Справа № 389/1948/13-к
У Х В А Л А

31 липня 2023 року Білоцерківський міськрайонний суд Київської області у складі:

головуючого судді - ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_4 ,

прокурора ОСОБА_5 ,

захисника адвоката ОСОБА_6 ,

розглядаючи в м. Біла Церква, у відкритому судовому засіданні, обвинувальний акт у кримінальному провадженні № 0000002, яке внесене до ЄРДР 20 листопада 2012 року, відносно ОСОБА_7 , за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3, 4 ст. 190 КК України,

У С Т А Н О В И В :

у ході судового розгляду, прокурором ОСОБА_5 заявлене клопотання, у якому він просив: надати дозвіл на затримання обвинуваченої ОСОБА_7 , з метою її приводу для участі в розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою.

Мотивував його тим, що ОСОБА_7 обвинувачується у вчиненні злочинів, передбачених ч. 3 та ч. 4 ст. 190 КК України.

У ході судового розгляду виникли обставини, які дають підстави для застосування до обвинуваченої ОСОБА_7 запобіжного заходу у виді тримання під вартою.

Такого висновку він дійшов, з огляду на те, що обвинувачена ОСОБА_7 будучи належним чином повідомлена про дати та час судових засідань, упродовж 2022 року жодного разу до суду не з`явилась, доказів поважності причин неявки до суду не надала.

У зв`язку з цим, ним подане клопотання про обрання стосовно обвинуваченої ОСОБА_7 запобіжного заходу у виді тримання під вартою.

Вважав, що через те, що обвинувачена ОСОБА_7 на даний час переховується від суду, іншим способом забезпечити її участь у розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу, окрім, як затримати її, неможливо.

Вказаними діями обвинувачена ОСОБА_7 перешкоджає завершенню судового розгляду.

Захисник ОСОБА_6 заперечував проти задоволення клопотання прокурора ОСОБА_5 , оскільки обвинувачена ОСОБА_7 не з`являється до суду з поважних причин, спочатку по стану її здоров`я, а, наразі, у зв`язку з доглядом за онкохворим сином.

Судом установлено, що згідно з обвинувальним актом, ОСОБА_7 обвинувачується у вчиненні злочину, передбаченого: ч. 3 ст. 190 КК України, тобто у заволодінні чужим майном шляхом зловживання довірою, вчиненому у великих розмірах; ч. 4 ст. 190 КК України, тобто заволодінні чужим майном шляхом зловживання довірою, вчиненому повторно, в особливо великих розмірах.

Згідно з наявними у розпорядженні суду даних про особу ОСОБА_7 , вона ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженка м. Київ, громадянка України, з вищою освітою, пенсіонерка, раніше не судима, зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 та проживаюча за адресою: АДРЕСА_2 .

Для розгляду обвинувального акту, стосовно обвинуваченої ОСОБА_7 призначалися судові засідання. Вона не з`явилася до суду: 17 грудня 2018 року, 26 лютого 2019 року, 02 травня 2019 року, 23 липня 2019 року, 14 листопада 2019 року, 31 січня 2020 року, 29 квітня 2020 року, 28 липня 2020 року, 13 листопада 2020 року, 22 січня 2021 року, 14 квітня 2021 року, 11 жовтня 2021 року, 20 січня 2022 року, 30 березня 2022 року, 25 квітня 2022 року, 09 червня 2022 року, 27 вересня 2022 року, 28 листопада 2022 року, 30 травня 2023 року, 31 липня 2023 року. Жодних доказів на підтвердження причин неявки обвинуваченої ОСОБА_7 до суду не надано.

До того ж, з метою забезпечення оперативності судового розгляду, за клопотанням захисника ОСОБА_6 суд намагався забезпечити участь обвинуваченої ОСОБА_7 у режимі відеоконференції, зокрема, у судових засіданнях від 28 липня 2020 року, 13 листопада 2020 року, 22 січня 2021 року. Такі дії суду результату не дали, обвинувачена ОСОБА_7 до суду, який мав забезпечити її участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції, не з`явилась. Жодних доказів на підтвердження причин неявки до суду не надано.

У свою чергу, суд також застосовував до обвинуваченої ОСОБА_7 привід у судові засідання від 14 квітня 2021 року, 28 листопада 2022 року. Вказані дії суду результату не дали.

Згідно з рапортом лейтенанта поліції ОСОБА_8 , ухвалу про привід у судове засідання від 28 листопада 2022 року не вдалося виконати, оскільки обвинувачена ОСОБА_7 була відсутньою за місцем проживання.

Суд зазначає, що відповідно до ч. 2 ст. 331 КПК України, вирішення питання судом щодо запобіжного заходу відбувається в порядку, передбаченому главою 18 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 2 ст. 187 КПК України, якщо слідчий, прокурор подав разом із клопотанням про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою клопотання про дозвіл на затримання підозрюваного, обвинуваченого з метою його приводу, слідчий суддя, суд приймає рішення згідно зі статтею 189 цього Кодексу.

Судом установлено, що прокурором разом з клопотанням про обрання обвинуваченій ОСОБА_7 у виді тримання під вартою, подане клопотання про дозвіл на затримання підозрюваного, обвинуваченого з метою його приводу, відтак суд має прийняти рішення згідно зі ст. 189 КПК України.

Згідно із ч. 4 ст. 189 КПК України, при вирішенні питання про надання дозволу на затримання обвинуваченого з метою його приводу, прокурор має довести, що зазначені у клопотанні про застосування запобіжного заходу обставини вказують на наявність підстав для тримання під вартою підозрюваного, а також є достатні підстави вважати, що:

1) обвинувачений переховується від органів досудового розслідування чи суду;

2) одержавши відомості про звернення прокурора до суду із клопотанням про застосування запобіжного заходу, обвинувачений до початку розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу вчинить дії, які є підставою для застосування запобіжного заходу і зазначені у статті 177 цього Кодексу.

Отже, суд, для надання дозволу на затримання обвинуваченого з метою його приводу, на підставі наданих доказів, має установити, чи є достатні підстави вважати, що до обвинуваченого може бути застосований запобіжний захід у виді тримання під вартою та, що він переховується від органів досудового розслідування чи суду.

Судом установлено, що починаючи з 11 жовтня 2021 року, обвинувачена ОСОБА_7 , у призначені судові засідання, не з`являлася. Причини неявки на які вказував захисник ОСОБА_6 доказами не підтверджені. Наразі, місце знаходження обвинуваченої ОСОБА_7 не відоме, за місцем проживання вона відсутня. Вжиті судом заходи, для забезпечення явки обвинуваченої ОСОБА_7 результату не дали.

Вказані обставини, на думку суду, свідчать про те, що обвинувачена ОСОБА_7 ухиляється від суду.

Отже, суд вважає, що ч. 3 ст. 189 КПК України дозволяє постановити рішення про надання дозволу на його затримання з метою його приводу, у разі, якщо у клопотанні про застосування запобіжного заходу обставини вказують на наявність підстав для застосування до останнього запобіжного заходу у виді тримання під вартою.

Згідно із ч. 1 ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу.

Відповідно до п. 4 ч. 2 ст. 183 КПК України, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.

Суд вважає, що з огляду на санкцію ч. 3 та ч. 4 ст. 190 КК України, закон дозволяє застосувати до обвинуваченої ОСОБА_7 запобіжний захід у виді тримання під вартою.

Відповідно до ч. 2 ст. 177 КПК України, підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

Згідно із ч. 1 ст. 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам:

1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду;

2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення;

3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні;

4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином;

5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Відповідно до ст. 178 КПК України, при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі:

1) вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення;

2) тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного, обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, обвинувачується;

3) вік та стан здоров`я підозрюваного, обвинуваченого;

4) міцність соціальних зв`язків підозрюваного, обвинуваченого в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців;

5) наявність у підозрюваного, обвинуваченого постійного місця роботи або навчання;

6) репутацію підозрюваного, обвинуваченого;

7) майновий стан підозрюваного, обвинуваченого;

8) наявність судимостей у підозрюваного, обвинуваченого;

9) дотримання підозрюваним, обвинуваченим умов застосованих запобіжних заходів, якщо вони застосовувалися до нього раніше;

10) наявність повідомлення особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення;

11) розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється, обвинувачується особа, або розмір доходу, в отриманні якого внаслідок вчинення кримінального правопорушення підозрюється, обвинувачується особа, а також вагомість наявних доказів, якими обґрунтовуються відповідні обставини;

12) ризик продовження чи повторення протиправної поведінки, зокрема ризик летальності, що його створює підозрюваний, обвинувачений, у тому числі у зв`язку з його доступом до зброї.

Суд зазначає, що відповідно до практики Європейського суду з прав людини, принцип презумпції невинуватості, закріплений у пункті 2 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, буде порушено, якщо судове рішення або по суті твердження представника держави щодо обвинуваченого у вчиненні злочину відображає думку, що він є винним, тоді як його вину ще не доведено відповідно до закону. За відсутності формального висновку цього достатньо для припущення, що суд або відповідна посадова особа вважає обвинуваченого винним, і передчасне висловлення такої думки судом неодмінно порушить принцип презумпції невинуватості. Однак слід розрізняти твердження, які відображають думку про винуватість особи, та твердження, які просто описують «стан перебування під підозрою». Перші порушують презумпцію невинуватості, тоді як другі розглядаються як беззаперечні у різних ситуаціях, розглянутих Судом (п. 136 рішення ЄСПЛ у справі «Грибник проти України» за заявою № 58444/15, від 17 вересня 2020 року).

Отже, питання обґрунтованості підозри на стадії судового розгляду, у ході вирішення питання про обрання запобіжного заходу, не вирішується, оскільки предметом судового провадження є обвинувальний акт, за результатами розгляду якого суд ухвалює вирок або постановляє ухвалу, по суті пред`явленого обвинувачення. Суд не має права до вирішення питання по суті робити висновок про винуватість чи невинуватість особи.

Суд вважає доведеною наявність підстав для застосування до обвинуваченої ОСОБА_7 , оскільки прокурором ОСОБА_5 доведений ризик, передбачений п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Вказане суд мотивує тим, що починаючи з 11 жовтня 2021 року, обвинувачена ОСОБА_7 , у призначені судові засідання не з`являлася. Причини неявки на які вказував захисник ОСОБА_6 доказами не підтверджені. Наразі, місце знаходження обвинуваченої ОСОБА_7 не відоме, за місцем проживання вона відсутня. Вжиті судом заходи, для забезпечення явки обвинуваченої ОСОБА_7 результату не дали.

На думку суду, все викладене, у сукупності, свідчить, що обвинувачена ОСОБА_7 ухиляється від суду, і без застосування запобіжного заходу, продовжуватиме свої такі дії, тобто існує ризик, який визначений п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України і який, з огляду на процесуальну поведінку останньої, суд оцінює, як високий.

Суду доведено, що з огляду на ступінь ризику переховування обвинуваченої від органів досудового розслідування та/або суду, її процесуальну поведінку, запобігти установленому ризику передбаченому п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України, іншими запобіжними заходами, аніж тримання під вартою неможливо.

Отже, викладене, свідчить про те, що наявні підстави, передбачені ст. 189 КК України, для надання дозволу на затримання обвинуваченої ОСОБА_7 з метою приводу.

За таких обставин, суд задовольняє клопотання прокурора ОСОБА_5 про надання дозволу на затримання обвинуваченої ОСОБА_7 , з метою приводу, для розгляду клопотання про обрання їй запобіжного заходу у виді тримання під вартою.

Керуючись ст. 189-191, 331 КПК України, суд

П О С Т А Н О В И В :

клопотання прокурора Білоцерківської окружної прокуратури ОСОБА_5 , про надання дозволу на затримання з метою приводу для розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні злочину, передбаченого ч.3,4 ст.190 КК України по кримінальному провадженню внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000002 від 20 листопада 2012 року - задовольнити.

Надати дозвіл на затримання обвинуваченої ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянки України, з вищою освітою, пенсіонерку, зареєстровану за адресою: АДРЕСА_3 , проживаючу за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судиму, з метою її приводу для участі в розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

В разі встановлення місця знаходження обвинуваченої ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , повідомити прокурора Білоцерківської окружної прокуратури ОСОБА_5 .

Відповідно до ст. 191 КПК України затримана на підставі ухвали суду особа не пізніше 36 (тридцяти шести) годин з моменту затримання повинна бути звільнена або доставлена до слідчого судді, суду, який постановив ухвалу про дозвіл на затримання з метою приводу.

Службова особа, яка на підставі ухвали слідчого судді, суду про дозвіл на затримання затримала особу, зобов`язана негайно вручити їй копію зазначеної ухвали.

Ухвала підлягає негайному виконанню після її проголошення.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Повний текст ухвали проголошений 04 серпня 2023 року.

Головуючий - суддя

Білоцерківського міськрайонного суду Ірина ДУБАНОВСЬКА

Київської області

Суддя

Білоцерківського міськрайонного суду

ОСОБА_9 області

Суддя

Білоцерківського міськрайонного суду

ОСОБА_10 області