БОЛГРАДСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Єдиний унікальний № 497/1814/23
Провадження № 1-кс/497/616/23
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

про застосування запобіжного заходу

11.08.2023 року м. Болград

Болградський районний суд Одеської області

в складі слідчого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3

підозрюваного - ОСОБА_4 (доставлений під вартою),

захисника підозрюваного - адвоката ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Болград клопотання слідчого про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженцю м. Арциз Одеської області, громадянина України, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживав за адресою: АДРЕСА_2 , з середньою спеціальною освітою, не одруженого, офіційно не працюючого, не має на утриманні неповнолітніх та недієздатних осіб, не є інвалідом, раніше не судимий,

який підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України у кримінальному провадженні №0000465 від 09.08.2023 року,

ВСТАНОВИВ:

Слідчий відділення № 1 Слідчого відділу Болградського районного відділу поліції Головного управління Національної поліції в Одеській області ОСОБА_6 , звернувся до слідчого судді з клопотанням, погодженим із прокурором Болградської окружної прокуратури ОСОБА_3 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_4 у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань №0000465 від 09.08.2023 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України, за фактом спричинення умисного тяжкого тілесного ушкодження, тобто умисного тілесного ушкодження, небезпечного для життя в момент заподіяння, що спричинило смерть потерпілої ОСОБА_7 .

В обґрунтування клопотання слідчий зазначив, що Відділенням № 1 слідчого відділу Болградського районного відділу поліції Головного управління Національної поліції в Одеській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000465 від 09.08.2023, за ознаками кримінального правопорушення, кваліфікованого за ч. 2 ст. 121 КК України, за фактом спричинення умисного тяжкого тілесного ушкодження, тобто умисного тілесного ушкодження, небезпечного для життя в момент заподіяння, що спричинило смерть потерпілої ОСОБА_7 .

До ВП №1 Болградського РВП ГУНП в Одеській області о 08:19 09.08.2023 надійшло повідомлення зі служби 102 про те, що 09 серпня 2023 року за адресою: АДРЕСА_3 , працівниками екстреної медичної допомоги констатовано смерть гр. ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , яка померла до їх прибуття за викликом.

Досудовим розслідуванням встановлено, що 07 серпня 2023 року у денний час доби, більш точний час досудовим розслідуванням не встановлено, ОСОБА_4 , перебуваючи у одній із кімнат квартири АДРЕСА_4 , з побутових причин вступив у сварку із співмешканкою ОСОБА_7 .

Під час зазначеної події ОСОБА_4 , діючи з мотивів особистих неприязних відносин до ОСОБА_7 , що виникли під час сварки, бажаючи помститись за її висловлювання, які він вважав образливими для себе, керуючись прямим умислом, спрямованим на спричинення шкоди здоров`ю, передбачаючи можливість настання суспільно-небезпечних наслідків у результаті своїх дій, і бажаючи їх досягнення, долонею правої руки умисно наніс ОСОБА_7 один удар у ділянку обличчя, а саме у підборіддя, внаслідок чого остання впала на підлогу вдарилась потиличною ділянкою голови, в результаті чого їй спричинено тілесні ушкодження у виді крововиливу в м`які тканини сухожильного шолому в тім`яно-потиличній ділянці справа, крововиливу під тверду мозкову оболонку справа потиличної ділянці голови, крововиливу під м`яку мозкову оболонку зліва та справа, в тім`яно скроневій та потиличній ділянці голови, що призвели до набряку головного мозку, і як наслідок смерті ОСОБА_7

09.08.2023 об 11:50 годині, за підозрою у вчиненні вищевказаного кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України, ОСОБА_4 затримано в порядку ст. 208 КПК України.

10.08.2023 ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України, за кваліфікуючими ознаками: умисне тяжке тілесне ушкодження, тобто умисне тілесне ушкодження, небезпечне для життя в момент заподіяння, що спричинило смерть потерпілого.

Наразі сторона обвинувачення вважає, що є необхідність у застосуванні до підозрюваного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою з огляду на обґрунтованість підозри і наявність ризиків, передбачених ст.177 КПК України.

В судовому засіданні прокурор клопотання слідчого підтримав, наполягав на його задоволенні, стверджував, що з метою забезпечення дієвості даного кримінального провадження являється доцільним та необхідним застосувати до підозрюваного запобіжний захід у вигляді тримання під вартою з огляду на обґрунтованість підозри та за наявності ризиків, передбачених ст.177 КПК України. Суворість покарання, яке загрожує підозрюваному у разі доведеності його винуватості, може спонукати його ухилитися від органу досудового розслідування і суду. Крім цього, може вчинити тиск на свідків, про яких йому відомо, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином. А тому на думку, прокурора більш м`який запобіжний захід не зможе забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваного.

Захисник підозрюваного - адвокат ОСОБА_5 - заявив, що вважає підозру необґрунтованою, оскільки відсутні докази про причино-наслідковий зв`язок між діями ОСОБА_4 та смертю ОСОБА_7 , частино наданих доказів є неналежними, з протиріччями один одному, затримання відбулось із порушенням ст. 208 КПК України. В той же час, підозрюваний, якщо суд визнає підозру обґрунтованою, не буде ухилятись від слідства, та просив застосувати запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання.

Підозрюваний у судовому засіданні зазначив що вину не визнає, поліцейські здійснювали на нього моральний тиск, померлу співмешканку не бив, її часто били батьки и від цього в неї була депресія. Просить застосувати запобіжний захід у вигляді домашнього арешту за місцем його реєстрації з батьками чи у вигляді особистого зобов`язання, запевняє, що буде співпрацювати зі слідством.

Слідчий суддя, перевіривши наданні матеріали клопотання та дослідивши докази по даних матеріалах, заслухавши думки усіх учасників даного кримінального провадження дійшов наступного висновку.

У відповідності до ст. 131 КПК України одним із заходів забезпечення кримінального провадження з метою досягнення його дієвості є запобіжні заходи.

Згідно ч.1 ст.177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, а також наявність ризиків, передбачених цим Кодексом.

Частиною 2 ст.177 КПК України передбачено, що підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального злочину, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави вважати, що підозрюваний може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

Відповідно до ч. 1 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Слідчий суддя, суд зобов`язаний постановити ухвалу про відмову в застосуванні запобіжного заходу, якщо під час розгляду клопотання прокурор не доведе наявність всіх обставин, передбачених частиною першою статті 194 КПК України.

Відповідно до вимог ст. 178 КПК України при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу слідчий суддя зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі: вагомість наявних доказів про вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення; тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного винуватим у кримінальному правопорушенні; вік та стан здоров`я підозрюваного; міцність соціальних зв`язків підозрюваного в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців; наявність у підозрюваного постійного місця роботи; репутацію підозрюваного, його майновий стан; наявність судимостей у підозрюваного.

Під час судового розгляду клопотання встановлено, що Відділенням № 1 слідчого відділу Болградського районного відділу поліції Головного управління Національної поліції в Одеській області здійснюється досудове розслідування в кримінальному провадженні № 0000465 від 09.08.2023, за ознаками кримінального правопорушення, кваліфікованого за ч. 2 ст. 121 КК України, за фактом спричинення умисного тяжкого тілесного ушкодження, тобто умисного тілесного ушкодження, небезпечного для життя в момент заподіяння, що спричинило смерть потерпілої ОСОБА_7 .

Нагляд за додержанням законності під час досудового розслідування у вигляді процесуального керівництва здійснюється Болградською окружною прокуратурою.

09.08.2023 об 11:50 годині, за підозрою у вчиненні вищевказаного кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України, ОСОБА_4 затримано в порядку п.2 ч.1 ст. 208 КПК України.

За наявності достатніх доказів для підозри особи у вчиненні кримінального правопорушення, 10.08.2023 ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України, за кваліфікуючими ознаками: умисне тяжке тілесне ушкодження, тобто умисне тілесне ушкодження, небезпечне для життя в момент заподіяння, що спричинило смерть потерпілого.

Обґрунтованість підозри, оголошеної ОСОБА_4 , підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами:

1. Протокол допиту свідка ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , який пояснив, що 24.07.2023 року він з ОСОБА_9 та ОСОБА_10 уклав усну угоду про найм житла, а саме його квартири АДРЕСА_4 , після чого вказані особи почали там проживати. 07.08.2023 приблизно о 15 годині, він прийшов до своєї квартири побачив що ОСОБА_11 та ОСОБА_12 перебувають у стані алкогольного сп`яніння, нижня губа ОСОБА_12 була розбита, а також у квартирі були розкидані меблі та речі, зламане вікно у кімнаті.

Наступного дня 08.08.2023 приблизно о 10 годині ОСОБА_12 зателефонувала на його мобільний телефон та повідомила, що ОСОБА_11 вдома немає і попросила відвезли її до сестри, після чого він відвіз ОСОБА_12 до будинку АДРЕСА_3 . По дорозі ОСОБА_12 скаржилась на біль у легенях та по всьому тілу, та повідомила що тілесні ушкодження їй завдав ОСОБА_11 .

2. Протокол допиту свідка ОСОБА_13 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , проживає за адресою: АДРЕСА_3 , разом із ОСОБА_14 , яка пояснила що ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , була її рідною сестрою та мешкала разом із цивільним чоловіком ОСОБА_4 за адресою: АДРЕСА_2 . ОСОБА_4 регулярно ображав та бив її сестру. 08.08.2023 приблизно о 14 годині ОСОБА_8 привіз до її будинку ОСОБА_7 разом із речами. По всьому тілі ОСОБА_7 були садини, синець на нижній шелепі та розбита нижня губа. На протязі усього дня була у її сестри була рвота. ОСОБА_7 розповідала що її побив ОСОБА_4 . ІНФОРМАЦІЯ_5 ОСОБА_7 померла у ліжку до приїзду швидкої медичної допомоги.

3. Протокол допиту свідка ОСОБА_14 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , який надав аналогічні свідчення.

4. Протокол допиту свідка ОСОБА_15 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , 07.08.2023 року приблизно о 17 годині, перебуваючи будинку АДРЕСА_5 , з квартири АДРЕСА_6 вказаного будинку почув голос жінки яка кричала та звуки, схожі на переміщення меблів. Вказану інформацію він повідомив телефоном власнику квартири ОСОБА_8 .

5. Протокол допиту свідка ОСОБА_16 , ІНФОРМАЦІЯ_8 , проживає за адресою: АДРЕСА_7 , яка пояснила що по сусідству з нею проживають ОСОБА_10 та ОСОБА_17 , які постійно голосно один на одного кричать та б`ються меблі.

6. Протокол допиту свідка ОСОБА_18 , ІНФОРМАЦІЯ_9 , проживає за адресою: АДРЕСА_8 , який пояснив, що зверху над його квартирою у квартирі АДРЕСА_6 постійно чути звуки, схожі на пересування меблів. Хто є мешканцями вказаної квартири йому не відомо.

7. Протокол допиту свідка ОСОБА_19 , ІНФОРМАЦІЯ_10 , яка надала аналогічні свідчення.

8. Протокол огляду місця події від 09.08.2023, а саме: будинку АДРЕСА_9 , в ході якого на тілі ОСОБА_7 ІНФОРМАЦІЯ_2 було виявлено синець на нижній губі розміром приблизно 2,5 см на 1,5 см, синець на підборіддя 3,5 см на 2 см, синці на передпліччі правої руки, на внутрішній частині плеча лівої руки, та на гомілці правої ноги синці.

При цьому слідчий суддя не визнає належним доказом Протокол слідчого експерименту, проведеного 10.08.2023 у квартирі АДРЕСА_4 , оскільки по-перше адвокат, за участю якого відбулась слідча дія ОСОБА_20 не був уповноважений підозрюваним договір про надання правової допомого від 10.08.2023 року не підписаний ОСОБА_4 , що підтверджено останнім та чітко встановлено в судовому засіданні шляхом огляду оригіналу цього договору, що міститься в матеріалах справи, що є суттєвим порушенням вимог КК та КПК й порушенням прав підозрюваного на захист; по-друге, ОСОБА_4 заявляє, що поліцейськими на нього здійснювався моральний тиск й він себе обмовлював, відповідно до п.п. 2, 3 ч.2 ст.87 КПК України.

Також слідчий суддя не приймає як належний доказ Протокол допиту свідка ОСОБА_4 від 09.08.2023 року, оскільки на момент допиту ОСОБА_4 був вже затриманий и надалі повідомлений про підозру, згідно п.1 ч.3 ст. 87 КПК України.

Слідчий суддя зазначає, що слідчий було затримано ОСОБА_4 в порушення вимог ст. 208 КПК України, оскільки були відсутні підстави для затримання.

Згідно п.2 ч.1 ст. 208 КПК України уповноважена службова особа має право без ухвали слідчого судді, суду затримати особу, підозрювану у вчиненні злочину, за який передбачене покарання у виді позбавлення волі, лише у випадках: якщо безпосередньо після вчинення злочину очевидець, в тому числі потерпілий, або сукупність очевидних ознак на тілі, одязі чи місці події вказують на те, що саме ця особа щойно вчинила злочин;

Так, згідно оголошеної підозри, 07 серпня 2023 року у денний час доби, ОСОБА_4 , перебуваючи у одній із кімнат квартири АДРЕСА_4 , з побутових причин вступив у сварку із співмешканкою ОСОБА_7 й під час зазначеної події ОСОБА_4 , долонею правої руки умисно наніс ОСОБА_7 один удар у ділянку обличчя, а саме у підборіддя, внаслідок чого їй спричинено тілесні ушкодження у виді крововиливу в м`які тканини сухожильного шолому в тім`яно-потиличній ділянці справа, крововиливу під тверду мозкову оболонку справа потиличної ділянці голови, крововиливу під м`яку мозкову оболонку зліва та справа, в тім`яно скроневій та потиличній ділянці голови, що призвели до набряку головного мозку, і як наслідок смерті ОСОБА_7 , яка настала ІНФОРМАЦІЯ_5 .

Тобто, події відбулись 07 серпня 2023 року, й затримання 09.08.2023 року не може вважатись затриманням безпосередньо після вчинення злочину.

Відтак, на переконання слідчого судді, незаконне затримання підозрюваного, позбавлення його свободи могло вплинути на його волю та подальше сприйняття ситуації й можливість надавати помилкові свідчення, обмовлоювати себе.

Слідчим суддею, досліджені матеріали кримінального провадження зібрані слідчим на час звернення з даним клопотанням та надано їм відповідну правову оцінку з точки зору обґрунтованості підозри.

Відповідно до п.175 рішення у справі «Нечипорук і Йонкало проти України» від 21.04.2011 року «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про котру йдеться, могла вчинити правопорушення.

Відповідно до Рішень Європейського суду з прав людини у справах «Фокс, Камбел і Харлі проти Об`єднаного Королівства» від 30 серпня 1990 року, «Мюррей проти Об`єднаного Королівства» від 28 жовтня 1994 року, вимога розумної підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно зв`язують підозрюваного з певним злочином і вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення звинувачення. І такі докази мають бути досить переконливими, щоб суддя на підставі їх розумної оцінки міг визнати причетність особи до вчинення злочину вірогідною.

Європейський суд з прав людини у своєму рішенні у справі «Мюррей проти Об`єднаного Королівства» зазначив, що факти, які викликають підозру, не обов`язково мають бути встановлені до ступеня, необхідного для засудження або навіть для пред`явлення обвинувачення, що являється завданням наступних етапів кримінального процесу.

Тому факти, які є причиною виникнення підозри не повинні бути такими ж переконливими, як ті, що є необхідними для обґрунтування обвинувального вироку, чи й просто для складання обвинувального акту, черга якого надходить на наступній стадії процесу кримінального розслідування.

Достатність доказів для підозри особи у вчиненні кримінального правопорушення є оціночними поняттями.

Слідчий суддя вважає, що усі ті докази, що зібрані на даний час органом досудового розслідування є вагомими, які вказують на обґрунтованість підозри, оголошеної ОСОБА_4 .

З огляду на положення ст. 177 КПК України, враховуючи мету застосування запобіжного заходу, слідчий суддя має пересвідчитися у забезпеченні виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Згідно ст. 178 КПК України, при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 КПК України, слідчий суддя на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний в сукупності оцінити тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі, дані про особу підозрюваного, розмір майнової шкоди, в заподіянні якого підозрюється особа.

Вирішуючи питання про обрання запобіжного заходу відносно підозрюваного. слідчий суддя керується положеннями ст.178 КПК України, та оцінює в сукупності усі обставини, в тому числі наявність ризиків таких як:

- усвідомлення підозрюваного в тому, що йому загрожує покарання у вигляді позбавлення волі на строк до десяти років, що само по собі може спонукати сховатись від слідства та суду та вживати заходи щодо створення перешкод для правосуддя іншим чином;

- значні ризики впливу на свідків по вказаному провадженню

- ризик вчинення інших кримінальних правопорушень.

При цьому, ризик втечі має оцінюватись у контексті обставин, пов`язаних із характером особи, її моральністю, враховуючи, що ОСОБА_4 , підозрюється у вчиненні умисного злочину, пов`язаного із застосуванням насильства, хочай й раніше він до кримінальної чи адміністративної відповідальності не притягувався.

Ризики, які дають достатні підстави слідчому судді вважати, що підозрюваний може здійснити спробу протидії кримінальному провадженню у формах, що передбачені частиною 1 статті 177 КПК, слід вважати наявними за умови встановлення обґрунтованої ймовірності можливості здійснення підозрюваним зазначених дій. При цьому КПК не вимагає доказів того, що підозрюваний обов`язково (поза всяким сумнівом) здійснюватиме відповідні дії, однак вимагає доказів того, що він має реальну можливість їх здійснити у конкретному кримінальному провадженні в майбутньому.

При встановленні наявності ризику впливу на потерпілого та свідків, слід враховувати встановлену КПК процедуру отримання показань від осіб, які є свідками у кримінальному провадженні, а саме спочатку на стадії досудового розслідування показання отримуються шляхом допиту слідчим чи прокурором, а після направлення обвинувального акту до суду на стадії судового розгляду - усно шляхом допиту особи в судовому засіданні (частини 1, 2 статті 23, стаття 224 КПК).

За таких обставин ризик впливу на свідків існує не лише на початковому етапі кримінального провадження при зібранні доказів, а й на стадії судового розгляду до моменту безпосереднього отримання судом показань від свідків та дослідження їх судом.

Тобто такий ризик існує, враховуючи, що ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні злочину, пов`язаного із застосуванням насильства відносно особи, що може свідчити про його незаконний вплив на інших учасників кримінального провадження, враховуючи, що вони є мешканцями одного населеного пункту.

Слідчий, звертаючись з клопотанням про обрання відносно підозрюваного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, та прокурор надаючи пояснення в судовому засіданні при розгляді клопотання, довели про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ним названого кримінального злочину, та наявність достатніх підстав вважати, що існують ризики перешкоджати кримінальному провадженню, передбачені ст.177 КПК України.

Відповідно до ч.1 ст.183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.

Слідчим суддею встановлено, що підозрюваний зареєстрований у домоволодінні свої батьків за адресою АДРЕСА_1 ,, офіційно не працевлаштований, але працює он-лайн торговим агентом, на обліку у лікарів не перебуває, має міцні соціальні зв`язки, до адміністративної чи кримінальної відповідальності не притягувався, зв`язків зі злочинністю гне встановлено.

На теперішній час в ході досудового розслідування необхідно виконати слідчі (процесуальні) дії, та в разі незастосування запобіжного заходу відносно підозрюваного, він ймовірно зможе перешкоджати слідству.

Зазначене свідчить про те, що знаходячись на свободі, підозрюваний зможе переховуватися від органів досудового розслідування та суду, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, а саме після вручення клопотання про застування відносно нього запобіжного заходу, останній має змогу ознайомитися з матеріалами кримінального провадження в яких зафіксовані вже здобуті докази, що ускладнить подальше здобуття органом досудового розслідування доказів.

Тим паче, що досудове розслідування на даний час триває лише декілька днів, усі необхідні і достатні докази не зібрані, експертизи не проведені.

Обрання підозрюваному запобіжного заходу необхідно для забезпечення проведення з останнім слідчих дій та позбавлення його можливості вчинення різного роду дій, спрямованих на вплив на потерпілого та свідків й уникнення покарання за вчинення умисного злочину.

Відтак, враховуючи доведеність наявності всіх обставин, передбачених частиною першою статті 194 КПК України, слідчий суддя вважає за необхідне обрати підозрюваному запобіжний захід, який в тому числі буде пов`язаний із контролем за поведінкою підозрюваного, у вигляді цілодобового домашнього арешту.

Згідно з ч.1 ст. 181 КПК України домашній арешт полягає в забороні підозрюваному, обвинуваченому залишати житло цілодобово або у певний період доби. Строк дії ухвали суду про тримання особи під домашнім арештом не може перевищувати двох місяців.

Як зазначив Європейський суд з прав людини у своєму рішенні в справі «Манчіні проти Італії», за наслідками та способами застосування як тримання під вартою, так і домашній арешт прирівнюються до позбавлення волі для цілей ст. 5 п. 1 п.п. «с» Європейської Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод.

На переконання суду до підозрюваного доцільно застосувати запобіжний захід у виді цілодобового домашнього арешту із покладенням на нього ряду обов`язків, передбачених ст.194 КПК України, які дозволять запобігти ризикам вчинення інших правопорушень, переховування від слідства, суду й в той же час бути під контролем.

На думку суду таке обмеження свободи підозрюваного забезпечить його належну процесуальну поведінку.

Слідчий суддя вважає, що прокурором не доведено недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні, ніж тримання під вартою.

Оцінивши обставини визначені ст. 178 КПК України, слідчий суддя дійшов висновку про недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризикам, зазначеним у клопотанні слідчого та встановленим в судовому засіданні, ніж цілодобовий домашній арешт.

Згідно ч.6 ст. 181 КПК України строк дії ухвали слідчого судді про тримання особи під домашнім арештом не може перевищувати двох місяців. Оскільки підозрюваного затримано 09.08.2023 року, строк дії запобіжного заходу слід визначити до 07.10.2023 року.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.176-178, 181, 183, 184, 193, 194, 395 КПК України, слідчий суддя

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання слідчого відділення №1 СВ Болградського РВП ГУНП в Одеській області про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою - залишити без задоволення.

Обрати підозрюваному у кримінальному провадженні № 0000465 від 09.08.2023 року ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у виді цілодобового домашнього арешту строком до 07.10.2023 року, заборонивши йому цілодобово відлучатися з місця проживання за адресою: АДРЕСА_1 ,

Покласти на підозрюваного ОСОБА_4 а обов`язки, передбачені ч.5 ст.194 КПК України, а саме:

1) прибувати за кожною вимогою до слідчого, прокурора, суду;

2) не відлучатися з місця проживання без дозволу слідчого, прокурора, суду;

3) повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи;

4) утримуватися від спілкування зі свідками та потерпілим та з будь-якою особою, визначеною слідчим суддею, судом, або спілкуватися з нею із дотриманням умов, визначених слідчим суддею, судом;

5) здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України та в`їзд в Україну.

Дозволити ОСОБА_4 у період воєнного стану в Україні під час повітряної тривоги покидати місце проживання для перебування у найближчому до місця проживання укритті.

Роз`яснити підозрюваному наслідки невиконання покладених на нього обов`язків, а саме: у разі, якщо підозрюваний, будучи належним чином повідомленим, не з`явиться за викликом до слідчого, прокурора, суду, без поважних причин, не повідомить про причину своєї неявки, або якщо порушить інші покладені на нього при застосуванні запобіжного заходу обов`язки, запобіжний захід відносно нього може бути змінено на більш суворий. Відповідно до ч.5 ст.181 КПК України, працівники органу Національної поліції з метою контролю за його поведінкою, мають право з`являтися в житло, під арештом в якому він перебуває, вимагати надання усних чи письмових пояснень з питань, пов`язаних із виконанням покладених на підозрюваного зобов`язань.

Підозрюваного ОСОБА_4 доставити до місця проживання за адресою: АДРЕСА_1 та звільнити з-під варти.

Виконання ухвали про обрання запобіжного заходу підозрюваному у вигляді домашнього арешту та контроль за поведінкою підозрюваного покласти на співробітників органу Національної поліції за місцем проживання підозрюваного.

Строк дії ухвали до 07.10.2023 року включно.

Ухвала підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Ухвала може бути оскаржена через Болградський районний суд Одеської області до Одеського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя: ОСОБА_1