Справа № 595/1428/23
Провадження № 1-кп/595/112/2023
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21.08.2023

Бучацький районний суд Тернопільської області

в складі: головуючого судді ОСОБА_1

за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду в м. Бучач кримінальне провадження №0000163 від 02 червня 2023 року про обвинувачення:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Броварі Бучацького району Тернопільської області, жителя АДРЕСА_1 , громадянина України, з базовою загальною середньою освітою, одруженого, маючого на утриманні трьох неповнолітніх дітей, працюючого трактористом у ФГ «Степ», раніше не судимого,

у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст.357 КК України та злочину, передбаченого ч.4 ст.185 КК України,

з участю сторін кримінального провадження:

прокурора ОСОБА_4

потерпілих ОСОБА_5 , ОСОБА_6

обвинуваченого ОСОБА_3

захисника ОСОБА_7

ВСТАНОВИВ:

Згідно обвинувального акту, 01 червня 2023 року близько 12 год. 22 хв. ОСОБА_3 рухався за кермом автомобіля марки «Renault Master», номерний знак НОМЕР_1 , що належить ФГ «Степ» в сторону центру міста Бучач. Проїжджаючи перехрестя доріг вулиць Галицька та Пушкіна м. Бучач Чортківського району Тернопільської області, ОСОБА_3 помітив як ОСОБА_5 втратив гаманець чорного кольору, який випав на обочину дороги по вул. Галицькій, при цьому, при падінні, з гаманця вилетіли грошові кошти. В цей час у ОСОБА_3 виник злочинний намір, спрямований на таємне викрадення чужого майна, а саме гаманця чорного кольору та грошових коштів, які належать ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , жителю АДРЕСА_2 .

Реалізовуючи свій злочинний намір, направлений на таємне викрадення чужого майна, та доводячи його до логічного завершення, діючи з прямим умислом, направленим на таємне викрадення чужого майна, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, достовірно знаючи, що на території України діє правовий режим воєнного стану, введений на підставі Указу Президента України від 24.02.2022 № 64/2022 "Про введення воєнного стану в Україні", затвердженого Законом України від 24.02.2022 № 2102-ІХ із 05 год. 30 хв. 24.02.2022 строком на 30 діб, продовженого з 05 год. 30 хв. 26.03.2022 строком на 30 діб згідно з Указом Президента України від 14.03.2022 № 133/2022, затвердженим Законом України від 15.03.2022 № 2119-ІХ, продовженого з 05 год. 30 хв. 25.04.2022 строком на 30 діб згідно з Указом Президента України № 259/2022 від 18.04.2022, затвердженим Законом України № 2212-ІХ від 21.04.2022, продовженого з 05 год. 30 хв. 25.05.2022 строком на 90 діб згідно з Указом Президента України № 341/2022 від 17.05.2022, затвердженого Законом України № 2263-ІХ від 22.05.2022, продовженого з 05 год. 30 хв. 23.08.2022 року строком на 90 діб згідно з Указом Президента України № 573/2022 від 12.08.2022, затвердженого Законом України № 2500-ІХ від 15.08.2022, продовженого з 05 год. 30 хв. 21.11.2022 строком на 90 діб згідно з Указом Президента України № 757/2022 від 07.11.2022, затвердженим Законом України № 2738-ІХ від 16.11.2022, продовженого з 05 год. 30 хв. 19.02.2023 строком на 90 діб згідно з Указом Президента України № 58/2023 від 06.02.2023, затвердженим Законом України № 2915-ІХ від 07.02.2023, продовженого з 05 год. 30 хв. 20.05.2023 строком на 90 діб згідно з Указом Президента України № 254/2023 від 01.05.2023, затвердженим Законом України № 3057-ІХ від 02.05.2023, з корисливого мотиву, з метою збагачення, ОСОБА_3 , 01 червня 2023 року близько 12 год. 22 хв., перебуваючи в м. Бучач, на перехресті вулиць Галицька та Пушкіна Чортківського району Тернопільської області, переконавшись, що за його діями ніхто не спостерігає та він ніким не буде помічений, тобто діючи таємно, зупинив автомобіль з лівої сторони проїжджої частини вулиці Пушкіна м. Бучач, в повній мірі розуміючи, що вищевказаний гаманець та кошти втрачені їх власником, водночас фактично не вийшли з володіння власника, а опинилися у неналежному, але відомому йому місці, підійшов до вказаного гаманця чорного кольору, підняв його з обочини дороги, відкрив, а також підняв з обочини дороги грошові кошти у сумі 4600 грн (дев`ять купюр номіналом по 500 гривень та одна куп`юра номіналом 100 гривень), які лежали одразу біля гаманця, та сів у автомобіль «Renault Master», номерний знак НОМЕР_1 , після цього покинув місце вчинення злочину, отримавши при цьому можливість володіти, користуватися та розпоряджатися викраденими грошовими коштами.

Даною крадіжкою ОСОБА_3 спричинив ОСОБА_5 матеріальну шкоду на загальну суму 4600 (чотири тисячі шістсот) грн.

Таким чином, ОСОБА_3 обвинувачується у вчиненні злочину, передбаченого ч.4 ст.185 КК України, а саме, в таємному викраденні чужого майна (крадіжці), вчиненому в умовах воєнного стану.

Крім того, ОСОБА_3 , 01 червня 2023 року близько 12 год. 22 хв., перебуваючи на обочині дороги м. Бучач, на перехресті вулиць Галицька та Пушкіна Чортківського району Тернопільської області, відкрив викрадений гаманець чорного кольору, який належить потерпілому ОСОБА_5 , та відкривши його, побачив у ньому банківську картку «Ощадбанк» № НОМЕР_2 . в цей час, у ОСОБА_3 виник злочинний намір, спрямований на таємне викрадення чужого майна, а саме банківської картки «Ощадбанк» № НОМЕР_2 , яка згідно п.1 ст.5 ЗУ «Про електронні документи та електронний документообіг», п.1.27, ч.1 ст.1 ЗУ «Про платіжні системи та переказ коштів в Україні» є офіційним документом, тобто, електронним платіжним документом, та є засобом доступу до банківського рахунку, який відкрито на ім`я ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , жительки АДРЕСА_2 , з метою подальшого використання в особистих корисливих мотивах.

Реалізуючи свій злочинний намір, ОСОБА_8 01 червня 2023 року близько 12 год. 22 хв., перебуваючи на обочині дороги м. Бучач, на перехресті вулиць Галицька та Пушкіна Чортківського району Тернопільської області, в повній мірі розуміючи, що знайдена банківська картка водночас фактично не вийшли з володіння власника, а опинилися у неналежному, але відомому йому місці, яка містить обов`язкові реквізити, що дають змогу ідентифікувати платіжну систему, емітента (банк) та держателя цього спеціального платіжного засобу, діючи умисно, з корисливих мотивів, взяв собі втрачену банківську картку № НОМЕР_2 разом із гаманцем, яка відповідно до ст. 1 ЗУ «Про інформацію», п. п. 1.4, 1.14, 1.27, 1.51 ст. 1, п. 15.2 ст. 15 ЗУ «Про платіжні системи та переказ коштів в Україні», ч. 4 ст. 51 ЗУ «Про банки та банківську діяльність», п. 1 ст. 5 ЗУ «Про електронні документи та електронний документообіг», а також згідно з приміткою до ст. 358 КК України є офіційним документом, оскільки містить зафіксовану на матеріальному носієві інформацію, підтверджує та посвідчує певні факти, що здатні спричинити наслідки правового характеру, виданим повноважною особою юридичної особи з дотриманням визначеної законом форми та містить передбачені законом реквізити. Тримаючи в руках гаманець з банківською карткою всередині, сів у автомобіль «Renault Master», номерний знак НОМЕР_3 , після цього покинув місце вчинення злочину, отримавши при цьому можливість володіти, користуватися та розпоряджатися викраденим офіційним документом.

Таким чином, ОСОБА_3 , обвинувачується у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 357 КК України - викраденні офіційного документа, вчиненому з корисливих мотивів.

Отже, ОСОБА_3 , обвинувачується у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 357 КК України - викраденні офіційного документа, вчиненого з корисливих мотивів та у вчиненні злочину, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, - таємному викраденні чужого майна (крадіжці), вчиненому в умовах воєнного стану.

21 липня 2023 року, згідно вимог ст.472 КПК України, укладено угоду про визнання винуватості між прокурором Бучацької окружної прокуратури ОСОБА_4 , якій на підставі ст. 37 КПК України надані повноваження прокурора у кримінальному провадженні №0000163, за згодою потерпілих ОСОБА_5 та ОСОБА_6 , з одного боку, та підозрюваним у цьому провадженні ОСОБА_3 і його захисником ОСОБА_7 , з іншого боку, згідно якої вони дійшли згоди щодо правової кваліфікації дій підозрюваного за ч.1 ст.357 та ч. 4 ст. 185 КК України, істотних для даного кримінального правопорушення обставин та покарання, зокрема: за ч.1 ст. 357 КК України у виді штрафу в розмірі 50 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 грн; за ч.4 ст. 185 КК України, із застосуванням ст. 69 КК України (враховуючи пом`якшуючі обставини, а саме: щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину, добровільне відшкодування завданого збитку, а також враховуючи обставини, які істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, з урахуванням особи винного, позитивну характеристику за місце проживання, наявність на його утриманні п`ятьох неповнолітніх дітей, раніше несудимий), призначити основне покарання у виді штрафу в розмірі 300 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 5100 грн. На підставі ч.1 ст.70 КК України за сукупністю злочинів шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим покаранням сторони погодили визначити ОСОБА_3 , остаточне покарання у виді штрафу в розмірі 300 (трьохсот) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 5100 грн.

Угодою передбачено наслідки її укладення та затвердження, встановлені ст. 473 КПК України, а також наслідки її невиконання, встановлені ст. 476 КПК України.

Прокурор в судовому засіданні, вважаючи, що при укладенні даної угоди дотримані вимоги і правила КПК України та КК України, просить угоду затвердити і призначити обвинуваченому узгоджену в угоді міру покарання.

Обвинувачений ОСОБА_3 та його захисник ОСОБА_7 в судовому засіданні також просять вказану угоду з прокурором затвердити і призначити узгоджену в ній міру покарання, при цьому обвинувачений беззастережно визнав себе винуватим у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст. 357 та ч.4 ст.185КК України в обсязі підозри, дав згоду на застосування узгодженого виду та розміру покарання, заявивши, що здатен реально виконати взяті на себе відповідно до угоди зобов`язання.

Потерпілі ОСОБА_5 та ОСОБА_6 в судовому засіданні підтвердили, що надали згоду прокурору на укладення угоди про визнання винуватості та вважають, що таку слід затвердити.

Вислухавши учасників кримінального провадження, розглядаючи питання про затвердження угоди про визнання винуватості, суд вважає, що угода підлягає до затвердження з наступних підстав.

Судом встановлено, що ОСОБА_3 обґрунтовано обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.357 та ч.4 ст.185 КК України, які відповідно до вимог ст. 12 КК України є кримінальним проступком та тяжким злочином, відповідно.

При цьому судом встановлено, що обвинувачений ОСОБА_3 розуміє права, визначені п. 1 ч. 4 ст. 474 КПК України, наслідки укладення та затвердження даної угоди, передбачені ч. 2 ст. 473 КПК України, характер обвинувачення, вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди судом.

Суд переконався, що укладення угоди сторонами кримінального провадження є добровільним, не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді, про що вони підтвердили під час підготовчого судового засідання.

Також судом встановлено, що за умовами даної угоди міра покарання визначена відповідно до вимог ст. 65 КК України.

Так, згідно ч. 1 ст. 69 КК України, за наявності кількох обставин, що пом`якшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, з урахуванням особи винного суд, умотивувавши своє рішення, може, крім випадків засудження за корупційне кримінальне правопорушення, кримінальне правопорушення, пов`язане з корупцією, призначити основне покарання, нижче від найнижчої межі, встановленої в санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини цього Кодексу, або перейти до іншого, більш м`якого виду основного покарання, не зазначеного в санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини цього Кодексу за це кримінальне правопорушення. У цьому випадку суд не має права призначити покарання, нижче від найнижчої межі, встановленої для такого виду покарання в Загальній частині цього Кодексу.

Відповідно до п. 8 Постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 24.10.2003 "Про практику призначення судами кримінального покарання" призначення основного покарання, нижчого від найнижчої межі, передбаченої законом за даний злочин, або перехід до іншого, більш м`якого виду основного покарання, або непризначення обов`язкового додаткового покарання (ст. 69 КК) може мати місце лише за наявності декількох (не менше двох) обставин, що пом`якшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого злочину, з урахуванням особи винного.

Вказана норма Закону передбачає, що у кожному такому випадку суд зобов`язаний у мотивувальній частині вироку зазначити, які саме обставини справи або дані про особу підсудного він визнає такими, що істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого злочину і впливають на пом`якшення покарання, а в резолютивній - послатися на ч. 1 ст. 69 КК України.

Суд при вирішенні питання про можливість призначення покарання узгодженого сторонами угоди враховує тяжкість вчинених кримінальних правопорушень, особу обвинуваченого ОСОБА_3 , обставини, що пом`якшують покарання, зокрема: щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину, особу винного, позитивну характеристику з місця проживання, наявність на його утриманні трьох неповнолітніх дітей, визнання ним вини, повне відшкодування завданих збитків та відсутність обставин, що б обтяжували покарання, а тому за наявності вищевказаних обставин, які пом`якшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого злочину, вважає, за можливе застосувати ст. 69 КК України та призначити основне покарання, нижче від найнижчої межі, встановленої у санкції ч.4 ст.185 КК України у виді штрафу в дохід держави, виходячи з того, що саме таке покарання буде відповідати вчиненому обвинуваченим ОСОБА_3 кримінальному правопорушенню за вказаною статтею і буде достатнім для його виправлення та попередження вчиненню нових злочинів, а також вказане покарання обумовлене укладеною сторонами кримінального провадження угодою про визнання винуватості.

Відповідно до вимог п. 1 ч. 3 ст. 314 КПК України при прийнятті рішення у підготовчому засіданні суд має право, зокрема, затвердити угоду.

Згідно вимог п.2 ст. 468 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладено угоду про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим.

Відповідно до вимог п. 1 ч. 4 ст. 469 КПК України угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, нетяжких злочинів, тяжких злочинів .

Виходячи з наведеного, суд дійшов висновку про можливість затвердження угоди про визнання винуватості, укладену між прокурором Бучацької окружної прокуратури ОСОБА_4 , та підозрюваним ОСОБА_3 , в присутності захисника ОСОБА_7 і призначення ОСОБА_3 узгодженої сторонами кримінального провадження міри покарання.

Речові докази по справі вирішити у відповідності до ст. 100 КПК України.

Запобіжний захід обвинуваченому не обирався.

Процесуальні витрати по справі відсутні.

Цивільний позов по справі не заявлено.

Керуючись ст.ст.314,373,374,474,475 КПК України, суд -

УХВАЛИВ:

Затвердити угоду про визнання винуватості від 21 липня 2023 року, укладену між прокурором Бучацької окружної прокуратури ОСОБА_4 та підозрюваним ОСОБА_3 , в присутності захисника ОСОБА_7 .

ОСОБА_3 визнати винуватим у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 185, ч.1 ст.357 КК України, та призначити покарання:

-за ч.1 ст. 357 КК України у виді штрафу в розмірі 50 (п`ятдесяти) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 (вісімсот п`ятдесят) грн;

-за ч.4 ст. 185 КК України із застосуванням ст. 69 КК України у виді штрафу в розмірі 300 (трьохсот) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 5100 (п`ять тисяч сто) грн.

На підставі ч.1 ст.70 КК України, шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим, визначити ОСОБА_3 остаточне покарання у виді штрафу в розмірі 300 (трьохсот) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 5100 (п`ять тисяч сто) грн.

Речові докази:

- банківську карту «Ощадбанк» № НОМЕР_2 , яка належить ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , яку поміщено у сейф-пакет №WAR1186270 і передано на зберігання в камеру зберігання речових доказів ВП №2 (м.Бучач) Чортківського РВП ГУНП в Тернопільській області повернути власнику ОСОБА_6 ;

- гаманець чорного кольору, що належить ОСОБА_5 , який поміщено у сейф-пакет №WAR1186270 і передано на зберігання в камеру зберігання речових доказів ВП №2 (м.Бучач) Чортківського РВП ГУНП в Тернопільській області повернути власнику ОСОБА_5 ;

- грошові кошти в сумі 2500 (дві тисячі п`ятсот) грн: 5 куп`юр номіналом 500 гривень серії ВД №8096591, ХЄ №1840925, ХИ №4808200, ХИ №4352566, МБ №7831642, які є власністю ОСОБА_5 та які поміщено сейф-пакет №WAR1186305 і передано на зберігання в камеру зберігання речових доказів ВП №2 (м.Бучач) Чортківського РВП ГУНП в Тернопільській області повернути власнику ОСОБА_5 ;

- диск DVD-R, на якому міститься відеозапис із місця вчинення злочину, а саме, по вул. Галицька в м. Бучач, який долучено до матеріалів кримінального провадження залишити при матеріалах кримінального провадження;

- диск DVD-R, на якому міститься відеозапис із приміщення магазину «СІМ`Я», що розташований за адресою с. Підзамочок Чортківського району, який долучено до матеріалів кримінального провадження залишити при матеріалах кримінального провадження.

Апеляційна скарга на вирок може бути подана обвинуваченим, захисником, прокурором виключно з підстав, передбачених ч. 4 ст. 394 КПК України, протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Тернопільського апеляційного суду через Бучацький районний суд Тернопільської області.

Вирок, якщо інше не передбачено КПК України, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Учасники кримінального провадження мають право отримати в суді копії вироку.

Суддя ОСОБА_1