Коростишівський районний суд Житомирської області
Справа № 289/541/22
Провадження № 1-кп/935/87/23
У Х В А Л А

25 квітня 2023 року м.Коростишів

Коростишівський районний суд Житомирської області

в складі колегії суддів

головуючого судді ОСОБА_1

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3

секретаря судових засідань ОСОБА_4

з участю прокурора ОСОБА_5

обвинуваченого ОСОБА_6

захисника ОСОБА_7

розглянувши у судовому засіданні обвинувальний акт у кримінальному провадженні №0000186 від 12.12.2021 стосовно ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.152 КК України,-

встановив:

У провадженні Коростишівського районного суду перебуває зазначене кримінальне провадження стосовно ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.152 КК України.

У судовому засіданні захисник ОСОБА_7 заявив клопотання про зміну запобіжного заходу у порядку, ст.331 КПК України, з тримання під вартою на домашній арешт, яке обґрунтував тим, що підстав для тримання обвинуваченого під вартою не має, оскільки учасники провадження допитані, тому ризик впливу обвинуваченого на потерпілу чи свідків відсутній. Крім того, зауважив, що потерпіла претензій, до обвинуваченого немає, про що зазначила на попередніх судових засіданнях та просила звільнити обвинуваченого з-під варти.

Обвинувачений ОСОБА_6 підтримав клопотання захисника, просить змінити запобіжний захід з тримання під вартою на домашній арешт.

Прокурор просить відмовити у задоволенні клопотання захисника, вважає, що залишились інші ризики, які були підставою для обрання обвинуваченому запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, крім можливого впливу на потерпілу чи свідків. Прокурор зазначила, що обвинувачений має молодий вік, вчинив особливо тяжкий злочин, будучи особою яка притягується до кримінальної відповідальності за вчинення тяжкого злочину (вирок Коростишівського районного суду Житомирської області у кримінальному провадженні ще не набрав законної сили), вчинив злочин у стані алкогольного сп`яніння щодо потерпілої, яка є неповнолітньою особою. Прокурор вважає, що запобіжний захід у вигляді тримання під вартою є обґрунтованим, який допоможе швидко завершити судовий розгляд у даному кримінальному провадженні.

Потерпіла та законний представник у судове засідання не з`явились, у матеріалах судового провадження наявна заява останніх про розгляд справи без їх участі.

Заслухавши учасників судового провадження, суд дійшов висновку про відсутність підстав для зміни раніше обраного стосовно обвинуваченого запобіжного заходу.

Згідно положень ст.331 КПК України, під час судового розгляду суд за клопотанням сторони обвинувачення або захисту має право своєю ухвалою змінити, скасувати або обрати запобіжний захід щодо обвинуваченого. Вирішення питання судом щодо запобіжного заходу відбувається у порядку, передбаченому главою 18 КПК України.

Запобіжний захід у вигляді тримання під вартою обраний стосовно обвинуваченого за ухвалою Радомишльського районного суду Житомирської області, який надалі неодноразово був продовжений ухвалами Коростишівського районного суду Житомирської області, останній раз ухвалою від 22.03.2023.

У відповідності до положень ст.29 Конституції України, ніхто не може бути заарештований або триматися під вартою інакше як за вмотивованим рішенням суду і тільки на підставах та в порядку, встановлених законом. Конституційним судом України неодноразово вказувалось на те, що право на свободу та особисту недоторканість не є абсолютним і може бути обмежене, але тільки на підставах та в порядку,які визначені у законі (Рішення від 11.10.2011 №10-рп/2011, Рішення від 23.11.2017 №1-р/2017).

Обмеження конституційного права на свободу та особисту недоторканість має здійснюватись з дотриманням конституційних гарантій захисту прав і свобод людини і громадянина.

Обґрунтованість застосування запобіжних заходів, пов`язаних з обмеженням права особи на свободу та особисту недоторканність, зокрема домашнього арешту та тримання під вартою, має піддаватися судовому контролю через певні проміжки часу, періодично об`єктивним та неупередженим судом на предмет перевірки наявності чи відсутності ризиків, за яких вказані запобіжні заходи застосовуються, у тому числі при закінченні досудового розслідування, коли деякі ризики вже можуть зникнути.

Згідно з конституційними принципами рівності та змагальності інші учасники кримінального провадження, разом із прокурором, наділені повноваженням заявляти клопотання, зокрема, щодо застосування інших, у тому числі і більш м`яких, запобіжних заходів, їх зміни чи скасування. Найважливішою ознакою суду є його незалежність та безсторонність, а однією з основних засад судочинства є рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом (пункт 1 частини другої статті 129 Конституції України).

Стороною захисту не доведено можливість застосування до обвинуваченого більш м`якого запобіжного захисту, зокрема, домашнього арешту.

Відповідно до ст.177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання таким спробам, як: переховування від органів досудового розслідування та суду; знищення, сховання або спотворення будь-якої із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконного впливу на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджання кримінальному провадженню іншим чином, а також вчинення іншого кримінального правопорушення чи продовження кримінального правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

При вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у ст.177 КПК України, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів, зобов`язаний оцінити у сукупності усі обставини, у тому числі і зазначені у ст.178 КПК України, а саме: 1) вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного, обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, обвинувачується; 3) вік та стан здоров`я підозрюваного, обвинуваченого; 4) міцність соціальних зв`язків підозрюваного, обвинуваченого в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців; 6) репутацію підозрюваного, обвинуваченого; 7) майновий стан підозрюваного, обвинуваченого; 8) наявність судимостей у підозрюваного, обвинуваченого; 9) дотримання підозрюваним, обвинуваченим умов застосованих запобіжних заходів, якщо вони застосовувалися до нього раніше; 12) ризик продовження чи повторення протиправної поведінки, зокрема ризик летальності, що його створює підозрюваний, обвинувачений, у тому числі у зв`язку з його доступом до зброї.

Вирішуючи клопотання захисника суд безперечно погоджується із захисником, що частина ризиків, передбачених ст..177 КПК України, вже відсутні, позаяк потерпіла та свідки вже допитані судом, матеріали кримінального провадження досліджено.

При вирішенні питання щодо зміни запобіжного заходу, суд врахував:

- особу обвинуваченого, який раніше не судимий. За вироком Коростишівського районного суду Житомирської області від 15.08.22 у кримінальній справі №935/2469/18 ОСОБА_6 притягнутий до кримінальної відповідальності за ч.4 ст.296 КК України, вирок законної сили не набрав, перебуває на розгляді в апеляційній інстанції;

- обвинувачений має молодий вік, не одружений, офіційно не працевлаштований, вчинив злочин, перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння;

- обвинуваченому інкримінується вчинення особливо тяжкого злочину проти статевої свободи та статевої недоторканості неповнолітньої особи. Попри показання неповнолітньої потерпілої, щодо існування її згоди на статеві зносини з обвинуваченим, дій останнього на даний час не перекваліфіковані. Не дивлячись на думку неповнолітньої потерпілої, законний представник у попередніх судових засіданнях категорично заперечував проти зміни обвинуваченому запобіжного заходу.

Зазначене дає суду обґрунтовані підстави вважати наявність ризику переховування обвинуваченого від суду (п.1 ч.1 ст.177 КПК України), перешкоджання кримінальному провадженню іншим чином, наприклад, неявкою у судові засідання (п.4 ч.1 ст.177 КПК України), позаяк судовий розгляд не закінчений.

Крім того, з огляду на особу обвинуваченого, існує висока ймовірність продовження обвинуваченим вчинення інших кримінальних правопорушень.

Будь-якими відомостями щодо незадовільного стану здоров`я та обґрунтованої неможливості подальшого тримання обвинуваченого під вартою суд не володіє.

Крім того, суд звертає увагу, що при обранні/продовженні запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, судом було встановлено альтернативний запобіжний захід у вигляді застави. Проте можливістю внести заставу ні обвинувачений, ні його рідні або захисник не скористалися.

Тому, суд дійшов обґрунтованого висновку, що з часу обрання міри запобіжного заходу обвинуваченому чи його продовження, до вирішення даного клопотання, ризики, передбачені ст.177 КПК, все ж таки продовжують існувати, хоча і частково змінились, а отже у суду наразі відсутні підстави вважати, що належну поведінку обвинуваченого може забезпечити і більш м`який запобіжний захід, а саме домашній арешт.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст.177, 178, 331 КПК України, суд , -

ухвалив:

В задоволенні клопотання захисника ОСОБА_7 про зміну запобіжного заходу обвинуваченому ОСОБА_6 з тримання під вартою на більш м`який запобіжний захід відмовити.

Ухвала оскарженню не не підлягає

Головуючий суддя ОСОБА_1

Судді ОСОБА_3

ОСОБА_2