ДАРНИЦЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М.КИЄВА
провадження № 1-кп/753/1702/23
В И Р О К

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"02" серпня 2023 р. Дарницький районний суд міста Києва у складі:

головуючий суддя ОСОБА_1 ,

секретар судового засідання ОСОБА_2 ,

учасники судового провадження:

прокурор ОСОБА_3 ,

обвинувачений ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні обвинувальний акт у кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР № 0001537 від 24.04.2023, за обвинуваченням

ОСОБА_4 ,

ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Києва,

громадянина України, який зареєстрований та проживає за

адресою: АДРЕСА_1 ,

раніше не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 289 КК України,

встановив:

Обвинувальний акт з додатками у кримінальному провадженні стосовно ОСОБА_4 , який обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 289 КК України, надійшов до Дарницького районного суду м. Києва 27 липня 2023 року.

Висунуте обвинувачення ОСОБА_4 суд вважає доведеним та відповідно до якого він обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення за таких обставин.

ОСОБА_4 у невстановлений точно органом досудового розслідування час та місце, всередині березня 2023 року, після того як в його квартирі АДРЕСА_1 , проживав знайомий на ім`я ОСОБА_5 , виявив ключ від автомобіля з брилком сигналізації та паспорт громадянина України на ім`я ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у якому була вказана адреса реєстрації, а саме: АДРЕСА_3 , та у нього виник умисел, направлений на незаконне заволодіння транспортним засобом.

У подальшому, реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на незаконне заволодіння транспортним засобом, ОСОБА_4 24 квітня 2023 року, приблизно о 02 год. 50 хв., перебуваючи за адресою: АДРЕСА_3, за допомогою натискання на клавішу брилка сигналізації знайшов припаркований автомобіль марки «Opel Astra», 2006 року випуску, сірого кольору, державний номерний знак НОМЕР_1 , номер кузова НОМЕР_2 , який на праві власності належить ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , підійшов до вказаного транспортного засобу, де у подальшому відкрив водійські дверцята автомобіля та сів до салону автомобіля на місце водія.

Після чого, ОСОБА_4 за допомогою ключа, який був при ньому запустив двигун цього автомобіля та після чого, керуючись раптово виниклим умислом, направленим на незаконне заволодіння транспортним засобом, увімкнувши передачу рушив з місця парковки, тим самим умисно, незаконно заволодів транспортним засобом, завдавши власнику вказаного майна ОСОБА_6 матеріального збитку на суму 174 564 грн, тобто вартість якого складає 130 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Таким чином, ОСОБА_4 обвинувачується у незаконному заволодінні транспортним засобом, вартість якого становить 130 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 289 КК України.

Допитаний у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 винним себе за ч. 2 ст. 289 КК України визнав повністю та надав суду детальні показання щодо обставин вчиненого, що він у своїй квартирі АДРЕСА_1 , проживав знайомий на ім`я ОСОБА_5 , виявив ключ від автомобіля з брилком сигналізації та паспорт громадянина України на ім`я ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , у якому була вказана адреса реєстрації, а саме: АДРЕСА_3 , та у нього виник умисел, направлений на незаконне заволодіння транспортним засобом. У подальшому, реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на незаконне заволодіння транспортним засобом, ОСОБА_4 24 квітня 2023 року, приблизно о 02 год. 50 хв., перебуваючи за адресою: АДРЕСА_3, за допомогою натискання на клавішу брилка сигналізації знайшов припаркований автомобіль та за допомогою ключа, який був при ньому запустив двигун цього автомобіля та після чого, керуючись раптово виниклим умислом, направленим на незаконне заволодіння транспортним засобом, увімкнувши передачу рушив з місця парковки, тим самим умисно, незаконно заволодів транспортним засобом, завдавши власнику вказаного майна ОСОБА_6 матеріального збитку на суму 174 564 грн, тобто вартість якого складає 130 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Показання ОСОБА_4 є послідовними, логічними, а тому не викликають у суду сумніву щодо правильності розуміння обвинуваченим змісту обставин кримінальних правопорушень, добровільності та істинності його позиції.

Судовий розгляд проводився відповідно до ч. 3 ст. 349 КПК України.

Положення ч. 3 ст. 349 КПК України роз`яснено судом у судовому засіданні учасникам кримінального провадження, відповідно й обвинуваченому, який надав суду ствердну згоду із запропонованим порядком.

Крім того, такий порядок судового розгляду повністю узгоджується з вимогами п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод та практики Європейського Суду з прав людини щодо їх застосування, згідно яких суд повинен забезпечити належну реалізацію права на справедливий суд під час розгляду кримінальних проваджень шляхом спрощеного і скороченого розгляду.

Також відповідно до п. 6 розділу ІІІ Рекомендації № 6 R (87) 18 Комітету міністрів Ради Європи «Стосовно спрощення кримінального правосуддя» рекомендується, що оскільки при процедурі «заява підсудного про визнання вини» від обвинуваченого вимагається явка до суду на ранній стадії провадження, щоб заявити в суді публічно чи приймає він чи спростовує обвинувачення проти себе, то суд в таких випадках має вирішувати, обійтися без всього процесу розслідування або його частини чи негайно перейти до розгляду особи правопорушника, ухвалення вироку та, по можливості, вирішення питання щодо компенсації.

Отже, за згодою учасників судового провадження, які не оспорюють фактичні обставини кримінального провадження, кваліфікацію кримінального правопорушення, судом встановлено, що вони правильно розуміють зміст його обставин, відсутні сумніви в добровільності їх позиції, суд, у порядку ч. 3 ст. 349 КПК України, визнав недоцільним дослідження доказів щодо обставин, які ніким не оспорюються, обмежившись допитом обвинуваченого та дослідженням письмових документів, а саме матеріалів, що характеризують обвинуваченого та матеріалами щодо речових доказів, процесуальних витрат тощо.

Вина обвинуваченого ОСОБА_4 повністю підтверджується його показаннями, в яких він не оспорював вчинення кримінального правопорушення за викладених у обвинувальному акті обставин, щирим каяттям у вчиненому тощо.

Щодо кримінально-правової кваліфікації дій обвинуваченого, то суд вважає її правильною та кваліфікує його дії як незаконне заволодіння транспортним засобом, вартість якого становить 130 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 289 КК України.

При обранні виду та міри покарання суд, реалізуючи принципи справедливості та індивідуалізації покарання, враховуючи, що призначене покарання повинно бути не тільки карою, але і переслідувати цілі загальної та спеціальної превенції, вважає, що покарання повинно бути відповідним вчиненому і сприяти виправленню обвинуваченого та запобіганню вчинення нових кримінальних правопорушень.

Суд, відповідно до ст. 65 КК України, при призначенні обвинуваченому ОСОБА_4 виду та міри покарання, приймає до уваги характер і ступінь суспільної небезпечності вчиненого ним кримінального правопорушення, яке відповідно до ст. 12 КК України відноситься до категорії тяжкого злочину, конкретні обставини кримінального провадження, його ставлення до вчиненого (вину визнав, розкаявся, активно сприяв розкриттю злочину); особу обвинуваченого, а саме: раніше не судимого, під наглядом лікарів психіатра та нарколога не перебуває, з середньою освітою, працює, має сім`ю та постійне місце проживання, має на утриманні малолітню дитину 2016 року народження тощо.

Судовий розгляд проведено відповідно до положень ч. 3 ст. 349 КПК України, оскільки обвинувачений детально й повно надав суду показання щодо вчиненого ним злочину, не оспорюючи фактичні обставини провадження - дату, місце, спосіб вчинення злочину, предмет злочину, наслідки, позицію свою не змінював - від початку проведення судом підготовчих дій висловив позицію на повне визнання висунутого обвинувачення, та під час проведення якого прокурор у судових дебатах просив суд з урахуванням даних про особу, ставлення до вчиненого, обставин, які пом`якшують покарання, застосувати до обвинуваченого інститут звільнення від відбування покарання, вважаючи таке виправлення можливим без ізоляції від суспільства.

Обставинами, які пом`якшують покарання, суд визнає щире каяття, повне визнання вини.

Обставин, які обтяжують покарання обвинуваченого, відповідно до ст. 67 КК України, не встановлено.

Разом з тим, суд, оцінюючи дані про особу обвинуваченого, а отже його потенційну небезпечність для суспільства, не вбачає, що останній не є таким, що не зможе виправитися без ізоляції від суспільства, не є небезпечним для суспільства та потребує певного прощення державою без реального відбування покарання, тому суд вважає можливим застосування положень статей 75, 76 КК України.

Суд, приймаючи рішення про вид й розмір покарання й застосування інституту звільнення від відбування покарання на підставі статей 75, 76 КК України, зважує й на думку потерпілого, який його вибачив, відмовився від заявлення цивільного позову, не просив суд карати останнього суворо тощо.

Запобіжний захід обвинуваченому ОСОБА_4 у цьому кримінальному провадженні не обирався.

Процесуальні витрати, здійснені у цьому кримінальному провадженні, підлягають стягненню з обвинуваченого.

Цивільний позов не заявлено.

Долю речових доказів у провадженні слід вирішити відповідно до ст. 100 КПК України, водночас скасувавши накладені арешти на майно.

На підставі ч. 15 ст. 615 КПК України в умовах дії воєнного стану після складання та підписання повного тексту вироку суд обмежується проголошенням його резолютивної частини з обов`язковим врученням учасникам судового провадження повного тексту вироку в день його проголошення та керуючись ч. 3 ст. 349, статтями 100, 368-371, 373, 374 КПК України, суд

засудив:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 289 КК України, та призначити покарання у виді позбавлення волі на строк п`ять років без конфіскації майна.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування покарання з випробуванням, з іспитовим строком тривалістю три роки.

На підставі пп. 1, 2 ч. 1 ст. 76 КК України покласти на обвинуваченого обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання та роботи.

Запобіжний захід обвинуваченому ОСОБА_4 не обирався.

Стягнути з обвинуваченого ОСОБА_4 процесуальні витрати, здійснені у цьому кримінальному провадженні, за проведення судової товарознавчої експертизи від 25.05.2023 № 2458/23 у розмірі 500 грн; судової дактилоскопічної експертизи (висновок експерта від 25.05.2023 № СЕ-19/111-23/26673-Д) у розмірі 1 912 грн.

Цивільний позов у цьому кримінальному провадженні не заявлено.

Після набрання вироком законної сили речові докази у кримінальному провадженні:

- оптичні носії із: записом огляду місця події від 23.05.2023; відеозаписами слідчих експериментів від 11.07.2023; відеозаписом проведення обшуку за адресою: АДРЕСА_4 ; відеозаписом проведення обшуку за адресою: АДРЕСА_5 ; відеозаписом проведення обшуку за адресою: АДРЕСА_6 ; відеозаписом з камер відеоспостереження ломбарду за адресою: м. Київ, вул. Харківське шосе, 160; відеозаписом з камер відеонагляду на вул. Вербицького, яким зафіксовано вчинення правопорушення; зберігати у матеріалах провадження;

- автомобіль марки «Opel Astra», 2006 року випуску, сірого кольору, два державних номерних знака НОМЕР_1 , номер кузова НОМЕР_2 , та ключі від цього автомобіля, який на праві власності належить ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та зберігається на території Дарницького УП ГУНП у м. Києві (м. Київ, вул. О. Кошиця, 3А), повернути останньому як власнику за належністю, скасувавши водночас накладений на нього арешт ухвалою слідчого судді Дарницького районного суду м. Києва від 30.05.2023;

- три сліди папілярних узорів з верхньої частини, внутрішньої сторони передніх лівих дверей автомобіля марки «Opel Astra»; змив з керма автомобіля; змив з ручки коробки передач, зберігати у матеріалах провадження.

Вирок може бути оскаржено до Київського апеляційного суду через Дарницький районний суд м. Києва протягом тридцяти днів з дня його проголошення, з урахуванням особливостей, передбачених ч. 2 ст. 394 КПК України.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Суддя ОСОБА_1