Провадження №1-кп/389/31/19
У Х В А Л А

08 червня 2023 року Суддя колегії суддів Знам`янського міськрайонного суду Кіровоградської області ОСОБА_1 , за участю: секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , обвинуваченого ОСОБА_4 , захисника обвинуваченого адвоката ОСОБА_5 , розглянувши у судовому засіданні в приміщенні суду міста Знам`янка кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0002045 від 06.11.2018 року стосовно ОСОБА_4 , обвинуваченого у скоєнні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.126, ч.1 ст.162, п.4 ч.2 ст.115, ч.1 ст.125 КК України, -

В С Т А Н О В И В :

У провадженні суду перебуває вказане вище кримінальне провадження, розгляд якого здійснюється колегіально у складі: головуючого судді ОСОБА_6 , суддів ОСОБА_7 та ОСОБА_1 .

Ухвалою суду від 11.04.2023 обвинуваченому ОСОБА_4 продовжено строк дії запобіжного заходу у виді тримання під вартою до 09.06.2023.

Прокурор подала до суду клопотання про продовження обвинуваченому дії запобіжного заходу у виді тримання під вартою, яке обгрунтовано тим, що жоден з більш м`яких запобіжних заходів, застосованих до обвинуваченого не може запобігти ризикам, передбаченим ст.177 КПК України, зокрема ризику переховування від суду.

В судовому засідання прокурор підтримала вимоги клопотання.

Обвинувачений та його захисник заперечили проти задоволення клопотання прокурора та просили обрати запобіжний захід у виді особистого зробов`язання, посилючись на тривалість розгляду справи, наявність міцних соціальних зв`язків у обвинуваченого.

Згідно з абз.5 пункту 20-5 розділу XI "Перехідні положення" Кримінального процесуального кодексу України, у разі неможливості у визначений цим Кодексом строк колегією суддів розглянути клопотання про обрання або продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, воно може бути розглянуто головуючим, а за його відсутності - іншим суддею зі складу колегії суддів, якщо справа розглядається колегіально.

Головуючий суддя зі складу колегії суддів перебуває у відпустці без збереження заробітної плати, що унеможливлює її участь в судовому провадженні. Беручи до уваги, що до закінчення строку тримання обвинуваченого під вартою колегіально розглянути клопотання про продовження строку запобіжного заходу у виді тримання під вартою неможливо, суд дійшов висновку про необхідність вирішення питання щодо продовження строку тримання обвинуваченого під вартою суддею зі складу колегії суддів - одноособово.

Вислухавши думку учасників процесу, суд приходить до наступного.

Статтею 194 КПК України визначено, що підставами для застосування заходів забезпечення кримінального провадження є: наявність обґрунтованої підозри щодо вчинення кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України. Відповідно до ч.1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу.Запобіжні заходи як заходи процесуального примусу застосовуються до обвинуваченого з метою запобігти можливості приховуватися від слідства і суду, перешкоджання встановленню істини у кримінальному провадженні та здійсненню правосуддя, а також запобігти спробам продовжити злочинну діяльність і полягають у обмеженні свободи пересування (ст. 177 КПК України).

Крім цього, враховуючи практику Європейського суду та положення ч. 1 ст. 178 КПК України, при розгляді питання про доцільність продовження тримання особи під вартою, суд бере до уваги характер (обставини) і тяжкість передбачуваного злочину; характер, минуле, особисті та соціальні обставини життя особи, його зв`язки з суспільством.

Європейський суд з прав людини роз`яснює, що наявність підстав для тримання особи під вартою та продовження строку тримання під вартою має оцінюватися в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Тримання під вартою та продовження строку тримання під вартою може бути виправдано за наявності того, що його вимагають справжні інтереси суспільства, які не зважаючи на презумпцію невинуватості, переважають над принципом поваги до особистої свободи («Харченко проти України», «Лабіта проти Італії», «Рохліна проти Росії»).

Так, ОСОБА_4 обвинувачується у скоєнні ряду кримінальних правопорушень, в тому числі у скоєнні особливо тяжкого злочину, санкцією якого, зокрема передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк до п`ятнадцяти років або довічне позбавлення волі. Відтак існує певна ймовірність того, що останній з метою уникнення покарання, передбаченого за вчинення інкримінованого йому злочину може вдатися до відповідних дій. При цьому, суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування або повторного вчинення злочинів.

Крім того, суд враховує й те, що на даний час судом ще не допитано одну з потерпілих і свідків є вагомі підстави вважати, що останній зможе здійснити незаконний вплив на вказаних осіб з метою зміни наданих ними показань для уникнення від кримінальної відповідальності, враховуючи, що всі вони фактично проживають в одному населенному пункті.

Серед іншого, суд зважає й на сімейний стан обвинуваченого, а саме те, що він не одружений, й загалом обставини, що вказують на відсутність у нього достатньо міцних соціальних зв`язків, тобто обставин, які б могли стати запобіжником від ймовірного переховування від правосуддя.

Вирішуючи питання про продовження строку запобіжного заходу у виді тримання під вартою стосовно обвинуваченого суд враховує вимоги п.п.3, 4 ст.5 Конвенції про захист прав людини та практику Європейського суду з прав людини, згідно з якими обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою.

При цьому, суд відзначає, що своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права обвинуваченого, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів, що повною мірою узгоджується з практикою Європейського суду.

Беручи до уваги, тяжкість кримінального правопрорушення, в якому обвинувачується ОСОБА_4 , те, що обвинувачений вину у вчиненні вказаного кримінального правопорушення не визнає, не має достатньо міцних соціальних зв`язків, враховуючи його сімейний стан, суд приходить до висновку, що ризики, які мали місце на момент обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою залишаються і на момент продовження даного запобіжного заходу, а тому застосування до обвинуваченого більш м`якого запобіжного заходу ніж тримання під вартою неможливе. Застосування більш м`якого запобіжного заходу не забезпечить належної процесуальної поведінки обвинуваченого, тож тримання під вартою є виправданим, а тому суд вважає за необхідне продовжити щодо нього дію запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою ще на 60 днів.

Підстави для визначення розміру застави відсутні в силу положень ч. 4 ст.183 КПК.

Керуючись ст.ст.177, 178, 183, 331КПК України, суд, -

П О С Т А Н О В И В :

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженцю с.Велика Костромка Апостолівського району Дніпропетровської області, продовжити дію запобіжного заходу у виді тримання під вартою на строк 60 (шістдесят) днів, який обчислювати з 13.30 год. 08 червня 2023 року до 13.30 год. 06 серпня 2023 року.

Копію ухвали, до відома, направити начальнику ДУ «Кропивницький слідчий ізолятор», вручити прокурору та обвинуваченому.

На ухвалу суду може бути подана апеляційна скарга безпосередньо до Кропивницького апеляційного суду, протягом п`яти днів з дня її оголошення. Для особи, яка перебуває під вартою, строк подачі апеляційної скарги обчислюється з моменту вручення їй копії судового рішення.

Суддя ОСОБА_1