Справа № 473/4587/23
Номер провадження1-кп/473/334/2023
Категорія ч.1 ст.309 КК України
ВИРОК

іменем України

"31" серпня 2023 р. місто Вознесенськ

Вознесенський міськрайонний суд Миколаївської області у складі головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянув у спрощеному провадженні без проведення судового розгляду в судовому засіданні за відсутністі учасників судового провадження в залі суду в місті Вознесенську кримінальне провадження по обвинуваченню:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця міста Ізмаїл Одеської області, громадянина України, військовозобов`язаного, освіта професійна технічна, не працює, сімейний стан - не одружений, на утриманні дітей не має, мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , судимого

1. 22.01.2014 року Ленінським районним судом міста Миколаєва за ч.1 ст.309 КК України до обмеження волі строком на 01 рік, із застосуванням ст. ст. 75, 76 КК України із звільненням від основного покарання з іспитовим строком випробування на 01 рік,

2. 06.03.2014 року Заводським районним судом міста Миколаєва за ч.2 ст.309, ч.4 ст.70 КК України до позбавлення волі строком на 02 роки 01 місяць, із застосуванням ст. ст. 75, 76 КК України із звільненням від основного покарання з іспитовим строком випробування на 02 роки,

3. 28.03.2014 року Центральним районним судом міста Миколаєва за ч.1 ст.186, ч.1 ст.71, ст.72 КК України за сукупністю з вироком Ленінського районного суду міста Миколаєва від 22 січня 2014 року до 02 років позбавлення волі, із самостійним виконанням вироку Заводського районного суду міста Миколаєва від 06 березня 2014 року, звільненого від основного покарання в виді позбавлення волі із Державної установи «Білозерська ВК №105» Херсонської області 30 січня 2017 року, в зв`язку з повним відбуттям строку основного покарання, і перебіг строку погашення даної судимості переривався, в зв`язку із засудженням 01 серпня 2018 року вироком Вознесенського міськрайонного суду Миколаївської області за ч.2 ст.190 КК України до позбавлення волі строком на 02 роки, із застосуванням ст. ст. 75, 76 КК України із звільненням від основного покарання з іспитовим строком випробування на 01 рік,

в скоєнні кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст.309 КК України

Учасники процесу:

прокурор ОСОБА_4 ,

захисник адвокат ОСОБА_5 ,

обвинувачений ОСОБА_6 ,

В С Т А Н О В И В:

Формулювання обвинувачення та обставини встановлені органом дізнання, які не оспорюються учасниками судового провадження і визнаного судом доведеними:

На початку серпня 2023 року в місті Вознесенську Миколаївської області, на плавнях річки Південний Буг, котра протікає в межах міста, обвинувачений ОСОБА_6 на землі знайшов поліетиленовий пакет, в якому знаходилась подрібнена наркотична речовина речовина темно - зеленого кольору, таким чином придбавши наркотичний засіб.

Маючи умисел на незаконне зберігання наркотичного засобу без мети збуту, придбаний наркотичний засіб обвинувачений ОСОБА_6 поклав собі до кишені шортів та приніс до місця свого тимчасового мешкання, розташованого за адресою: АДРЕСА_2 , де залишив зберігати на території домоволодіння для подальшого власного вживання, без мети збуту до проведення обшуку працівниками поліції, а саме до 11 серпня 2023 року.

11 серпня 2023 року в період часу з 13:26 години по 13:47 годину, працівниками Вознесенського РУП ГУНП в Миколаївській області, в ході проведення обшуку за місцем тимчасового мешкання обвинуваченого ОСОБА_6 за адресою: АДРЕСА_2 , виявлено та вилучено пакунок сірого кольору, коробку з-під навушників «Моtorolla», коробку синього кольору з-під мобільного телефону, в яких знаходилась подрібнена речовина рослинного походження темно - зеленого кольору, яка є особливо небезпечним наркотичним засобом - канабісом, загальною масою канабісу в перерахунку на суху речовину - 50,044 грамів, який обвинувачений ОСОБА_6 незаконно придбав та зберігав за місцем свого тимчасового мешкання, для власного вживання, без мети подальшого збуту.

Стаття Закону України про кримінальну відповідальність, що передбачає відповідальність за кримінальне правопорушення, винним у вчиненні якого визнається обвинувачений ОСОБА_6 .

Умисні дії обвинуваченого ОСОБА_6 , суд кваліфікує за ч.1 ст.309 КК України, як незаконне придбання та зберігання наркотичних засобів без мети збуту.

Обставини, які пом`якшують або обтяжують покарання.

Обставиною, яка відповідно до ст. 66 КК України пом`якшує покарання обвинуваченому ОСОБА_6 , суд визнає його щире каяття.

Обставин, які б відповідно до ст. 67 КК України обтяжували покарання обвинуваченому, за обвинувальним актом не встановлено.

Мотиви призначення покарання та ухвалення інших рішень щодо питань, які вирішуються судом при ухваленні вироку і положення закону, якими керувався суд.

Відповідно до ч.2 та ч.3 ст.381 КПК України передбачено, що суд розглядає обвинувальний акт щодо вчинення кримінального проступку без проведення судового розгляду в судовому засіданні за відсутності учасників судового провадження, якщо обвинувачений не оспорює встановлені під час дізнання обставини і згоден з розглядом обвинувального акта. Спрощене провадження щодо кримінальних проступків здійснюється згідно із загальними правилами судового провадження, передбаченими цим Кодексом, з урахуванням положень цього параграфа.

В обвинувальному акті, наданому до суду, міститься клопотання прокурора про розгляд кримінального провадження за обвинуваченням ОСОБА_6 у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст.309 КК України, у спрощеному провадженні.

Також надана письмова заява обвинуваченого ОСОБА_6 , складена в присутності захисника ОСОБА_5 , в якій він зазначив, що беззаперечно визнає свою вину у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст.309 КК України, згоден із встановленими органом дізнання обставинами, йому роз`яснено та зрозуміло, що у разі розгляду обвинувального акта у спрощеному провадженні він буде позбавлений права оскаржувати вирок в апеляційному порядку з підстав розгляду провадження за відсутності учасників судового провадження, не дослідження доказів у судовому засіданні, або з метою оспорити встановлені органом дізнання обставини та згоден на розгляд обвинувального акта у спрощеному проваджені без проведення судового розгляду в судовому засіданні та без його участі.

Оскільки вимоги ст.302 КПК України дотримані, суд розглянув обвинувальний акт у спрощеному провадженні.

Відповідно до ч.2 ст.382 КПК України, вирок суду за результатами спрощеного провадження ухвалюється в порядку, визначеному цим Кодексом, та повинен відповідати загальним вимогам до вироку суду. У вироку суду за результатами спрощеного провадження замість доказів на підтвердження встановлених судом обставин зазначаються встановлені органом дізнання обставини, які не оспорюються учасниками судового провадження.

Дослідивши зміст обвинувального акту, вивчивши долучені до нього матеріали проведеного дізнання, у тому числі документи, які засвідчують беззаперечне визнання обвинуваченим ОСОБА_6 своєї винуватості, суд вважає, що встановлені органом дізнання обставини, які не оспорюються учасниками судового провадження, підтверджено сукупністю наданих стороною обвинувачення письмових доказів, які є належними та допустимими. Крім того, суд приходить до висновку, що умисні дії обвинуваченого ОСОБА_6 вірно кваліфіковані за ч.1 ст.309 КК України, як незаконне придбання та зберігання наркотичних засобів без мети збуту.

Відповідно до ч.2 ст.50 КК України, особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначено покарання, необхідне й достатнє для її виправлення, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень.

При визначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_6 , суд враховує характер та ступінь тяжкості скоєного ним кримінального правопорушення, яке є кримінальним проступком. Суд також враховує умови життя обвинуваченого, його соціальне та матеріальне становище, стан здоров`я, рівень культури та освіти, його соціально - психологічні риси, при дослідженні яких з`ясовано, що він повністю усвідомлювала значення своїх умисних дій і в повній мірі міг керувати ними.

Крім того суд враховує стать та вік обвинуваченого ОСОБА_6 , який задовільно характеризуються за місцем проживання, є військовозобов`язаним, має професійну технічну освіту, є не одруженим і не має на утриманні дітей, не отримував амбулаторну допомогу лікаря психіатра Комунального підприємства «Комунальне некомерційне підприємство Вознесенська багатопрофільна лікарня» Вознесенської міської ради, і перебуває на диспансерному обліку лікаря нарколога Комунального підприємства «Комунальне некомерційне підприємство Вознесенська багатопрофільна лікарня» Вознесенської міської ради, з діагнозом синдрому залежності від опіоїдів, контрольована залежність ЗПТ метадоном, він перебував в програмі ЗПТ метадоном, він є судимим.

З урахуванням всіх обставин кримінального провадження, при призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_6 , враховуючи тяжкість кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.309 КК України та інші обставини кримінального провадження, за наявності обставини, що пом`якшує йому покарання та відсутності обставин, що обтяжують покарання, з урахуванням особи обвинуваченого ОСОБА_6 , суд вважає можливим призначити вид основного покарання в виді обмеження волі, в межах, визначених санкцією ч.1 ст.309 КК України для даного виду покарання, відносно обвинуваченого ОСОБА_6 , який буде необхідним та достатнім для його виправлення та попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень, відповідно до ст.65 КК України.

З врахуванням особи обвинуваченого ОСОБА_6 , суд дійшов висновку про можливість виправлення обвинуваченого без відбування основного покарання, із застосуванням випробування, відповідно до ст. ст.75 - 78 КК України.

До даного висновку при призначенні покарання обвинуваченому, суд виходить із змісту ч.2 ст.50 КК України, відповідно до якої покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами.

Призначення такого основного покарання в виді обмеження волі, буде відповідати принципу необхідності і достатності для виправлення обвинуваченого і є дотриманням судом принципів «рівних можливостей» та «справедливого судового розгляду», встановлених ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року та не суперечить практиці Європейського Суду з прав людини та нормам кримінального законодавства України. Судом не вбачається можливості призначення основного покарання обвинуваченому ОСОБА_6 в виді штрафу, про що просила сторона захисту, оскільки обвинувачений ОСОБА_6 не має постійного доходу, і навіть мінімальна сума штрафу, передбачена санкцією ч.1 ст.309 КК України буде ставити обвинуваченого в скрутне матеріальне становище, в умовах воєнного часу в Україні.

Питання про речові докази підлягають вирішенню відповідно до ст.100 КПК України.

Відповідно до ч.2 ст.124 КПК України, суд стягує з обвинуваченого на користь держави документально підтверджені витрати на залучення експертів, а крім того приймає рішення щодо заходів забезпечення кримінального провадження.

Запобіжний захід до обвинуваченого ОСОБА_6 не застосовувався, підстави для обрання запобіжного заходу при ухваленні вироку відсутні.

Інші заходи забезпечення кримінального провадження не застосовувалися.

Керуючись ст.ст. 368 - 371, 373 - 374, 381 - 382, 394 КПК України, суд

У Х В А Л И В :

ОСОБА_6 визнати винним за пред`явленим йому обвинуваченням в скоєнні кримінального проступку передбаченого ч.1 ст.309 КК України та призначити йому основне покарання в виді обмеження волі строком на 02 /два/ роки.

На підставі ст. ст. 75, 76 КК України обвинуваченого ОСОБА_6 від призначеного основного покарання звільнити, встановивши йому строк випробування 01 /один/ рік, зобов`язавши обвинуваченого, у відповідності до вимог п.1 та п.2 ч.1 ст.76 КК України періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Речові докази за кримінальним провадженням: наркотичний засіб - канабіс, масою 40,370 грамів /об`єкт дослідження №1/, а також масою 8,664 грамів /об`єкт дослідження №2/, які повернуто після експертного дослідження, та які зберігаються в сейф - пакеті №WAR 1541421, відповідно до квитанції з порядковим номером №346 Книги обліку речових доказів, в камері схову речових доказів Вознесенського РУП ГУНП в Миколаївській області за адресою: місто Вознесенськ, вулиця Київська, 24 - знищити.

Процесуальні витрати на залучення експертів, які документально підтверджені в судовому засіданні, стягнути з обвинуваченого ОСОБА_6 на користь держави /отримувач: Миколаїв.ГУК/ТГ м.Вознесенськ, розрахунковий рахунок: UA0014446, код отримувача , банк отримувача: Казначейство України /ЕАП/, код класифікації доходів бюджету: 21081100 - 1195 /одну тисячу сто дев`яносто п`ять/ гривень за проведення судової експертизи за експертною спеціальністю 8.6 /дослідження наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів та прекурсорів/ висновок №СЕ - 19/115 - 23/11271 - НЗПРАП від 24 серпня 2023 року.

Вирок може бути оскаржено учасниками судового провадження до Миколаївського апеляційного суду через Вознесенський міськрайонний суд Миколаївської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок суду першої інстанції, ухвалений за результатами спрощеного провадження в порядку, передбаченому ст. ст. 381 та 382 КПК України, не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав розгляду провадження за відсутності учасників судового провадження, не дослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені органом дізнання обставини.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку на подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копію вироку за результатами розгляду обвинувального акта щодо вчинення кримінального проступку не пізніше дня, наступного за днем його ухвалення, надіслати учасникам судового провадження.

Суддя: ОСОБА_1