ДАРНИЦЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М.КИЄВА
провадження № 1-кп/753/1656/23
В И Р О К

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"08" серпня 2023 р. Дарницький районний суд міста Києва у складі:

головуючий суддя ОСОБА_1 ,

секретарі судового засідання ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

учасники судового провадження:

прокурор ОСОБА_4 ,

захисник ОСОБА_5 ,

обвинувачена ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні обвинувальний акт у кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР № 0001826 від 21.05.2023, за обвинуваченням

ОСОБА_6 ,

ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м. Києва,

громадянки України, яка зареєстрована за адресою:

АДРЕСА_1 , та яка проживає за адресою:

АДРЕСА_2 , раніше не судимої,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 186 КК України,

встановив:

Обвинувальний акт з додатками у кримінальному провадженні стосовно ОСОБА_6 , яка обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 186 КК України, надійшов до Дарницького районного суду м. Києва 18 липня 2023 року.

Висунуте обвинувачення ОСОБА_6 суд вважає доведеним та відповідно до якого вона обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення за таких обставин.

ОСОБА_6 21 травня 2023 року, приблизно о 09 год. 00 хв., перебувала за адресою: АДРЕСА_3 , а саме у квартирі АДРЕСА_4 , за місцем проживання ОСОБА_7 , з яким у ОСОБА_6 попередньо відбувся конфлікт на ґрунті раптових неприязних відносин та у цей час у останньої виник раптовий злочинний умисел на відкрите викрадення чужого майна (грабіж), в умовах воєнного стану.

Реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на відкрите викрадення чужого майна (грабіж), в умовах воєнного стану, ОСОБА_6 , продовжуючи перебувати за вказаною адресою, діючи умисно, з корисливих мотивів та з метою особистого збагачення, обрала об`єктом свого злочинного посягання майно, що належить потерпілому ОСОБА_8 , а саме мобільний телефон «Redmi 8», вартістю 3 000 грн, що знаходився у цій квартирі.

Продовжуючи реалізовувати свій злочинний умисел, ОСОБА_6 взяла до рук вказаний мобільний телефон та не реагуючи на зауваження зі сторони свідка ОСОБА_9 , усвідомлюючи, що її дії несуть відкритий характер, від свого злочинного умислу не відмовилась та продовжила вчиняти активні дії, спрямовані на відкрите викрадення чужого майна, розуміючи, що її діями буде завдано охоронюваним законом суспільним відносинам щодо володіння, користування і розпорядження майном, у подальшому поклала його до власної сумки, що у той час були при останній.

Відкрито заволодівши майном потерпілого, ОСОБА_6 , утримуючи при собі викрадене майно з місця вчинення злочину зникла та розпорядилась ним на власний розсуд, чим спричинила матеріального збитку потерпілому на загальну суму 3 111,50 грн.

Таким чином, ОСОБА_6 обвинувачується у відкритому викраденні чужого майна (грабіж), вчинений в умовах воєнного стану, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 186 КК України.

Допитана у судовому засіданні обвинувачена ОСОБА_6 винною себе за ч. 4 ст. 186 КК України визнала повністю та надала суду детальні показання щодо обставин вчиненого, що вона дійсно 21 травня 2023 року, приблизно о 09 год. 00 хв., перебувала за адресою: АДРЕСА_3 , а саме у квартирі АДРЕСА_4 , за місцем проживання ОСОБА_7 , з яким попередньо відбувся конфлікт на ґрунті раптових неприязних відносин, продовжуючи перебувати за вказаною адресою, діючи умисно, з корисливих мотивів, взяла до рук мобільний телефон «Redmi 8», вартістю 3 000 грн, що знаходився у цій квартирі та не реагуючи на зауваження зі сторони свідка ОСОБА_9 , усвідомлюючи, що її дії несуть відкритий характер, від свого злочинного умислу не відмовилась та продовжила вчиняти активні дії, спрямовані на відкрите викрадення чужого майна, у подальшому поклала його до власної сумки, що у той час були при останній. Відкрито заволодівши майном потерпілого, ОСОБА_6 , утримуючи при собі викрадене майно з місця вчинення злочину зникла та розпорядилась ним на власний розсуд, чим спричинила матеріального збитку потерпілому на загальну суму 3 111,50 грн. Про вчинене щиро шкодує, перед потерпілим вибачилась, відшкодувала повністю завдані йому збитки й з ним примирилась.

Показання ОСОБА_6 є послідовними, логічними, а тому не викликають у суду сумніву щодо правильності розуміння обвинуваченою змісту обставин кримінальних правопорушень, добровільності та істинності її позиції.

Судовий розгляд проводився відповідно до ч. 3 ст. 349 КПК України.

Положення ч. 3 ст. 349 КПК України роз`яснено судом у судовому засіданні учасникам кримінального провадження, відповідно й обвинуваченому, який надав суду ствердну згоду із запропонованим порядком.

Крім того, такий порядок судового розгляду повністю узгоджується з вимогами п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод та практики Європейського Суду з прав людини щодо їх застосування, згідно яких суд повинен забезпечити належну реалізацію права на справедливий суд під час розгляду кримінальних проваджень шляхом спрощеного і скороченого розгляду.

Також відповідно до п. 6 розділу ІІІ Рекомендації № 6 R (87) 18 Комітету міністрів Ради Європи «Стосовно спрощення кримінального правосуддя» рекомендується, що оскільки при процедурі «заява підсудного про визнання вини» від обвинуваченого вимагається явка до суду на ранній стадії провадження, щоб заявити в суді публічно чи приймає він чи спростовує обвинувачення проти себе, то суд в таких випадках має вирішувати, обійтися без всього процесу розслідування або його частини чи негайно перейти до розгляду особи правопорушника, ухвалення вироку та, по можливості, вирішення питання щодо компенсації.

Отже, за згодою учасників судового провадження, які не оспорюють фактичні обставини кримінального провадження, кваліфікацію кримінального правопорушення, судом встановлено, що вони правильно розуміють зміст його обставин, відсутні сумніви в добровільності їх позиції, суд, у порядку ч. 3 ст. 349 КПК України, визнав недоцільним дослідження доказів щодо обставин, які ніким не оспорюються, обмежившись допитом обвинуваченого та дослідженням письмових документів, а саме матеріалів, що характеризують обвинувачену та матеріалами щодо речових доказів тощо.

Вина обвинуваченої ОСОБА_6 повністю підтверджується її показаннями, в яких вона не оспорювала вчинення кримінального правопорушення за викладених у обвинувальному акті обставин, щирим каяттям у вчиненому тощо.

Щодо кримінально-правової кваліфікації дій обвинуваченої ОСОБА_6 , то суд вважає її правильною та кваліфікує її дії як відкрите викрадення чужого майна (грабіж), вчинений в умовах воєнного стану, тобто вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 186 КК України.

При обранні виду та міри покарання суд, реалізуючи принципи справедливості та індивідуалізації покарання, враховуючи, що призначене покарання повинно бути не тільки карою, але і переслідувати цілі загальної та спеціальної превенції, вважає, що покарання повинно бути відповідним вчиненому і сприяти виправленню обвинуваченого та запобіганню вчинення нових кримінальних правопорушень.

Суд, відповідно до ст. 65 КК України, при призначенні обвинуваченій ОСОБА_6 виду та міри покарання, приймає до уваги характер і ступінь суспільної небезпечності вчиненого нею кримінального правопорушення, яке відповідно до ст. 12 КК України відноситься до категорії тяжкого злочину, конкретні обставини кримінального провадження - вчинила раптовий корисливий злочин, перебуваючи у квартирі, де відбувалась сварка й бійка; її ставлення до вчиненого (вину визнала, розкаялася); особу обвинуваченої, а саме: вперше притягується до кримінальної відповідальності у зрілому віці, під наглядом лікарів психіатра та нарколога не перебуває, з середньою освітою, працює офіційно швачкою, має постійне місце проживання, має сім`ю - одружена й виховує неповнолітню дитину, характеризується позитивно.

Як вказано вище, судовий розгляд проведено відповідно до положень ч. 3 ст. 349 КПК України, оскільки обвинувачена детально й повно надала суду показання щодо вчиненого нею злочину, не оспорюючи фактичні обставини провадження - дату, місце, спосіб вчинення злочину, чим відкрито заволоділа та вартість цього майна, пояснила свій вчинок, позицію свою не змінювала, що свідчить про щирість каяття та усвідомлення протиправності своїх дій.

Відтак суд вважає, що наявні обставини, які пом`якшують покарання: повне визнання вини, щире каяття, вчинення злочину у зрілому віці особою, яка вела законослухняний образ життя, жодного разу не будучи притягнутою до адміністративної чи кримінальної відповідальності, активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення, добровільне й повне відшкодування завданих злочином збитків, примирення з потерпілим.

Обставин, які обтяжують покарання обвинуваченого, відповідно до ст. 67 КК України, не встановлено.

Вказані обставини, які пом`якшують покарання, у своїй сукупності, а саме щодо даних про особу обвинуваченої та мотиву її раптових дій через ті, обставини, в яких вона опинилася, та водночас відсутності обставини, які обтяжують покарання, є тими обставинами, які істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого ним злочину і є достатніми для застосування положень ст. 69 КК України при призначенні покарання за ч. 4 ст. 186 КК України.

Разом з тим, суд, оцінюючи дані про особу обвинуваченої, яка вперше притягується до кримінальної відповідальності у зрілому віці, має сім`ю та неповнолітню дитину, зайнята суспільно корисною працею, пов`язаною із виконанням замовлень на потреби ЗСУ та за своїм місцем роботи характеризується виключно позитивно про що суд отримав звернення власника підприємства, отже оцінюючи її потенційну небезпечність для суспільства, не вбачає, що остання не є такою, що не зможе виправитися без ізоляції від суспільства, не є небезпечною для суспільства та потребує певного прощення державою без реального відбування покарання, тому суд вважає можливим застосування положень статей 75, 76 КК України.

Процесуальні витрати у цьому кримінальному провадженні відсутні. Цивільний позов не заявлено.

Долю речових доказів у провадженні слід вирішити відповідно до ст. 100 КПК України.

Під час досудового розслідування ОСОБА_6 ухвалою слідчого судді Дарницького районного суду м. Києва від 23 травня 2023 року обрано запобіжний захід на строк 60 діб у вигляді домашнього арешту у нічний час доби на 60 днів, що завершив свою дію 23 липня 2023 року.

Під час судового розгляду запобіжний захід не обирався.

На підставі ч. 15 ст. 615 КПК України в умовах дії воєнного стану після складання та підписання повного тексту вироку суд обмежується проголошенням його резолютивної частини з обов`язковим врученням учасникам судового провадження повного тексту вироку в день його проголошення та керуючись ч. 3 ст. 349, статтями 100, 368-371, 373, 374 КПК України, суд

засудив:

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винуватою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 186 КК України, та із застосуванням положень ст. 69 КК України призначити покарання у виді позбавлення волі на строк п`ять років.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_6 від відбування покарання з випробуванням, з іспитовим строком тривалістю три роки.

На підставі пп. 1, 2 ч. 1 ст. 76 КК України покласти на обвинувачену обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання та роботи.

Під час досудового розслідування ОСОБА_6 ухвалою слідчого судді Дарницького районного суду м. Києва від 23 травня 2023 року обрано запобіжний захід на строк 60 діб у вигляді домашнього арешту у нічний час доби, що завершив свою дію 23 липня 2023 року.

Під час судового розгляду запобіжний захід не обирався.

Процесуальні витрати у цьому кримінальному провадженні відсутні. Цивільний позов не заявлено.

Після набрання вироком законної сили речові докази у кримінальному провадженні:

- мобільний телефон «Redmi 8», синього кольору з силіконовим чохлом, переданий на відповідальне зберігання потерпілому ОСОБА_7 , залишити останньому як власнику за належністю;

- сумка (бананка) червоного кольору, всередині якої два мобільні телефони, гаманець, ключі та інші особисті речі, повернуті обвинуваченій ОСОБА_6 , залишити останній як власнику за належністю.

Вирок може бути оскаржено до Київського апеляційного суду через Дарницький районний суд м. Києва протягом тридцяти днів з дня його проголошення, з урахуванням особливостей, передбачених ч. 2 ст. 394 КПК України.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченій та прокурору.

суддя ОСОБА_1