Справа № 373/1263/23
Номер провадження 1-кс/373/226/23
УХВАЛА

06 липня 2023 року Слідчий суддя Переяслав-Хмельницького міськрайонного суду

Київської області ОСОБА_1

за участі: секретаря судових засідань ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

розглянувши в судовому засіданні в м. Переяславі клопотання прокурора Переяславського відділу Бориспільської окружної прокуратури ОСОБА_4 про арешт майна в кримінальному провадженні, ЄРДР №0000148 від 02.07.2023 за ч.4 ст. 358 КК України,

встановив:

04.07.2023 до суду засобами поштового зв`язку надійшло клопотання прокурора від 03.07.2023, в якому він просив накласти арешт на тимчасово вилучене під час огляду місця події 01.07.2023 посвідчення водія Серії НОМЕР_1 від 17.06.2023, видане ТСЦ 8041 на ім`я ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , шляхом встановлення заборони будь-яким особам користуватися та розпоряджатись вказаним документом, окрім як посадовими особами для проведення слідчих дій.

Власник документа ОСОБА_5 в судовому засіданні проти клопотання заперечень не висловив та підтвердив фактичні обставини вилучення у нього посвідчення водія, яке він за плату незадовго до події отримав з використанням мережі Інтернет.

В судовому засіданні прокурор ОСОБА_4 в обґрунтування клопотання пояснив та надав докази того, що 01.07.2023 близько 20:28 год. за адресою: узбіччя дороги по вул. Ферапонтова в с. Єрківці Бориспільського району Київської області, зупинено мопед марки «Honda Dio», без номерного знака під керуванням ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та при перевірці водій мопеда надав посвідчення водія Серії НОМЕР_1 від 17.06.2023, видане ТСЦ 8041 на ім`я ОСОБА_5 , що містить зовнішні ознаки підробки.

На відпрацювання повідомлення працівників поліції про дану подію, що надійшло на лінію «102», невідкладно 01.07.2023 дізнавач СД ВП №1 Бориспільського РУПГУНП в Київській області ОСОБА_6 в порядку ч.3 ст. 214 КПК України провів огляд місця події та перевірив дійсність документа за даними реєстрів Національної поліції України. Встановив, що посвідчення водія НОМЕР_1 від 17.06.2023, видане ТСЦ 8041 на ім`я ОСОБА_5 , містить невідповідність записів, які були нанесені на бланк посвідчення водія із записами в інформаційно-пошуковій системі (запис про зазначене посвідчення в системі відсутнє) та окрім того, кольорова гама та шрифт нанесення не відповідає офіційному бланку посвідчення водія.

А тому надане ОСОБА_5 посвідчення водія Серії НОМЕР_1 від 17.06.2023, вилучене на місці події як таке, що може бути предметом кримінального правопорушення та використане к кримінальному провадженні, як речовий доказ.

За даним фактом внесені відомості до ЄРДР за №0000148 за ознаками ч.4 ст. 358 КК України, та розпочато досудове розслідування.

Вилучене на місці події 01.07.2023 посвідчення водія НОМЕР_1 від 17.06.20233 на ім`я ОСОБА_5 постановою дізнавача від визнано речовим у кримінальному провадженні №0000148.

Прокурор зазначив, що вилучений документ потребує подальшого дослідження і використання у кримінальному провадженні, а тому є необхідність накласти арешт на це майно з метою його збереження. Не накладення арешту на вилучене посвідчення матиме наслідком повернення його особі, в якої воно було вилучене, та може призвести до знищення речового доказу, або до продовження незаконного використання підробленого документа.

Дослідивши матеріали клопотання судом встановлено його обґрунтованість.

Відповідно до ст. 3 КПК слідчий суддя здійснює повноваження щодо судового контролю за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні.

Відповідно до п.7 ч.2 ст. 131 КПК арешт майна є одним із заходів забезпечення кримінального провадження, який застосовується з метою дієвості цього провадження.

Відповідно до абзацу 2 ч.1 ст. 170 цього Кодексу завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, знищення, перетворення, відчуження.

Згідно з ч.2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна, як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої кримінальним правопорушення чи стягнення з юридичної особи, отриманої неправомірної вигоди.

Відповідно до ч.3 ст. 170 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

За правилами ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення. Документи є речовими доказами, якщо вони містять ознаки, зазначені в частині першій цієї статті (ст. 98 КПК України).

Згідно вимог ч.11 ст. 170 КПК України заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна.

Встановлені в судовому засіданні обставини свідчать про те, що в органу дізнання є достатні підстави вважати, що посвідчення водія, видане на ім`я ОСОБА_7 , має ознаки підробки, а отже може бути предметом кримінального правопорушення., передбаченого ст. 358 ККУ.

Виходячи з суті кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст. 358 КК України та завдань арешту майна, викладених в ч.1 ст. 170 КПК України, персоніфікований документ, як об`єкт матеріального світу є прямим речовим доказом відповідного кримінального правопорушення.

Для доведення фактичних обставин щодо підроблення посвідчення водія та його протиправного використання або спростування таких обставин, є необхідність у збереженні цього речового доказу для запобігання ризикам знищення або втрати відповідного документа та надасть змогу використати його у кримінальному провадженні, в тому числі, для проведення експертизи документа.

Отже, прокурором доведена легітимна мета арешту, визначена в ст. 170 КПК України.

Арешт, про який просить прокурор, є необхідним для виконання органом досудового розслідування вимог ст. ст. 2, 9 КПК України щодо повного, всебічного та неупередженого досудового розслідування кримінального правопорушення, а також для забезпечення схоронності речових доказів.

Враховуючи вищевикладене, керуючись ст. ст. 98, 131, 170, 171, 309, 395 КПК України, слідчий суддя

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання прокурора про накладення арешту на майно задовольнити.

Накласти арешт на тимчасово вилучене майно, а саме: посвідчення водія посвідчення водія Серії НОМЕР_1 від 17.06.2023, видане ТСЦ 8041 на ім`я ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , шляхом встановлення заборони користуватися та розпоряджатись вказаним документом, окрім використання його для проведення слідчих (процесуальних) дій у кримінальному провадженні №0000148 уповноваженими на те особами.

Ухвала підлягає негайному виконанню та може бути оскаржена безпосередньо до Київського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Слідчий суддя (підпис ОСОБА_1