Справа № 141/133/21
Провадження №11-кп/801/647/2023
Головуючий у суді 1-ї інстанції: ОСОБА_1
ВІННИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 червня 2023 року м. Вінниця

Вінницький апеляційний суд в складі:

судді-доповідача: ОСОБА_2

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4

за участю секретаря: ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження № 0000018 за апеляційною скаргою прокурора на вирок Оратівського районного суду Вінницької області від 18.04.2023, яким

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця с. Очитків Оратівського району Вінницької області, проживаючого по АДРЕСА_1 , освіта середня спеціальна, не працючого, неодруженого, в силу ст. 89 КК України раніше не судимого,

визнано винуватим у вчиненні кримінальних правопорушень та призначено йому покарання:

- за ч. 1 ст. 162 КК України у виді обмеження волі на строк один рік;

- за ч. 3 ст. 185 КК України у виді позбавлення волі на строк три роки.

Відповідно до ч. 1 ст. 70 КК України за сукупністю кримінальних правопорушень, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, ОСОБА_6 визначено остаточне покарання у виді позбавлення волі на строк три роки.

Строк відбування покарання ОСОБА_6 вирішено обчислювати з моменту набрання даним вироком законної сили.

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , громадянина України, уродженця с. Кожанка Оратівського району Вінницької області, проживаючого по АДРЕСА_1 , освіта середня, не працює, неодруженого, в силу ст. 89 КК України раніше не судимого,

визнано винуватим у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 185 КК України, та призначено покарання у виді позбавлення волі строком на 4 роки.

На підставі ст. 75 КК України, звільнено ОСОБА_7 від відбування призначеного покарання, якщо він протягом іспитового строку тривалістю в 2 роки не вчинить нового кримінального правопорушення та виконає покладені на нього обов`язки.

Згідно п.1, п.2 ч. 1 ст. 76 КК України покладено на ОСОБА_7 наступні обов`язки:

- періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи.

Іспитовий строк за даним вироком ОСОБА_7 вирішено обчислювати з дати проголошення даного вироку - 18.04.2023.

Стягнуто з обвинувачених ОСОБА_6 та ОСОБА_7 в рівних частках на користь держави процесуальні витрати за залучення експерта в сумі 817 (вісімсот сімнадцять) гривень 20 копійок.

Вирішено питання з накладеним арештом та речовими доказами.

За участю прокурора ОСОБА_8 , обвинуваченого ОСОБА_6 в режимі відеоконференції

В С Т А Н О В И В:

Згідно вироку суду, ОСОБА_6 , будучи неодноразово притягнутим до кримінальної відповідальності за умисні корисливі злочини та злочини у сфері незаконного обігу наркотичних засобів, будучи обвинуваченим у кримінальному провадженні №0000164 від 12.11.2018 року за ч. 3 ст. 185 КК України, на шлях виправлення не став та повторно вчинив нове умисне корисливе кримінальне правопорушення.

08.02.2020 приблизно о 18 год 00 хв ОСОБА_6 спільно з ОСОБА_7 на гужовій повозці ОСОБА_7 приїхали до домогосподарства, яке розташоване в АДРЕСА_1 .

В подальшому вказані особи зайшли на територію домогосподарства, що розташоване в АДРЕСА_1 , де у них виник спільний злочинний умисел на таємне викрадення чужого майна шляхом проникнення до приміщення будинку, який був зачинений на навісний замок. ОСОБА_6 взяв металевий предмет на гужовій повозці та за допомогою даного предмету, застосувавши фізичне зусилля, зламав навісний замок. В подальшому ОСОБА_6 спільно із ОСОБА_7 , маючи єдиний умисел, направлений на викрадення чужого майна, з корисливих спонукань, з метою наживи, усвідомлюючи суспільну небезпечність свого діяння та його наслідків і, бажаючи їх настання, користуючись відсутністю сторонніх осіб, проникли до житлового будинку, звідки умисно, таємно з ціллю наживи здійснили крадіжку баняка зі сплаву алюмінію об`ємом 15 л та пральної машини «Рига-13».

Після цього ОСОБА_6 та ОСОБА_7 спільно винесли викрадене майно з території домогосподарства, завантажили його на гужову повозку ОСОБА_7 та спільно поїхали до с.Скала, Оратівської ОТГ, Вінницької області, де, розпорядившись на власний розсуд, продавши викрадене майно, а саме пральну машину «Рига-13» гр. ОСОБА_9 , за вказану річ отримали грошові кошти в сумі 45 гривень, які в подальшому потратили на спиртні напої.

Інша викрадена річ баняк зі сплаву алюмінію об`ємом 15 л до проведення огляду 13.02.2020 року зберігалась за місцем проживання ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 в АДРЕСА_1 .

Своїми умисними діями ОСОБА_6 та ОСОБА_7 завдали потерпілому ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_3 матеріальної шкоди на загальну суму 488 грн 00 коп.

Окрім того, ОСОБА_6 у другій половині січня місяця 2020 року зайшов до домогосподарства, яке розташоване по АДРЕСА_2 , яке належить ОСОБА_11 , та вирішив проникнути у житловий будинок до останнього. Перебуваючи біля вказаного домоволодіння, підійшовши до вікна та встановивши, що воно зачинене та не пошкоджене, у ОСОБА_6 виник злочинний намір, спрямований на порушення недоторканості приміщення житла та проникнення до будинку. З цією метою він, без згоди власника житла на такі дії, перебуваючи біля вікна вказаного будинку, віджав шибку за допомогою ножа та через вікно проліз до кімнати будинку. Переконавшись, що у будинку нікого немає, реалізуючи свій злочинний намір, спрямований на порушення недоторканості житла, діючи умисно, незаконно, в порушення ст. 30 Конституції України, незаконно проник до житлового будинку, розташованого за адресою АДРЕСА_2 , який належить ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , після чого перебував у різних кімнатах будинку, тим самим порушив недоторканість житла ОСОБА_11 .

Окрім того, ОСОБА_7 28.02.2020 вранці (точного часу досудовим розслідуванням не встановлено) нікого не повідомляючи прийшов на територію домогосподарства, яке розташоване в АДРЕСА_2 та належить ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_5 .

Перебуваючи на території вищевказаного домогосподарства, ОСОБА_7 , з метою заволодіння чужим майном, підійшов до господарського приміщення та відкрив замкнені двері даного приміщення, після чого, користуючись відсутністю сторонніх осіб, діючи з прямим умислом, направленим на викрадення чужого майна з корисливих спонукань, з метою наживи проник до приміщення літньої кухні. Знаходячись у приміщенні літньої кухні, ОСОБА_7 шляхом демонтування руками із пічного обладнання вчинив крадіжку чавунної пічної плити із кільцями.

Після цього ОСОБА_7 завантажив викрадену річ на гужову повозку та поїхав до с.Скала, Оратівської ОТГ, Вінницької області, де викраденим майном розпорядився на власний розсуд, а саме продав гр. ОСОБА_13 , за що тримав грошові кошти, які в подальшому потратив у власних цілях.

Своїми умисними діями ОСОБА_7 завдав потерпілій ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_6 матеріальної шкоди на загальну суму 263 грн 17 коп.

В апеляційній скарзі прокурор просить змінити вирок, через неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність та істотне порушення вимог кримінального процесуального закону, та з резолютивної частини вироку виключити вказівку на застосування положень ч. 1 ст. 70 КК України щодо ОСОБА_6 .

Вважати, ОСОБА_6 засудженим за ч. 1 ст. 162 КК України, ч. 3 ст. 185 КК України з призначенням йому покарання:

- за ч. 1 ст. 162 КК України у виді 1 року обмеження волі. На підставі

п. 2 ч. 1 ст. 49, ч. 5 ст. 74 КК України звільнити ОСОБА_6 від

покарання за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 162 КК України, у зв`язку із закінченням строків давності.

- за ч. 3 ст. 185 КК України у виді 3 років позбавлення волі.

Резолютивну частину вироку в частині стягнення процесуальних

витрат за залучення експерта викласти у наступній редакції: «процесуальні

витрати за проведення судової товарознавчої експертизи згідно акту

№ 1441/1442/20-21 здачі-приймання висновку експерта у розмірі 490 гривень

32 копійки стягнути в рівних частках із ОСОБА_14 та ОСОБА_7 , процесуальні витрати за проведення судової товарознавчої експертизи згідно акту № 2388/2389/20-21 здачі-приймання висновку експерта у розмірі 326 гривень 88 копійки стягнути із ОСОБА_7 ».

Виключити із мотивувальної частини вироку посилання суду про

те, що ОСОБА_6 слід зарахувати у строк покарання строк

попереднього ув`язнення з 28.11.2022 року до набрання вироком законної сили,

з розрахунку один день попереднього ув`язнення за один день позбавлення

волі.

Виключити із резолютивної частини вироку посилання суду про те,

що запобіжний захід ОСОБА_6 у виді тримання під вартою слід

залишити без змін до набрання вироком законної сили.

Резолютивну частину вироку стосовно моменту з якого слід

обчислювати строк відбування покарання ОСОБА_6 викласти у

наступній редакції: «строк відбування покарання ОСОБА_6

обчислювати з моменту його затримання для виконання цього вироку».

В решті вирок залишити без змін.

Свої вимоги прокурор мотивує тим, що судом не було звільнено ОСОБА_6 від покарання за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 162 КК України, у зв`язку із закінченням строків давності, а також безпідставно застосовано ч. 1 ст. 70 КК України під час складання покарань.

Також судом не вірно вирішено питання щодо стягнення на користь держави процесуальних витрат із обвинувачених за залучення експерта, вказавши про стягнення в рівних частках 817 грн 20 коп., так як витрати за проведення експертизи щодо чавунної пічної плити із кільцями у розмірі 326 грн 88 коп. повинні стягуватись окремо із ОСОБА_7 .

Разом з тим, суд у вироку зазначив про залишення без змін запобіжного заходу у виді тримання під вартою ОСОБА_6 до набрання вироком законної сили та в мотивувальній частині зараховано строк попереднього ув`язнення, однак щодо обвинуваченого запобіжний захід у виді тримання під вартою не обирався.

Заслухавши доповідь судді, прокурора, який підтримав апеляційну скаргу з мотивів, зазначених в ній та просить змінити вирок суду через невірне застосування закону України про кримінальну відповідальність при призначенні покарання ОСОБА_6 , так як суд мав звільнити обвинуваченого від призначеного покарання за ч. 1 ст. 162 КК України у зв`язку із закінченням строків давності, а також суд не вірно вирішив питання про стягнення з обвинувачених процесуальних витрат та безпідставно зазначив у вироку про обраний ОСОБА_6 запобіжний захід, який не обирався у даному кримінальному провадженні, думку обвинуваченого ОСОБА_6 , який погодився з доводами прокурора, ознайомившись з матеріалами кримінального провадження та доводами апеляційної скарги апеляційний суд приходить до наступного висновку.

Відповідно до вимог ст. 370 КПК України судове рішення має бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.

Проте, зазначених вимог закону Оратівський районний суд Вінницької

області при винесені вироку щодо ОСОБА_14 та ОСОБА_7 в повному обсязі не дотримався.

Суд першої інстанції, розглядаючи кримінальне провадження щодо ОСОБА_14 та ОСОБА_7 , прийшов до обґрунтованого висновку про винуватість обвинуваченого ОСОБА_14 за ч. 1 ст. 162, ч. 3 ст. 185 КК України та ОСОБА_7 за ч. 3 ст. 185 КК України, що в апеляційному порядку не оскаржується.

Разом з тим, призначаючи покарання ОСОБА_15 суд не врахував, що кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 162 КК України, є кримінальним проступком, який ОСОБА_16 вчинив у січні 2020 року, та на момент ухвалення вироку щодо нього з моменту вчинення проступку минуло 3 роки, що є підставою для звільнення обвинуваченого від покарання у зв`язку із закінченням строків давності на підставі ст. 49 КК України.

Таким чином, під час ухвалення вироку щодо ОСОБА_6 суд мав

призначити покарання за ч. 1 ст. 162 КК України та звільнити його від такого покарання у зв`язку із закінченням строків давності на підставі ст. 49 КК України, однак суд не застосував закон про кримінальну відповідальність, який підлягав застосуванню.

Також через неправильне застосування судом закону про кримінальну відповідальність при призначенні ОСОБА_6 покарання за ч. 1 ст. 162 КК України було безпідставно застосовано ч. 1 ст. 70 КК України під час складання покарань за злочини, у яких він обвинувачувався, який не підлягав застосовуванню через звільнення обвинуваченого від одного з покарань.

Крім того, у відповідності до положень п. 2 ч. 4 ст. 374 КПК України у

резолютивній частині вироку зазначаються у разі визнання особи винуватою,

окрім іншого, рішення про відшкодування процесуальних витрат.

Згідно ст. 118 КПК України одним із видів процесуальних витрат є

процесуальні витрати пов`язані із залученням експертів.

У разі ухвалення обвинувального вироку суд стягує з обвинуваченого на

користь держави документально підтверджені витрати на залучення експерта,

що регламентовано ч. 2 ст. 124 КПК України.

Ухвалюючи вирок від 18.04.2023 стосовно ОСОБА_6 та

ОСОБА_7 за результатами розгляду обвинувального акту у

кримінальному провадженні за № 0000018 від 13.02.2020 судом першої інстанції не вірно вирішено питання щодо стягнення на користь держави процесуальних витрат за залучення експерта вказавши, що із ОСОБА_6 та ОСОБА_7 слід стягнути в рівних частках 817 гривень 20 копійок.

Як вбачається із матеріалів кримінального провадження, вартість експертизи стосовно баняка зі сплаву алюмінію об`ємом 15

літрів та пральної машини "Рига-13" згідно акту № 1441/1442/20-21

здачі-приймання висновку експерта становить 490 гривень 32 копійки.

У свою чергу вартість експертизи стосовно чавунної пічної плити із

кільцями згідно акту № 2388/2389/20-21 здачі-приймання висновку експерта

становить 326 гривень 88 копійки.

Таким чином процесуальні витрати за проведення судової товарознавчої

експертизи щодо баняка зі сплаву алюмінію об`ємом 15 літрів та пральної

машини "Рига-13" у розмірі 490 гривень 32 копійки повинні стягуватись в

рівних частках із ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , а процесуальні

витрати за проведення судової товарознавчої експертизи щодо чавунної пічної

плити із кільцями у розмірі 326 гривень 88 копійки повинні стягуватись окремо

із ОСОБА_7 .

Крім того, судом першої інстанції у резолютивній частині вироку без достатніх на те правових підстав зазначено про те, що запобіжний захід ОСОБА_6 у виді тримання під вартою слід залишити без змін до набрання вироком законної сили, оскільки на стадії досудового розслідування, так і на стадії судового розгляду у кримінальному провадженні № 0000018 від 13.02.2020 у якому ухвалювався вирок відносно ОСОБА_6 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою стосовно нього не обирався.

Також місцевий суд у мотивувальній частині вироку зазначив, що ОСОБА_6 слід зарахувати у строк покарання строк попереднього ув`язнення з 28.11.2022 року до набрання вироком законної сили, з розрахунку один день попереднього ув`язнення за один день позбавлення волі, проте судом не було враховано, що запобіжний захід у вигляді тримання під вартою стосовно ОСОБА_6 обирався слідчим суддею Липовецького районного суду Вінницької області (справа № 136/1676/22) у кримінальному провадженні за № 0000310 від 01.11.2022 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, де ОСОБА_6 перебував у статусі підозрюваного та яке наразі перебуває на розгляді з обвинувальним актом у Липовецькому районному суді.

У зв`язку з наведеним доводи апеляційної скарги прокурора про невірне застосування закону про кримінальну відповідальність при призначенні покарання ОСОБА_6 , невірне вирішення судом питання про стягнення процесуальних витрат з обвинувачених та безпідставне зазначення у вироку про обраний запобіжний захід ОСОБА_6 є обґрунтованими.

Що стосується вимоги апеляційної скарги про необхідність обчислювати строк відбування покарання ОСОБА_6 з моменту його затримання для виконання цього вироку, то вона не підлягає задоволенню, оскільки ОСОБА_6 перебуває під вартою у іншому кримінальному провадженні, а тому строк покарання йому має рахуватись з моменту набрання вироком законної сили.

За таких обставин колегія суддів вважає за необхідне змінити вирок суду в частині призначення покарання ОСОБА_6 , стягнення процесуальних витрат з обвинувачених ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , а також виключити посилання суду про застосування запобіжного заходу ОСОБА_6 у виді тримання під вартою.

На підставі викладеного та керуючись ст. 405, 407, 409, 419 КПК України

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу прокурора задовільнити частково.

Вирок Оратівського районного суду Вінницької області від 18.04.2023 щодо ОСОБА_6 та ОСОБА_7 змінити в частині призначеного покарання.

Призначити ОСОБА_6 покарання:

- за ч. 1 ст. 162 КК України у виді 1 року обмеження волі. На підставі

п. 2 ч. 1 ст. 49, ч. 5 ст. 74 КК України звільнити ОСОБА_6 від

покарання за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 162 КК України, у зв`язку із закінченням строків давності.

- за ч. 3 ст. 185 КК України призначити покарання у виді 3 років позбавлення волі.

З резолютивної частини вироку виключити вказівку на застосування положень ч. 1 ст. 70 КК України щодо ОСОБА_6

Резолютивну частину вироку в частині стягнення процесуальних

витрат за залучення експерта викласти у наступній редакції: «процесуальні

витрати за проведення судової товарознавчої експертизи згідно акту

№ 1441/1442/20-21 здачі-приймання висновку експерта у розмірі 490 гривень

32 копійки стягнути в рівних частках із ОСОБА_14 та ОСОБА_7 , процесуальні витрати за проведення судової товарознавчої експертизи згідно акту № 2388/2389/20-21 здачі-приймання висновку експерта у розмірі 326 гривень 88 копійки стягнути із ОСОБА_7 ».

Виключити із мотивувальної частини вироку посилання суду про

те, що ОСОБА_6 слід зарахувати у строк покарання строк

попереднього ув`язнення з 28.11.2022 року до набрання вироком законної сили,

з розрахунку один день попереднього ув`язнення за один день позбавлення

волі.

Виключити із резолютивної частини вироку посилання суду про те,

що запобіжний захід ОСОБА_6 у виді тримання під вартою слід

залишити без змін до набрання вироком законної сили.

В решті вирок залишити без змін.

Ухвала може бути оскаржена до Верховного Суду на протязі 3 місяців.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4