В И Р О К

Іменем України

09 серпня 2023 року Слов`янський міськрайонний суд Донецької області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю:

секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 ,

розглянувши у підготовчому судовому засіданні в режимі дистанційного судового провадження кримінальне провадження № 0000444 від 26.06.2023 року за обвинуваченням:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Київ, громадянина України, із середньою технічною освітою, не одруженого, раніше не судимого, військовослужбовця військової служби за призовому під час мобілізації на особливий період, який перебуває у розпорядженні командира військової частини НОМЕР_1 , солдат, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286-1 КК України, -

В С Т А Н О В И В:

Угода про визнання винуватості досягнута під час досудового розслідування.

Відповідно до обвинувального акту ОСОБА_4 обвинувачується у кримінальному правопорушенні з таких підстав:

Солдат ОСОБА_4 , будучи військовослужбовцем військової служби за призовому під час мобілізації на особливий період, перебуваючи в розпорядженні командира військової частини НОМЕР_1 , в порушення ст.ст. 9, 11 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, ст.ст. 1-4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, ст.ст. 14, 16 ЗУ «Про дорожній рух», п. 10.1 Правил Дорожнього Руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України № 1306 від 10 жовтня 2001 року, приблизно о 16 годині 00 хвилин 25 червня 2023 року, перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, керуючи технічно справним автомобілем Opel Zafira реєстраційний номер НОМЕР_2 , рухаючись по проїзній частині автомобільної дороги «Н-20» зі сторони м. Краматорська Донецької області в напрямку м. Слов`янськ Донецької області, разом з пасажиром - солдатом ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який перебуває у розпорядженні командира військової частини НОМЕР_1 та який знаходився на передньому пасажирському сидінні, їдучи в районі 9 кілометру автомобільної дороги «Н-20», діючи необережно - проявляючи кримінальну протиправну

недбалість, не забезпечив безпечний рух, не врахував дорожню обстановку, не переконався, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху, допустив виїзд за межі проїжджої частини, з права по ходу свого руху, із послідуючим наїздом на бетонні блоки, що розташовані на блокпосту «Стелла». Внаслідок дорожньо-транспортної події пасажиру автомобіля Opel Zafira реєстраційний номер НОМЕР_2 ОСОБА_6 заподіяні тілесні ушкодження у виді компресійного перелому L 1-2 хребців 1 ст. без ознак стен озування хребтового каналу: множинні садна грудної клітки та спини, що відносяться до тілесних ушкоджень середньої ступені тяжкості, у зв`язку з чим ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 286-1 КК України - порушення правил безпеки дорожнього руху або експлуатації транспорту особою, яка керує транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння, що спричинило потерпілому середньої тяжкості тілесне ушкодження.

Під час досудового розслідування між прокурором Донецької спеціалізованої прокуратури у сфері оборони ОСОБА_3 та підозрюваним ОСОБА_4 за участю його захисника ОСОБА_7 за письмової згоди потерпілого ОСОБА_6 укладена угода про визнання винуватості відповідно до якої сторони погодилися на призначення ОСОБА_4 покарання: за ч. 1 ст. 286-1 КК України у вигляді 2 (двох) років позбавлення волі та на підставі ст. 58 КК України замість покарання у виді позбавлення волі призначити покарання строком на 2 (два) роки у вигляді службового обмеження для військовослужбовців із відрахуванням із суми грошового забезпечення 20 відсотків в дохід держави, з позбавленням права керування транспортними засобами на строк три роки.

Обвинувачений ОСОБА_4 у судовому засіданні свою провину у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286-1 України визнав повністю, щиро розкаявся у вчиненому, пояснив, що укладення угоди є добровільним, будь-яких заходів морального чи фізичного впливу до нього не застосовувалося, просив суд затвердити угоду про визнання винуватості між ним та прокурором.

Таким чином, в судовому засіданні встановлено, що між сторонами кримінального провадження прокурором Донецької спеціалізованої прокуратури у сфері оборони ОСОБА_3 та підозрюваним ОСОБА_4 за участю його захисника ОСОБА_7 укладена угода про визнання винуватості відповідно до якої сторони погодилися на призначення ОСОБА_4 покарання за ч. 1 ст. 286-1 України у вигляді 2 (двох) років позбавлення волі із заміною на підставі ст. 58 КК України покарання у виді позбавлення волі на покарання у вигляді 2 (двох) років службового обмеження для військовослужбовців із відрахуванням із суми грошового забезпечення 20 відсотків в дохід держави, з позбавленням права керування транспортними засобами на строк три роки, на що потерпілий надав свою згоду.

Угода про визнання винуватості за своїм змістом та порядком укладення відповідає вимогам ст. ст. 468-470, 472 КПК України, дії ОСОБА_4 вірно кваліфіковані за ч. 1 ст. 286-1 КК України.

Суд переконався, що укладення угоди є добровільним, не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз, або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді. Суд пересвідчився в реальності та можливості виконання умов угоди, що відповідають інтересам суспільства, не порушують права, свободи чи інтереси сторін або інших осіб, в тому числі, потерпілої.

Судом обвинуваченому роз`яснено ч. ч. 4, 6, 7 ст. 474 КПК України, положення яких йому цілком зрозумілі, ним усвідомлено, що наслідком укладення та затвердження угоди є відмова від здійснення прав, передбачених - абзацами першим та четвертим пункту 1 частини четвертої, а саме права на судовий розгляд, під час якого прокурор зобов`язаний довести кожну обставину кримінального правопорушення у вчиненні якого його обвинувачують, права допитати під час судового розгляду свідків обвинувачення, подати клопотання про виклик свідків і подати докази, що свідчать на його користь, також усвідомлено, що наслідком укладення та затвердження угоди є обмеження права на

оскарження вироку згідно з положеннями статей 394 та 424 цього Кодексу, а саме, можливість оскарження вироку лише з підстав: призначення судом покарання, суворішого, ніж узгоджене сторонами угоди; ухвалення вироку без його згоди на призначення покарання; невиконання судом вимог, встановлених частиною четвертою, шостою, сьомою статті 474 цього Кодексу, в тому числі не роз`яснення наслідків укладення угоди.

Наслідки невиконання угоди обвинуваченому зрозумілі.

Відповідно до ч. 4 ст. 469 КПК України щодо зазначеного кримінального правопорушення угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим за письмової згоди потерпілих може бути укладена.

На підставі ч. 5 ст. 65 КК України у випадку затвердження вироком угоди про примирення або про визнання вини суд призначає покарання, узгоджене сторонами угоди.

Відповідно до ч. 1 ст. 58 КК України, враховуючи обставини справи та особу обвинуваченого, який на даний час є військовослужбовцем, заміна покарання у вигляді позбавлення волі строком на 2 роки на службове обмеження для військовослужбовців на той самий строк з відрахуванням із суми грошового забезпечення обвинуваченого в доход держави у розмірі 20 відсотків, є можливим.

За наслідками розгляду угоди, суд, перевіривши відповідність угоди вимогам кримінального процесуального закону, врахувавши пояснення сторін кримінального провадження, доходить висновку про наявність правових підстав для прийняття рішення про затвердження угоди про визнання ОСОБА_8 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286-1 КК України та призначення узгодженого сторонами покарання.

За таких обставин, угоду належить затвердити, а ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286-1 КК України.

Витрати, пов`язані з проведенням експертного дослідження № СЕ-19/105-23/2314-ІТ від 18 липня 2023 року та № СЕ-19/105-23/2315-ІТ від 18 липня 2023 року в сумі 2868,00 грн. на підставі ст. 118 КПК України, включаються судом у процесуальні витрати і підлягають стягненню з обвинуваченої згідно з вимогами ч. 2 ст. 124 КПК України.

Речовим доказом визнано - автомобіль Opel Zafira реєстраційний номер НОМЕР_2 .

Питання про речові докази слід вирішити в порядку, передбаченому ст. 100 КПК України.

Керуючись ст.ст. 368, 370, 474, 475 КПК України, суд, -

У Х В А Л И В:

Затвердити угоду про визнання винуватості за згодою потерпілого у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000444 від 26 червня 2023 року, укладену 29 липня 2023 року між прокурором Донецької спеціалізованої прокуратури у сфері оборони ОСОБА_3 та обвинуваченим ОСОБА_4 .

Відповідно до затвердженої угоди про визнання винуватості ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286-1 КК України та призначити йому покарання у вигляді 2 (двох) років позбавлення волі з позбавленням права керування транспортним засобом на строк 3 роки.

На підставі ст. 58 КК України ОСОБА_4 замінити покарання у вигляді позбавлення волі на покарання у вигляді службового обмеження для військовослужбовців строком на 2 (два) роки із відрахуванням в дохід держави із суми грошового забезпечення в розмірі 20 (двадцяти) відсотків.

Запобіжний захід не обирався.

Накладений ухвалою суду від 28.06.2023 року арешт на транспортний засіб Opel Zafira реєстраційний номер НОМЕР_2 - скасувати.

Стягнути з ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , на користь держави, балансовий рахунок: 3111«Надходження до загального фонду державного бюджету», код бюджетної класифікації доходу: 24060300 «Інші надходження», витрати на залучення експерта в розмірі 2868 (дві тисячі вісімсот шістдесят вісім) гривень 00 копійок.

Речовий доказ - автомобіль Opel Zafira реєстраційний номер НОМЕР_2 - повернути власнику.

Вирок може бути оскаржений до судової палати з розгляду кримінальних справ та справ про адміністративні правопорушення Дніпровського апеляційного судупротягом 30 днів з дня його проголошення.

Згідно п. 1 ч. 4 ст. 394 КПК України вирок суду першої інстанції на підставі угоди між прокурором та підозрюваним про визнання винуватості може бути оскаржений в апеляційному порядку обвинуваченим, його захисником, законним представником виключно з підстав: призначення судом покарання, суворішого, ніж узгоджене сторонами угоди; ухвалення вироку без його згоди на призначення покарання; невиконання судом вимог, встановлених ч. 4, 6, 7 ст. 474 КПК України, в тому числі не роз`яснення йому наслідків укладення угоди.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку чи ухвали суду.

Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

Вирок складено та надруковано в єдиному примірнику у нарадчий кімнаті.

Суддя Слов`янського

міськрайонного суду ОСОБА_1