печерський районний суд міста києва
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 серпня 2023 року м. Київ

слідчий суддя Печерського районного суду міста Києва ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2 ,

за участю прокурора ОСОБА_3 ,

захисника ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання старшого слідчого в особливо важливих справах Головного слідчого управління Національної поліції України майора поліції ОСОБА_5 про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою

підозрюваному ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Кяхта Республіки Бурятії Російської Федерації, громадянина Російської Федерації, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

у вчинені кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 28, ч. 1 ст. 438 КК України,-

ВСТАНОВИВ:

Старший слідчий в особливо важливих справах Головного слідчого управління Національної поліції України майор поліції ОСОБА_5 за погодженням із старшим групи прокурорів - заступником начальника другого відділу процесуального керівництва досудовим розслідуванням та підтримання публічного обвинувачення у кримінальних провадженнях про злочини, пов`язані із сексуальним насильством Департаменту протидії злочинам, вчинених в умовах збройного конфлікту, Офісу Генерального прокурора ОСОБА_7 звернулася до слідчого судді з клопотанням про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Обґрунтовуючи клопотання слідчий посилається на те, що Головним слідчим управлінням Національної поліції України здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000678 від 02.12.2022 за підозрою громадян РФ ОСОБА_8 ОСОБА_6 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , та ОСОБА_15 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 28 ч. 1 ст. 438 КК України.

Встановлено, що 24 лютого 2022 року о 5 годині Президент Російської Федерації оголосив про своє рішення почати військову операцію в Україні.

В подальшому цього ж дня Збройними Силами РФ, які діяли за наказом керівництва РФ і ЗС РФ, здійснено пуск крилатих та балістичних ракет по аеродромам, військовим штабам і складам ЗС України, а також підрозділами ЗС та інших військових формувань РФ здійснено широкомасштабне вторгнення на територію суверенної держави Україна.

Згідно з обставинами провадження під час перебування Бучанської міської територіальної громади Київської області під контролем Збройних Сил РФ та інших військових формувань РФ, окремі військовослужбовці РФ, діючи умисно, перебуваючи на території, де велись воєнні дії, всупереч порядку додержання законів та звичаїв війни, визначених статтею 27 Женевської Конвенції про захист цивільного населення під час війни від 12.08.1949, ратифікованої Указом Президії Верховної Ради Української РСР «Про ратифікацію Женевських конвенцій від 12 серпня 1949 року про захист жертв війни» від 03.07.1954, ст. ст. 75, 147 Додаткового протоколу від 08.06.1977 до Женевських конвенцій від 12.08.1949, що стосується захисту жертв міжнародних збройних конфліктів (Протокол I), вчиняли дії, що виражались у знущанні над людською гідністю, зґвалтуванні, примусу до проституції та інших форм непристойних посягань до цивільного населення. За результатами досудового розслідування встановлено, що в період з 13 по 18.03.2022 (точна дата та час вчинення злочину під час досудового розслідування не встановлені), військовослужбовець ЗС РФ ОСОБА_6 , перебуваючи у складі 36-ої загальновійськової армії 37-мої окремої гвардійської мотострілецької Донської Будапештської Червоного прапора ордена Червоної Зірки бригади ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , в/ч НОМЕР_1 ) Збройних Сил Російської Федерації, діючи за попередньою змовою групою осіб з іншими двома, невстановленими досудовим розслідуванням військовослужбовцями ЗС РФ, досудове розслідування відносно яких триває, будучи в стані алкогольного сп`яніння, маючи спільний умисел на порушення законів і звичаїв війни, відкрито демонструючи зброю (автомат Калашнікова), зайшли на територію домоволодіння, що розташоване в Бучанській міській територіальній громаді Київської області, де на той час перебували цивільні особи, а саме: ОСОБА_16 зі своєю малолітньою донькою ОСОБА_17 та матір`ю похилого віку ОСОБА_18 . Так, ОСОБА_6 , маючи на меті систематично вчиняти насильницькі дії сексуального характеру стосовно ОСОБА_16 , усвідомлюючи, що остання не виконувала та не сприяла виконанню будь-яких бойових задач, була одягнена у цивільний одяг та займалася цивільними справами, не мала можливості чинити опір та буде підкорюватись будь-яким вимогам внаслідок загрози її життю та життю її близьких, наказав останній прослідувати за ним до гаражного приміщення. В цей час, інші двоє військовослужбовців ЗС РФ, будучи озброєними, реалізуючи спільний злочинний умисел, направлений на вчинення насильницьких дій сексуального характеру щодо ОСОБА_16 , залишались на території двору домоволодіння останньої біля її малолітньої доньки ОСОБА_17 з метою подолання можливого опору з її боку або інших осіб. Продовжуючи реалізацію спільного злочинного умислу, ОСОБА_6 , будучи озброєним, завів до гаражного приміщення ОСОБА_16 , де вчинив акт сексуального насильства над останньою, а саме: дії сексуального характеру, які пов`язані з оральним, вагінальним та анальним проникненням в тіло ОСОБА_16 з використанням своїх геніталій без її добровільної згоди на це, внаслідок чого, принизив її честь, гідність та спричинив фізичний біль і моральні страждання.

Під час статевого акту, ОСОБА_6 з метою залякування ОСОБА_16 постійно тримав біля її тіла вогнепальну зброю (автомат Калашникова) і погрожував застосувати її, внаслідок чого остання боялась чинити опір.

У подальшому, в період з 18.03.2022 по 20.03.2022 (точна дата та час вчинення злочину під час досудового розслідування не встановлені) ОСОБА_6 , діючи за попередньою змовою групою осіб з іншими двома невстановленими досудовим розслідуванням військовослужбовцями ЗС РФ, продовжуючи спільний умисел на порушення законів і звичаїв війни, відкрито демонструючи зброю, зайшов на подвір`я будинку ОСОБА_16 , розташованого в Бучанській міській територіальній громаді Київської області та вчинив у гаражному приміщенні домоволодіння акти сексуального насильства над останньою, а саме: дії сексуального характеру, які пов`язані з оральним, вагінальним та анальним проникненням в тіло ОСОБА_16 з використанням своїх геніталій без її добровільної згоди на це, внаслідок чого, принизив її честь, гідність та спричинив фізичний біль і моральні страждання.

Під час статевого акту, ОСОБА_6 з метою залякування ОСОБА_16 постійно тримав біля її тіла вогнепальну зброю (автомат Калашникова) і погрожував застосувати її, внаслідок чого остання боялась чинити опір.

Отже, у ході досудового розслідування встановлено, що військовослужбовець ЗС РФ ОСОБА_6 здійснив дії, спрямовані на приниження честі цивільних осіб, вчинив залякування шляхом погроз фізичною розправою над цивільним населенням, а також вчинив акти сексуального насильства, що є порушенням ч. 2 ст. 27 Женевської Конвенції про захист цивільного населення під час війни від 12.08.1949, ратифікованої Указом Президії Верховної Ради Української РСР «Про ратифікацію Женевських конвенцій від 12 серпня 1949 року про захист жертв війни» від 03.07.1954, ч. 2 ст. 75, ч. 1 ст. 76 Додаткового протоколу від 08.06.1977 до Женевських конвенцій від 12.08.1949, що стосується захисту жертв міжнародних збройних конфліктів (Протокол I).

Таким чином ОСОБА_6 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 28 ч. 1 ст. 438 КК України, а саме: у інших порушеннях законів та звичаїв війни, що передбачені міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, що виразились у зґвалтуванні, застосуванні фізичного та морального примусу, у тому числі залякуванні шляхом погроз фізичною розправою цивільного населення, вчинених за попередньою змовою групою осіб, тобто у порушенні ч. 2 ст. 27 Женевської Конвенції про захист цивільного населення під час війни від 12.08.1949, ратифікованої Указом Президії Верховної Ради Української РСР «Про ратифікацію Женевських конвенцій від 12 серпня 1949 року про захист жертв війни» від 03.07.1954, ч. 2 ст. 75, ч. 1 ст. 76 Додаткового протоколу від 08.06.1977 до Женевських конвенцій від 12.08.1949, що стосується захисту жертв міжнародних збройних конфліктів (Протокол I).

Враховуючи викладене, слідчим 03.06.2023 ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженцю м. Кяхта Республіки Бурятії Російської Федерації, громадянину Російської Федерації, зареєстрованому та проживаючому за адресою: АДРЕСА_1 , старшому прапорщику, заступнику командира бойової машини, військовослужбовцю 36-ої загальновійськової армії 37 окремої гвардійської мотострілецької Донської Будапештської Червоного прапора ордена Червоної Зірки бригади (37 ОМСБр, в/ч НОМЕР_1 , Кяхта) Збройних Сил Російської Федерації повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 28, ч. 1 ст. 438 КК України.

Обставини, що дають підстави обґрунтовано підозрювати ОСОБА_6 у вчиненні вищевказаного кримінального правопорушення, підтверджуються наступними матеріалами досудового слідства: протоколами допитів потерпілих ОСОБА_16 від 31.01.2023, ОСОБА_18 від 23.02.2023 та ОСОБА_17 від 24.02.2023, під час яких вони пояснили обставини вчинення відносно ОСОБА_16 кримінального правопорушення; протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками за участю потерпілих ОСОБА_16 від 18.05.2023, та ОСОБА_17 від 18.05.2023, відповідно до якого потерпілі впізнали ОСОБА_6 який вчинив відносно ОСОБА_16 злочин; протоколом огляду від 26.05.2023, яким оглянуто сторінку у соціальній мережі «ВКонтакте», адміністрування якої здійснює ОСОБА_6 ; інформацією, наданою оперативними, розвідувальними, правоохоронними органами; іншими матеріалами провадження в їх сукупності.

Отримані на даному етапі досудового розслідування докази та відомості, що вказують на причетність ОСОБА_6 до вчинення кримінального правопорушення, у своїй сукупності та взаємозв`язку є достатніми як для твердження про обґрунтованість повідомлення останньому про підозру, так і для обрання стосовно підозрюваного обмежувальних заходів.

Відповідності до п. 4 ч. 1 ст. 184 КПК України під час досудового розслідування встановлено наявність ризиків, передбачених п. п. 1, 2, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Зокрема, ризик передбачений п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України - переховування від органів досудового розслідування та суду, обґрунтовується тим, що ОСОБА_6 розуміючи, що він вчинив злочини проти миру, безпеки людства та міжнародного правопорядку, відчуваючи страх та невідворотність в майбутньому покарання за вчинене кримінальне правопорушення, достовірно знаючи про наявність кримінального провадження, в якому досліджуються обставини вчинення ним кримінально карного діяння, намагається ухилитися від органів досудового розслідування та уникнути відповідальності.

Здійснено виклик підозрюваного ОСОБА_6 повісткою до слідчого на 10 год. 00 хв. на 26.06.2023, 28.06.2023, 30.06.2023. Вказані повістки про виклик підозрюваного ОСОБА_6 01.06.2023 розміщені на офіційному сайті Офісу Генерального прокурора у розділі «Повістки про виклик», а також опубліковані у засобі масової інформації загальнодержавної сфери розповсюдження - газеті «Урядовий кур`єр», випуск від 03.06.2023 № 11(7509).

06.06.2023 підозрюваного ОСОБА_6 оголошено у державний розшук. Здійснення розшуку підозрюваного ОСОБА_6 доручено працівникам Головного управління СБ України у м. Києві та Київській області.

Так, ОСОБА_6 викликався до слідчого у спосіб, передбачений ст.ст.111, 278 КПК України. Однак, підозрюваний до місця виклику не прибув.

Матеріалами досудового розслідування підтверджується, що ОСОБА_6 наразі перебуває за межами території України, а саме на території Російської Федерації, тобто держави-агресора.

Ризик передбачений п. 2 ч. 1 ст. 177 КПК України - знищення, приховування або спотворення будь-яких із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, обґрунтовується тим, що на даний час у кримінальному провадженні проведений не увесь комплекс необхідних слідчих (розшукових) дій, не встановлено усі обставини, що мають значення для досудового розслідування; не встановлені усі співучасники злочину, місця зберігання знаряддя та засобів вчинення злочину; отримано не всі дані щодо місць проживання та перебування інших осіб, причетних до вчинення злочину, де можуть зберігатися об`єкти, які були або є знаряддям вчинення кримінальних правопорушень, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження.

Указане дає підстави вважати, що ОСОБА_6 перебуваючи на волі, буде намагатися знищити, сховати або спотворити вказані речові докази, які мають значення для кримінального провадження.

Ризик, передбачений п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України - незаконного впливу на потерпілих, свідків, інших підозрюваних, обґрунтовується тим, що під час досудового розслідування ОСОБА_6 перебуваючи на волі може з`ясувати місця проживання свідків, потерпілих, інших підозрюваних та здійснити незаконний вплив на останніх. Крім того, наразі не встановлено та не допитано усіх осіб, яким відомі обставини вчинення ОСОБА_6 злочину та обставини вчинення інших злочинів, які можуть впізнати особу підозрюваного, та яким відомі інші обставини, що підлягають доказуванню під час кримінального провадження та які в свою чергу викривають ОСОБА_6 . Останній перебуваючи на волі, може незаконно впливати на свідків, потерпілих, інших підозрюваних або іншим шляхом перешкоджати їх встановленню.

Ризик, передбачений п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України - можливість вчинення іншого кримінального правопорушення, обґрунтовується тим, що ОСОБА_6 враховуючи його безкарність після здійснення даного кримінального правопорушення, продовжує поширювати через засоби масової інформації свою схвальну позицію військовим діям РФ в Україні, а також продовжує здійснювати загальне командування підлеглими йому військовослужбовцями, які беруть участь у воєнних діях в Україні. Окрім цього, ним неодноразово наголошувалось на тому, що територію України необхідно захопити військовим шляхом та знищити усіх, хто буде чинити супротив.

Враховуючи складну суспільно-політичну ситуацію на даний час та повномасштабне збройне вторгнення рф на територію України, за умов проведення відповідними силовими підрозділами України бойових дій, направлених на протистояння зс рф та деокупацію окремих територій України, небезпека вчинення підозрюваним вищезазначених дій носить підвищений характер, а тому такі обставини вимагають більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства, що також узгоджується із практикою Європейського суду з прав людини, у зв`язку з чим слідчий звернулася до суду із вказаним клопотання.

Прокурор в судовому засіданні клопотання підтримала та просила його задовольнити.

Захисник у судовому засіданні заперечив щодо задоволення клопотання, оскільки вказане клопотання суперечить інтересам підозрюваного.

Заслухавши пояснення прокурора, захисника, дослідивши клопотання та докази, якими обґрунтовується клопотання, слідчий суддя дійшов такого висновку.

Відповідно до ч. 6 ст. 193 КПК України слідчий суддя, суд розглядає клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та може обрати такий запобіжний захід за відсутності підозрюваного, обвинуваченого лише у разі доведення прокурором наявності підстав, передбачених статтею 177 цього Кодексу, а також наявності достатніх підстав вважати, що підозрюваний, обвинувачений виїхав та/або перебуває на тимчасово окупованій території України, території держави, визнаної Верховною Радою України державою-агресором, та/або оголошений у міжнародний розшук. У такому разі після затримання особи і не пізніш як через сорок вісім годин з часу її доставки до місця кримінального провадження слідчий суддя, суд за участю підозрюваного, обвинуваченого розглядає питання про застосування обраного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою або його зміну на більш м`який запобіжний захід, про що постановляє ухвалу.

Відповідно до рішення Європейського суду з прав людини у справі Нечипорук та Йонкало проти України від 21 квітня 2011 року термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення (також рішення від 30 серпня 1990 р. у справі «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» (Fox, CampbellandHartleyv. theUnitedKingdom), п. 32, Series А, № 182).

Крім того, слідчий суддя на вказаному етапі досудового розслідування не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема, не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винуватою чи невинуватою у вчиненні кримінального правопорушення, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів, визначити, що причетність особи до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування щодо неї обмежувального заходу.

Виходячи з наявних в матеріалах даних, слідчий суддя дійшов висновку про обґрунтованість підозри ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч ч. 2 ст. 28, ч. 1 ст. 438 КК України.

Також, слідчий суддя дійшов висновку про наявність правових підстав, з якими закон пов`язує можливість вирішення питання про обрання особі запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою в порядку ч. 6 ст. 193 КПК України.

Згідно з ст. 178 КПК України при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, слідчий суддя на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний в сукупності оцінити тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі, дані про особу підозрюваного, розмір майнової шкоди, в заподіянні якої підозрюється особа.

Водночас, відповідно до практики Європейського Суду з прав людини вагомою підставою для вирішення питання про необхідність попереднього ув`язнення особи є ризик перешкоджання встановленню істини у справі та переховування цієї особи від правосуддя. Зазначено, що небезпека перешкоджання встановленню істини у справі та переховування особи від правосуддя може вимірюватися суворістю можливого покарання в сукупності з наявністю даних про матеріальний, соціальний стан особи, її зв`язками з державою, у якій його переслідують та міжнародними контактами.

Також слідчий суддя вважає доведеним наявність такого з ризиків, як можливість з боку підозрюваного переховуватись від органів досудового розслідування, оскільки встановлено, що підозрюваний ОСОБА_6 перебуває за межами території України, а саме на території Російської Федерації, тобто держави-агресора та перебуває в розшуку, що стверджується постановою слідчого від 06.06.2023 року про оголошення ОСОБА_6 у розшук (а.с. 190-193).

Згідно з п. 4 ч. 2 ст. 183 КПК України запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчинені злочину, за яким законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.

Вирішуючи клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_6 , слідчий суддя відповідно до ст. 177, 178 КПК України враховує тяжкість покарання за ч. 2 ст. 28, ч. 1 ст. 438 КК України, перебування підозрюваного на на території Російської Федерації, тобто держави-агресора, у зв`язку з чим останній був оголошений у розшук та вважає наявними підстави для обрання підозрюваному запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою для запобігання його подальшим спробам переховуватися від органів досудового розслідування та суду, у зв`язку з чим клопотання підлягає задоволенню.

При цьому, слідчим суддею не вирішується питання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою разом із визначенням розміру застави відповідно до ч. 3 ст. 183 КПК України, оскільки відповідно до ч. 6 ст. 193 КПК України лише після затримання особи і не пізніше як через сорок вісім годин з часу її доставки до місця кримінального провадження слідчий суддя, суд за участю підозрюваного, обвинуваченого розглядає питання про застосування обраного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою або його зміну на більш м`який запобіжний захід, про що постановляє ухвалу.

Керуючись ст. 177, 178, 183, 193, 309, 194, 532, 534 КПК України, слідчий суддя, -

УХВАЛИВ:

Клопотання старшого слідчого в особливо важливих справах Головного слідчого управління Національної поліції України майора поліції ОСОБА_5 про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою підозрюваному ОСОБА_6 - задовольнити.

Обрати підозрюваному ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

У такому разі після затримання особи і не пізніш як через сорок вісім годин з часу її доставки до місця кримінального провадження слідчий суддя, суд за участю підозрюваного, обвинуваченого розглядає питання про застосування обраного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою або його зміну на більш м`який запобіжний захід, про що постановляє ухвалу.

Ухвала слідчого судді підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Київського апеляційного суду протягом 5 днів з дня її оголошення, а підозрюваним - в цей же строк з моменту вручення йому копії ухвали.

Слідчий суддя ОСОБА_1