Справа № 932/4986/23
провадження № 1-кс/932/2170/23
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26 травня 2023 року м. Дніпро

Слідчий суддя Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська ОСОБА_1 , за участю:

секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

слідчого ОСОБА_4 ,

підозрюваної ОСОБА_5 ,

захисника ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду клопотання слідчого СВ Дніпровського РУП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_4 , яке погоджене прокурором Центральної окружної прокуратури м. Дніпра ОСОБА_7 , про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженку м. Дніпро, громадянку України, з середньою освітою, офiцiйно не працевлаштовану, не одружену, яка має на утриманні неповнолітніх дітей 2008 р.н. та 2009 р.н., зареєстровану за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживаючу за адресою: АДРЕСА_2 , в силу статті 89 КК України раніше не судиму,

за підозрою у вчиненні злочину, передбаченого частиною другою статті 307 КК України,

в с т а н о в и в :

Слідчий звернувся до суду із вказаним клопотанням в якому просить застосувати відносно підозрюваної запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 діб, із визначенням застави в розмірі 80 прожиткових мінімумів для працездатних осіб. У разі внесення застави підозрюваною покласти на неї наступні обов`язки: з`являтись за викликом до слідчого, прокурора або суду за першою вимогою; повідомляти слідчого, прокурора або суд про зміну місця свого проживання та/або праці; не відлучатись за межі м. Дніпра, без дозволу слідчого, прокурора, слідчого судді, суду.

В обґрунтування клопотання слідчий зазначив, що ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні злочину, передбаченого частиною другою статті 307 КК України, кваліфікуючими ознаками якого є незаконне придбання та зберігання особливо небезпечного наркотичного засобу, з метою збуту.

Обґрунтованість підозри підтверджується наданими слідчому судді, зібраними у провадженні матеріалами.

Вказуючи про необхідність обрання до підозрюваної запобіжного заходу у виді тримання під вартою слідчий зазначив про наявність ризиків, передбачених пунктами 1, 5 частини першої статті 177 КПК України, запобігти яким неможливо шляхом застосування більш м`яких запобіжних заходів.

Про можливість переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду свідчить те, що ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні злочину, санкція якого передбачає покарання у вигляді позбавлення волі строком до десяти років з конфіскацією майна. В органу досудового розслідування є достатні підстави вважати, що, враховуючи тяжкість вчиненого кримінального правопорушення, підозрювана ОСОБА_5 усвідомлює невідворотність покарання за вчинене кримінальне правопорушення, передбачене частиною другою статті 307 КК України, з метою уникнення відповідальності, буде переховуватись від досудового розслідування та суду.

Про можливість вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення у якому підозрюється ОСОБА_5 , свідчить те, що остання не має офіційного працевлаштування, відповідно - офiцiйного доходу, а отже може вчиняти інші кримінальні правопорушення з метою матеріального збагачення.

На судовому засіданні прокурор наполягав на обґрунтованості клопотання слідчого, просив його задовольнити. Пояснив, що попередньо зібрані матеріали свідчать про обґрунтованість підозри на даному етапі досудового розслідування, а наявних ризиків достатньо для застосування до підозрюваної тримання під вартою та не обрання щодо неї іншого більш м`якого запобіжного заходу.

На судовому засіданні підозрювана ОСОБА_5 заперечила проти обрання відносно неї запобіжного заходу у виді тримання під вартою, як надто суворого, вказуючи про достатність застосування до неї домашнього арешту, за місцем її проживання де вона мешкає разом з чоловіком та двома неповнолітніми дітьми, одна з яких є інвалідом прикутим до ліжка, а отже потребує цілодобового догляду. На даний час з дитиною інвалідом знаходиться чоловік, який у зв`язку з цим не може продовжувати працювати в службі таксі, а значить забезпечувати сім`ю. Свою провину вона визнає та буде сприяти досудовому розслідуванню. Неправомірні дії подібного характеру вчинені нею вперше та вона не має наміру їх продовжувати. Вона не придбавала відповідні засоби з метою збуту.

На судовому засіданні захисник ОСОБА_6 , вказавши на суворість запропонованого прокурором запобіжного заходу, наполягав на застосуванні більш м`якого виду запобіжного заходу, зокрема у виді цілодобово домашнього арешту, який здатен запобігти ризикам в разі їх встановлення судом. Наведені прокурором ризики не мотивовані та не підтверджені доказами. Обґрунтованість підозри підозрювана не заперечує та має намір сприяти слідству. Підозрювана опікується неповнолітніми дітьми, з яких одна дитина у зв`язку з інвалідністю потребує цілодобового догляду, який може забезпечити лише мати, адже батько працює в службі таксі.

Дослідивши матеріали клопотання, заслухавши думку осіб, які беруть участь у справі, слідчий суддя встановив наступне.

Метою застосування запобіжного заходу (частина перша статті 177 КПК України) є забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється.

Згідно з частиною другою статті 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

При вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності вищевказаних ризиків, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі визначені у частині першій статті 178 КПК України.

Згідно з частиною першою статті 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти вищевказаним ризикам, крім випадків, передбачених частинами шостою та сьомою статті 176 КПК України .

Згідно з пунктом 4 частини другої статті 183 КПК України запобіжний захід у вигляді тримання під вартою може бути застосований до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.

Згідно з частиною третьою статті 183 КПК України слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим обов`язків, передбачених КПК України, крім випадків, передбачених частиною четвертою цієї статті.

Відповідно до частин першої та другої статті 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Слідчий суддя, суд зобов`язаний постановити ухвалу про відмову в застосуванні запобіжного заходу, якщо під час розгляду клопотання прокурор не доведе наявність всіх обставин, передбачених частиною першою цієї статті.

Слідчий суддя встановив, що ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні злочину, передбаченого частиною другою статті 307 КК України, що підтверджується витягом з Єдиного реєстру досудових розслідувань № 0001456 від 24 травня 2023 року, повідомленням про підозру від 25 травня 2023 року, яке було вручене останній 25 травня 2023 року.

Відповідно до вказаної підозри ОСОБА_5 підозрюється в тому, що 24.05.2023 року, більш точного часу під час досудового розслідування встановити не виявилось можливим, у неї виник умисел направлений на незаконне придбання та зберігання особливо небезпечного наркотичного засобу «канабісу» та особливо небезпечної психотропної речовини «PVP», з метою подальшого збуту.

Так, реалізуючи свій злочинний умисел, ОСОБА_5 , 24.05.2023 року, керуючись злочинним умислом, у невстановлений досудовим розслідуванні час та місці, придбала у невстановленої особи особливо небезпечний наркотичний засіб «канабіс» та особливо небезпечну психотропну речовину «PVP», яку стала зберігати при собі, з метою розфасування та подальшого збуту невстановленим у ході досудового розслідування особам.

З метою доведення свого злочинного умислу до кінця, ОСОБА_5 , у невстановлений досудовим розслідуванні час тa місці здійснила розфасування придбаних наркотичних засобів та психотропних речовин у: 16 сліп-пакетів рослинну речовину зеленого кольору; 9 сліп-пакетів з порошкоподібну речовину білого кольору; 9 сліп-пакетів з кристалічну речовину білого кольору; 24.05.2023 року, приблизно о 21 год 35 хвилин, ОСОБА_5 , перебуваючи біля будинку № 8 по вул. Політехнічна у м. Дніпрі, своєю підозрілою поведінкою привернула увагу співробітників поліції, які відповідно до ст. 34 Закону України «Про Національну поліцію» зупинили останню для перевірки документів, які посвідчують її особу. На запитання співробітників поліції чи маються у неї речі та предмети, які заборонені або обмежені в обігу, остання повідомила, що у одягненій на ній нижній білизні, а саме в правій чашечці бюстгальтеру знаходяться особливо небезпечний наркотичний засіб «канабіс» та особливо небезпечні психотропні речовини, обіг яких заборонено, у зв`язку із чим, на місце події було викликано слідчо-оперативну групу Дніпровського районного управління ГУНП в Дніпропетровській області.

Далі, 24.05.2023 року, у період часу з 23 години 39 хвилин до 01 години 07 хвилин, 25.05.2023 року, під час затримання ОСОБА_5 в порядку ст. 208 КПК України, в ході обшуку слідчим СВ ДРУП ГУНП в Дніпропетровській області, у присутності двох понятих, за вказаною вище адресою, виявлено та вилучено 34 сліп-пакети, в одному з яких знаходилась: згідно з висновком експерта речовина рослинного походження зеленого кольору, масою 0,9823 г, є канабісом, який відноситься до особливо небезпечних наркотичних засобів, обіг яких заборонено. Маса канабісу у перерахунку на висушену речовину становить 0,8477 г.

Таким чином, ОСОБА_5 незаконно придбала та зберігала, з метою збуту, особливо небезпечний наркотичний засіб «канабіс», масою 0,8477 г.

Дії ОСОБА_5 кваліфіковані за частиною другою статті 307 КК України, як незаконне придбання та зберігання особливо небезпечного наркотичного засобу, з метою збуту.

Обґрунтованість підозри підтверджується: рапортом від 24.05.2023 року; протоколом допитів свідків ОСОБА_8 , ОСОБА_9 та ОСОБА_10 ; протоколом затримання особи ОСОБА_5 від 24.05.2023 року; висновком експерта № СЕ-19/104-22/18238-НЗПРАП від 25.05.2023 року.

Не вдаючись до детальної оцінки дій та винуватості особи, на даній стадії кримінального провадження, слідчий суддя повинен пересвідчитись, що повідомлена підозра є обґрунтованою, тобто такою, що передбачає наявність достатніх даних, які б могли переконати об`єктивного та стороннього спостерігача у тому, що особа могла вчинити правопорушення у якому її підозрюють.

При цьому, за усталеною практикою Європейського суду з прав людини, ці докази не повинні бути до такої міри переконливими та очевидними, щоб свідчити про винуватість особи, однак створювати у слідчого судді реальне враження про причетність особи до вчинення кримінального правопорушення, яке їй інкримінується.

З врахуванням вищевказаних письмових доказів, що були додані до клопотання, здійснюючи їх оцінку за своїм внутрішнім переконанням, слідчий суддя, дійшов висновку, що повідомлена підозрюваній підозра у вчиненні зазначеного кримінального правопорушення є обґрунтованою, а докази надані органом досудового розслідування на цьому етапі досудового розслідування є вагомими, щоб свідчити про можливу причетність останньої до кримінального правопорушення, що їй інкримінується.

Відповідно до пункту 2 частини першої статті 196 КПК України слідчим суддею встановлені такі обставини, щодо заявлених прокурором ризиків, передбачених статтею 177 КПК України.

Слідчий суддя вважає недоведеним ризик, передбачений пунктом 1 частини першої статті 177 КПК України, який передбачає можливість підозрюваної переховуватися від органів досудового розслідування та суду, оскільки суду не надано відповідних доказів, які це підтверджують та не наведено прокурором переконливих доводів щодо цього.

Посилання прокурора на тяжкість та невідворотність покарання, як на єдину підставу, що підтверджує вказаний ризик, слідчий суддя вважає необґрунтованим, оскільки, в даному випадку, з урахуванням особи підозрюваної, цієї обставини недостатньо для відповідних висновків.

Слідчий суддя також враховує, що в контексті практики Європейського суду з прав людини, зазначено, що ризик втечі підсудного не може бути встановлений лише на основі суворості можливого вироку. Оцінка такого ризику має проводитись з посиланням на ряд інших факторів, які можуть або підтвердити існування ризику втечі або вказати, що вона маловірогідна і необхідність в утриманні під вартою відсутня (Панченко проти Росії). Ризик втечі має оцінюватись в світлі факторів, пов`язаних з характером особи, її моральністю, місцем проживання, родом занять, майновим станом, сімейними зв`язками та усіма видами зв`язку з країною, в якій така особа піддається кримінальному переслідуванню (Бакчиєв проти Молдови).

Встановлені слідчим суддею обставини свідчать про те, що ризик переховування підозрюваної від органів досудового розслідування та суду, поряд із наявністю постійного місця проживання та особи підозрюваної, яка постійно опікується дитиною інвалідом, є малоймовірним. ОСОБА_5 із самого початку співпрацює із слідчим органом та отримала повідомлення про підозру.

Ризик, передбачений пунктом 5 частини першої статті 177 КПК України, який визначає можливість вчинення підозрюваною іншого кримінального правопорушення, слідчий суддя вважає доведеним, оскільки характер дій у вчиненні яких підозрюється ОСОБА_5 свідчить про підвищену схильність підозрюваної до вчинення аналогічного злочину, навіть не дивлячись на те, що вона раніше не судима та не притягувалася до адміністративної відповідальності.

Не реагування на такий ризик свідчитиме про створення потенційної небезпеки для громадян, які розраховують на вжиття державою заходів щодо охорони їх здоров`я, зокрема шляхом перешкоджання розповсюдженню наркотичних засобів та психотропних речовин.

Проте, слідчий суддя вважає, що запобігти вказаному ризику можливо шляхом застосування до підозрюваної більш м`якого запобіжного заходу у виді цілодобового домашнього арешту, передбаченого статтею 181 КПК України, оскільки ним передбачено ті обмеження та обов`язки, що покладаються на підозрювану особу, які обумовлюють її постійне місцезнаходження за місцем проживання та негайне реагування правоохоронних органів в разі їх не виконання.

При обранні вказаного запобіжного заходу, слідчий суддя, також у відповідності до частини першої статті 178 КПК України оцінює в сукупності такі обставини: вагомість наданих доказів, під час дослідження яких захисник та підозрювана не заперечували проти них, можливість призначення покарання підозрюваній в разі доведеності вини у виді позбавлення волі на строк від шести до десяти років з конфіскацією майна; стан здоров`я підозрюваної; наявність у підозрюваної соціальних зв`язків за місцем проживання; відсутність у неї постійного місця роботи; репутацію підозрюваної та її майновий стан; не повідомлення їй про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення; наявність постійного місця проживання; перебування на її утриманні неповнолітніх дітей, зокрема дитини інваліда, яка потребує цілодобового догляду.

Відповідно до частини четвертої статті 194 КПК України якщо при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу прокурор доведе обставини, передбачені пунктами 1 та 2 частини першої цієї статті, але не доведе обставини, передбачені пунктом 3 частини першої цієї статті, слідчий суддя, суд має право застосувати більш м`який запобіжний захід, ніж той, який зазначений у клопотанні, а також покласти на підозрюваного, обвинуваченого обов`язки, передбачені частинами п`ятою та шостою цієї статті, необхідність покладення яких встановлена з наведеного прокурором обґрунтування клопотання.

Відповідно до частин першої, другої та шостої статті 181 КПК України домашній арешт полягає в забороні підозрюваному, обвинуваченому залишати житло цілодобово або у певний період доби. Домашній арешт може бути застосовано до особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі. Строк дії ухвали слідчого судді про тримання особи під домашнім арештом не може перевищувати двох місяців.

Таким чином, враховуючи викладене та зважаючи на не доведення прокурором обставин щодо неможливості на даній стадії досудового розслідування запобігти встановленим ризикам застосуванням більш м`яких запобіжних заходів, слідчий суддя дійшов висновку про наявність підстав для застосування до підозрюваної запобіжного заходу у виді цілодобового домашнього арешту, у зв`язку з чим у задоволенні клопотання слід відмовити та застосувати до неї більш м`який запобіжний захід, ніж той, який зазначений у клопотанні.

Вирішуючи дане питання, слідчий суддя також врахував, що висновок прокурора про неможливість застосування до підозрюваної іншого більш м`якого запобіжного заходу фактично не аргументований переконливими обставинами та носить формальний характер, здебільшого посилаючись на тяжкість злочину.

З наведених підстав неможливе застосування до підозрюваної інших більш м`яких запобіжних заходів.

На підставі викладеного, керуючись статтями 309, 369, 371, 372 КПК України, слідчий суддя,-

п о с т а н о в и в :

У задоволенні клопотання слідчого відмовити.

Застосувати відносно підозрюваної ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді домашнього арешту заборонивши їй залишати місце свого проживання за адресою: АДРЕСА_2 , цілодобово, строком на 57 діб.

Для виконання запобіжного заходу покласти на підозрювану ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , такі обов`язки:

за кожною вимогою прибувати до слідчого, прокурора та суду;

не відлучатися з населеного пункту, в якому вона зареєстрована, без дозволу слідчого, прокурора або суду;

повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи;

здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну;

носити електронний засіб контролю.

Ухвалу направити до відділу поліції за місцем проживання підозрюваної.

Попередити підозрювану, що в разі невиконання покладених на неї даною ухвалою обов`язків, до неї може бути застосований запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Роз`яснити підозрюваній, що працівники Національної поліції з метою контролю за її поведінкою, мають право з`являтися в її житло в будь-який час, в т.ч. у період комендантської години, вимагати надати усні чи письмові пояснення з питань виконання покладених на неї обов`язків.

Роз`яснити, що відмова від носіння засобу електронного контролю, умисне зняття, пошкодження або інше втручання в його роботу з метою ухилення від контролю, а рівно намагання вчинити зазначені дії є невиконанням обов`язків, покладених судом на підозрюваного, обвинуваченого при обранні запобіжного заходу, не пов`язаного з позбавленням волі або у вигляді домашнього арешту.

Строк дії ухвали до 21 липня 2023 року.

Ухвала підлягає негайному виконанню.

Апеляційна скарга на ухвалу слідчого судді подається до Дніпровського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Слідчий суддя __________________ ОСОБА_1