури міста Дніпра ОСОБА_4 та обвинуваченим ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у кримінальному провадженні під № 0000074.

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винним у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.185 КК України, та призначити йому узгоджене сторонами угоди про визнання винуватості від 04.07.2023 покарання у виді 5 (п`яти) років позбавлення волі.

На підставі ст.71 КК України за сукупністю вироків до покарання призначеного за даним вироком частково приєднати невідбуту частину покарання за вироком Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 21.03.2023, та остаточно призначити покарання ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 у вигляді 5 ( п`яти) років 1 (одного) місяця позбавлення волі.

Строк відбування покарання обчислювати з моменту фактичного затримання, а саме з 24.01.2023.

Стягнути з ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 на користь судового експерта ОСОБА_7 (свідоцтво № 1886 від 09.06.2017 року) витрати за проведення судово-товарознавчої експертизи № 684/23 від 09.02.2023 у сумі 220 гривень 00 копійок, реквізити: розрахунковий рахунок КБ «ПриватБанк»: НОМЕР_1 (т.1 а.п.33).

Речові докази:

- штани синього кольору у кількості 1 шт., кофта синього кольору у кількості 1 шт., штани чорного кольору у кількості 1 шт., які визнані речовим доказом відповідно до постанови про визнання речових доказів від 04.02.2023 (т. 1 а.п. 14), передані на відповідне зберігання згідно із квитанцією під № 002171 до камери зберігання речових доказів ВП №4 ДРУП ГУНП в Дніпропетровській області (т. 1 а.п. 15) повернути власнику ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 за належністю;

- зв`язку ключів у кількості 1 шт., металеве кільце у кількості 1 шт., які визнані речовим доказом відповідно до постанови про визнання речових доказів від 04.02.2023 (т.1 а.п. 14), передані на відповідне зберігання згідно із квитанцією під № 002171 до камери зберігання речових доказів ВП №4 ДРУП ГУНП в Дніпропетровській області (т. 1 а.п. 15) повернути власнику ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , за належністю;

- комп`ютерний монітор марки «Samsung 19» 940N TFT, сірого кольору, який визнано речовим доказом відповідно до постанови про визнання речових доказів від 09.02.2023 (т.1 а.п. 47), переданий на відповідне зберігання згідно із зберігальною розсипкою складеною ОСОБА_6 (т. 1 а.п. 48) - повернути власнику ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , за належністю.

Вирок може бути оскаржений з підстав, передбачених ст. 394 КПК України, до Дніпровського апеляційного суду через Самарський районний суд м. Дніпропетровська шляхом подачі апеляції протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок, якщо інше не передбачено цим Кодексом, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Обвинуваченому та прокурору копія вироку вручається негайно після його проголошення.

Учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні, копія судового рішення надсилається не пізніше наступного дня після ухвалення.

Суддя ОСОБА_1