УХВАЛА

14 вересня 2023 року

м. Київ

справа № 176/1577/21

провадження № 51-5096 ск 23

Верховний Суд колегією суддів Третьої судової палати Касаційного кримінального суду у складі:

головуючого ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

розглянувши спільну касаційну скаргу ОСОБА_4 та її захисника ОСОБА_5 на ухвалу Дніпровського апеляційного суду від 19 липня 2023 року щодо ОСОБА_4 ,

встановив:

У касаційній скарзі заявники порушили питання про перевірку вказаного судового рішення у касаційному порядку.

Перевіривши касаційну скаргу на відповідність вимогам ст. 427 Кримінального процесуального кодексу України (далі - КПК), суд касаційної інстанції дійшов висновку, що її подано без додержання приписів п. 4 ч. 2 зазначеної статті.

У касаційній скарзі, зокрема, зазначаються обґрунтування вимог особи, яка подає касаційну скаргу до суду касаційної інстанції із зазначенням того, у чому полягає незаконність чи необґрунтованість судових рішень.

Вказаних приписів кримінального процесуального закону заявникиналежним чином не виконали.

Згідно з ч. 1 ст. 433 КПК суд касаційної інстанції переглядає судові рішення судів першої та апеляційної інстанцій у межах касаційної скарги. При цьому він уповноважений лише перевіряти правильність застосування судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального й процесуального права, правової оцінки обставин і не має права досліджувати докази, встановлювати й визнавати доведеними обставини, яких не було встановлено в оскарженому судовому рішенні, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу.

Тобто суд касаційної інстанції є судом права, а не факту.

Відповідно до приписів ст. 438 КПК підставами для скасування або зміни судового рішення судом касаційної інстанції є: істотне порушення вимог кримінального процесуального закону (ст. 412 КПК); неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність (ст. 413 КПК); невідповідність призначеного покарання ступеню тяжкості кримінального правопорушення та особі засудженого (ст. 414 КПК).

Тому, посилаючись на незаконність судових рішень, особа, яка подає касаційну скаргу, повинна вказати на конкретні порушення закону, передбачені у ст. 438 КПК, що є підставою для зміни чи скасування таких рішень, а також належним чином обґрунтувати свої доводи.

У своїй касаційній скарзі заявники ставлять вимогу про зміну ухвали Дніпровського апеляційного суду від 19 липня 2023 року, а саме виключити з мотивувальної частини ухвали висновок, що тілесні ушкодження потерпілої ОСОБА_6 виникли в ході штовханини з обох сторін, й обвинувачена ОСОБА_4 умислу на їх нанесення не мала, а заподіяла тілесні ушкодження потерпілій з необережності, яка полягала у виді злочинної недбалості, оскільки не передбачала можливість настання суспільно небезпечних наслідків свого діяння, хоча повинна була і могла це передбачити. В резолютивній частині ухвали як підставу для закриття кримінального провадження зазначити «у зв`язку з відсутністю події кримінального правопорушення» замість «у зв`язку з відсутністю в діянні складу кримінального правопорушення».

Вказана вимога заявників ставить перед судом касаційної інстанції необхідність встановлення фактичних обставин справи та дослідження доказів, що в силу ст. 433 КПК не є предметом перевірки суду касаційної інстанції.

Відсутність у скарзі належного обґрунтування, зважаючи на те, що суд касаційної інстанції переглядає судові рішення в межах касаційної скарги, перешкоджає вирішенню питання про відкриття касаційного провадження.

За таких обставин на підставі ч. 1 ст. 429 КПК колегія суддів вважає за необхідне залишити без руху касаційну скаргу, надавши ОСОБА_4 та її захиснику ОСОБА_5 строк для усунення недоліків.

Керуючись ч. 1 ст. 429 КПК, Суд

постановив:

Касаційну скаргу ОСОБА_4 та її захисника ОСОБА_5 залишити без руху і встановити строк для усунення недоліків протягом п`ятнадцяти днів із дня отримання копії ухвали.

У разі невиконання вимог касаційну скаргу буде повернуто.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3