Справа № 758/8456/23
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

06 вересня 2023 року слідчий суддя Подільського районного суду міста Києва ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , розглянувши клопотання представника власника майна ОСОБА_4 - адвоката ОСОБА_5 про скасування арешту майна у кримінальному провадженні №00000753 від 26.06.2020, -

В С Т А Н О В И В:

Представник власника майна ОСОБА_4 - адвокат ОСОБА_5 звернувся до Подільського районного суду м. Києва із клопотанням про скасування арешту, накладеного Київського апеляційного суду від 30 вересня 2020 року в справі № 759/12658/20, ухвалою Печерського районного суду м. Києва від 16 грудня 2020 року в справі № 757/52284/20-к.

В обґрунтування клопотання вказує, що арешт накладено необґрунтовано, тобто, без урахування дійсних фактичних обставин справи та належних і допустимих доказів на їх підтвердження. Вказує, що ухвалою Київського апеляційного суду від 30.09.2020 по справі № 759/12658/20 накладено арешт на нежитлові приміщення з № 1 по № 18 (група приміщень № 64), з № І, II першого поверху, №№ I, II другого поверху (в літ. А), що розташовані за адресою: АДРЕСА_1 загальною площею 596 кв.м., в частці 82/100 (надалі - група приміщень №64).

Крім того, ухвалою Печерського районного суду міста Києва від 16 грудня 2020 року по справі № 757/52284/20-к скасовано арешт накладений Ухвалою Київського апеляційного суду від 30 вересня 2020 року по справі № 759/12658/20 на майно виключно в частині заборони користування та передачі на відповідальне зберігання ОСОБА_6 , залишено заборону розпорядження майном, а саме, зокрема: групою приміщень № 64.

На думку представника, що в ухвалі Подільського районного суду міста Києва від 25.05.2023 року по справі № 758/5450/23 невірно зазначено: «згідно наданих витягів з ЄРДР та підозри, спірне нежитлове приміщення предметом підозри ОСОБА_4 , не являється».

Вказує, що предметом підозри ОСОБА_4 являється майно ТОВ «СП «АТАД К», яке, на думку прокурора, начебто незаконно вибуло з права власності ТОВ «СП «АТАД К». Жодного слова про приміщення за адресою: м. Київ, вулиця Коперніка, будинок 12Д, у повідомленні про підозру не зазначено. Приміщення за адресою: м. Київ, вулиця Коперніка, будинок 12Д ніколи не належали ТОВ «СП «АТАД К», про що свідчать інформаційні довідки з ДРРП, та жодного відношення до вказаної компанії не мають. Приміщення за адресою: м. Київ, вулиця Коперніка, будинок 12Д не є об`єктом злочину, про ще не було відомо слідчому судді під час винесення ухвали від 16.12.2020, з огляду на підписання підозри лише 11.06.2021.

Таким чином, після залишення заборони розпорядження майном 16.12.2020, потерпілий ОСОБА_6 та його сестра ОСОБА_7 набули права власності на 2/3 групи приміщень № 61-63, а тому мета накладення арешту як захист прав та законних інтересів потерпілого у кримінальному провадженні відпала, оскільки останні успадкували майно у вигляді 2/3 групи приміщень № 61-63, їх права на спадкування реалізовані, їх майно не є об`єктом кримінального правопорушення.

Разом із тим, вказує, що інший спадкоємець ОСОБА_4 не може отримати свідоцтва про право на спадщину на 1/3 групи приміщень № 64, з огляду на арешт накладений ухвалою від 30.09.2020, від 16.12.2020, її права на спадкування майна порушені, група приміщень № 64 не є об`єктом кримінального правопорушення, а тому, враховуючи те що названа група приміщень знаходиться під арештом вже тривалий час, органом досудового розслідування не здійснено жодної слідчої дії, ОСОБА_4 позбавлена можливості отримати свідоцтва про право на спадщину на 1/3 вказаних приміщень.

Стверджує, що на теперішній час накладений арешт майна не продовжує відповідати засадам розумності та співмірності, а відповідно, у зв`язку із чим, арешт, накладений ухвалою Київського апеляційного суду від 30.09.2020 по справі №759/12658/20, ухвалою Печерського районного суду міста Києва від 16.12.2020 по справі № 757/52284/20-к в частині заборони розпорядження майном, а саме: нежитлові приміщення з №1 по №18 (група приміщень №64), з №1, II першого поверху, №№ I, II другого поверху (в літ. А), що розташовані за адресою: АДРЕСА_1 загальною площею 596 кв.м., в частці 82/100.

Представник власника майна в судове засідання не з`явився, будучи неодноразово належним чином повідомленим, надіслав на адресу суду клопотання, в якому просив здійснювати розгляд без його участі.

Прокурор щодо задоволення клопотання заперечив, вказав, що досудове розслідування у вказаному кримінальному провадженні триває, а майно, зняття арешту може призвести до непоправних наслідків для досудового розслідування у вказаному кримінальному провадженні, оскільки таке майно є об`єктом вчинення кримінального правопорушення.

Дослідивши матеріали клопотання та долучені на його обґрунтування докази, слідчий суддя дійшов наступного висновку.

Відповідно до положень ч. 1 та 2 ст. 174 КПК України підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Арешт майна може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Відтак, КПК України надає слідчому судді вичерпний перелік повноважень при розгляді питання про скасування арешту майна, в частині перевірки підстав щодо наявності чи відсутності потреби в подальшому застосуванні заходу забезпечення кримінального провадження, а також підстав щодо обґрунтованості вжиття такого заходу.

Таким чином, при розгляді клопотання, поданого в порядку ст. 174 КПК України, слідчий суддя не надає оцінку дотриманню вимог закону при постановленні ухвали про арешт майна та її законності, що є виключною прерогативою суду апеляційної інстанції, а лише оцінює обґрунтованість підстав для скасування арешту, а тому доводи представника власника майна щодо процесуальних рішень, прийнятих слідчим суддею в ході розгляду клопотання про арешт майна не заслуговують на увагу.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом кримінального правопорушення, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Згідно з п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів. У випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Отже, майно, яке має одну або декілька ознак, наведених у ст. 98 КПК України, може набути статусу речового доказу за рішенням слідчого, прокурора, яке відповідно до вимог ч. 3 ст. 110 КПК України приймається у формі постанови.

В судовому засіданні встановлено, що слідчими СВ Подільського УП ГУНП у м. Києві здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000753 від 26.06.2020 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 190, ч. 3 ст. 206-2 КК України.

Процесуальне керівництво досудовим розслідуванням здійснюється Подільською окружною прокуратурою міста Києва.

11.06.2021 ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , повідомлено про підозру у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 206-2 КК України.

Постановою прокурора Подільської окружної прокуратури м. Києва від 17.12.2020 визнано речовими доказами у вищевказаному кримінальному провадженні об`єкти нерухомого майна, зокрема з № 1 по № 18 (групи приміщень № 64), з № І, першого поверху, №№ І, ІІ другого поверху (в. літ. А), що розташовані за адресою: АДРЕСА_1 загальною площею 596 кв. м, в частці 82/100.

Ухвалою Київського апеляційного суду від 30.09.2020 по справі № 758/12658/20 на вказане майно накладено арешт.

Арешт на майно обґрунтовано необхідністю забезпечення збереження речових доказів у кримінальному провадженні та недопущення продовження здійснення злочинних дій, направлених на протиправне заволодіння нерухомим майном, а також захисту прав та законних інтересів потерпілого у кримінальному провадженні.

Відповідно до практики Європейського суду, для того, щоб втручання в право власності вважалося допустимим, воно повинно служити не лише законній меті в інтересах суспільства, а повинно бути розумна співмірність між використовуваними інструментами і тією метою, на котру спрямований будь-який захід, що позбавляє особу власності. Розумна рівновага має зберігатись між загальними інтересами суспільства та вимогами дотримання основних прав особи. (Рішення у справі "АГОСЬ" проти Сполученого Королівства" від 24 жовтня 1986 року, серія А.№108, п.52).

Слідчим суддею встановлено відповідність арештованого майна критеріям, зазначеним у ст. 98 КПК України, а тому, враховуючи стадію кримінального провадження та те, що досудове розслідування у вказаному кримінальному провадженні тримає, слідчим суддею наразі не вбачається підстав для зняття арешту із такого майна.

На думку слідчого судді, заявником не доведено, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба. Слідчий суддя вважає, що вищевказане нерухоме майно не перестало бути речовими доказами в рамках кримінального провадження, досудове розслідування по якому ще не закінчено, а тому арешт цього майна обумовлений його подальшим збереженням та запобіганням можливості його відчуження.

Також, надаючи оцінку твердженню представника власника майна щодо неконкретизованості протиправних дій ОСОБА_8 , слідчий суддя вважає за необхідне роз`яснити, що при розгляді клопотання про скасування арешту майна, слідчим суддею розглядаються виключні питання, пов`язані з підставністю накладення заходів забезпечення кримінального провадження, натомість, питання надання оцінки кваліфікації кримінального правопорушення та перевірки його доказами, регламентовано окремим розділом кримінально-процесуального закону, та у даному конкретному випадку до повноважень слідчого судді не входить.

З урахуванням досліджених обставин, слідчий суддя дійшов висновку, щодо саме такий ступінь втручання у права та свободи особи у цьому кримінальному провадженні виправдовує потреби досудового розслідування. Відповідно до ст. 2 КПК України, завданням кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

За таких обставин, вбачається, що заявником не було доведено наявності правових підстав для скасування арешту майна, оскільки арештоване майно є речовим доказом в кримінальному провадженні, відсутні підстави для визнання накладеного арешту таким, в якому відпала потреба, не доведено необґрунтованість накладеного арешту, а тому в цілях подальшого безперешкодного та своєчасного проведення досудового розслідування, в задоволенні клопотання слід відмовити.

Керуючись ст. 98, 170-173,174, 309 КПК України, слідчий суддя, -

П О С Т А Н О В И В:

У задоволенні клопотання представника власника майна ОСОБА_4 - адвоката ОСОБА_5 про скасування арешту майна у кримінальному провадженні № 00000753 від 26.06.2020, - відмовити.

Ухвала набирає законної сили з моменту її оголошення та оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_9