Справа №592/8438/22 Головуючий у суді у 1 інстанції - ОСОБА_1
Номер провадження 11-сс/816/69/23 Суддя-доповідач - ОСОБА_2
Категорія - тримання під вартою
УХВАЛА

Іменем України

05 травня 2023 року колегія суддів Сумського апеляційного суду в складі:

судді-доповідача - ОСОБА_2 ,

суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

з участю секретаря судового засідання - ОСОБА_5 ,

розглянула у закритому судовому засіданні у режимі відеоконференції в залі суду в м. Суми кримінальне провадження № 592/8438/22 за апеляційною скаргою захисника ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Ковпаківського районного суду міста Суми від 09.11.2022 щодо обрання ОСОБА_7 запобіжного заходу у виді тримання під вартою,

учасників кримінального провадження:

прокурора - ОСОБА_8 ,

підозрюваного - ОСОБА_7 ,

захисника - адвоката ОСОБА_9 ,

установила:

В поданій апеляційній скарзі захисник підозрюваного ОСОБА_7 - адвокат ОСОБА_10 просить скасувати ухвалу слідчого судді, оскільки ризики і підозра є необґрунтованими, в матеріалах клопотання відсутній медичний висновок, який би підтверджував факт зґвалтування. Враховуючи введений на території України воєнний стан, відсутність у підозрюваного закордонного паспорту, а також поведінку останнього, який вчиняв дії, спрямовані на допомогу слідству, просить застосувати до ОСОБА_7 менш суворого запобіжного заходу.

09.11.2022 до Ковпаківського районного суду м. Суми з клопотанням, погодженим із прокурором Окружної прокуратури м. Суми, звернувся слідчий Сумського РУП ГУНП в Сумській області, яке обґрунтував тим, що ОСОБА_7 обґрунтовано підозрюється у зґвалтуванні неповнолітньої.

07.11.2022 до ЄРДР за № 0002362 були внесені відомості про вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 152 КК, 07.11.2022 ОСОБА_7 був затриманий в порядку ст. 208 КПК і 08.11.2022 йому повідомлено про підозру.

Зважаючи на те, що ОСОБА_7 обґрунтовано підозрюється у вчиненні тяжкого кримінального правопорушення, існують ризики, передбачені п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК, а більш м`які запобіжні заходи не зможуть запобігти зазначеним ризикам, то слідчий просив застосувати до ОСОБА_7 запобіжний захід у виді тримання під вартою без внесення застави.

Ухвалою слідчого судді Ковпаківського районного суду м. Суми від 09.11.2022 відносно ОСОБА_7 застосований запобіжний захід у виді тримання під вартою без визначення застави. Своє рішення слідчий суддя умотивував тим, що застосування більш м`яких запобіжних заходів є неможливим, оскільки вони не забезпечать належної поведінки ОСОБА_7 , враховуючи, що ОСОБА_7 підозрюється щодо кримінального правопорушення, вчиненого із застосуванням насильства, тому на підставі ч. 4 ст. 183 КПК, не визначений розмір застави.

Вислухавши суддю-доповідача про зміст оскарженого рішення слідчого судді, доводи ОСОБА_7 та його захисника ОСОБА_9 , які підтримали апеляційну скаргу, просили скасувати ухвалу слідчого судді, доводи прокурора ОСОБА_8 про залишення рішення слідчого судді без змін, а апеляційну скаргу без задоволення, перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи поданої апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що вказана вище апеляційна скарга захисника задоволенню не підлягає з таких підстав.

Зокрема, здійснивши розгляд клопотання слідчого, слідчий суддя суду першої інстанції дійшов правильного висновку про застосування до ОСОБА_7 запобіжного заходу у виді тримання під вартою, а не обрання будь-якого іншого, більш м`якого запобіжного заходу, передбаченого ч. 1 ст. 176 КПК, та дотримався вимог ст. 176, 177, 178, 183 і 194 КПК, з`ясував і дослідив всі ті обставини, з якими кримінальний процесуальний закон пов`язує можливість застосування запобіжного заходу у виді тримання особи під вартою, а саме наявність у органу досудового розслідування щодо ОСОБА_7 обґрунтованої підозри у вчиненні інкримінованого йому правопорушення, існування ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК, на які вказував слідчий у своєму клопотанні, та недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання цим ризикам. При цьому ОСОБА_7 обґрунтовано підозрюється у вчиненні особливо тяжкого кримінального правопорушення, за який законом передбачене покарання у виді позбавлення волі на строк до 12 років, існують реальні ризики того, що останній може переховуватися від органів досудового розслідування та суду, незаконно впливати на свідків та потерпілу, і вчинити інше кримінальне правопорушення і застосування до нього більш м`яких запобіжних заходів є недостатнім для запобігання визначеним в ухвалі слідчого судді ризиків.

При встановленні факту наявності обґрунтованої підозри колегія суддів також враховує і усталену судову практику з цього питання ЄСПЛ, який у своїх численних рішеннях (зокрема від 21.04.2011 у справі «Нечипорук і Йонкало проти України» (Nechiporuk and Yonkalo v. Ukraine, п. 175) і від 20.03.1997 у справі «Луканов проти Болгарії» (Lukanov v. Bulgaria) визначив, що слідчий суддя, оцінюючи докази на предмет доведеності обставин, передбачених п. 1 ч. 1 ст. 194 КПК, повинен виходити з того, що підозра визнається обґрунтованою лише у тому випадку, якщо «існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про котру йдеться, могла вчинити правопорушення». «Факти, які є причиною виникнення підозри, не повинні бути такими самими переконливими як ті, що є необхідними для обґрунтування обвинувального вироку чи суто висунення обвинувачення, що здійснюється на наступній стадії процесу» («Джон Мюррей проти Сполученого Королівства» (John Murray v. the United Kingdom), рішення від 28.10.1994, заява № 14310/88). Питання про те, що «тримання під вартою до суду є виправданим тільки тоді, коли доведено факт вчинення та характер інкримінованих правопорушень, ставити не можна, оскільки це є завданням попереднього розслідування, сприяти якому має й тримання під вартою» (п. 3 рішення від 14.03.1984 у справі «Феррарі-Браво проти Італії» (Ferrari-Bravo v. Italy), заява № 9627/81).

Таким чином, наявні у кримінальному провадженні докази для визнання підозри обґрунтованою є достатніми, а доведення факту вчинення ОСОБА_7 кримінального правопорушення є завданням подальшого досудового розслідування.

Незважаючи на те, що на стадії застосування запобіжного заходу, слідчий суддя зобов`язаний дослідити вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним кримінального правопорушення та інші обставини, передбачені ст. 178 КПК, а також встановити, чи доводять надані стороною обвинувачення докази наявність обставин, зазначених в ч. 1 ст. 194 КПК, але в той же час цей же слідчий суддя позбавлений процесуальної можливості встановлювати будь-які фактичні обставини вчинення кримінального правопорушення та давати безпосередньо оцінку доказам його вчинення.

Мають місце і заявлені у клопотанні слідчого ризики того, що ОСОБА_7 із-за тяжкості покарання, що йому загрожує в разі визнання його винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, може переховуватися від органів досудового розслідування та суду, незаконно впливати на свідків та потерпілу, та вчинити інше кримінальне правопорушення. При цьому врахування тяжкості кримінального правопорушення у даному випадку має свій раціональний зміст, оскільки вона свідчить про ступінь суспільної небезпечності цієї особи та дозволяє спрогнозувати з достатньо високим ступенем імовірності її поведінку, беручи до уваги, що майбутнє покарання за вчинене кримінальне правопорушення підвищує ризик того, що ОСОБА_7 може іншим чином перешкоджати встановленню істини у кримінальному провадженні, так як небезпека ризику переховування від органів досудового розслідування і суду може вимірюватися суворістю можливого покарання в сукупності з інформацією про матеріальний, соціальний стан особи та інше.

Є обґрунтованим і ризик, передбачений п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК, оскільки ОСОБА_7 підозрюється у вчиненні особливо тяжкого кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 152 КК, тому може вчинити певний тиск на учасників кримінального провадження, оскільки останньому відомо місце перебування та місце мешкання потерпілої та свідків, що з урахуванням усіх фактичних обставин провадження, на думку колегії суддів, і свідчить про наявність передбачених кримінальним процесуальним законом підстав для застосування до ОСОБА_7 запобіжного заходу саме у виді тримання під вартою.

Що стосується ризику, передбаченого п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК, а саме, що ОСОБА_7 може вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, колегія суддів зазначає, що він існує у зв`язку з тим, що останній вчинив злочин проти статевої свободи та статевої недоторканості особи, веде асоціальний спосіб життя та може переховуватися від органів досудового розслідування для уникнення покарання, а тому на думку колегії суддів, лише такий запобіжний захід як тримання під вартою здатен забезпечити належну процесуальну поведінку ОСОБА_7 , що виключає можливість обрання останньому більш м`якого запобіжного заходу.

Доводи апеляційної скарги про те, що ОСОБА_7 неофіційно, але працює та проживає зі своєю сім`єю, не є тими безумовними обставинами, які унеможливлюють застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою або ж знижують (зменшують) ймовірність реалізації ризиків, розглянутих вище. Ці обставини повинні враховуватися тільки у сукупності зі всіма іншими обставинами, з якими КПК пов`язує можливість тримання особи під вартою, так як запобіжний захід спрямовується виключно на забезпечення належної процесуальної поведінки ОСОБА_7 , хоча і шляхом певного обмеження його особистих прав.

Колегія суддів не може прийняти до уваги доводи апеляційної скарги захисника про відсутність заявлених у клопотанні слідчого ризиків, оскільки при розгляді клопотання прокурором доведено об`єктивне існування обставин, які виправдовують тримання підозрюваного під вартою, і встановлені ризики, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК.

Крім того, досудове розслідування відносно ОСОБА_7 закінчене і обвинувальний акт відносно нього про вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 152, ч. 4 ст. 301-1 КК направлений до суду першої інстанції, де 01.02.2023 під час підготовчого судового засідання останньому обраний запобіжний захід тримання під вартою.

Що стосується доводів захисника про відсутність медичного висновку, який би підтверджував факт зґвалтування, то вказані обставини колегія суддів при розгляді питання щодо застосування запобіжного заходу не перевіряє, оскільки вони мають бути перевірені судом, який розглядає дане кримінальне провадження по суті і буде приймати у ньому остаточне рішення, а доводів, за яких колегія суддів могла б дійти висновку про можливість застосування до ОСОБА_7 більш м`якого запобіжного заходу, апеляційна скарга не містить і таких обставини під час апеляційного розгляду не встановлено.

Вирішуючи питання про обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_7 , колегія суддів враховує і наявність об`єктивної потреби у цьому, зважуючи на всі обставини, що свідчать «за» і «проти» наявності справжнього публічного інтересу, який, з урахуванням презумпції невинуватості, виправдовує відступ від принципу поваги до особистої свободи. При цьому згідно ст. 5 Конвенції про захист прав та основоположних свобод людини, а також судової практики ЄСПЛ, обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою; суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів.

З огляду на викладене, колегія суддів вважає, що більш м`який запобіжний захід ніж тримання під вартою на теперішній час не може забезпечити повною мірою покладені на цей захід кримінальним процесуальним законом функції та запобігти установленим слідчим суддею ризикам, які у свою чергу є виправданими та необхідними елементами, що визначають потребу в триманні підозрюваного під вартою.

На підставі викладеного, ухвала слідчого судді є законною, обґрунтованою та належним чином вмотивованою, внаслідок чого вона підлягає залишенню без змін, а апеляційна скарга захисника - без задоволення.

Керуючись ст. 404, 405, 407, 418, 419 і 422 КПК України,

постановила:

Ухвалу слідчого судді Ковпаківського районного суду міста Суми від 09.11.2022 відносно ОСОБА_11 залишити без змін, а апеляційну скаргу його захисника ОСОБА_6 на цю ухвалу - без задоволення.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4