справа № 179/659/22
провадження № 1-кп/179/57/23
У Х В А Л А

про призначення справи до судового розгляду

28 квітня 2023 року смт. Магдалинівка

Магдалинівський районний суд Дніпропетровської області

у складі головуючого судді ОСОБА_1 ,

секретар судового засідання ОСОБА_2 ,

за участю прокурора ОСОБА_3

обвинуваченої ОСОБА_4 , захисника ОСОБА_5

представника потерпілого ОСОБА_6

розглянувши у підготовчому судовому засіданні матеріали обвинувального акта у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000405 від 07.10.2020 року за обвинуваченням:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки смт.Царичанка Дніпропетровської області, громадянки України, з вищою освітою, незаміжньої, працюючої Чернеччинським сільським головою Новомосковського району Дніпропетровської області, зареєстрована та мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , не судимої,

у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.ч.2,3 ст.191, ч.1 ст.366 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

До Магдалинівського районного суду Дніпропетровської області надійшов обвинувальний акт по обвинуваченню ОСОБА_4 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.ч.2,3 ст.191, ч.1 ст.366 КК України.

Ухвалою судді від 03.04.2023 року призначено підготовче судове засідання по розгляду обвинувального акту відносно ОСОБА_4 .

У підготовчому судовому засіданні прокурор ОСОБА_3 просила призначити справу до судового розгляду у відкритому судовому засіданні за участі сторін кримінального провадження, зазначивши, що обвинувальний акт відповідає вимогам ст.291 КПК України, підстави для його повернення відсутні, кримінальне провадження підсудне Магдалинівському районному суду Дніпропетровської області, підстави для закриття кримінального провадження відсутні.

Обвинувачена та її захисник проти призначення судового розгляду на підставі обвинувального акту не заперечували, клопотань про закриття кримінального провадження на підставі п.5-8, 10 ч.1 або ч.2 ст.284 КПК України не заявили.

Представник потерпілого не заперечував проти призначення справи до судового розгляду у відкритому судовому засіданні, інших заяв та клопотань не надав.

Вирішуючи питання про можливість призначення судового розгляду у цьому кримінальному провадження, суд виходить з такого.

У ході дослідження обвинувального акту по цьому кримінальному провадженню судом було встановлено, що він відповідає вимогам ст. 291 КПК України, оскільки містить відомості, які передбачені п. 1-9 ч. 2 ст. 291 КПК України, підписаний слідчим, який його складав та прокурором, який його затвердив і до нього додані усі передбачені кримінальним процесуальним законом додатки, а підстави для його повернення прокурору відсутні.

Крім того, суд, з`ясувавши думку сторін, дослідивши обвинувальний акт та додані до нього документи, встановив, що угоди у даному кримінальному проваджені не укладались і до суду не надходили, а підстав для закриття кримінального провадження, передбачених пунктами 5-8, 10 ч. 1, ч. 2 ст. 284 КПК України, судом не встановлено.

Отже, судом не встановлено підстав для прийняття рішень, передбачених пунктами 1-4 частини третьої статті 314 КПК України.

Кримінальне провадження підсудне Магдалинівському районному суду Дніпропетровської області згідно правил підсудності, передбачених ст.ст. 32, 33 КПК України.

Порушень вимог кримінального процесуального закону України, які б унеможливлювали призначення судового розгляду кримінального провадження, не встановлено.

За таких обставин, суд приходить до висновку про можливість призначення судового розгляду на підставі обвинувального акту у кримінальному проваджені по обвинуваченню ОСОБА_4 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.ч.2,3 ст.191, ч.1 ст.366 КК України.

Судовий розгляд, з урахуванням принципу гласності та відкритості судового провадження, необхідно проводити у відкритому судовому засіданні, оскільки обмежень, передбачених положеннями ч. 2 ст. 27 КПК України, не встановлено.

Під час підготовчого судового засідання захисником обвинуваченої подані заперечення на ухвалу слідчого судді Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 04.10.2021 року, якою було продовжено строки досудового розслідування у кримінальному провадженні №0000405 від 07.10.2020 року на 12 місяців, тобто до 07.10.2022 року.

Розглянувши подані та заявлені заперечення на ухвалу слідчого судді, заслухавши думку інших учасників кримінального провадження, суд приходить до таких висновків.

Згідно з ч. 3 ст. 309 КПК України ухвали слідчого судді, не передбачені у ч. 1 та ч. 2 цієї статті, оскарженню не підлягають і заперечення проти них можуть бути подані під час підготовчого провадження в суді.

Разом з тим, виходячи зі змісту ч. 3 ст. 314 та ст. 315 КПК України, законодавцем визначено вичерпний перелік повноважень суду на стадії підготовчого провадження, до якого не входить можливість надавати оцінку ухвалам слідчого судді з точки зору їх законності і обґрунтованості та скасовувати їх за результатами відповідної оцінки.

У зв`язку з цим, суд приходить висновку, що під час проведення підготовчого судового засідання сторони кримінального провадження мають можливість лише подати заперечення на ухвалу слідчого судді, а суд може лише прийняти вказані заперечення для надання їм оцінки в майбутньому під час судового розгляду та винесення остаточного рішення у справі, не вирішуючи при цьому порушених у таких запереченнях питань щодо законності та обґрунтованості відповідного судового рішення на підготовчому судовому засіданні. Вказане пов`язане із тим, що вирішення вказаних питань знаходиться поза межами тих повноважень, якими наділений суд на даній стадії кримінального провадження.

З огляду на викладене, суд вважає за необхідне долучити вказані заперечення до матеріалів справи та надати оцінку висловленим у них доводами під час судового розгляду кримінального провадження.

Крім того, в підготовчому судовому засіданні прокурором заявлено усне клопотання про об`єднання даного кримінального провадження з кримінальним провадженням №0000397 за обвинуваченням ОСОБА_4 , яке перебуває у провадженні Магдалинівського районного суду Дніпропетровської області, посилаючись на те, що вказані кримінальні провадження стосуються однієї і тієї ж особи, перебувають на розгляді у одного судді.

Захисник обвинуваченої заперечувала проти об`єднання кримінальних проваджень в одне провадження, посилаючись на те, що клопотання прокурором заявлене передчасно, оскільки питання щодо об`єднання матеріалів кримінальних проваджень вирішується під час судового розгляду кримінального провадження, крім того, вважає, що об`єднання даних кримінальних проваджень є недоцільним, оскільки ускладнить розгляд кримінального провадження, що призведе до затягування розгляду справи та порушення прав обвинуваченої.

Обвинувачена підтримала позицію свого захисника та заперечувала проти об`єднання кримінальних проваджень. .

Представник потерпілого не заперечував проти об`єднання кримінальних проваджень.

Оцінюючи можливість об`єднання матеріалів двох кримінальних проваджень, суд приходить до таких висновків.

Судом встановлено, що у провадженні судді Магдалинівського районного суду Дніпропетровської області ОСОБА_1 перебуває кримінальне провадження №№0000397 від 07.07.2021 року по обвинуваченню ОСОБА_4 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.364, ч.ч.1,2 ст.366 КК України. Дане кримінальне провадження перебуває на стадії судового розгляду.

Частиною 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод передбачено, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Статтею 2 КПК України, завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

З правової норми, яку містить ст. 28 КПК України, випливає, що під час кримінального провадження кожна процесуальна дія або процесуальне рішення повинні бути виконані або прийняті в розумні строки. Кримінальне провадження щодо особи, яка тримається під вартою, неповнолітньої особи має бути здійснено невідкладно і розглянуто в суді першочергово. Кожен має право, щоб обвинувачення щодо нього в найкоротший строк або стало предметом судового розгляду, або щоб відповідне кримінальне провадження щодо нього було закрите.

Частиною 1 статті 21 КПК також визначено, що кожному гарантується право на справедливий розгляд та вирішення справи в розумні строки незалежним і неупередженим судом, створеним на підставі закону.

Аналогічно, стаття 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року зокрема визначає, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Відповідно до частин 1, 2 статті 334 КПК, матеріали кримінального провадження можуть об`єднуватися в одне провадження або виділятися в окреме провадження ухвалою суду, на розгляді якого вони перебувають, згідно з правилами, передбаченими статтею 217 цього Кодексу. У разі якщо на розгляд суду першої інстанції надійшли матеріали кримінального провадження щодо особи, стосовно якої цим судом вже здійснюється судове провадження, воно передається складу суду, що його здійснює, для вирішення питання про їх об`єднання.

Згідно із частиною 1 статті 217 КПК, у разі необхідності в одному провадженні можуть бути об`єднані матеріали досудових розслідувань щодо декількох осіб, підозрюваних у вчиненні одного кримінального правопорушення, або щодо однієї особи, підозрюваної у вчиненні кількох кримінальних правопорушень, а також матеріали досудових розслідувань, по яких не встановлено підозрюваних, проте є достатні підстави вважати, що кримінальні правопорушення, щодо яких здійснюються ці розслідування, вчинені однією особою (особами). Частинами 3, 4 статті 217 КПК визначено, що у разі необхідності матеріали досудового розслідування щодо одного або кількох кримінальних правопорушень можуть бути виділені в окреме провадження, якщо одна особа підозрюється у вчиненні кількох кримінальних правопорушень або дві чи більше особи підозрюються у вчиненні одного чи більше кримінальних правопорушень. Матеріали досудового розслідування не можуть бути виділені в окреме провадження, якщо це може негативно вплинути на повноту досудового розслідування та судового розгляду.

Виходячи із вищенаведених норм КПК, об`єднання або виділення кримінальних проваджень є дискреційним правом суду, критеріями реалізації якого є доцільність для забезпечення виконання завдань кримінального провадження та відсутність негативного впливу на повноту судового розгляду. При цьому запровадивши потенційну можливість об`єднання чи виділення кримінальних проваджень, КПК не визначає конкретного процесуального порядку такого.

Необхідність об`єднання матеріалів кримінального провадження може бути викликана виключно потребою забезпечення виконання завдань кримінального провадження, визначених ст. 2 КПК України. Складовою частиною необхідності об`єднання кримінальних проваджень є його доцільність. При цьому, доцільність слід розцінювати як надану законом можливість вибору найбільш оптимальних із передбачених законом для даного конкретного випадку форми й способу вирішення певних питань з метою захисту прав, свобод та інтересів учасників кримінального провадження і держави.

Судом встановлено, що у кримінальних провадженнях, на об`єднанні яких наполягає прокурор, різні потерпілі, інтереси обвинуваченої представляють різні захисники, досудове розслідування по даним кримінальним правопорушенням проводилося окремо, у даних кримінальних провадженнях наявні різні обставини вчинення кримінальних правопорушень та не співпадають предмети доказування, кримінальне провадження, внесене до ЄРДР за №0000397 від 07.07.2021 стосовно ОСОБА_4 на даний час перебуває на стадії судового розгляду.

Враховуючи викладене, суд приходить до висновку про недоцільність об`єднання матеріалів кримінальних проваджень, оскільки таке об`єднання: ускладнить їх судовий розгляд; збільшує коло учасників процесу, захисників; розширить предмет доказування та кола обставин, які підлягають дослідженню; не забезпечить беззаперечне виконання вимоги ст.28 КПК України щодо розумних строків розгляду проваджень у разі їх об`єднання; не забезпечить процесуальну економію, оскільки судовий розгляд об`єднаного кримінального провадження потребуватиме здійснення значної кількості процесуальних дій, а тому потенційно матиме більшу тривалість, ніж строк розгляду кожного з кримінальних проваджень окремо.

Слід також зазначити, що судом не встановлено беззаперечних обставин, які б свідчили про те, що у разі не об`єднання даних проваджень, це негативно вплине на повноту судового розгляду, або ж буде неможливо забезпечити імперативне виконання завдань, регламентованих ст. 2 КПК України.

Таким чином об`єднання кримінальних проваджень не матиме позитивного впливу на повноту та всебічність дослідження обставин справи, втім, матиме негативний вплив на строк розгляду висунутих у кожному з них обвинувачень та призведе до необґрунтованого збільшення його тривалості.

Отже, штучне ускладнення справи шляхом її об`єднання з іншою, може становити порушення права на справедливий суд в частині необґрунтованого збільшення тривалості провадження.

Враховуючи вищевикладене, суд вважає недоцільним об`єднувати кримінальне провадження від №0000405 від 20.07.2020 року за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.ч.2,3 ст.191, ч.1 ст.366 КК України з кримінальним провадженням №0000397 від 07.07.2021 року за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.364, ч.ч.1,2 ст.366 КК України, тому у задоволенні клопотання прокурору необхідно відмовити.

Клопотань від учасників судового провадження про витребування певних речей чи документів не надійшло.

Щодо складання досудової доповіді щодо обвинуваченої.

Сторони кримінального провадження вважали недоцільним складання досудової доповіді щодо обвинуваченої.

З цього приводу суд вважає за доцільне вказати наступне.

Відповідно до ч.5 ст. 314 КПК України у підготовчому судовому засіданні суд у випадках, передбачених цим Кодексом, за власною ініціативою або за клопотанням обвинуваченого, його захисника чи законного представника, чи за клопотанням прокурора і лише в інтересах національної безпеки, економічного добробуту та прав людини вирішує питання щодо складання досудової доповіді, про що постановляє ухвалу із зазначенням строку підготовки такої доповіді.

Відповідно до ч.1 ст. 314-1 КПК України з метою забезпечення суду інформацією, що характеризує обвинуваченого, а також прийняття судового рішення про міру покарання представник уповноваженого органу з питань пробації складає досудову доповідь за ухвалою суду.

Відповідно до ч. 2 ст. 314-1 КПК України досудова доповідь складається щодо особи, обвинуваченої у вчиненні нетяжкого або тяжкого злочину, нижня межа санкції якого не перевищує п`яти років позбавлення волі.

Підстави для не складання досудової доповіді визначені ч.4 ст. 314-1 КПК України, відсутні.

Враховуючи санкцію ч.ч.2,3 ст.191, ч.1 ст.366 КК України та права людини, положення Закону України «Про пробацію» та вимоги ст.314-1 КПК України, з метою забезпечення суду інформацією, що характеризує обвинувачену, а також можливе прийняття судового рішення про міру покарання, якщо суд дійде до висновку про винуватість обвинуваченої, суд вважає за необхідне з власної ініціативи доручити органу пробації скласти досудову доповідь.

Одночасно судом зазначається, що відповідно до ч.5 ст. 314-1 КПК України досудова доповідь не може використовуватися у кримінальному провадженні як доказ винуватості обвинуваченого у вчиненні злочину.

Всі питання, пов`язані з підготовкою справи до судового розгляду, передбачені ст. 315 КПК України, вирішені.

Керуючись ст.ст. 314-315,316, 395 КПК України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Призначити судовий розгляд кримінального провадження на підставі обвинувального акту відносно ОСОБА_4 у відкритому судовому засіданні у приміщенні Магдалинівського районного суду Дніпропетровської області на 08 травня 2023 року о 13 год. 00 хв.

Проведення судового розгляду кримінального провадження здійснювати суддею одноособово. У судове засідання викликати прокурора, обвинувачену, захисника та представника потерпілого.

Заперечення сторони захисту на ухвалу слідчого судді Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 04.10.2021 року, подане в порядку ч. 3 ст. 309 КПК України долучити до матеріалів кримінального провадження та надати оцінку висловленим у них доводам у ході судового розгляду.

Відмовити у задоволенні клопотання прокурора про об`єднання матеріалів кримінального провадження №0000405 від 20.07.2020 року за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.ч.2,3 ст.191, ч.1 ст.366 КК України з кримінальним провадженням №0000397 від 07.07.2021 року за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.364, ч.ч.1,2 ст.366 КК України.

Доручити Новомосковському районному сектору філії Державної установи «Центр пробації» у Дніпропетровській області скласти досудову доповідь відносно обвинуваченої ОСОБА_4 відповідно до ст. 314-1 КПК України, Закону України «Про пробацію», яку надати суду в розумний строк для судового розгляду.

Роз`яснити обвинуваченій ОСОБА_4 , що на підставі ст.ст.14, 16 Закону України «Про пробацію» вона має право приймати участь у підготовці досудової доповіді, а також на підставі ст.17 вказаного Закону зобов`язана виконувати законні вимоги персоналу органу пробації та надавати про себе достовірну інформацію персоналу органу пробації.

Ухвала набирає законної сили з моменту її оголошення. Ухвала оскарженню не підлягає. Заперечення проти ухвали можуть бути включені до апеляційної скарги на судове рішення, передбачене ч. 1 ст. 392 КПК України.

Суддя ОСОБА_1