печерський районний суд міста києва
Справа № 757/1830/20-к
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 травня 2023 року Печерський районний суд м. Києва у складі:

головуючої судді ОСОБА_1

за участю секретаря ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3

захисників ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ,

ОСОБА_6 ,

обвинувачених ОСОБА_7 , ОСОБА_8 ,

ОСОБА_9 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві у кримінальному провадженні № 0005907, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 20.09.2016, за обвинуваченням ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 140 КК України, клопотання захисників про звільнення ОСОБА_7 , ОСОБА_8 від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності притягнення до кримінальної відповідальності, -

ВСТАНОВИВ:

В провадженні суду на розгляді під головуванням судді ОСОБА_1 знаходиться кримінальне провадження № 0005907, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань 20.09.2016, за обвинуваченням ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 140 КК України.

В судовому засіданні захисники ОСОБА_5 та ОСОБА_6 звернулися до суду із клопотаннями про звільнення обвинувачених ОСОБА_7 та ОСОБА_8 від кримінальної відповідальності на підставі ст. 49 КК України, у зв`язку із закінченням строків давності притягнення до кримінальної відповідальності та закриття кримінального провадження в частині обвинувачення вказаних осіб. Обґрунтовуючи клопотання, захисники зазначають, що ОСОБА_7 та ОСОБА_8 обвинувачуються у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 140 КК України, який відповідно до ст. 12 КК України є нетяжким злочином, з моменту вчинення правопорушення минуло більше трьох років.

Обвинувачені ОСОБА_7 та ОСОБА_8 підтримали думку своїх захисників.

Судом роз`яснені обвинуваченим правові наслідки закриття кримінального провадження із нереабілітуючих підстав, наголошено, що вони мають право на здійснення кримінального провадження на загальних підставах, при цьому ОСОБА_7 та ОСОБА_8 вказали, що їм зрозуміла підстава звільнення від кримінальної відповідальності, вони підтримують клопотання про звільнення від кримінальної відповідальності та закриття провадження саме з наведеної підстави, здійснення судового розгляду в загальному порядку не бажають.

Прокурор ОСОБА_3 підтримала заявлені клопотання захисників та просила їх задовольнити.

Захисник ОСОБА_4 та обвинувачений ОСОБА_9 не заперечували проти розгляду та задоволення вказаного клопотання.

Потерпіла ОСОБА_10 , повідомлена про місце, дату та час розгляду справи належним чином, в судове засідання не з?явилась, причини неприбуття не повідомила, заяв про відкладення розгляду не направила.

З урахуванням наведеного судом визнано можливим клопотання захисників розглянути у відсутність потерпілої.

Вислухавши позиції сторін кримінального провадження, вивчивши матеріали справи, суд надходить наступних висновків.

Відповідно до ч. 4 ст. 286 КПК України, якщо під час здійснення судового провадження щодо провадження, яке надійшло до суду з обвинувальним актом, сторона кримінального провадження звернеться до суду з клопотанням про звільнення від кримінальної відповідальності обвинуваченого, суд має невідкладно розглянути таке клопотання.

Частиною 3 ст. 288 КПК України передбачено, що суд своєю ухвалою закриває кримінальне провадження та звільняє підозрюваного, обвинуваченого від кримінальної відповідальності у випадку встановлення підстав, передбачених законом України про кримінальну відповідальність.

Відповідно до ч. 1 ст. 49 КК України (в редакції, що діяла на час вчинення діяння), особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з дня вчинення нею злочину і до дня набрання вироком законної сили минули такі строки:

1) два роки - у разі вчинення злочину невеликої тяжкості, за який передбачене покарання менш суворе, ніж обмеження волі;

2) три роки - у разі вчинення злочину невеликої тяжкості, за який передбачене покарання у виді обмеження або позбавлення волі;

3) п`ять років - у разі вчинення злочину середньої тяжкості;

4) десять років - у разі вчинення тяжкого злочину;

5) п`ятнадцять років - у разі вчинення особливо тяжкого злочину.

Згідно з ч. 1 ст. 49 КК України (в редакції, що діє на час постановлення ухвали), особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з дня вчинення нею кримінального правопорушення і до дня набрання вироком законної сили минули такі строки:

1) два роки - у разі вчинення кримінального проступку, за який передбачене покарання менш суворе, ніж обмеження волі;

2) три роки - у разі вчинення кримінального проступку, за який передбачено покарання у виді обмеження волі, чи у разі вчинення нетяжкого злочину, за який передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк не більше двох років;

3) п`ять років - у разі вчинення нетяжкого злочину, крім випадку, передбаченого у пункті 2 цієї частини;

4) десять років - у разі вчинення тяжкого злочину;

5) п`ятнадцять років - у разі вчинення особливо тяжкого злочину.

Частинами 2, 3 цієї ж статті передбачено, що перебіг давності зупиняється, якщо особа, що вчинила кримінальне правопорушення, ухилилася від досудового розслідування або суду. У цих випадках перебіг давності відновлюється з дня з`явлення особи із зізнанням або її затримання, а з часу вчинення кримінального проступку - п`ять років. У цьому разі особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з часу вчинення кримінального правопорушення минуло п`ятнадцять років.

Перебіг давності переривається, якщо до закінчення зазначених у частинах першій та другій цієї статті строків особа вчинила новий злочин, за винятком нетяжкого злочину, за який передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк не більше двох років.

Судом встановлено, що ОСОБА_7 та ОСОБА_8 обвинувачуються у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 140 КК України, яке, відповідно до ст. 12 КК України, на час події, з приводу якої пред`явлено обвинувачення, відносилось до злочинів невеликої тяжкості та на час розгляду клопотання сторони захисту відноситься до нетяжких злочинів (санкцією відповідної статті передбачено покарання у вигляді позбавленням права обіймати певні посади чи займатися певною діяльністю на строк до п`яти років або виправні роботи на строк до двох років, або обмеження волі на строк до двох років, або позбавлення волі на той самий строк).

Фактів переривання та зупинення перебігу давності, в тому числі внаслідок ухилення ОСОБА_7 та ОСОБА_8 від органу досудового розслідування та суду, судом не встановлено.

Відповідно до правової позиції, викладеної в постанові Великої Палати Верховного Суду від 17.06.2020 у справі № 598/1781/17 (провадження №13-47кс20) звільнення від кримінальної відповідальності за ст. 49 КК (сплив строків давності) є безумовним і здійснюється судом незалежно від факту примирення з потерпілим, відшкодування обвинуваченим шкоди потерпілому, щирого каяття тощо.

Виходячи з фактичних обставин справи, так як вони викладені в обвинувальному акті, подія кримінального правопорушення, з приводу якої ОСОБА_7 та ОСОБА_8 пред`явлено обвинувачення за ч. 1 ст. 140 КК України, мала місце в липні 2016 року, відтак на даний час сплинув передбачений п. 2 ч. 1 ст. 49 КК України трьохрічний строк притягнення особи до кримінальної відповідальності, у зв`язку з чим, суд, за наявності згоди обвинувачених на закриття кримінального провадження з підстав, визначених ст. 49 КК України, приходить до висновку про необхідність звільнення ОСОБА_7 та ОСОБА_8 від кримінальної відповідальності, передбаченої ч. 1 ст. 140 КК України, у зв`язку із закінченням строків давності притягнення до кримінальної відповідальності.

Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 284 КПК України кримінальне провадження закривається судом у зв`язку зі звільненням особи від кримінальної відповідальності.

Таким чином, суд надходить висновку, що кримінальне провадження № 0005907 від 20.09.2016, в частині обвинувачення ОСОБА_7 та ОСОБА_8 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 140 КК України, підлягає закриттю.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 12, 49 КК України, ст. ст. 284, 285, 286, 288, 372, 376 КПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Клопотання захисника ОСОБА_5 про звільнення обвинуваченої ОСОБА_7 від кримінальної відповідальності, передбаченої ч. 1 ст. 140 КК України, на підставі ст. 49 КК України - задовольнити.

Звільнити ОСОБА_7 від кримінальної відповідальності, передбаченої ч. 1 ст. 140 КК України, на підставі ст. 49 КК України - у зв`язку із закінченням строків давності притягнення до кримінальної відповідальності.

Кримінальне провадження № 0005907 від 20.09.2016 в частині обвинувачення ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 140 КК України - закрити.

Клопотання захисника ОСОБА_6 про звільнення обвинуваченої ОСОБА_8 від кримінальної відповідальності, передбаченої ч. 1 ст. 140 КК України, на підставі ст. 49 КК України - задовольнити.

Звільнити ОСОБА_8 від кримінальної відповідальності, передбаченої ч. 1 ст. 140 КК України, на підставі ст. 49 КК України - у зв`язку із закінченням строків давності притягнення до кримінальної відповідальності.

Кримінальне провадження № 0005907 від 20.09.2016 в частині обвинувачення ОСОБА_8 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 140 КК України - закрити.

Ухвала суду може бути оскаржена до Київського апеляційного суду протягом семи діб з дня її оголошення через Печерський районний суд м. Києва.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала суду, якщо її не було скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя ОСОБА_1