ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-кп/803/1475/23 Справа № 233/1532/22 Суддя у 1-й інстанції - ОСОБА_1 Суддя у 2-й інстанції - ОСОБА_2
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 червня 2023 року м.Кривий Ріг

Дніпровський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду кримінальних справ:

судді-доповідача: ОСОБА_2

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4

за участю

секретаря судового засідання: ОСОБА_5

захисника: ОСОБА_6 (в режимі відео конференції)

прокурора: ОСОБА_7

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_8 на вирок Костянтинівського міськрайонного суду Донецької області від 13 лютого 2023 року у кримінальному провадженні, внесеного до ЄРДР за № 0000282 від 02 липня 2022 року за обвинуваченням ОСОБА_8 , за ч. 1 ст. 115 КК України,-

ВСТАНОВИЛА:

Вироком Костянтинівського міськрайонного суду Донецької області від 13 лютого 2023 року ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Костянтинівка, Донецької області, громадянина України, з вищою освітою, не одруженого, який не працює, зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , в силу ст. 89 КК України не судимий,

визнано винуватим у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України та призначено покарання у виді позбавлення волі на строк 9 років, обчислено строк відбування покарання з 13 лютого 2023 року, зараховано в строк відбування покарання строк попереднього ув`язнення з 07 липня 2022 року по 12 лютого 2023 року з розрахунку один день тримання під вартою одному дню попереднього ув`язнення. Вирішено питання про арешт майна і речові докази.

Згідно вироку суду, 02 липня 2022 року приблизно о 08 годині 30 хвилин, більш точного часу встановлено не було, ОСОБА_8 прийшов в гості до своєї співмешканки ОСОБА_9 , з якою перебував у близьких відносинах, за адресою: АДРЕСА_2 . Перебуваючи за вказаною адресою, ОСОБА_8 , ОСОБА_9 та її бабуся ОСОБА_10 почали вживати спиртні напої. Під час вживання спиртного, ОСОБА_9 розповіла, що напередодні гуляла із військовими та розпивала із ними спиртні напої. В цей час ОСОБА_8 через ревнощі став відчувати неприязнь до ОСОБА_9 .

Того ж дня, приблизно о 09 годині 45 хвилин, більш точного часу встановлено не було, ОСОБА_10 пішла із зазначеної квартири та ОСОБА_8 разом із ОСОБА_9 продовжили вживати спиртні напої до 12 години 00 хвилин.

Під час вживання спиртного між ОСОБА_8 та ОСОБА_9 почалася сварка під час якої ОСОБА_8 звинувачував ОСОБА_9 у зраді із військовими. Під час сварки у ОСОБА_8 на ґрунті ревнощів виник злочинний умисел, направлений на умисне противоправне заподіяння смерті ОСОБА_9

02 липня 2022 року приблизно о 12 годині 00 хвилин, більш точного часу встановлено не було, ОСОБА_8 , будучи в стані алкогольного сп`яніння, знаходячись у зальній кімнаті квартири АДРЕСА_3 , підійшов до ОСОБА_9 , яка лежала на ліжку та негайно реалізуючи свій злочинний умисел, з метою умисного протиправного заподіяння смерті останній, кулаками обох рук наніс ОСОБА_9 приблизно 15 ударів по голові та обличчю, при цьому остання намагалась закрити обличчя руками та ОСОБА_8 продовжував наносити удари по обличчю та рукам ОСОБА_9 . Під час завдання вищевказаних ударів ОСОБА_9 намагалась піднятись з ліжка, однак, через удари, які продовжував наносити ОСОБА_8 кулаками рук в область голови та обличчя, ОСОБА_9 4 (чотири) рази вдарилась потилицею о дерев`яний підлокітник ліжка.

Після чого, ОСОБА_8 , продовжуючи свій злочинний умисел, направлений на протиправне заподіяння смерті ОСОБА_9 , схопив останню руками ззаду за футболку та стягнув силою на підлогу, поклавши обличчям до підлоги, сів на неї зверху та наніс приблизно 10 послідовних ударів кулаками обох рук по боках.

Своїми діями ОСОБА_8 спричинив ОСОБА_9 наступні тілесні ушкодження: чотири забиті рани потиличної ділянки голови в центрі та зліва, синці чола праворуч з переходом на скроневу область, чола в центрі, лівої скроневої області, верхньої повіки лівого ока, спинки носу, правої щоки, лівої та правої вушних раковин, підборіддя зліва, садна тім`яної області голови праворуч, чола праворуч, міжбрівної ділянки, чола зліва, верхньої повіки лівого ока, носу, скроневої області праворуч, виличної області праворуч, лівої щоки, крововиливи в слизову повік очей, крововиливи та забиті рани слизової верхньої та нижньої губи, зливні крововиливи у м`які покрови голови праворуч та зліва, крововилив під тверду мозкову оболонку праворуч (100 мл крові) зі зміщенням серединних структур головного мозку, крововиливи під м`які мозкові оболонки головного мозку в проекції тім`яних часток та лівої лобної частки; синці в області рукоятки грудини, в області мечоподібного відростку, лівої молочної залози, грудної клітини зліва по середній пахвовій лінії, вздовж зовнішнього краю лівої лопатки, на грудній клітині праворуч по середній ключичній лінії, переломи 5,6 ребер праворуч по середній ключичній лінії, 9 ребра праворуч по передній пахвовій лінії прямого характеру, переломи 8, 9, 10 ребер зліва по передній пахвовій лінії прямого характеру; садна шиї в верхній та середній третинах, синці в області крила тазу зліва, лівого плечового суглобу, лівого плеча, лівого передпліччя, лівої кисті, правого передпліччя, правого стегна, правого колінного суглобу, лівого стегна, садна правого ліктьового суглобу, правого передпліччя, лівого ліктьового суглобу, колінних суглобів.

Смерть ОСОБА_9 настала на місці, причиною її смерті стала тупа травма голови з множинними синцями та саднами голови та обличчя, крововиливами у м`які покрови голови, крововиливом під тверду мозкову оболонку головного мозку праворуч (100 мл крові) зі зміщенням серединних структур головного мозку, крововиливами під м`які мозкові оболонки головного мозку, що ускладнилося набряком головного мозку.

Не погодившись з вказаним вироком суду обвинувачений ОСОБА_8 подав апеляційну скаргу, в якій вважає вирок суду надто суворим та таким, що підлягає зміні у частині призначеного покарання та обчислення початку строку відбування покарання з 07.07.2022 року. Вказує, що співпрацював зі слідством, щиро розкаюється, раніше не судимий. Зазначає, що взятий під варту з 07.07.2022 року, а не 13.07.2022 року.

Сторони кримінального провадження про дату, час та місце розгляду апеляційної скарги повідомлені належним чином, це підтверджується наявними матеріалами справи, клопотань про відкладення слухання справи не надходило.

Заслухавши суддю-доповідача, вислухавши думку захисника, який підтримав доводи апеляційної скарги свого підзахисного, думку прокурора, який заперечував проти доводів апеляційної скарги обвинуваченого, перевіривши матеріали кримінального провадження в межах апеляційної скарги та обговоривши її доводи, колегія суддів приходить до наступних висновків.

Відповідно до вимог ч.1 ст. 404 КПК України, суд апеляційної інстанції переглядає судове рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Відповідно до вимог ст. 370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення яке ухвалено згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим кодексом.

У зв`язку з тим, що фактичні обставини справи, доведеність винуватості ОСОБА_8 в інкримінованому йому правопорушенні та юридична кваліфікація його дій не оспорюється в апеляційній скарзі, а тому не є предметом апеляційного розгляду.

Доводи апеляційної скарги обвинуваченого про те, що він раніше не судимий, апеляційним судом встановлено, що при призначенні покарання обвинуваченому суд першої інстанції прийняв до уваги ці доводи та зазначив їх у своєму рішенні, зазначивши, що відповідно до ст. 89 КК України вважається таким, що не має судимостей.

Колегія суддів зазначає, що доводи апеляційної скарги щодо неврахування усіх пом`якшуючих обставин у виді визнання вини, розкаяння, активного сприяння у розкриттю кримінальних правопорушень є необґрунтованими і спростовується вироком суду першої інстанції, в якому судом проаналізовано ставлення ОСОБА_8 до вчиненого ним кримінального правопорушення та його поведінку після вчинення кримінального правопорушення і обставин, що пом`якшують покарання ОСОБА_8 судом не встановлено.

Апеляційний суд погоджується з таким висновком суду першої інстанції який відповідає правовій позиції висловленої в постанові ВС/ККС № 166/1065/18 від 18 вересня 2019 року.

Розкаяння передбачає, окрім визнання особою факту вчинення злочинних дій, ще й дійсне, відверте, а не уявне визнання своєї провини у вчиненому певному кримінальному правопорушенні, щирий жаль з приводу цього та осуд своєї поведінки, що насамперед повинно виражатися в визнанні негативних наслідків кримінального правопорушення для потерпілої особи. Намаганні особи відшкодувати завдані кримінальним правопорушенням збитки, бажанні виправити наслідки вчиненого. Факт щирого каяття особи у вчиненні кримінального правопорушення повинен знайти своє відображення в матеріалах кримінального провадження.

На підставі викладеного апеляційний суд погоджується з висновком суду першої інстанції, що щире каяття, про яке ОСОБА_8 заявляє є спробою домогтися у такий спосіб пом`якшити покарання за вчинене кримінальне правопорушення, а не справжнє каяття у скоєному.

Оскільки, у матеріалах кримінальної справи стосовно обвинуваченого відсутні дані на підтвердження того, що ОСОБА_8 поряд із відсутністю цивільного позову, намагався б будь-яким чином допомогти сім`ї потерпілої оговтатись від пережитого, компенсувати перенесені страждання, чи полегшити душевний біль.

ОСОБА_8 не був позбавлений можливості викликати швидку допомогу особисто чи за допомогою інших громадян, сусідів, проте цього не зробив, навпаки пройшов додому, переодягся в чисті речі та пішов на квартиру тітки, переховувався від правоохоронних органів з метою уникнення покарання за вчинення особливо тяжкого злочину.

Щодо доводів апеляційної скарги про те, що обставиною яка пом`якшує покарання обвинуваченому є активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення є безпідставними.

Відповідно до роз`яснень, що містяться у п. 3 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами України законодавства про звільнення особи від кримінальної відповідальності» від 23 грудня 2005 року № 12, щире розкаяння характеризує суб`єктивне ставлення винної особи до вчиненого злочину, яке виявляється в тому, що вона визнає свою провину, висловлює жаль з приводу вчиненого та бажання виправити ситуацію, що склалася, а активне сприяння розкриттю злочину слід вважати надання особою органам дізнання або досудового слідства будь-якої допомоги в установленні невідомих їм обставин справи.

Отже, активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення означає, що особа, яка вчинила кримінальне правопорушення, своїми діями надає допомогу (сприяє) правоохоронним органам у розкритті кримінального правопорушення, тобто встановленні всіх обставин вчинення кримінального правопорушення, винних осіб, а також у виявленні причин та умов кримінального правопорушення.

Передбачені п. 1 ч. 1 ст. 66 КК обставини, що пом`якшують покарання, а саме щире каяття і активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення, є альтернативними, незалежними та можуть існувати відокремлено одна від одної.

Колегія суддів зазначає, що з матеріалів кримінального провадження не вбачається дій обвинуваченого, які суттєво допомогли слідству та свідчили б про активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення.

Не знайшли свого підтвердження і доводи апеляційної скарги обвинуваченого, що вирок підлягає зміні у частині обчислення початку строку відбування покарання з 07.07.2022 року, оскільки він взятий під варту з 07.07.2022 року, а не 13.07.2022 року.

Апеляційний суд зазначає, що вироком суду вказаний обвинуваченим термін перебування під вартою зараховано в строк відбування покарання, як строк попереднього ув`язнення з 07 липня 2022 року по 12 лютого 2023 року з розрахунку одному дню тримання під вартою відповідає один день попереднього ув`язнення відповідно до вимог ч. 5 ст. 72 КК України, та строк відбування покарання вірно обчислено з 13 лютого 2023 року, тобто днем ухвалення вироку.

Доводи апеляційної скарги обвинуваченого про те, що суд призначив йому надмірно суворе покарання, є необґрунтованими та зазначає наступне.

Відповідно до санкції ч. 1 ст. 115 КК України, за скоєне кримінальне правопорушення покарання призначається від 7 до 15 років позбавлення волі, при призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_8 суд першої інстанції призначив покарання в нижніх межах покарання передбачене санкцією статті.

Також при вирішенні питання про призначення покарання і його розміру обвинуваченому ОСОБА_8 , суд першої інстанції відповідно до вимог ст. 65-67 КК України призначив покарання у межах, встановлених санкцією статті Особливої частини КК України, що передбачає відповідальність за вчинене кримінальне правопорушення, і відповідно до положень Загальної частини КК України взяв до уваги конкретні обставини скоєного кримінального правопорушення, характер і тяжкість кримінального правопорушення який згідно ст. 12 КК України є особливо тяжким злочином, особу винного, який, відповідно до ст. 89 КК України вважається таким, що не має судимостей, на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває, працездатний, але офіційно не працює, розлучений.

Суд першої інстанції при призначенні покарання обґрунтовано визнав відсутність обставин, що пом`якшує покарання. Обставинами, які обтяжують покарання судом визнано вчинення кримінального правопорушення в стані алкогольного сп`ягніння та вчинення кримінального правопорушення щодо особи, з якою винний перебував у близьких відносинах.

Також судом враховано думку учасників по справі.

Потерпіла ОСОБА_11 в письмовій заяві просила призначити суворе покарання.

Прокурор у судовому засіданні першої інстанції зазначила, що у судовому засіданні встановлено, що інкриміноване протиправне діяння вчинено обвинуваченим, малолітня дитина залишилась сиротою, враховуючи обставини вчиненого злочини та особу обвинуваченого просила суд визнати ОСОБА_8 винуватим та призначити покарання, з урахуванням обставин які обтяжують покарання, за ч. 1 ст. 115 КК України у виді позбавлення волі на строк 9 років.

Захисник ОСОБА_6 у судовому засіданні першої інстанції зазначив, що обвинувачений вину визнав в повному обсязі, не скривався від правоохоронних органів, розказував та показував як наносив удари, давав правдиві свідчення, тому на його думку, достатнім буде призначення мінімального покарання у виді позбавлення волі на строк 7 років. У апеляційній інстанції надавав аналогічні доводи.

Обвинувачений у судовому засіданні першої інстанції визнав себе винним, зазначив, що так трапилось, розкаюється у скоєному.

У відповідності зі ст. ст. 50, 65 КК України особі, що скоїла кримінальне правопорушення, покарання повинне бути призначене необхідне й достатнє для виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень.

Покарання має на меті не тільки кару, але й виправлення засудженого, а також попередження здійснення нових кримінальних правопорушень, як засудженими, так і іншими особами.

За вказаних вище підстав, колегія суддів вважає, що призначене судом першої інстанції покарання є справедливим, необхідним та достатнім для виправлення обвинуваченого, а також попередження нових кримінальних правопорушень та підстав для пом`якшення покарання, не вбачає.

Враховуючи наведене, доводи апеляційної скарги щодо невідповідності призначеного покарання ступеню тяжкості та особі обвинуваченого є необґрунтованими та не підлягають задоволенню, оскільки призначене покарання відповідає вимогам ст. 65 КК України.

Істотних порушень кримінального процесуального закону чи неправильного застосування кримінального закону, які могли б вплинути на правильність, і обґрунтованість постановленого по справі судового рішення, та які є безумовною підставою для його скасування, колегія суддів не вбачає.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 404-405, 407, 418 КПК України, колегія суддів,-

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_8 залишити без задоволення.

Вирок Костянтинівського міськрайонного суду Донецької області від 13 лютого 2023 року у кримінальному провадженні, внесеного до ЄРДР за № 0000282 від 02 липня 2022 року за обвинуваченням ОСОБА_8 , за ч. 1 ст. 115 КК України залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту проголошення та на неї може бути подана касаційна скарга безпосередньо до Верховного Суду протягом трьох місяців з дня проголошення, а обвинуваченим, що знаходиться під вартою, - в той самий строк з дня вручення йому копії ухвали.

Судді