Справа № 375/949/23
Провадження №1-кп/375/93/23
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 червня 2023 року смт Рокитне

Рокитнянський районний суд Київської області у складі:

головуючої судді ОСОБА_1

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

захисника обвинуваченого ОСОБА_5 ,

потерпілого ОСОБА_6 ,

розглянувши у підготовчому судовому засіданні в залі суду в смт Рокитне обвинувальний акт з угодою про визнання винуватості у кримінальному провадженні №0002259, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 09 травня 2023 року, по обвинуваченню

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця смт Рокитне Рокитнянського району Київської області, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, не одруженого, з професійно-технічною освітою, не працюючого, РНОКПП НОМЕР_1 , раніше судимого:

17 березня 2015 року Рокитнянським районним судом Київської області за частиною 2 статті 185, частиною 3 статті 185, частиною 2 статті 289, статтею 70 КК України до 2 років позбавлення волі, звільнився 02 лютого 2018 року по відбуттю покарання;

25 травня 2018 року Рокитнянським районним судом Київської області за частиною 2 статті 289 КК України до 5 років позбавлення волі, звільнився 06 березня 2023 року по відбуттю покарання,

у вчиненні кримінальних правопорушень - злочинів, передбачених частиною четвертою статті 185 та частиною другою статті 289 КК України,

В С Т А Н О В И В:

До Рокитнянського районного суду Київської області надійшов затверджений прокурором у кримінальному провадженні - начальником Рокитнянського відділу Білоцерківської окружної прокуратури Київської області ОСОБА_7 обвинувальний акт у кримінальному провадженні №0002259, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 09 травня 2023 року, по обвинуваченню ОСОБА_4 у вчиненні кримінальних правопорушень - злочинів, передбачених частиною четвертою статті 185 та частиною другою статті 289 КК України.

Разом з обвинувальним актом до суду надійшла угода про визнання винуватості, укладена 25 травня 2023 року між прокурором у кримінальному провадженні - начальником Рокитнянського відділу Білоцерківської окружної прокуратури ОСОБА_7 та на той час підозрюваним ОСОБА_4 , за участю захисника - адвоката ОСОБА_5 .

Крім цього прокурором 21.06.2023 через канцелярію суду подано клопотання про продовження запобіжного заходу обвинуваченому у виді тримання під вартою, терміном на 60 днів, посилаючись на продовження існування ризиків, передбачених пунктами 1, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України.

У підготовче судове засідання не з`явився потерпілий ОСОБА_8 , про дату, час та місце підготовчого судового засідання був повідомлений повісткою про виклик до суду, яку надіслано на застосунок "Viber" 06.06.2013.

Прокурор вважала за можливе проводити підготовче судове засідання у відсутності потерпілого ОСОБА_8 .

Обвинувачений ОСОБА_4 заперечив проти проведення підготовчого розгляду у відсутності одного з потерпілих.

Захисник обвинуваченого підтримав позицію свого підзахисного та зазначив, що проведення підготовчого розгляду у відсутності одного з потерпілих є порушенням прав останнього.

Потерпілий ОСОБА_6 при вирішенні питання про проведення підготовчого розгляду справи у відсутності іншого потерпілого поклався на розсуд суду.

Суд, заслухавши думку прокурора, обвинуваченого, його захисника та потерпілого усною ухвалою постановив проведення підготовчого розгляду справи відкласти до прибуття у судове засідання всіх учасників провадження та перейти до розгляду клопотання про продавження запобіжного заходу.

Прокурор підтримала клопотання про продовження запобіжного заходу обвинуваченому у виді тримання під вартою, терміном на 60 днів, посилаючись на те, що ризики, передбачені пунктами 1, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, враховані слідчим суддею Білоцерківського міськрайонного суду Київської області при обранні запобіжного заходу у виді тримання під вартою ОСОБА_4 на даний час не зменшились та продовжують існувати, а саме: обвинувачений може переховуватися від суду, оскільки обвинувачується у вчиненні тяжких злочинів, за які передбачене покарання у виді позбавлення волі строком до восьми років, що може призвести до уникнення кримінальної відповідальності; може вчинити інше кримінальне правопорушення, оскільки він був неодноразово судимим, маючи не зняту та не погашену в законному порядку судимість на шлях виправлення не став, належних висновків для себе не зробив та вчинив нові злочини, що вказує на те що обвинувачений перебуваючи на волі може вчиняти нові злочини.

Обвинувачений ОСОБА_4 щодо задоволення поданого прокурором клопотання про продовження обраного відносно нього запобіжного заходу у виді тримання під вартою терміном 60 днів заперечив та просив обрати йому запобіжний захід у виді домашнього арешту.

Захисник адвокат ОСОБА_5 підтримав позицію свого підзахисного та заперечував проти задоволення клопотання прокурора про продовження обраного відносно його підзахисного ОСОБА_4 запобіжного заходу у виді тримання під вартою. Заначив, що прокурором не надано до клопотання беззаперечних доказів існування ризиків, передбачених статтею 177 КПК України. Ризики, зазначені у клопотанні є формальними та неконкретними.

Потерпілий ОСОБА_6 при вирішенні питання про продовження обраного відносно ОСОБА_4 запобіжного заходу у виді тримання під вартою поклався на розсуд суду.

Враховуючи, що суд у кримінальному провадженні вирішує лише ті питання, що винесені на його розгляд сторонами, які є вільними у використанні своїх процесуальних прав, при вирішенні клопотання прокурора про продовження запобіжного заходу відносно обвинуваченого, вислухавши думку учасників кримінального провадження, проаналізувавши матеріали судового провадження, приходить до наступного.

Відповідно до ч. 3 ст. 315 КПК України під час підготовчого судового засідання суд за клопотанням учасників судового провадження має право обрати, змінити чи скасувати заходи забезпечення кримінального провадження, в тому числі запобіжний захід, обраний щодо обвинуваченого.

Так, строк запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_4 закінчується 11.07.2023, а розглянути та прийняти рішення по справі до вказаного строку не представляється можливим, тому виникло питання про доцільність продовження дії обраного запобіжного заходу відносно обвинуваченого ОСОБА_4 у виді тримання під вартою.

Враховуючи характер інкримінованих обвинуваченому злочинів, а саме за частиною 4 статті 185 та за частиною 2 статтті 289 КК України, які відповідно до частини 5 статті 12 КК України відносяться до тяжких злочинів та враховуючи дані про особу обвинуваченого, а також те, що відповідно до ч. 3 ст. 95 КПК України, суд може обґрунтовувати свої висновки лише на показах, які він безпосередньо отримав під час судового засідання, суд приходить до висновку, що існують ризики та обставини, передбачені статтями 177, 178 КПК України, для обрання ОСОБА_4 запобіжного заходу у виді тримання під вартою.

Суд приходить до висновку, що достатньо підстав вважати, що в діях ОСОБА_4 наявні ризики, передбачені п. 1 та 5 ч. 1 ст. 177 КПК України:

- переховуватися від суду, оскільки обвинувачений ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні умисних тяжких злочинів проти власності, за вчинення яких останньому загрожує реальна міра покарання, передбачена Кримінальним кодексом України у виді позбавлення волі на строк від 5 до 8 років. Крім того, ОСОБА_4 не працевлаштований, всього кілька місяців як звільнився з місць позбавлення волі де відбував покарання за попереднім вироком, не має міцних соціальних зв`язків, що будуть утримувати його від переховування, що свідчить про те, що обвинувачений ОСОБА_4 буде ухилятися від слідства та в подальшому від суду;

- вчинити інше кримінальне правопорушення, оскільки ОСОБА_4 раніше неодноразово судимий, маючи не зняту та не погашену в законному порядку судимість на шлях виправлення не став, належних висновків для себе не зробив та вчинив нові злочини, що свідчить про те, що ОСОБА_4 перебуваючи на волі може вчинити нові злочини.

Будь-яких інших обставин, які б свідчили про те, що даний захід забезпечення кримінального провадження не виправдовує такий ступінь втручання у права і свободи обвинуваченого судом, на даному етапі, не встановлено та сторонами не доведено, а також не обґрунтована можливість обрання іншого запобіжного заходу не пов`язаного з тримання під вартою.

Отже, відносно питання того чи є можливим уникнення наявним ризикам шляхом обрання іншого запобіжного заходу, то суд враховуючи фактори пов`язані з характером вказаної особи, його моральністю, місцем проживання, родом занять, майновим станом, сімейними зв`язками та усіма видами зв`язку з країною, в якій особа піддається кримінальному переслідуванню, вважає недостатнім застосуванням більш м`якого запобіжного заходу для запобігання наявних ризиків.

Приймаючи рішення про обрання строку дії запобіжного заходу у виді тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_4 , суд виходить з того, що судове рішення повинно забезпечити не тільки права обвинуваченого, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів. Визначення таких прав, як підкреслює Європейський суд з прав людини, вимагає від суду більшої суворості в оцінці цінностей суспільства. Зважаючи на суспільний інтерес, який, з урахуванням презумпції невинуватості, виправдовує відступ від принципу поваги до особистої свободи та не суперечить практиці Європейського суду з прав людини і вимогам Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, суд вважає необхідним обрати щодо обвинуваченого винятковий вид запобіжного заходу у виді тримання під вартою, оскільки застосування більш м`яких запобіжних заходів не буде достатнім для забезпечення відсутності визначених вище ризиків.

Відповідно до ч. 3 ст. 183 КПК України, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим обов`язків, передбачених цим Кодексом, крім випадків, передбачених частиною четвертою цієї статті.

В ухвалі слідчого судді, суду зазначаються, які обов`язки з передбачених статтею 194 цього Кодексу будуть покладені на підозрюваного, обвинуваченого у разі внесення застави, наслідки їх невиконання, обґрунтовується обраний розмір застави, а також можливість її застосування, якщо таке рішення прийнято у кримінальному провадженні, передбаченому частиною четвертою цієї статті.

Згідно з ч. 1 ст. 182 КПК України, застава полягає у внесенні коштів у грошовій одиниці України на спеціальний рахунок, визначений в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України, з метою забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього обов`язків, під умовою звернення внесених коштів у доход держави в разі невиконання цих обов`язків. Можливість застосування застави щодо особи, стосовно якої застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, може бути визначена в ухвалі слідчого судді, суду у випадках, передбачених частинами третьою або четвертою статті 183 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 3 ст. 182 КПК України, розмір застави визначається слідчим суддею, судом з урахуванням обставин кримінального правопорушення, майнового та сімейного стану підозрюваного, обвинуваченого, інших даних про його особу та ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу. Розмір застави повинен достатньою мірою гарантувати виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього обов`язків та не може бути завідомо непомірним для нього.

Згідно з п. 2 ч. 5 ст. 182 КПК України, розмір застави визначається у таких межах: щодо особи, підозрюваної чи обвинуваченої у вчиненні тяжкого злочину, - від двадцяти до вісімдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Отже обвинуваченому ОСОБА_4 має бути визначений розмір застави, як альтернативний запобіжний захід від двадцяти до вісімдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб і перелік обов`язків, які передбачені ст. 194 КПК України та які будуть застосовані до нього в разі внесення застави.

Суд враховує усі вище наведені обставини та зважаючи на них, вважає, що ОСОБА_4 має бути визначена застава, передбачена п. 2 ч. 5 ст. 182 КПК України, у розмірі 40 (сорока) прожиткових мінімумів доходів громадян.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2023 рік» від 03 листопада 2022 року № 2710-IX, прожитковий мінімум для працездатних осіб з 1 січня становить 2 684 гривні. Отже, розмір застави становить 107 360 грн.

Згідно з ч. 5 ст. 194 КПК України, якщо під час розгляду клопотання про обрання запобіжного заходу, не пов`язаного з триманням під вартою, прокурор доведе наявність всіх обставин, передбачених частиною першою цієї статті, слідчий суддя, суд застосовує відповідний запобіжний захід, зобов`язує підозрюваного, обвинуваченого прибувати за кожною вимогою до суду або до іншого визначеного органу державної влади, а також виконувати один або кілька обов`язків, необхідність покладення яких була доведена прокурором, а саме:

1) прибувати до визначеної службової особи із встановленою періодичністю;

2) не відлучатися із населеного пункту, в якому він зареєстрований, проживає чи перебуває, без дозволу слідчого, прокурора або суду;

3) повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи;

4) утримуватися від спілкування з будь-якою особою, визначеною слідчим суддею, судом, або спілкуватися з нею із дотриманням умов, визначених слідчим суддею, судом;

5) не відвідувати місця, визначені слідчим суддею або судом;

6) пройти курс лікування від наркотичної або алкогольної залежності;

7) докласти зусиль до пошуку роботи або до навчання;

8) здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну;

9) носити електронний засіб контролю.

Отже, суд вважає, що з огляду на дані про особу ОСОБА_4 ступінь установленого ризику, прокурором доведена необхідність покладення на ОСОБА_4 обов`язків, передбачених п. 1, 2, 3, 8 ч. 5 ст. 194 КПК України.

Суд також враховує те, що будь-які дані, які б свідчили про неможливість тримання ОСОБА_4 , під вартою, сторонами кримінального провадження не надавалися.

На підставі викладеного, керуючись, ст.ст. 314- 316, 369-372, 474 КПК України, суд, -

П О С Т А Н О В И В :

Клопотання прокурора про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, стосовно обвинуваченого ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , - задовольнити.

Продовжити строк запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обвинуваченому у кримінальному провадженні №0002259, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 09 травня 2023 року за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених частиною четвертою статті 185 та частиною другою статті 289 КК України ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на строк 60 (шістдесят) днів, а саме з 21 червня 2023 по 19 серпня 2023 року включно.

Визначити ОСОБА_4 альтернативний запобіжний захід у вигляді застави у розмірі 40 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, тобто 107 360 грн.

У разі внесення застави у визначеному судом розмірі звільнити ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з-під варти.

Сума застави у національній грошовій одиниці може бути внесена обвинуваченим, так і іншою фізичною чи юридичною особою (заставодавцем).

Обвинувачений або заставодавець мають право внести заставу в будь-який момент протягом строку дії ухвали.

В разі внесення застави, покласти на ОСОБА_4 наступні обов`язки:

1) прибувати до Рокитнянського районного суду Київської області за першою вимогою;

2) не відлучатись з Білоцерківського району Київської області без дозволу слідчого, прокурора або суду;

3) повідомляти прокурора чи суд про зміну свого місця проживання;

4) здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

У разі внесення застави, встановити двохмісячний строк дії покладених судом обов`язків, починаючи з дня внесення застави.

Ухвала суду в частині обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою, постановлена під час судового провадження в суді першої інстанції до ухвалення судового рішення по суті, може бути оскаржена в апеляційному порядку обвинуваченим, його захисником, законним представником, прокурором протягом п`яти днів з дня її оголошення, безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Подання апеляційної скарги на ухвалу суду про обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою, постановлену під час судового провадження в суді першої інстанції, не зупиняє судовий розгляд у суді першої інстанції.

Ухвала суду в іншій частині оскарженню не підлягає. Заперечення щодо неї можуть бути включені до апеляційної скарги на судове рішення, передбачене ч. 1 ст. 392 КПК України.

Ухвала суду підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Копію ухвали вручити підозрюваному та направити сторонам.

Повний текст ухвали проголошений 21 червня 2023 року.

Головуюча суддя Олена ЧОРНЕНЬКА