Справа № 932/5946/23
Провадження № 1-кс/932/3005/23
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 серпня 2023 року м. Дніпро

Слідчий суддя Бабушкінського районного суду міста Дніпропетровська ОСОБА_1 , за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , підозрюваного ОСОБА_4 , захисника ОСОБА_5 розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Дніпрі клопотання слідчого СВ Дніпровського РУП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_6 , погодженого прокурором Центральної окружної прокуратури м. Дніпра ОСОБА_3 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Маріуполя, Донецької області, українця, громадянина України, із середньою освітою, офіційно не працевлаштованого, одруженого, маючого на утриманні неповнолітню дитину, адреса реєстрації: АДРЕСА_1 , фактично проживає за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого, за підозрою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 149 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

До суду в моє провадження розподілено вищевказане клопотання слідчого, подане в рамках кримінального провадження № 0001684 від 14.09.2022, в якому прохає застосувати до гр. ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою. Обґрунтовуючи заявлене клопотання слідчий посилається на те, що СВ Дніпровського РУП ГУНП в Дніпропетровській проводиться досудове розслідування у вищевказаному кримінальному провадженні, за ознаками кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 2 ст. 149 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що у не встановлений досудовим розслідуванням час, але не пізніше червня 2022, ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , знаходячись у невстановленому досудовим розслідуванням місці, при невстановлених слідством обставинах, переслідуючи корисливий мотив, зазіхаючи на встановлені законодавством України суспільні відносини у сфері реалізації основоположних прав щодо прояву волі особи, вступили у попередню змову та прийняли рішення про вчинення вербування, переміщення людей, з метою експлуатації з використанням примусу, обману, уразливого стану потерпілих.

З метою реалізації злочинного плану, домовившись про спільне вчинення злочинів, ОСОБА_8 та ОСОБА_4 , визначили спосіб їх вчинення та мету - незаконне збагачення у результаті використання безоплатної примусової та рабської праці людей в м. Дніпро.

При цьому, ОСОБА_7 та ОСОБА_4 , заздалегідь орендували та облаштували місця для утримання людей за адресами: АДРЕСА_3 ; - АДРЕСА_4 .

Відповідно до попередньої змови, ОСОБА_7 та ОСОБА_4 вирішили підшукувати осіб з числа соціально незахищених верств населення, що перебували в уразливому стані, зумовленому фізичними і психічними властивостями та зовнішніми обставинами, - відсутністю власного житла та роботи, скрутним матеріальним становищем. У подальшому потерпілим шляхом обману повідомляли завідомо неправдиві відомості про умови проживання у реабілітаційному центрі, умови праці та ї оплату. Надалі, завербовані таким чином особи переміщувались до будинків за вищевказаними адресами, та у подальшому залучались до безоплатної примусової праці.

Для реалізації спільного злочинного умислу, направленого на вербування, переміщення людей, з метою експлуатації з використанням примусу, обману, уразливого стану потерпілих, ОСОБА_7 та ОСОБА_4 , діючи за попередньою змовою, підшукали невстановлених досудовим слідством осіб, які будуть здійснювати нагляд за потерпілими в місцях їх утримання та трудової експлуатації.

Реалізуючи спільний злочинний умисел, направлений на вербування, переміщення людей, з метою експлуатації з використанням примусу, обману, уразливого стану потерпілих, ОСОБА_7 та ОСОБА_4 , після вербування та переміщення потерпілих до місць утримання за вказаними адресами, особисто чи за допомогою невстановлених осіб, які діяли з їх відому, надавали вказівки щодо виду виконуваних робіт, розподіляли завербованих осіб по групам, - так званим «робочим бригадам», проживаючи спільно із завербованими людьми, вживали дії щодо здійснення нагляду за ними, не давали змоги вільно залишити домоволодіння, відбирали їх паспорти, засоби зв?язку та при спробах втечі наздоганяли і повертали потерпілих, застосовуючи до них примус, тим самим досягали жорсткої дисципліни серед потерпілих, які під страхом покарання не намагалися ослухатися, втекти чи змінити свій підневільний стан.

В той же час, ОСОБА_7 та ОСОБА_4 займались контролем примусової експлуатації так званих «робочих бригад» з числа потерпілих, аналізом виконання ними об`єму робіт і отриманого внаслідок цього незаконного прибутку, аналізом необхідності залучення додаткових «робочих сил», для виконання робочого плану, вирішенням виникаючих проблем, розподіляли отримані грошові кошти, здобуті злочинним шляхом, між співучасниками.

При здійсненні незаконної діяльності, від співучасників вимагалось дотримання правил конспірації дій кожного, проводився інструктаж осіб, які безпосередньо здійснювали вербування, переміщення, людей з метою їх експлуатації, забезпечення завуальованого спілкування в телефонних розмовах між собою, з метою не викриття їх злочинної діяльності та запобігання прослуховуванню їх розмов правоохоронними органами, тому під час спілкування по засобах зв?язку, в розмовах між собою мала б використовуватись спеціальна, заздалегідь

обумовлена між ними термінологія, якою між собою називали завербованих та підневільних людей тощо.

Так, 28 червня 2022 року приблизно в 10.00 год., невстановлена особа, знаходячись по АДРЕСА_4 , діючи за попередньою змовою з ОСОБА_7 та ОСОБА_4 , відповідно до заздалегідь розробленого злочинного плану, побачила ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , якого вирішила завербувати з використанням його уразливого стану, для подальшої трудової експлуатації по прибиранню вулиць та будівельних робіт в м. Дніпро.

Реалізовуючи спільний злочинний умисел, направлений на вербування людини, невстановлена в ході досудового розслідування особа, довела до відому потерпілого ОСОБА_9 завідомо неправдиві відомості про умови проживання у реабілітаційному центрі, умови праці та її оплату.

Так, 28 червня 2022 року приблизно в 10.00 год., невстановлена особа, діючи за попередньою змовою з ОСОБА_7 та ОСОБА_4 , відповідно до заздалегідь розробленого злочинного плану, повідомила ОСОБА_9 завідомо неправдиві відомості, а саме: можливість безоплатного проживання в належних умовах у будинку по АДРЕСА_4 , триразове збалансоване харчування, нормований робочий день з 07:00 год. до 19:00 год. з оплатою праці. При цьому, невстановлена особа, достовірно усвідомлювала, що насправді ОСОБА_9 буде проживати у домоволодінні АДРЕСА_4 , примусово працювати ненормований час, та не буде отримувати заробітну плату, тим самим ввела в оману ОСОБА_9 , щодо дійсних умов.

Будучи введеними в оману, ОСОБА_9 надав свою згоду і за вказівкою та у супроводі невстановленої особи, пройшов до домоволодіння АДРЕСА_4 , де вказана особа відібрала мобільний телефон потерпілого.

ОСОБА_4 , 28 червня 2022 року приблизно в 10.00 год., перебуваючи у будинку АДРЕСА_4 , діючи за попередньою злочинною змовою, відповідно до відведеної йому ролі, розмістив ОСОБА_9 у вищевказаному будинку, де одночасно утримувалось близько 20 осіб.

У подальшому в період з 28 червня 2022 року по 11 липня 2022 року до місця утримання людей, а саме до домоволодінні АДРЕСА_4 , систематично приїздив ОСОБА_4 та ОСОБА_7 , на громадському транспорті в м. Дніпро, під супроводом невстановлених досудовим слідством осіб, так званих «старших», з застосуванням примусу переміщували ОСОБА_9 , на роботи по прибиранню вулиць в м. Дніпро, де з метою конспірації одягали на потерпілого жилетки з написом ТОВ «Екологія-Д», та примушували з 06.00 години до 19.00 години безоплатно працювати без відпочинку, а саме здійснювати прибирання вулиць.

Таким чином, ОСОБА_4 , ОСОБА_7 та невстановлені досудовим розслідуванням особи у період часу з 28.06.2022 по 11.07.2022, діючи умисно з корисливих мотивів, за попередньою змовою групою осіб, вчинили вербування, переміщення ОСОБА_9 , з метою експлуатації останнього, з використанням примусу, обману, уразливого стану потерпілого. В результаті експлуатації ОСОБА_9 , що виразилось у примусовій ненормованій безоплатній праці, ОСОБА_4 та ОСОБА_7 отримали грошові кошти, які були перераховані їм на підконтрольні карткові рахунки, і які у подальшому розподілили між співучасниками злочину.

Умисні дії ОСОБА_4 кваліфіковано за ч. 2 ст. 149 КК України, а саме: вербування, переміщення людини, вчинені з метою експлуатації з використанням примусу, обману, уразливого стану потерпілого, вчинені за попередньою змовою групою осіб.

Крім того, в кінці листопада 2022 року в ранній час доби, ОСОБА_4 , перебуваючи на вул. Артюшенка в м. Дніпро (більш точного часу та місця досудовим слідством не встановлено), діючи за попередньою змовою з невстановленими особами, відповідно до заздалегідь розробленого злочинного плану, побачив ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , якого вирішив завербувати з використанням його уразливого стану, для подальшої безоплатної трудової експлуатації на будівельних роботах в м. Дніпро.

Реалізовуючи спільний злочинний умисел, направлений на вербування людини, ОСОБА_4 , довів до відому потерпілого ОСОБА_10 завідомо неправдиві відомості про умови проживання у реабілітаційному центрі, умови праці та її оплату.

Так, у кінці листопада 2022 року у невстановлений час, ОСОБА_4 , перебуваючи на вул. Артюшенка у м. Дніпрі, діючи за попередньою змовою з невстановленими особами, відповідно до заздалегідь розробленого злочинного плану, повідомив ОСОБА_10 завідомо неправдиві відомості, а саме: можливість безоплатного проживання в належних умовах у будинку АДРЕСА_3 , триразове збалансоване харчування, нормований робочий день з 07:00 год. до 19:00 год. з оплатою праці. При цьому, ОСОБА_4 , достовірно усвідомлював, що насправді ОСОБА_10 буде проживати у домоволодінні АДРЕСА_3 , примусово працювати ненормований час, та не буде отримувати заробітну плату, тим самим ввів в оману ОСОБА_10 , щодо дійсних умов.

Будучи введеними в оману, ОСОБА_10 надав свою згоду і за вказівкою та у супроводі ОСОБА_4 , направився до домоволодіння АДРЕСА_3 , де його зустрів бригадир-наглядач та за вказівкою ОСОБА_4 розмістив у приміщені вищевказаного будинку, в якому утримувалися інші люди, яких ОСОБА_4 разом з невстановленими досудовим слідством особами, використовували у примусовій праці на будівельних роботах в м. Дніпро. Таким чином, ОСОБА_4 перемістив потерпілого ОСОБА_10 з невстановленого місця в м. Дніпро, до домоволодіння АДРЕСА_3 .

Надалі, ОСОБА_4 з мобільного телефону, що перебував у його користуванні, через мобільний месенджер «Telegram» поінформував інших невстановлених досудовим слідством співучасників злочину, про вербування ОСОБА_10 для подальшої трудової експлуатації.

У подальшому в період з кінця листопада 2022 року по грудень 2022 року до місця утримання людей, а саме до домоволодінні АДРЕСА_3 , приїздив ОСОБА_4 , який на громадському транспорті в м. Дніпро, під супроводом невстановлених досудовим слідством осіб, так званих «старших», з застосуванням примусу переміщував ОСОБА_10 , на роботи по виконанню будівельних робіт в м. Дніпро, де невстановлені досудовим слідством співучасники злочину з ОСОБА_4 , примушували з 06.00 години до 19.00 години безоплатно працювати без відпочинку, а саме здійснювати прибирання вулиць.

Таким чином, ОСОБА_4 та невстановлені особи у період часу з листопада 2022 року по грудень 2022 року, діючи умисно з корисливих мотивів, за попередньою змовою групою осіб, вчинили вербування, переміщення ОСОБА_10 , з метою експлуатації останнього, з використанням примусу, обману, уразливого стану потерпілого. В результаті експлуатації ОСОБА_10 , що виразилось у примусовій ненормованій безоплатній праці, ОСОБА_4 та інші невстановлені особи отримали грошові кошти, які були перераховані їм на підконтрольні карткові рахунки, і які у подальшому розподілили між співучасниками злочину.

Умисні дії ОСОБА_4 кваліфіковано за ч. 2 ст. 149 КК України, а саме: вербування, переміщення людини, вчинені з метою експлуатації з використанням примусу, обману, уразливого стану потерпілого, вчинені повторно за попередньою змовою групою осіб.

За сукупністю вчиненого умисні дії ОСОБА_4 кваліфіковано за ч. 2 ст. 149 КК України, а саме: вербування, переміщення людини, вчинені з метою експлуатації з використанням примусу, обману, уразливого стану потерпілого, вчинені повторно за попередньою змовою групою осіб.

Отже, стороною обвинувачення обґрунтовано підозрюється гр. ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Згідно із клопотанням, слідчий проаналізувавши матеріали кримінального провадження приходить до висновку, що на цій стадії розслідування до підозрюваного слід застосувати запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, оскільки є достатньо підстав вважати, що підозрюваний може здійснити дії, передбачені п.п. 1, 2, 3, 4, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України. Крім того, матеріали кримінального провадження містять вагомі докази вчинення ОСОБА_4 тяжкого кримінального правопорушення, за яке передбачено максимальне покарання у вигляді позбавлення волі на строк до 12 років позбавлення волі з конфіскацією майна або без такої.

В судовому засіданні прокурор підтримав клопотання, надав пояснення. Просив клопотання задовольнити.

Підозрюваний визнав підозру. Просив врахувати його особу, сімейний стан та наявність утриманців, та застосувати більш м`який запобіжний захід.

Захисник заперечував проти задоволення клопотання, підтримав позиції свого підзахисного та просив застосувати більш м`який запобіжний захід, або зменшити розмір застави.

Вислухавши пояснення сторони обвинувачення та сторони захисту, перевіривши матеріали клопотання, слідчий суддя приходить до таких висновків.

У відповідності до вимог ст. 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Згідно ч. 2 ст. 177 КПК України, підставами для застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

Відповідно до п. «с» ст. 5 Конвенції законними є арешт або затримання, здійснені з метою допровадження особи до компетентного судового органу за наявності обґрунтованої підозри у вчиненні нею правопорушення або якщо обґрунтовано вважається необхідним запобігти вчиненню нею правопорушення чи її втечі після його вчинення.

У той же час, Європейський суд зазначає, що національний суд, який вирішує питання про взяття особи під варту, повинен визначити, чи виправдовують інші підстави, наведені органом досудового розслідування, позбавлення особи свободи.

Суд у рішенні по справі «Белчев проти Болгарії» наголосив, що обґрунтування будь-якого періоду позбавлення свободи повинно бути переконливо доведено державними органами. Кримінальний процесуальний закон покладає аналогічний обов`язок на сторону обвинувачення, зазначаючи, що остання має довести суду, крім обґрунтованості обвинувачення та наявності ризиків не процесуальної поведінки особи, ще й неможливість застосування більш м`якого запобіжного заходу.

Не вдаючись до детальної оцінки дій та винуватості особи, на цій стадії кримінального провадження, слідчий суддя повинен пересвідчитись, що повідомлена підозра є обґрунтованою, тобто такою, що передбачає наявність достатніх даних, які б могли переконати об`єктивного та стороннього спостерігача у тому, що особа могла вчинити правопорушення у якому її підозрюють.

При цьому, за усталеною практикою Європейського суду з прав людини, ці докази не повинні бути до такої міри переконливими та очевидними, щоб свідчити про винуватість особи, однак створювати у слідчого судді реальне бачення причетності особи до вчинення кримінального правопорушення, яке їй інкримінується.

З наданих матеріалів встановлено, що у провадженні СВ Дніпровського РУП ГУНП в Дніпропетровській перебувають матеріали досудового розслідування у кримінальному провадженні № 0001684 від 14.09.2022, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 149 КК України.

Причетним до злочину є гр. ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Фабула кримінального правопорушення полягає в тому, що гр. ОСОБА_4 28.06.2022 року, у змові з іншою особою, шляхом обману про умови проживання та праці помістили ОСОБА_9 , ОСОБА_10 до центру реабілітації у м. Дніпрі, де піддавали трудовій експлуатації у вигляді безоплатної праці. Тобто ОСОБА_4 скоїв злочин, передбачений ч. 2 ст. 149 КК України, а саме вербування, переміщення, переховування, передача або одержання людини, вчинені з метою експлуатації, з використанням примусу, обману, матеріальної чи іншої залежності потерпілого, його уразливого стану, для отримання згоди на його експлуатацію, вчинене за попередньою змовою групою осіб.

Обґрунтованість підозри ОСОБА_4 підтверджується зібраними матеріалами досудового розслідування, а саме: протоколом допиту потерпілого ОСОБА_9 від 15.09.2022; протоколом пред`явлення для впізнання за фотознімками потерпілому ОСОБА_9 від 15.09.2022; протоколом допиту свідка ОСОБА_11 від 02.08.2023; протоколом пред`явлення для впізнання за фотознімками свідку ОСОБА_11 від 02.08.2023; протоколом допиту потерпілого ОСОБА_10 від 05.01.2023; протокол пред`явлення для впізнання за фотознімками потерпілому ОСОБА_10 від 05.01.2023; протоколами за результатами проведення НСРД, та іншими матеріалами, які в сукупності підтверджують причетність підозрюваного ОСОБА_4 до злочину.

Дослідивши надані стороною обвинувачення докази, перевіривши наявність підстав для обґрунтованої підозри ОСОБА_4 , та взявши до уваги встановлені в судовому засіданні обставини, приходжу до висновку, що ОСОБА_4 може бути причетний до скоєння інкримінованого злочину, тому підозру слід визнати обґрунтованою.

Аналізуючи ризики, на які посилається прокурор, слід відмітити, що на існування ризику, передбаченого п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України вказує те, що ОСОБА_4 обґрунтовано підозрюється у вчиненні особливо тяжкого злочину, і розуміючи тяжкість покарання, може переховуватись від слідства й суду, тому цей ризик вважаю доведеним.

Ризик, передбачений п. 2 ч. 1 ст. 177 КПК України не доведений, оскільки стороною обвинувачення не вказано, що саме може спотворити, знищити чи сховати підозрюваний, і яке це майно, річ або доказ матиме значення для досудового розслідування.

Ризик, передбачений п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України об`єктивно підтверджується, оскільки потерпіли надали важливі, вирішальні показання, які мають істотне значення для доказування по даному кримінальному провадженню, тому існує ризик впливу на них з метою зміни ними своїх показань. Тож цей ризик вважаю доведеним.

Ризик, передбачений п. 4 ч. 1 ст. 177 КПК України, не доведений, оскільки слідчим не вказано, яким саме чином може перешкоджати підозрюваний кримінальному провадженню, у який спосіб, та які дії може зробити, щоб послабити позицію обвинувачення. Тому цей ризик не знайшов свого підтвердження.

Що стосується ризику, передбаченого п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, то підозрюваний вже зрозумів смак легких грошей від примусової експлуатації та вербування людей, тому враховуючи, що останній офіційно не працевлаштований, тобто не має джерела доходу, може вчинити як новий злочин так і продовжувати таку діяльність. З цього слідує, що такий ризик також має місце.

Враховуючи наявність обґрунтованої підозри та доведеність певних ризиків, на які посилався прокурор, вважаю можливим перейти до вирішення питання щодо підстав для застосування запобіжного заходу та його виду.

Так, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, і найсуворішим. Його застосування можливе лише тоді, коли прокурор доведе, що інші запобіжні заходи не зможуть запобігти ризиками та забезпечити виконання підозрюваним процесуальних обов`язків.

Але при цьому, слідчий суддя в силу вимог ст. 178 КПК України при обранні запобіжного заходу повинен враховувати певні обставини, а саме вік та стан здоров`я підозрюваного, міцність соціальних зв`язків, зокрема, наявність родини та утриманців, ризик продовження протиправної поведінки.

Враховуючи особу підозрюваного, наявність у нього дружини та дитини, відсутність судимості, визнання ним підозри та співпрацю з правоохоронними органами, вважаю, що застосування саме виняткового запобіжного заходу буде надмірним. Вважаю, що підстав для застосування до ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, немає.

Домашній арешт - вид запобіжного заходу, який застосовується в кримінальному провадженні відповідно до ухвали слідчого судді, суду до підозрюваних або обвинувачених осіб за вчинення ними злочинів, за які законом передбачено покарання у вигляді позбавлення волі, та полягає в забороні залишати їм житло цілодобово або в певний період доби.

Домашній арешт може бути застосовано до особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за вчинення якого передбачено покарання у вигляді позбавлення волі. Запобіжний захід у вигляді домашнього арешту не може бути застосований до осіб, які підозрюються або обвинувачуються у вчиненні злочинів, передбачених статтями 109-114-1, 258-258-5, 260, 261 Кримінального кодексу України.

Таким чином, вважаю можливим застосувати до ОСОБА_4 запобіжний захід у вигляді домашнього арешту за адресою: АДРЕСА_2 , заборонивши залишати це житло цілодобово, та покласти на нього процесуальні обов`язки, а саме: прибувати за кожним викликом до слідчого, прокурора, слідчого судді, суду; у разі зміни місця проживання повідомляти про це слідчого, прокурора чи суд; не відлучатися з м. Дніпро без дозволу слідчого, прокурора, суду; не спілкуватися зі свідками по даному кримінальному провадженню.

Беручи до уваги вищевикладене, у задоволенні клопотання слідчого належить відмовити, застосувавши до підозрюваного більш м`який запобіжний захід.

Керуючись ст. ст. 181, 193, 197, 372, 376, 395 Кримінального процесуального кодексу України, слідчий суддя, -

УХВАЛИВ:

У задоволенні клопотання слідчого - відмовити.

Застосувати до підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 запобіжний захід у вигляді домашнього арешту за адресою: АДРЕСА_2 , заборонивши залишати це житло цілодобово.

Для виконання застосованого запобіжного заходу покласти на підозрюваного ОСОБА_4 такі обов`язки:

-прибувати за кожним викликом до слідчого, прокурора, слідчого судді, суду;

-у разі зміни місця проживання повідомляти про це слідчого, прокурора чи суд;

-не відлучатися з м. Дніпро без дозволу слідчого, прокурора, суду;

-не спілкуватися зі свідками по даному кримінальному провадженню.

Ухвалу направити до відділу поліції за місцем проживання підозрюваного.

Попередити підозрюваного, що в разі невиконання покладених на нього даної ухвалою обов`язків, до нього може бути застосований більш суворий запобіжний захід.

Роз`яснити підозрюваному, що працівники Національної поліції з метою контролю за його поведінкою, мають право з`являтися в його житло, в т.ч. у період комендантської години, вимагати надати усні чи письмові пояснення з питань виконання покладених на нього обов`язків.

Строк дії ухвали - до 13.10.2023.

Ухвала підлягає негайному виконанню.

Апеляційна скарга на ухвалу подається до Дніпровського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_12