печерський районний суд міста києва
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 липня 2023 року слідчий суддя Печерського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду в м. Києві провадження за скаргою адвоката ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_4 про скасування повідомлення про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст. 255, ч. 4 ст. 28 ч. 1 ст. 203-2, ч. 4 ст. 28 ч. 3 ст. 369 КК України, ОСОБА_4 від 30.10.2022 року у кримінальному провадженні № 0000315 від 23.04.2021 року та зобов`язання вчинити певні дії, -

ВСТАНОВИВ:

До провадження слідчого судді Печерського районного суду м. Києва ОСОБА_1 надійшла скарга адвоката ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_4 про скасування повідомлення про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст. 255, ч. 4 ст. 28 ч. 1 ст. 203-2, ч. 4 ст. 28 ч. 3 ст. 369 КК України, ОСОБА_4 від 30.10.2022 року у кримінальному провадженні № 0000315 від 23.04.2021 року та зобов`язання вчинити певні дії.

В обґрунтування скарги адвокат вказує, що відносно ОСОБА_4 було складено повідомлення про підозру від 30.10.2022 року, проте дане повідомлення про підозру не було вручено особисто ОСОБА_4 та/або його близьким родичам чи членам сім`ї, лише 31.10.2023 року було надіслано поштовим зв`язком за місцем проживання ОСОБА_4 , але до теперішнього часу він та/або його близьким родичам чи членам сім`ї не отримали вказаний поштовий лист, а також слідчий та/або прокурор не вручили особисто йому вказане повідомлення про підозру. Крім того, підозра ОСОБА_4 є необґрунтованою, а у самих матеріалах кримінального провадження відсутні будь-які реальні докази на підтвердження незаконних дій ОСОБА_4 , можливого його незаконного збагачення, а також будь-яке підтвердження умислу останнього на вчинення зловживання службовим становищем.

В судове засідання особа, якою подано скаргу не з`явився, про дату час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином. Проте, адвокат подав заяву про розгляд справи у його відсутність, вимоги скарги підтримав та просив задовольнити.

В судове засідання прокурор не з`явився, про розгляд скарги повідомлений належним чином. Проте, подав заяву про розгляд справи у його відсутність, проти задоволення заперечив.

В судове засідання слідчий не з`явився, про розгляд скарги повідомлений належним чином. Проте, подав заяву про розгляд справи у його відсутність, проти задоволення заперечив з підстав викладених у письмових запереченнях.

Відповідно до ч. 3 ст. 306 КПК України, розгляд скарг на рішення, дії чи бездіяльність під час досудового розслідування здійснюється за обов`язкової участі особи, яка подала скаргу, чи її захисника, представника та слідчого чи прокурора, рішення, дії чи бездіяльність яких оскаржується. Відсутність слідчого чи прокурора не є перешкодою для розгляду скарги.

Як визначено у ч.ч. 1, 2 ст. 22 КПК України, кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом. Сторони кримінального провадження мають рівні права на збирання та подання до суду речей, документів, інших доказів, клопотань, скарг, а також на реалізацію інших процесуальних прав, передбачених цим Кодексом.

Оскільки учасники судового процесу про час та місце розгляду скарги повідомлені належним чином, проте, в судове засідання не з`явились, враховуючи строк розгляду скарги під час досудового розслідування, встановлений КПК України, слідчий суддя визнав можливим розглянути скаргу за відсутності учасників судового процесу, на підставі наявних матеріалів.

Згідно ч. 4 ст. 107 КПК України, під час розгляду скарги фіксування провадження технічними засобами не здійснювалось.

Дослідивши матеріали скарги, письмові заперечення прокурора слідчий суддя дійшов висновку, що скарга не підлягає задоволенню, зважаючи на наступне.

З матеріалів скарги вбачається, що Головним слідчим управлінням Державного бюро розслідувань за процесуального керівництва Офісу Генерального прокурора здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000315 від 23.04.2021 року.

30.10.2022 року у кримінальному провадженні № 0000315 від 23.04.2021 року ОСОБА_4 складено письмове повідомлення про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень передбачених ч.1 ст. 255, ч. 4 ст. 28 ч. 1 ст. 203-2, ч. 4 ст. 28 ч. 3 ст. 369 КК України, яке в подальшому засобами поштового зв`язку було направлено за адресою його проживання.

Так, захисником не наведено у скарзі обставин, які б очевидно та беззаперечно вказували на будь-яку непричетність ОСОБА_4 до кримінальних правопорушень, у вчиненні яких йому повідомлено про підозру, тому на цій стадії досудового розслідування відсутні підстави вважати, що повідомлення про підозру вручене за відсутності достатніх підстав для підозри.

Інші обставини, на які посилається захисник у скарзі, також не спростовують обставини, встановлених під час досудового розслідування, та відносяться до питань, які потребують оцінки доказів щодо їх належності та допустимості, що є предметом судового розгляду, а не судового контролю з боку слідчого судді.

Згідно п. 10 ч. 1 ст. 303 КПК України, на досудовому провадженні можуть бути оскаржені повідомлення слідчого, прокурора про підозру після спливу одного місяця з дня повідомлення особі про підозру у вчиненні кримінального проступку або двох місяців з дня повідомлення особі про підозру у вчиненні злочину, але не пізніше закриття прокурором кримінального провадження або звернення до суду із обвинувальним актом - підозрюваним, його захисником чи законним представником.

Підозрою є обґрунтоване припущення слідчого та/або прокурора про вчинення особою кримінального правопорушення. Праву підозрюваного «знати, у вчинені якого кримінального правопорушення його підозрюють», що визначено пунктом 1 частини третьої статті 42 КПК України, кореспондує обов`язок сторони обвинувачення довести це до його відома, повідомити про наявність підозри та роз`яснити її зміст.

Підставою для скасування повідомлення про підозру або визнання такою, що не набула статусу підозрюваного є порушення процесу (порядку) здійснення повідомлення про підозру, відсутність обов`язкових елементів повідомлення про підозру.

Відповідно до статті 276 КПК України, повідомлення про підозру обов`язково здійснюється в порядку, передбаченому статтею 278 цього Кодексу, зокрема за наявності достатніх доказів для підозри особи у вчиненні кримінального правопорушення.

Згідно ч. 1 ст. 276 КПК України повідомлення про підозру обов`язково здійснюється в порядку, встановленому ст. 278 КПК України, і складається з двох послідовних дій слідчого, прокурора: 1) складення повідомлення про підозру - процесуального акта; 2) вручення його особі, підозрюваній у вчиненні кримінального правопорушення.

Відповідно до ч. 1. ст. 278 КПК України, письмове повідомлення про підозру вручається в день його складення слідчим або прокурором, а у випадку неможливості такого вручення - у спосіб, передбачений цим Кодексом для вручення повідомлень.

Аналізуючи вище викладені норми закону, слід дійти висновку, що процесуального статусу підозрюваного (крім випадку затримання) особа набуває не після складання тексту, а лише після вручення повідомлення, що в свою чергу, вручається у день складення повідомлення про підозру. Саме із цим моментом процесуальний закон пов`язується набуття особою відповідних процесуальних прав після їх роз`яснення слідчим, прокурором.

Так, відповідно до змісту ч.ч. 1, 2 ст. 111 КПК України, повідомлення у кримінальному провадженні є процесуальною дією, за допомогою якої слідчий, прокурор, слідчий суддя чи суд повідомляє певного учасника кримінального провадження про дату, час та місце проведення відповідної процесуальної дії або про прийняте процесуальне рішення чи здійснену процесуальну дію.

Повідомлення у кримінальному провадженні здійснюється у випадках, передбачених цим Кодексом, у порядку, передбаченому главою 11 цього Кодексу, за винятком положень щодо змісту повідомлення та наслідків неприбуття особи.

Порядок здійснення виклику у кримінальному провадженні регулюється ст. 135 КПК України. Зокрема, шляхом: надіслання поштою, електронною поштою; врученням під розписку дорослому члену сім`ї чи іншій особі, яка з нею проживає «для передання»; врученням житлово-експлуатаційної організації за місцем проживання особи або адміністрації за місцем її роботи.

Відповідно до матеріалів долучених до скарги, повідомлення про підозру було направлено ОСОБА_4 засобами поштового зв`язку.

Що стросується вирішення питання про обґрунтованості повідомленої підозри оцінка наданих слідчому судді доказів здійснюється не в контексті оцінки доказів з точки зору їх достатності і допустимості для встановлення вини чи її відсутності у фізичної або юридичної особи за вчинення злочину, доведення чи не доведення винуватості особи, з метою досягнення таких висновків, які необхідні суду при постановленні вироку, а з тією метою, щоб визначити вірогідність та достатність підстав причетності тієї чи іншої особи до вчинення кримінального правопорушення, а також чи є підозра обґрунтованою, щоб виправдати подальше розслідування або висунення обвинувачення.

За визначенням Європейського суду з прав людини «обґрунтована підозра у вчиненні кримінального злочину, про яку йде мова у статті 5 § 1 (с) Конвенції, передбачає наявність обставин або відомостей, які переконали б неупередженого спостерігача, що ця особа, можливо, вчинила певний злочин».

Так, відповідно до практики Європейського суду з прав людини, вимога розумної підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно зв`язують підозрюваного з певним злочином і вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення обвинувачення.

При цьому слідчий суддя зазначає, що обставини здійснення підозрюваним конкретних дій та доведеність його вини, потребують перевірки та оцінки у сукупності з іншими доказами у кримінальному провадженні під час подальшого досудового розслідування.

Такий висновок цілком узгоджується із правовими позиціями, наведеними у рішеннях Європейського суду з прав людини. Так, у справі «Мюррей проти Сполученого Королівства» № 14310/88 від 23.10.1994 суд зазначив, що «факти, які є причиною виникнення підозри не повинні бути такими ж переконливими, як і ті, що є необхідними для обґрунтування вироку чи й просто висунення обвинувачення, черга якого надходить на наступній стадії процесу кримінального розслідування».

Проте, наведені захисником у скарзі відомості не спростовують даних, що ОСОБА_4 не причетний до інкримінованого йому кримінальних правопорушень.

Будь-яких інших доказів необґрунтованості підозри, на які захисник посилається у скарзі матеріали справи не містять, що в свою чергу позбавляє слідчого суддю можливості перевірити наведені обставини.

Враховуючи вище викладене, приходжу до висновку, що вимога про скасування повідомлення про підозру, задоволенню не підлягає, оскільки органом досудового розслідування було дотримано процесу (порядку) здійснення повідомлення про підозру, а також було вжито всіх передбачених КПК України заходів для належного вручення повідомлення про підозру, а відтак останній набув статусу підозрюваного у кримінальному провадженні, а повідомлення про підозру є обґрунтованим.

Що стосується решти вимоги, то слідчий суддя приходить до висновку про відмову в їх задоволенні, оскільки вони є взаємопов`язаними.

Враховуючи викладене, керуючись, ст. ст. 7, 22, 107, 111, 135, 276-278, 303, 306, 307, 309 Кримінального процесуального кодексу України, слідчий суддя, -

УХВАЛИВ:

У задоволені скарги адвоката ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_4 про скасування повідомлення про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст. 255, ч. 4 ст. 28 ч. 1 ст. 203-2, ч. 4 ст. 28 ч. 3 ст. 369 КК України, ОСОБА_4 від 30.10.2022 року у кримінальному провадженні № 0000315 від 23.04.2021 року та зобов`язання вчинити певні дії - відмовити.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Київського апеляційного суду протягом 5 днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1