Справа № 158/2295/23
Провадження № 1-кс/0158/977/23
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 липня 2023 року м. Ківерці

Слідчий суддя Ківерцівського районного суду Волинської області ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

з участю ст. слідчого СВ ВП №1 (м. Ківерці) Луцького районного управління поліції

ГУНП у Волинській області ОСОБА_3 ,

прокурора Ківерцівського відділу Луцької окружної прокуратури ОСОБА_4 ,

власника майна ОСОБА_5 ,

розглянувши клопотання ст. слідчого СВ ВП №1 (м. Ківерці) Луцького районного управління поліції ГУНП у Волинській області ОСОБА_3 за погодженням прокурора Ківерцівського відділу Луцької окружної прокуратури ОСОБА_4 про накладення арешту на тимчасово вилучене майно у зв`язку з досудовим розслідуванням кримінального провадження внесеного до ЄРДР за №0000407 від 12 липня 2023 року за ознаками вчинення кримінального правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 286-1 КК України,-

в с т а н о в и в :

14.07.2023 року до слідчого судді Ківерцівського районного суду Волинської області надійшло клопотання ст. слідчого СВ ВП №1 (м. Ківерці) Луцького районного управління поліції ГУНП у Волинській області ОСОБА_3 за погодженням прокурора Ківерцівського відділу Луцької окружної прокуратури ОСОБА_4 на підставі матеріалів кримінального провадження, внесеного до ЄРДР за №0000407 від 12 липня 2023 року за ознаками вчинення кримінального правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 286-1 КК України, про накладення арешту на тимчасово вилучене під час огляду місця події 11.07.2023 року на автомобільній дорозі Т0309 між населеними пунктами с. Залісці с. Кроватка, Луцького району Волинської області майно, а саме:

- транспортний засіб марки «Volkswagen Т4», державний номерний знак « НОМЕР_1 », належний на праві власності ОСОБА_5 , який визнано речовим доказом у кримінальному провадженні №0000407 та переданий на відповідальне зберігання на спецмайданчик за адресою: с. Сокиричі, вул. Солдатська, 1, Луцького району Волинської області.

Клопотання мотивує тим, що 11.07.2023р. близько 17 год. 30 хв. водій ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , житель АДРЕСА_1 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, керуючи транспортним засобом марки «Volkswagen Т4», державний номерний знак « НОМЕР_1 » та рухаючись по автомобільній дорозі Т0309 між населеними пунктами с. Залісці с. Кроватка, Луцького району Волинської області, не врахував дорожньої обстановки, не вибрав безпечної швидкості руху, внаслідок чого на круговому повороті з`їхав у кювет, при цьому пасажир вказаного транспортного засобу гр. ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , отримав тілесні ушкодження та був госпіталізований до Волинської обласної клінічної лікарні.

12.07.2023 року за даним фактом СВ ВП №1 (м. Ківерці) Луцького районного управління поліції ГУНП у Волинській області відомості про дане кримінальне правопорушення було внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000407, за ознаками вчинення кримінального правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 286-1 КК України.

В ході проведення досудового розслідування, у вищевказаному кримінальному провадженні, 11.07.2023 року, ст. слідчим СВ ВП №1 (м. Ківерці) Луцького РУП ГУНП у Волинській області ОСОБА_3 , на автомобільній дорозі Т0309 між с. Залісці с. Кроватка, Луцького району Волинської області було проведено огляд місця події, в ході якого було виявлено та вилучено транспортний засіб марки «Volkswagen Т4», державний номерний знак « НОМЕР_1 », належний на праві власності ОСОБА_5 , який постановою ст. слідчого СВ ВП №1 (м. Ківерці) Луцького районного управління поліції ГУНП у Волинській області ОСОБА_3 від 12.07.2023р. визнано речовим доказом у кримінальному провадженні №0000407.

Оскільки вищевказане вилучене майно є майном, щодо якого є достатні підстави вважати, що воно є доказом скоєння кримінального правопорушення та відповідає критеріям зазначеним у ст. 98 КПК України, просить клопотання задовольнити та накласти арешт на вищезазначене майно.

Старший слідчий СВ ВП №1 (м. Ківерці) Луцького районного управління поліції ГУНП у Волинській області ОСОБА_3 та прокурор Ківерцівського відділу Луцької окружної прокуратури ОСОБА_4 в судовому засіданні клопотання підтримали в повному об`ємі, з підстав викладених у ньому, просили клопотання задовольнити. Крім того ст. слідчий ОСОБА_3 зазначив, що в межах даного кримінального провадження з вилученим транспортним засобом марки «Volkswagen Т4», державний номерний знак « НОМЕР_1 » необхідно провести ряд експертиз з метою визначення технічного стану даного транспортного засобу на момент скоєння ДТП.

Власник транспортного засобу марки «Volkswagen Т4», державний номерний знак « НОМЕР_1 » - ОСОБА_5 в судовому засіданні показав, що згідно документів, власником даного транспортного засобу є його дружина, яка придбала даний автомобіль за власні кошти. На даний час, він офіційно не працевлаштований. Транспортний засіб, яким він керував 11.07.2023 року, в результаті ДТП, зазнав значних механічних пошкоджень і користування ним на даний час є неможливим. Просив не конфісковувати вказаний автомобіль. Щодо задоволення клопотання не заперечив.

Слідчий суддя, дослідивши додані до клопотання докази та матеріали кримінального провадження №0000407, приходить до наступного висновку.

Слідчим суддею встановлено, що СВ ВП №1 (м. Ківерці) Луцького районного управління поліції ГУНП у Волинській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадження №0000407 від 12.07.2023 року за ознаками вчинення кримінального правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 286-1 КК України.

З протоколу огляду місця події від 11.07.2023р. вбачається, що 11 липня 2023 року, ст. слідчим СВ ВП №1 (м. Ківерці) Луцького РУП ГУНП у Волинській області ОСОБА_3 , на автомобільній дорозі Т0309 між с. Залісці с. Кроватка, Луцького району Волинської області було проведено огляд місця події, в ході якого було виявлено та вилучено транспортний засіб марки «Volkswagen Т4», державний номерний знак « НОМЕР_1 », належний на праві власності ОСОБА_5 .

Постановою ст. слідчого СВ ВП №1 (м. Ківерці) Луцького районного управління поліції ГУНП у Волинській області ОСОБА_3 від 12.07.2023р. вказаний транспортний засіб визнано речовим доказом у кримінальному провадженні №0000407.

За змістом п. 7 ч. 2 ст. 131 КПК України арешт майна - є заходом забезпечення кримінального провадження.

Відповідно до ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Згідно з ч. 2 ст. 167 КПК України тимчасово вилученим може бути майно у вигляді речей, документів, грошей тощо, щодо яких є достатні підстави вважати, що вони: 1) підшукані, виготовлені, пристосовані чи використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення та (або) зберегли на собі його сліди; 2) призначалися (використовувалися) для схиляння особи до вчинення кримінального правопорушення, фінансування та/або матеріального забезпечення кримінального правопорушення або винагороди за його вчинення; 3) є предметом кримінального правопорушення, у тому числі пов`язаного з їх незаконним обігом; 4) одержані внаслідок вчинення кримінального правопорушення та/або є доходами від них, а також майно, в яке їх було повністю або частково перетворено.

Арештом майна відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.

Відповідно до ч. 2-6 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення:

1) збереження речових доказів . У цьому випадку, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 цього Кодексу.

2) спеціальної конфіскації . У цьому випадку, арешт накладається на майно підозрюваного, обвинуваченого, засудженого або третьої особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно підлягатиме спеціальній конфіскації у випадках, передбачених КК України;

3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи . У цьому випадку, арешт накладається на майно підозрюваного, обвинуваченого, засудженого або юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, за наявності достатніх підстав вважати, що суд у випадках, передбачених КК України, може призначити покарання у виді конфіскації майна або застосувати до юридичної особи захід кримінально-правового характеру у виді конфіскації майна;

4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди. У цьому випадку, арешт накладається на майно підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, фізичної чи юридичної особи, яка в силу закону несе цивільну відповідальність за шкоду, завдану діями (бездіяльністю) підозрюваного, обвинуваченого, засудженого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, а також юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, за наявності обґрунтованого розміру цивільного позову у кримінальному провадженні, а так само обґрунтованого розміру неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою, щодо якої здійснюється провадження.

З аналізу положень вищевказаних процесуальних норм закону вбачається, що слідчий, прокурор повинні довести, що майно, яке на їх думку підлягає арешту, повинно відповідати критеріям, визначеним у ст. 98 КПК України. Доведеними повинні бути і ризики щодо такого майна, передбачені ст. 170 КПК України, а саме: щодо збереження речових доказів; спеціальної конфіскації; конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Розглядаючи клопотання про накладення арешту на майно, в порядку статей 170-173 КПК України, для прийняття законного та обґрунтованого рішення, слідчий суддя повинен з`ясувати усі обставини, які передбачають підстави для арешту майна або відмови у задоволенні клопотання про арешт майна.

На думку слідчого судді, транспортний засіб марки «Volkswagen Т4», державний номерний знак « НОМЕР_1 » відповідає критеріям зазначених у ст. 98 КПК України та підпадає під критерії зазначені у ч. 2 ст. 167 КПК України, а саме є знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберіг на собі сліди вчинення злочину.

Враховуючи позицію власника майна ОСОБА_5 , який не заперечив щодо задоволення вказаного клопотання в повному об`ємі, слідчий суддя приходить до висновку, що клопотання підлягає до задоволення.

Керуючись ч. 2 п. 7 ст. 131, ст. 132, 170-175 КПК України, слідчий суддя, -

у х в а л и в:

Клопотання задовольнити.

Накласти арешт на тимчасово вилучене під час огляду місця події 11.07.2023 року на автомобільній дорозі Т0309 між с. Залісці с. Кроватка, Луцького району Волинської області майно, а саме:

- транспортний засіб марки «Volkswagen Т4», державний номерний знак « НОМЕР_1 », належний на праві власності ОСОБА_5 , який визнано речовим доказом у кримінальному провадженні №0000407 та переданий на відповідальне зберігання на спецмайданчик за адресою: с. Сокиричі, вул. Солдатська, 1, Луцького району Волинської області, тимчасово позбавивши його власника можливості відчужувати, користуватись, розпоряджатись будь-яким чином даним майном до прийняття кінцевого рішення у вказаному кримінальному провадженні.

Ухвала може бути оскаржена до Волинського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Слідчий суддя Ківерцівського районного суду ОСОБА_1