ЧУГУЇВСЬКИЙ МІСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
__________________________________________________________________________
Справа № 636/1395/23 Провадження № 1-кп/636/787/23
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 квітня 2023 року

Чугуївський міський суд Харківської області у складі головуючого судді ОСОБА_1 , розглянув у спрощеному провадженні за відсутності учасників судового провадження без проведення судового розгляду в судовому засіданні обвинувальний акт по кримінальному провадженню № 0000032, внесеному 27 січня 2023 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань, відносно обвинуваченої

ОСОБА_2 , яка народилася ІНФОРМАЦІЯ_1 у с. Африканівка, Барвенківського району Харківської області, громадянки України, із середньою освітою, не судимої, працюючої прибиральницею в Іванівському ліцею Чкаловської селищної ради, зареєстрованої та фактично проживаючої за адресом: АДРЕСА_1 ,

у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 2 ст. 111-1 КК України,-

встановив:

До суду надійшов обвинувальний акт щодо вчинення кримінального правопорушення (проступку), передбаченого ч. 2 ст. 111-1 КК України ОСОБА_2 з клопотанням прокурора ОСОБА_3 про його розгляд у спрощеному порядку без проведення судового розгляду в судовому засіданні.

До обвинувального акту додані:

-письмова заява підозрюваної, складена в присутності захисника, щодо беззаперечного визнання своєї винуватості, згоди із встановленими досудовим розслідуванням обставинами, ознайомлення з обмеженням права апеляційного оскарження згідно з ч. 2 ст. 302 КПК України та згоди з розглядом обвинувального акта в спрощеному провадженні;

-матеріали досудового розслідування, в тому числі документи, які засвідчують беззаперечне визнання підозрюваною своєї винуватості.

В порядку ст. 208 КПК України ОСОБА_2 не затримувалася.

Судом встановлено, що ОСОБА_2 , з початку вторгнення ЗС РФ на територію України, тобто з 24.02.2022 року по теперішній час, перебувала в с. Іванівка Чугуївського району Харківської області, тобто на території яка знаходилась під тимчасовою окупацією. Так в липні 2022 року точної дати та часу в ході досудового розслідування встановити не виявилось можливим, ОСОБА_2 , на пропозицію так званого «новообраного голови Іванівської селищної ради» котрого призначила тимчасова окупаційна влада, та маючи злочинний умисел, який виразився у добровільній згоді та зайнятті посади «представника мікроучастка № 5» розташованого за адресою: вул. Молодіжна с. Іванівка Чугуївського району Харківської області.

Крім того, у серпні місяці 2022 року точну дату та час в ході досудового розслідування встановити не виявилось можливим ОСОБА_2 реалізуючи свій злочинний умисел направлений на добровільному зайнятті посади представника мікроучастка № 5 створеного так званим «новообраним головою Іванівської селищної ради» котрого призначила тимчасова окупаційна влада, виконувала вказівки новообраного голови Іванівської селищної ради а саме: в приміщені сільської ради від окупаційної влади отримувала гуманітарну допомогу, яку в подальшому розповсюджувала з власного будинку розташованого за вищевказаною адресою. Крім того, при отриманні гуманітарної допомоги ОСОБА_2 складала списки місцевих мешканців які проживали на мікроучастку який вона представляла у незаконному органі влади, створеному на тимчасово окупованій території. Також ОСОБА_2 у приміщенні селищної ради с. Іванівка допомагала у розподілі гуманітарної допомоги, яку голова Іванівської селищної ради отримував від представників окупаційної влади.

Крім того, ОСОБА_2 , приймала участь у зборах, які проводились у приміщені Іванівської селищної ради незаконним органом влади, створеного на тимчасово окупованій території.

Умисні дії ОСОБА_2 суд кваліфікує як кримінальне правопорушення (проступок), передбачене ч. 2 ст. 111-1 КК України, тобто добровільне зайняття громадянином України посади, не пов`язаної з виконанням організаційно-розпорядчих або адміністративно-господарських функцій, у незаконних органах влади, створених на тимчасово окупованій території.

Докази на підтвердження встановлених судом обставин суд не досліджував у відповідності до вимог ч. 2 ст. 382 КПК України.

Викладені судом обставини, встановлені органом досудового розслідування, не оспорюються учасниками судового провадження, під час досудового розслідування підозрювана ОСОБА_2 беззаперечно визнала свою винуватість, не оспорює встановлені досудовим розслідуванням обставини і згодна з розглядом обвинувального акту за його відсутності.

Обвинувачена ознайомлена з обмеженням права на апеляційне оскарження з підстав розгляду провадження за відсутності учасників судового провадження, не дослідженням доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені досудовим розслідуванням обставини.

При призначенні покарання ОСОБА_2 суд бере до уваги ступінь суспільної небезпеки вчиненого кримінального правопорушення, яке у відповідності до ст. 12 КК України є кримінальним проступком, враховує відомості про особу обвинуваченого раніше не судима, на обліку у лікаря нарколога та лікаря-психіатра не перебуває, за місцем проживання характеризується задовільно.

Обставиною, яка пом`якшує покарання, передбаченою ст. 66 КК України, суд визнає щире каяття.

Обставин, які обтяжують покарання, передбачені ст. 67 КК України, судом не встановлено.

Беручи до уваги вказані обставини в їх сукупності, а також враховуючи дані про особу, її вік, стан здоров`я, сімейний стан, суд вважає за можливе, призначити ОСОБА_2 покарання у вигляді позбавлення права обіймати посади, пов`язані із виконанням функцій держави та місцевого самоврядування в межах санкції відповідної частини статті без конфіскації майна.

Суд вважає за можливе не визначати додаткове покарання у вигляді конфіскації майна з наступних підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 59 КК України, покарання у виді конфіскації майна полягає в примусовому безоплатному вилученні у власність держави всього або частини майна, яке є власністю засудженого. Якщо конфіскується частина майна, суд повинен зазначити, яка саме частина майна конфіскується, або перелічити предмети, що конфіскуються.

Згідно ч. 2 ст. 59 КК України, конфіскація майна встановлюється за тяжкі та особливо тяжкі корисливі злочини, а також за злочини проти основ національної безпеки України та громадської безпеки незалежно від ступеня їх тяжкості і може бути призначена лише у випадках, спеціально передбачених в Особливій частині цього Кодексу.

Оскільки вказане покарання у виді конфіскації майна санкцією ч. 2 ст. 111-1 КК України встановлене як додаткове, суд приходить до висновку про можливість не застосовувати його відносно ОСОБА_2 , враховуючи обставини справи та ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, яке відноситься до кримінальних проступків. Також суд приймає до уваги, що ОСОБА_2 обвинувачується у вчиненні некорисливого злочину.

Суд вважає, що таке покарання є дійсно необхідним, справедливим і цілком достатнім для виправлення винної і попередження вчинення нових кримінальних правопорушень, а також відповідатиме цілям та меті покарання.

Цивільний позов не заявлений, судові витрати та речові докази відсутні.

Запобіжний захід до обвинуваченої ОСОБА_4 не обирався.

Керуючись ст.ст. 368-371, 373-374, 381-382 КПК України, суд -

ухвалив:

ОСОБА_2 визнати винною у вчиненні кримінального правопорушення (проступку), передбаченого ч. 2 ст. 111-1 КК України, та призначити їй покарання у виді 11 (одинадцяти) років позбавлення права обіймати посади, пов`язані з виконанням функцій держави чи місцевого самоврядування, без конфіскації майна.

На вирок може бути подана апеляційна скарга до Харківського апеляційного суду через Чугуївський міський суд Харківської області протягом 30 (тридцяти) днів з дня його проголошення, крім підстав розгляду провадження за відсутності учасників згідно ч. 2 ст. 302 КПК України.

Копію вироку після ухвалення наступного дня направити засудженій та прокурору.

Суддя