Справа № 487/1995/23
Провадження № 1-кс/487/1014/23
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28.04.2023 року м. Микоалїв

Слідчий суддя Заводського районного суду міста Миколаєва ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Миколаєва клопотання прокурора Окружної прокуратури міста Миколаєва ОСОБА_3 у кримінальному провадженні внесеному до ЄРДР за №0000127 від 12.04.2023, за ознаками складу кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст. 358 КК України - про арешт майна

ВСТАНОВИВ:

12.04.2023 року, прокурор Окружної прокуратури міста Миколаєва ОСОБА_3 , в рамках кримінального провадження №0000127 від 12.04.2023, звернулась до слідчого судді з клопотанням, в якому просила накласти арешт на свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_1 від 21.09.2018 року на автомобіль марки «Mercedes-Benz E350», вилучене в рамках проведення огляду 31.03.2023 року.

В обґрунтування клопотання зазначила, що дізнавачами СД Миколаївського РУП ГУНП в Миколаївській області, проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000127 від 12.04.2023, за ознаками складу кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст. 358 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що 11.04.2023 року працівником сервісного центру (МРЕО), було виявлено автомобіль марки «Mercedes-Benz E350» державний реєстраційний номер НОМЕР_2 володілець якого - ОСОБА_4 , який надав свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_3 яке має ознаки підробки.

11.04.2023 року в ході огляду місця події за адресою: м. Миколаїв, пров. Транспортний, 1, було виявлено та вилучено свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_1 від 21.09.2018 року на автомобіль марки «Mercedes-Benz E350».

Таким чином під час досудового розслідування виникла необхідність у накладені арешту на вказаний документи з метою запобігання його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення чи відчуження.

До судового засідання прокурор не з`явилась, надала заяву в якій просила провести розгляд справи за її відсутності, вимоги клопотання підтримала.

Володілець майна та його захисник до суду не з`явились.

Відповідно до положень ч. 1 ст. 172 КПК України, розгляд клопотання проведено за відсутності сторін.

Дослідивши матеріали клопотання про накладення арешту і докази, якими воно обґрунтовується, слідчий суддя приходить до наступних висновків.

Так, дізнавачами СД Миколаївського РУП ГУНП в Миколаївській області, проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000127 від 12.04.2023, за ознаками складу кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст. 358 КК України.

Із матеріалів клопотання вбачається, що 11.04.2023 року працівником сервісного центру (МРЕО), було виявлено автомобіль марки «Mercedes-Benz E350» державний реєстраційний номер НОМЕР_2 володілець якого - ОСОБА_4 , який надав свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_3 яке має ознаки підробки.

11.04.2023 року в ході огляду місця події за адресою: м. Миколаїв, пров. Транспортний, 1, було виявлено та вилучено свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_1 від 21.09.2018 року на автомобіль марки «Mercedes-Benz E350».

Постановою дізнавача СД МРУП ГУНП в Миколаївській області від 12.04.2023 року вищевказаний документ визнано речовим доказом у кримінальному провадженні.

Вказане майно має значення для досудового розслідування як доказ можливого вчинення кримінального правопорушення та підлягає подальшому дослідженню в ході слідства з метою виявлення та фіксації відомостей про обставини вчинення кримінального правопорушення, а також встановлення осіб причетних до нього.

Вилучене майно відповідає критеріям, зазначеним у ч. 2 ст. 167 КПК України, оскільки мого зберегти на собі сліди вчинення кримінального правопорушення.

Згідно до положень ч.1 ст.98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.

Відповідно до положень п.1 ч.2 ст.170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів.

Відповідно до ч. 3 ст. 170 КПК України, у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Вимогами ст.173 КПК України встановлено, що слідчий суддя, суд відмовляють у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, що його подала, не доведе необхідність такого арешту, а також наявність ризиків, передбачених абзацом другим частини першої статті 170 цього Кодексу.

Прокурором доведено, що незастосування арешту може призвести до пошкодження, зникнення, втрати, знищення майна.

Так, з матеріалів кримінального провадження вбачається, що наявні обґрунтовані підстави вважати, що вилучене в ході огляду місця події документ має суттєве значення для кримінального провадження, оскільки може містити докази вчинення кримінального правопорушення та зберегти на собі його сліди.

Окрім того доведена наявність ризиків, передбачених абзацом другим частини першої статті 170 цього Кодексу та існує необхідність накладення арешту на це майно для забезпечення збереження його як речових доказів та виконання завдань кримінального провадження.

Незастосування заходу забезпечення кримінального провадження у вигляді арешту може мати наслідком перешкоджання кримінальному провадженню та встановленню істини у ньому, шляхом знищення чи зміни вказаного майна.

З урахування викладеного, слідчий суддя дійшов висновку, що клопотання прокурора підлягає задоволенню.

Керуючись ст. ст. 98, 131-132, 167, 170-173, 309, 395 КПК України, слідчий суддя

УХВАЛИВ:

Клопотання прокурора Окружної прокуратури міста Миколаєва ОСОБА_3 задовольнити.

Накласти арешт на свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_1 від 21.09.2018 року на автомобіль марки «Mercedes-Benz E350», вилучене в рамках проведення огляду 31.03.2023 року.

Ухвала підлягає негайному виконанню, яке доручити прокурору Окружної прокуратури міста Миколаєва ОСОБА_3 .

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Миколаївського апеляційного суду протягом 5 днів з дня її оголошення.

Оскарження ухвали не зупиняє її виконання.

Слідчий суддя: ОСОБА_1