ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 538/122/17 Номер провадження 11-кп/814/1100/23Головуючий у 1-й інстанції ОСОБА_1 Доповідач ап. інст. ОСОБА_2
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 квітня 2023 року м. Полтава

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Полтавського апеляційного суду в складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4

секретаря судового засідання ОСОБА_5

з участю: прокурора ОСОБА_6

захисника ОСОБА_7 /в режимі відеоконференції/

потерпілих ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Полтава кримінальне провадження № 0000274 за апеляційною скаргою потерпілих ОСОБА_8 та ОСОБА_10 на ухвалу Лохвицького районного суду Полтавської області від 31 серпня 2022 року,- щодо ОСОБА_11 ,-

В С Т А Н О В И Л А:

Цією ухвалою щодо ,

ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , освіта середня, одруженого , маючого на утриманні трьох дітей, працюючого водієм ТОВ "Європатрансагро", військовозобов`язаного, не судимого

адоволено клопотання обвинуваченого та його захисника про закриття кримінального провадження зі звільненням від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності відносно нього за ч.1 ст.125, ч.1 ст.296 КК України.

Звільнено ОСОБА_11 від кримінальної відповідальності за вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.125, ч.1 ст.296 КК України у зв`язку із закінченням строків давності на підставі п.2 ч.1 ст.49 КК України.

Кримінальне провадження за №0000274 від 10.04.2016 по обвинуваченню ОСОБА_11 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.125, ч.1 ст.296 КК України, закрито на підставі п.1 ч.2 ст.284 КПК України.

Скасовано ухвалу Лохвицького районного суду від 29.06.2022 року в частині накладення на ОСОБА_11 грошового стягнення в розмірі 0,5 прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 1240грн.50 коп.

Вирішено долю речових доказів.

Зміст оскарженого судового рішення і встановлені судом першої інстанції обставини.

За ухвалою суду, ОСОБА_11 скоїв кримінальне правопорушення за наступних обставин:

Відповідно до обвинувального акту ОСОБА_11 обвинувачується у тому, 09.04.2016 близько 19 год 30 хв до господарства ОСОБА_12 розташованого в с.Вишневе Лохвицького |району Полтавської області прийшла її сестра ОСОБА_13 , яка попросила викликати працівників поліції, так як ОСОБА_11 влаштував з нею сварку та погрожував пістолетом. ОСОБА_12 телефонувала до поліції та разом з сином ОСОБА_14 , сестрою та іншими вийшла на вулицю t знаходились ОСОБА_15 і ОСОБА_16 де почали розмову з приводу виниклого конфлікту. Під час даної розмови виникла сварка в ході якої ОСОБА_11 ведучи себе нахабно, грубо та агресивно, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи його спільно-небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, діючи із прямим умислом направленим нанесення тілесних ушкоджень, завдав удар правою ногою в область грудей ОСОБА_12 від чого остання похилялась назад, де її підхопив син ОСОБА_17 . В результаті нанесення удару потерпіла отримала тілесні ушкодження у вигляді синця по передній поверхні грудної клітки, в проекції списоподібного відростку грудини, з переходом на нижнє-внутрішній квадрат лівої молочної залози, які згідно висновку експерта №56 від 12.04.2016 відноситься до легких тілесних ушкоджень. Своїми умисними діями, що виразилися в умисному нанесенні легких тілесних ушкоджень ОСОБА_11 вчинив кримінальне правопорушення передбачене ч.1 ст. 125 КК України. Крім того, 03.07.2016 р. близько 08 год 30 хв в с-.Бодаква Лохвицького району по вул. |ІПевченка.60/1, в приміщенні магазину « ІНФОРМАЦІЯ_2 » ФОП ОСОБА_8 , ОСОБА_11 вимагаючи від ОСОБА_8 видати заробітну плату його дружині ОСОБА_18 , яка власником магазину того дня була відсторонена від роботи, так як перебувала в стані алкогольного сп`яніння, вчинив з ним зарку. Після чого вийшов з магазину на вулицю Шевченка, тобто перебуваючи в громадському лісці, де на той час знаходився натовп людей, які прийшли до магазину, ставши поруч із автомобілем належного ОСОБА_9 марки Fiat Dobio реєстраційний номер НОМЕР_1 , веде себе нахабно, нехтуючи загальноприйнятими правилами поведінки та моральності порушуючи громадський порядок, з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжувалися особливою зухвалістю, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій. пер його суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, діючи з хуліганські безпричинно, правою рукою стиснутою в кулак наніс один удар в обличчя ОСОБА_19 носа. Від отриманого удару ОСОБА_8 , не втримався на ногах та впав на землю, ударившись потиличною частиною голови об виступаючі деталі автомобільного причепа. Таким чином, ОСОБА_20 спричинив потерпілому ОСОБА_8 тілесні ушкодження підшкірного крововиливу в ділянці нижнього повіка правого ока підшкірного крововиливу ділянці нижнього повіка лівого ока, підшкірного крововиливу в ділянці спинки носа, перелому кісток носу, субарахноїдальний крововилив, які згідно висновку експерта №150 від 30.09.2016 своїй сукупності відносяться до легких тілесних ушкоджень, що спричинили код розлад здоров`я. Далі ОСОБА_11 , незважаючи на присутність інших громадян, з мш неповаги до суспільства, яка виразилась в грубому порушені громадського г супроводжувалась особливою зухвалістю, ведучи себе нахабно, грубо та усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи його небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, діючи з прямим умислом, з хуліганських мотивів взявши з причепа автомобіля марки Fiat Dobio реєстраційний номер НОМЕР_1 совкову лопату почав наносити удари по вітровому склі вказаного автомобіля.

При цьому, коли ОСОБА_21 мав намір зупинити незаконні дії ОСОБА_11 , останній тримаючи в руках лопату завдав нею удари в напрямку ОСОБА_10 , який вчасно зорієнтувався та блокуючи удар ОСОБА_11 виставив перед собою ліву руку, закриваючи нею голову. В результаті чого ОСОБА_11 металевою частиною лопати наніс удар по лівій руці ОСОБА_10 та спричинив останньому тілесні ушкодження у вигляді садна по внутрішній поверхні проекції лівого променево-запясткового суглоба, висновку експерта №84 від 14.07.2016 відноситься до легкого тілесного ушкодження. Таким чином, подавивши супротив ОСОБА_11 продовжив розбивати стекла автомобілі належного ОСОБА_9 в результаті чого розбив вітрове скло, скло правої бокової двері, ліве скло ліве заднє, чим спричинив ОСОБА_9 матеріальну шкоду, яка у відповідності до висновку експертизи №141 від 17.09.2016 становить 38720 грн. Після чого ОСОБА_11 не чекаючи працівників поліції покинув місце пригоди. Своїми умисними діями, що виразились в хуліганстві тобто у грубому порушенні громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства, супроводжувалось особливою зухвалістю ОСОБА_11 вчинив кримінальне правопорушення передбачене ч.1 ст.296 КК України

Вимоги апеляційних скарг і узагальнені доводи осіб, які їх подали.

Не погоджуючись з рішенням суду потерпілими подана апеляційна скарги в якій ставиться питання про скасування ухвали суду та призначення нового судового розгляд у суді першої інстанції, так як обвинувачений не визнав свою вину і не розкаявся.

Позиції учасників апеляційного провадження.

Потерпілі в судове засідання з`явилися, наполягали на задоволення своєї апеляційної скарги.

Обвинувачений в судове засідання не з`явився будучи належним чином повідомленим про дату і час судового засідання.

Захисник в судове засідання з`явився, просив залишити без задоволення подану потерпілими апеляційну скаргу.

Прокурор вважав ухвалу суду першої інстанції, законною, обґрунтованою.

Мотиви прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Відповідно до ст. 404 КПК України, суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

За приписом п. 1 ч. 2 ст. 284 КПК України, звільнення особи від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності є обов`язковим видом звільнення.

За вимогами ч. 4 ст. 286 КПК України, якщо під час здійснення судового провадження щодо провадження, яке надійшло до суду з обвинувальним актом, сторона кримінального провадження звернеться до суду з клопотанням про звільнення від кримінальної відповідальності обвинуваченого, суд має невідкладно розглянути таке клопотання.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 49 КК України особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з дня вчинення нею кримінального проступку, за який передбачено покарання у виді обмеження волі, чи у разі вчинення нетяжкого злочину, за який передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк не більше двох років минуло три роки.

Вказаних вимог кримінального процесуального закону суд першої інстанції дотримався в повному обсязі.

За положеннями ст. 12 КК України, кримінальне правопорушення, передбачене ч.1 ст.296 КК України є кримінальним проступком.

Статтею 49 КК України визначені підстави для звільнення від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності.

Так, відповідно до ч.1 ст.49 КК України особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з дня вчинення нею кримінального правопорушення і до дня набрання вироком законної сили минули такі строки:

1) два роки - у разі вчинення кримінального проступку, за який передбачене покарання менш суворе, ніж обмеження волі;

2) три роки - у разі вчинення кримінального проступку, за який передбачено покарання у виді обмеження волі, чи у разі вчинення нетяжкого злочину, за який передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк не більше двох років;

На момент розгляду даного кримінального провадження строки визначені п.2 ч.1 ст.49 КК України, минули.

Підставами звільнення від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності є притягнення особи як обвинуваченого та згода обвинуваченого на таке звільнення від кримінальної відповідальності.

Обвинувачений ОСОБА_11 підтримав клопотання свого захисника та погодився на звільнення його від кримінальної відповідальності.

Згідно матеріалів кримінального провадження, судом першої інстанції відповідно до обвинувального акту встановлено, що кримінальне правопорушення, у вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_11 за ч. 1 ст. 125, ч.1 ст.296 КК України вчинено 09.04.2016 року.

Відповідальність за ч. 1 ст. 125 КК України передбачена у виді штрафу від п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або громадськими роботами на строк від двохсот годин або виправними роботами на строк до одного року. Відповідальність за ч. 1 ст. 296 КК України передбачена у виді штрафу від однієї тисячі до двохсот тисяч неоподаткованих мінімумів доходів громадян або прештом на строк до шести місяців, або обмеження волі на строк до п`ять років, та відповідно до ст. 12 КК України є кримінальним проступком.

Отже, з моменту вчинення інкримінованого ОСОБА_11 кримінального проступку пройшло більше трьох років, а тому відповідно до вимог п. 2 ч. 1 ст. 49 КК України, обвинувачений підлягає звільненню від кримінальної відповідальності.

Колегія суддів зважає, що вирішуючи питання про звільнення від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності, суд встановлює наявність певного обвинувачення, закінчення відповідних строків, передбачених ст. 49 КК України, і за таких умов зобов`язаний задовольнити клопотання про звільнення від кримінальної відповідальності.

При цьому звільнення від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строку давності є нереабілітуючою підставою, та однією з умов його застосування є згода обвинуваченої оособи, отже цю згоду може бути виражено у виді клопотання такої особи про звільнення від відповідальності або підтримкою в будь-якій формі відповідного клопотання прокурора, або захисника.

Відповідно до оскаржуваного рішення та наявного в матеріалах кримінального провадженнях клопотання захисника ОСОБА_7 , обвинувачений ОСОБА_11 підтримав клопотання про звільнення ОСОБА_11 від кримінальної відповідальності на підставі п.п.1,2 ч.1 ст.49 КК України та закриттям кримінального провадження

Доводи потерпілих про наявність обставини щодо невизнання обвинуваченим своєї вини у вчиненому як на підставу, що виключає застосування положень ст. 49 КК України, та про необхідність доведення винуватості обвинуваченого для прийняття рішення про закриття провадження за строком давності у даному випадку є безпідставними, оскільки за змістом ст. ст. 284, 288 КПК України, підставами для звільнення особи від кримінальної відповідальності при розгляді справи в суді є наявність відповідної норми кримінального закону, яка передбачає таке звільнення, клопотання сторони кримінального провадження про звільнення обвинуваченого від кримінальної відповідальності та згода обвинуваченого на закриття кримінального провадження на цих підставах.

Виходячи з цих положень Закону, визнання винуватості є правом, а не обов`язком обвинуваченого, а отже, невизнання ним своєї вини у вчиненні кримінального правопорушення за наявності його згоди на звільнення від кримінальної відповідальності не може бути перешкодою в реалізації ним свого права на таке звільнення та правовою підставою для відмови судом у задоволенні заявленого клопотання, що узгоджується з позицією ОП Верховного Суду, викладеною в постанові № 521/8873/18 (провадження № 51-413кмо21)

Таким чином, судом першої інстанції наведені фактичні обставини інкримінованого ОСОБА_11 кримінального проступку, перевірені підстави щодо його звільнення від кримінальної відповідальності, дані щодо строків давності та дійшов обґрунтованого висновку про звільнення ОСОБА_11 від кримінальної відповідальності за вчинення кримінального проступку, передбаченого ч. 1ст.125, ч.1 ст.296 КК України у зв`язку із закінченням строків давності.

З огляду на викладене, колегія суддів, вважає ухвалу суду першої інстанції законною, обґрунтованою, вмотивованою та такою, що не підлягає скасуванню з мотивів наведених в апеляційній скарзі потерпілих, а тому в її задоволенні необхідно відмовити.

Керуючись ст.ст.376, 404, 405, 407, 419 КПК України, колегія суддів апеляційного суду ,-

У Х В АЛ И Л А:

Апеляційну скаргу потерпілих ОСОБА_8 та ОСОБА_10 залишити без задоволення, а ухвалу Лохвицького районного суду Полтавської області від 31 серпня 2022 року щодо ОСОБА_11 без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду протягом 3-х місяців з моменту проголошення , а засудженим - у той же строк з моменту отримання копії судового рішення.

С У Д Д І:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4 .