Номер провадження: 11-кп/813/1335/23
Справа № 502/1571/22
Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19.07.2023 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд у складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 та ОСОБА_4 ,

секретаря судового засідання ОСОБА_5 ,

за участю прокурора ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу заступника керівника Одеської обласної прокуратури ОСОБА_7 на вирок Кілійського райсуду Одеської обл. від 14.03.2023 у к/п №0000071 від 05.07.2022 відносно:

ОСОБА_8 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в с. Шевченкове Ізмаїльського району Одеської обл., громадянина України, із неповною середньою освітою, не одруженого, працюючого за наймом, зареєстрованого та фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , в силу ст. 89 КК України раніше не судимого,

- обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 310 КК України

установив:

Зміст оскаржуваного судового рішення та встановлених судом 1-ої інстанції обставин.

Зазначеним вироком ОСОБА_8 визнано винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 310 КК України та йому призначено покарання у виді обмеження волі строком на 3 роки.

На підставі ст.ст. 75, 76 КК України ОСОБА_8 звільнено від відбування призначеного покарання з іспитовим строком 1 рік з покладенням наступних обов`язків: періодично з`являтись для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Іспитовий строк ОСОБА_8 обчислено з дня проголошення вироку - 14.03.2023.

Стягнуто з ОСОБА_8 на користь держави судові витрати в розмірі 2 642,92 грн., а також вирішено питання щодо долі речових доказів.

Оскаржуваним вироком суду 1-ої інстанції, ОСОБА_8 визнаний винуватим у тому, що він на початку травня 2022 року, на подвірні власного буд. АДРЕСА_1 , посіяв 46 кущів рослин роду коноплі, які містять наркотичні засоби та психотропні речовини і обіг яких допускається для промислових цілей, які він вирощував без передбаченого законом дозволу до 05.07.2022.

Вимоги, наведені в апеляційній скарзі та узагальнення доводів особи, яка її подала.

В апеляційній скарзі заступник керівника Одеської обласної прокуратури ОСОБА_7 не оспорюючи доведеності вини ОСОБА_8 у вчиненні кримінального правопорушення, правильності кваліфікації його дій, вважає, що вирок є незаконним та підлягає зміні в частині призначеного покарання, оскільки суд 1-ої інстанції призначаючи ОСОБА_8 покарання встановив наявність обставин, що пом`якшують покарання - щире каяття та відсутність обтяжуючих обставин, разом із тим призначив ОСОБА_8 за ч. 1 ст. 310 КК України покарання у виді обмеження волі на строк, який перевищує дозволений ст. 69-1 КК України - у виді 3 років.

Посилаючись на викладене, прокурор ОСОБА_7 просить вирок суду змінити в частині призначення покарання та призначити ОСОБА_8 покарання із урахуванням вимог ст. 69-1 КК України за ч. 1 ст. 310 КК України у виді обмеження волі на строк 2 роки. На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_8 від відбування покарання з іспитовим строком 1 рік з покладенням обов`язків, передбачених п.п. 1, 2 ч. 1 ст. 76 КК України. В іншій частині вирок залишити без змін.

В судове засідання апеляційного суду, обвинувачений ОСОБА_8 не з`явився, жодних клопотань до суду не надавав, у зв`язку із чим, колегія суддів, заслухавши думку учасників кримінального провадження, вважає за можливе здійснити апеляційний розгляд за відсутності обвинуваченого.

Прокурор ОСОБА_6 в судовому засіданні апеляційного суду підтримала вимоги апеляційної скарги прокурора ОСОБА_7 та просила її задовольнити.

Заслухавши доповідь судді, пояснення прокурора, перевіривши матеріали провадження, апеляційний суд доходить висновків про таке.

Мотиви суду апеляційної інстанції.

Відповідно до ч. 1 ст. 404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає рішення суду 1-ої інстанції в межах апеляційної скарги.

Згідно з вимогами ч. 1 ст. 370 КПК України, судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.

Системний аналіз вироку суду 1-ої інстанції показав, що оскаржуване судове рішення приписам наведеної норми кримінального процесуального закону не відповідає.

Враховуючи те, що висновки суду 1-ої інстанції про винуватість ОСОБА_8 у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення та правильність кваліфікації його дій судом за ч. 1 ст. 310 КК України ніким із учасників кримінального провадження в апеляційному порядку не оскаржується, колегія суддів, не встановивши при цьому жодних істотних порушень вимог кримінального процесуального закону, які б перешкодили суду дійти правильного висновку в цій частині, не вбачає підстав для їх перегляду.

При призначені виду та міри покарання обвинуваченому ОСОБА_8 , суд 1-ої інстанції зазначив у вироку, що враховує ступінь тяжкості та громадську небезпеку вчиненого кримінального правопорушення, данні, що характеризують особу обвинуваченого, його ставлення до скоєного, наявність у нього постійного місця проживання, відсутність судимостей, а також встановивши обставини, що пом`якшують покарання обвинуваченому - щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину та відсутність обставин, що обтяжують покарання, вважав за необхідне та достатнім для виправлення і попередження вчинення нових кримінальних правопорушень призначити покарання у виді обмеження волі в межах ч. 1 ст. 310 КК України із застосуванням ст.ст. 75, 76 КК України.

Проте, апеляційний суд погоджується із доводами прокурора ОСОБА_7 щодо допущення судом 1-ої інстанції неправильного застосування закону України про кримінальну відповідальність з огляду на наступне.

Відповідно до положень ст. 69-1 КК України за наявності обставин, що пом`якшують покарання, передбачених п.п. 1та 2ч. 1 ст. 66 цього Кодексу, відсутності обставин, що обтяжують покарання, а також при визнанні обвинуваченим своєї вини, строк або розмір покарання не може перевищувати двох третин максимального строкуабо розміру найбільш суворого виду покарання, передбаченого відповідною санкцією статті (санкцією частини статті) Особливої частини цього Кодексу.

Так, п. 1 ч. 1 ст. 66 КК України передбачено, що при призначені покарання обставинами, які пом`якшують, визнаються з`явлення із зізнанням, щире каяття або активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення.

Разом із цим, санкція ч. 1 ст. 310 КК України передбачає покарання у виді штрафу від ста до п`ятисот неоподаткованих мінімумів доходів громадян або арештом на строк до шести місяців, або обмеження волі на строк до трьох років.

За таких обставин, враховуючи той факт, що судом встановлено обставини, що пом`якшують покарання обвинуваченому, зокрема щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину, у даному випадку максимальне покарання не повинно перевищувати 2 років обмеження волі.

Проте, суд 1-ої інстанції призначаючи обвинуваченому ОСОБА_8 покарання за ч. 1 ст. 310 КК України, у порушення вищезазначених вимог, призначив останньому покарання у виді обмеження волі строком на 3 роки, що свідчить про неправильне застосування судом 1-ої інстанції закону України про кримінальну відповідальність.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 407 КПК України, за наслідками апеляційного розгляду за скаргою на вирок суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право змінити вирок або ухвалу.

Підставою для зміни судового рішення при розгляді справи в суді апеляційної інстанції відповідно до п. 4 ст. 409 КПК України є неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність.

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 413 КПК України неправильним застосуванням закону України про кримінальну відповідальність, що тягне за собою зміну судового рішення є незастосування судом закону, який підлягає застосуванню.

Отже, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга заступника керівника Одеської обласної прокуратури ОСОБА_7 підлягає задоволенню, а вирок суду 1-ої інстанції, щодо ОСОБА_8 підлягає зміні, в частині призначення покарання.

Керуючись ст.ст. 24, 370, 404, 405, 407, 409, 413, 419, 532, 615 КПК України, апеляційний суд

ухвалив:

Апеляційну скаргу заступника керівника Одеської обласної прокуратури ОСОБА_7 - задовольнити.

Вирок Кілійського райсуду Одеської обл. від 14.03.2023, яким ОСОБА_8 , визнаний винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 310 КК України - змінити, в частині призначення покарання.

Призначити ОСОБА_8 покарання за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 310 КК України у виді обмеження волі на строк 2 (два) роки.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_8 від відбування призначеного покарання з випробуванням з іспитовим строком 1 (один) рік, та покласти на ОСОБА_8 обов`язки, передбачені п.п. 1, 2 ч. 1 ст. 76 КК України, а саме:

- періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

В іншій частині вирок суду 1-ої інстанції залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту його проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом трьох місяців з дня набрання нею законної сили.

Судді Одеського апеляційного суду:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4