Справа №385/191/23
Провадження №1-кп/385/48/23
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30.05.2023 року Гайворонський районний суд Кіровоградської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Гайворон Кіровоградської області в залі судових засідань Гайворонського районного суду Кіровоградської області кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000264 від 29.11.2021 року, про обвинувачення

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286-1 КК України,

за участю сторін кримінального провадження:

прокурора ОСОБА_4 ,

потерпілої ОСОБА_5 ,

обвинуваченого ОСОБА_3 ,

захисника обвинуваченого адвоката ОСОБА_6 ,

В С Т А Н О В И В:

В провадженні Гайворонського районного суду Кіровоградської області знаходиться кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286-1 КК України.

30 травня 2023 року в судовому засіданні стороною захисту надано суду угоду про примирення потерпілого з обвинуваченим, згідно якої, ОСОБА_3 повністю визнає свою винуватість за ч. 1 ст. 286-1 КК України, обставини по справі не оспорює і зобов`язується беззастережно визнати висунуте йому обвинувачення у судовому провадженні, претензій матеріального та морального характеру потерпіла ОСОБА_5 не має. Крім того, вказаною угодою, з урахуванням особи обвинуваченого та обставин, що пом`якшують покарання та істотно знижують ступень тяжкості вчиненого злочину, повне та добровільне відшкодування шкоди, погодились на призначення ОСОБА_3 покарання за ч. 1 ст.286-1КК України із застосуванням ст.69 КК України у вигляді сплати штрафу в дохід держави у розмірі 1000 (однієї тисячі) неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 17000 (сімнадцять тисяч) гривень, з позбавленням права керувати транспортними засобами на строк 3 роки.

Обвинувачений ОСОБА_3 в присутності захисника свою вину у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення визнав повністю, суду пояснив, що розуміє права, визначені ч. 4 ст. 474 КПК України, наслідки укладення та затвердження даної угоди, передбачені ч. 2 ст. 473 КПК України, характер обвинувачення, покарання, яке буде застосовано до нього у разі затвердження угоди судом. Просив затвердити угоду про примирення, яку вони з потерпілою уклали добровільно.

Захисник обвинуваченого адвокат ОСОБА_6 просила суд затвердити угоду.

Потерпіла в судовому засіданні підтвердила добровільність укладення угоди з обвинуваченим, пояснила, що матеріальна шкода їй відшкодована в повному обсязі, будь-яких претензій до обвинуваченого вона не має, просила суд затвердити угоду про примирення.

Прокурор в судовому засіданні не підтримала затвердження даної угоди, вказала, що угода не відповідає інтересам суспільства. При вирішенні питання затвердження угоди покладається на розсуд суду.

Розглядаючи питання про затвердження угоди про примирення потерпілого з обвинуваченим, суд виходить з наступного.

Відповідно до ст.468 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода про примирення між потерпілим та обвинуваченим.

У відповідності до ст.474 КПК України, після перевірки угоди на відповідність чинному законодавству, суд ухвалює рішення про затвердження угоди про визнання винуватості чи відмову у затвердженні у разі встановлення підстав, передбачених ч.7 ст.474 КПК України.

Відповідно до положень ч. 7 ст. 474 КПК України, суд відмовляє в затвердженні угоди, якщо умови угоди суперечать вимогам цього Кодексу та/або закону; умови угоди не відповідають інтересам суспільства; умови угоди порушують права, свободи чи інтереси сторін або інших осіб; існують обґрунтовані підстави вважати, що укладення угоди не було добровільним, або сторони не примирилися; очевидна неможливість, виконання обвинуваченим взятих на себе за угодою зобов`язань; відсутні фактичні підстави для визнання винуватості.

Згідно обвинувальному акту ОСОБА_3 обвинувачується у вчинені кримінального правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 286-1 КК України, яка передбачає відповідальність за порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння, що спричинило потерпілому середньої тяжкості тілесне ушкодження.

Вказане кримінальне правопорушення відноситься до злочинів проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, що передбаченні розділом ХІ Кримінального кодексу України.

Відповідно до п. 19 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 13 від 11.12.2015 року «Про практику здійснення судами кримінального провадження на підставі угод», суд приймаючи рішення щодо затвердження укладеної між сторонами кримінального провадження угоди, окрім іншого, має враховувати, що у кримінальних правопорушеннях, де основним безпосереднім об`єктом виступають публічні інтереси (зокрема немайнові), а спричинена конкретним фізичним чи юридичним особам шкода є лише проявом посягання на основний об`єкт, укладення угоди про примирення не допускається.

Зокрема затвердження таких угод не допускається у справах про злочини, передбачені розділом XI "Злочини проти безпеки руху та експлуатації транспорту". Водночас у кримінальному провадженні у формі приватного обвинувачення в разі вчинення означених кримінальних правопорушень угода про примирення може бути укладена.

Отже, при укладенні угоди про примирення потерпілого з обвинуваченим сторонами не враховано, що основним безпосереднім об`єктом кримінального правопорушення передбаченого ч. 1ст. 286-1 КК України є безпека руху й експлуатації автомобільного та деяких інших видів транспорту, перелік яких наведений у примітці до ст. 286, а його додатковим обов`язковим об`єктом життя і здоров`я особи, а також обставини вчинення кримінального правопорушення, за яких до ОСОБА_3 не можуть бути застосовані імперативні норми кримінального закону, що виключає можливість укладення угоди відповідно до вимог чинного законодавства.

Суд вважає, що така угода не відповідає інтересам суспільства, зокрема в зв`язку з тим, що санкція ч.1 ст.286-1 передбачає позбавленням волі на строк до трьох років з позбавленням права керувати транспортними засобами на строк від трьох до п`яти років, а обвинувачений ОСОБА_3 обвинувачується у вчиненні злочину - порушення правил безпеки дорожнього руху або експлуатації транспорту особами, які керували транспортними засобами у стані алкогольного сп`яніння.

За таких обставин суд приходить до висновку, що в затвердженні угоди про примирення укладеної між потерпілою та обвинуваченим слід відмовити.

Таким чином, враховуючи, що угода про примирення, укладена 26 травня 2023 року між потерпілою ОСОБА_5 та обвинуваченим ОСОБА_3 не відповідає нормам чинного Закону про кримінальну відповідальність, суд вважає за необхідне відмовити у затверджені угоди та продовжити судовий розгляд у загальному порядку.

Керуючись ст.474 КПК України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Відмовити у затвердженні угоди про примирення потерпілої з обвинуваченим, укладеної 26 травня 2023 року між потерпілою ОСОБА_5 та ОСОБА_3 .

Судове провадження у кримінальному провадженні продовжити у загальному порядку.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя ОСОБА_1