Провадження № 1-кс/686/5498/23
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 червня 2023 року м. Хмельницький

Слідчий суддя Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області ОСОБА_1 , з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , слідчого ОСОБА_4 , захисника ОСОБА_5 , підозрюваного ОСОБА_6 , розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання слідчого першого слідчого відділу (з дислокацією в місті Хмельницькому) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Хмельницькому ОСОБА_4 про застосування запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання відносно

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця м. Полонне Полонського району Хмельницької області, неодруженого, непрацюючого, зареєстрованого за місцем проживання та жителя АДРЕСА_1 , раніше несудимого

у кримінальному провадженні №0000141 від 02.05.2023 за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 186 КК Україн,

встановив:

26.06.2023 слідчий першого слідчого відділу (з дислокацією в місті Хмельницький) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Хмельницькому ОСОБА_4 звернувся до слідчого судді Хмельницького міськрайонного суду з клопотанням, погодженим з прокурором відділу процесуального керівництва ОСОБА_7 , про застосування запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання відносно ОСОБА_6 , підозрюваного вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст. 186 КК України, з покладенням визначених ч.5 ст.194 КПК України обов`язків, посилаючись на те, що існують передбачені ст.177 КПК України ризики, а саме: ризик переховування від органу досудового розслідування та впливу на свідків.

Заслухавши пояснення слідчого і прокурора, які підтримують клопотання, підозрюваного і його захисника, які не заперечили проти його задоволення, дослідивши надані матеріали кримінального провадження слідчий суддя приходить до такого висновку.

З матеріалів клопотання слідує, що ОСОБА_6 , відповідно до наказу Львівського державного університету внутрішніх справ Міністерства внутрішніх справ України №883о/с від 29.08.2022, перебуваючи на посаді курсанта факультету № 3 (з підготовки фахівців для підрозділів превентивної діяльності) Інституту з підготовки фахівців для підрозділів Національної поліції, будучи працівником правоохоронного органу, умисно, діючи з корисних мотивів та з метою незаконного збагачення, став на шлях вчинення злочину проти власності за наступних обставин:

Так, 02.05.2023 близько 12:30 год. ОСОБА_6 , під час дії на всій території України воєнного стану, перебуваючи в стані наркотичного сп`яніння, проходячи по вул. Рибалко, навпроти будинку №18, у м. Полонне, Шепетівського району, Хмельницької області помітив припаркований на узбіччі автомобіль «Volkswagen Touran», реєстраційний номер НОМЕР_1 , з привідкритими задніми лівими дверцятами, після чого у нього виник умисел на таємне викрадення чужого майна, поєднане із проникненням у сховище. Реалізовуючи свій злочинний умисел ОСОБА_6 руками відчинив задню ліву дверку вказаного автомобіля з метою пошуку будь-якого цінного майна, де на задньому сидінні виявив куртку власника автомобіля ОСОБА_8 , у внутрішній кишені якої знайшов гаманець із шкірозамінника чорного кольору, вартістю 200 грн., всередині якого зберігалися грошові кошти в сумі 300 грн., магнітний брелок, вартістю 50 грн., банківська картка «ПриватБанк», видана на ім`я ОСОБА_9 та візитні картки, які цінності не становлять. В цей час злочинні дії ОСОБА_6 були викриті сторонніми особами, які намагалися припинити злочинні дії останнього, проте незважаючи на це, продовжуючи реалізацію умислу на заволодіння чужим майном, ОСОБА_6 із вказаним гаманцем та його вмістом із місця події відкрито скрився, заподіявши ОСОБА_8 майнову шкоду на загальну суму 550 грн., а викраденим майном в подальшому розпорядився на власний розсуд.

26.06.2023 ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українцю, громадянину України, уродженцю м. Полонне, Полонського району, Хмельницької області, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , із повною середньою освітою, неодруженого, курсанту 1-го курсу факультету №3 (з підготовки фахівців для підрозділів превентивної діяльності) Інституту з підготовки фахівців для підрозділів Національної поліції Львівського державного університету внутрішніх справ, у спеціальному званні «рядовий поліції», раніше не судимому, повідомлено про підозру у відкритому викраденні чужого майна (грабіж), поєднаному з проникненням у сховище, вчиненому в умовах воєнного стану, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 186 КК України.

Відповідно до ч. 2 ст. 131 КПК України одним із заходів забезпечення кримінального провадження з метою досягнення його дієвості є запобіжні заходи.

На підставі ч.1 ст.194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про:

1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення;

2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор;

3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

У силу ч.2 ст.194 КПК України слідчий суддя, суд зобов`язаний постановити ухвалу про відмову в застосуванні запобіжного заходу, якщо під час розгляду клопотання прокурор не доведе наявність всіх обставин, передбачених частиною першою цієї статті.

Оскільки положення кримінального процесуального законодавства не розкривають поняття «обґрунтованості підозри», в оцінці цього питання слідчому судді належить користуватися практикою Європейського суду з прав людини, яка відповідно до ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», є джерелом права.

У своїх рішеннях, зокрема, «Фокс, Кемпбел і Гартлі проти Сполученого Королівства», «Нечипорук та Йонкало проти України», Європейський суд з прав людини наголошує, що «обґрунтована підозра» передбачає наявність фактів або інформації, які б могли переконати об`єктивного спостерігача у тому, що відповідна особа могла вчинити злочин.

При цьому факти що підтверджують обґрунтовану підозру не повинні бути такого ж рівня, що й факти, на яких має ґрунтуватися обвинувальний вирок.

Стандарт доказування «обґрунтована підозра» не передбачає, що уповноважені органи мають оперувати доказами, достатніми для пред`явлення обвинувачення чи ухвалення обвинувального вироку, що пов`язано з меншою мірою ймовірності, необхідною на ранніх етапах кримінального провадження для обмеження прав особи.

Не вирішуючи питання про доведеність вини ОСОБА_6 на цій стадії кримінального провадження, виходячи лише з фактичних обставин, які містяться в поданих слідчому судді матеріалах та матеріалах кримінального провадження №00000141 з урахуванням позиції його сторін та підозрюваного, який не заперечив викладені у повідомленні про підозру обставини причетності до вчинення кримінального правопорушення, слідчий суддя приходить до висновку про наявність підстав стверджувати про причетність ОСОБА_6 до кримінального правопорушення за викладених у клопотанні обставин та обґрунтованої підозри у вчиненні ним кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст. 186 КК України.

Слідчий суддя зауважує, що повідомлена ОСОБА_6 підозра станом на час розгляду цього клопотання, повністю відповідає вимогам Європейського суду з прав людини щодо поняття «обґрунтованості», відображеним зокрема у п. 175 рішення від 21.04.2011 у справі «Нечипорук і Йонкало проти України», згідно якої термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення (рішення у справі «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» від 30 серпня 1990 року, п.32, Series A, N 182).

Наявні в матеріалах провадження докази є достатніми для висновку, що підозра не є вочевидь необґрунтованою та відповідає стандарту переконання «обґрунтована підозра» тією мірою, щоб виправдати подальше розслідування.

Метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується (частина 1 статті 177 КПК).

Ризики, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний може здійснити спробу протидії кримінальному провадженню у формах, що передбачені частиною 1 статті 177 КПК, слід вважати наявними за умови встановлення небезпідставної можливості здійснення підозрюваним зазначених дій.

При цьому чинний кримінальний процесуальний закон не вимагає доказів того, що підозрюваний обов`язково (поза всяким сумнівом) здійснюватиме відповідні дії, однак вимагає доказів того, що він має реальну можливість їх здійснити у конкретному кримінальному провадженні в майбутньому.

Слідчий суддя вважає, що під час досудового розслідування встановлено наявність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України.

Під час досудового розслідування встановлено наявність ризику, передбаченого п.1 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме те, що ОСОБА_6 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.186 КК України та може вчиняти дії, спрямовані на переховування від органу досудового розслідування, у тому числі у межах України.

Обґрунтованою є позиція сторони обвинувачення стосовно ризику впливу на свідків ОСОБА_6 , оскільки він з ними знайомий, а тому може різними способами намагатись вплинути на них стосовно повідомлення ними про обставини вчинення кримінального правопорушення та причетності підозрюваного до його вчинення.

Тому з метою нівелювання такого ризику, застосування до підозрюваного запобіжного заходу вбачається обґрунтованим.

При обранні запобіжного заходу враховуються всі обставини, визначені в ст. 178 КПК України, в тому числі вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним правопорушення; тяжкість покарання, що загрожує ОСОБА_6 у разі визнання його винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється; міцність соціальних зв`язків підозрюваного.

Аналізуючи обставини інкримінованого підозрюваному кримінального правопорушення, особу ОСОБА_6 його вік, стан здоров`я, сімейний та майновий стан, відсутність попередніх притягнень до кримінальної відповідальності та судимостей, слідчий суддя приходить до висновку, що стороною обвинувачення доведено необхідність застосування до підозрюваного ініційованого запобіжного заходу.

Зважаючи на наявність обґрунтованої підозри, враховуючи наведені ризики, усі, визначенні ст. 178 КПК України обставини в їх сукупності, враховуючи фактичні обставини кримінального провадження, слідчий суддя приходить до висновку про те, що належну процесуальну поведінку підозрюваного зможе забезпечити запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання, з покладенням на нього в межах строку досудового розслідування обов`язків, визначених ст. 194 КПК України.

Строк дії покладених на підозрюваного обов`язків слід визначити в межах строку досудового розслідування.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 177, 178, 179, 193, 194, 196 КПК України, слідчий суддя

постановив:

Клопотання задовольнити.

Застосувати до підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.186 КК України ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у виді особистого зобов`язання із зобов`язанням підозрюваного прибувати до слідчого, прокурора та суду за першою вимогою та покладенням на нього обов`язків, передбачених частиною 5 статті 194 Кримінального процесуального кодексу України із а саме:

-не відлучатися із населеного пункту, в якому він зареєстрований, проживає чи перебуває, без дозволу слідчого, прокурора або суду;

-повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи.

- утримуватись від спілкування із свідками та потерпілим у кримінальному провадженні.

Ухвала в частині покладення на підозрюваного обов`язків діє по 26 серпня 2023 року.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя