Справа № 289/1740/23
Номер провадження 1-кп/289/154/23
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14.09.2023 м. Радомишль

Радомишльський районний суд Житомирської області в складі:

головуючого судді - ОСОБА_1

секретаря - ОСОБА_2

за участю прокурора ОСОБА_3

обвинуваченого ОСОБА_4

захисника обвинуваченого адвоката ОСОБА_5

розглядаючи у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Радомишль кримінальне провадження №0001782 по обвинуваченню

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 194 КК України,-

ВСТАНОВИВ:

В провадженні Радомишльського районного суду Житомирської області знаходиться кримінальне провадження №0001782 по обвинуваченню ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 194 КК України.

Справа перебуває на стадії розгляду справи по суті.

12.09.2023 року через канцелярію суду захисником обвинуваченого адвокатом ОСОБА_5 подано клопотання прозміну запобіжного заходу з тримання під вартою на домашній арешт відносно ОСОБА_4 .

Строки тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_4 закінчуються 01 жовтня 2023 року.

Згідно ч.1, 2 ст. 331 КПК України, під час судового розгляду суд за клопотанням сторони обвинувачення або захисту має право своєю ухвалою змінити, скасувати або обрати запобіжний захід щодо обвинуваченого. Вирішення питання судом щодо запобіжного заходу відбувається в порядку, передбаченому главою 18 цього Кодексу.

В судовому засіданні адвокат ОСОБА_5 клопотання підтримав та просив суд його задовольнити.

В обґрунтування заявленого клопотання зазначив, що досудовим розслідуванням встановлено, що ОСОБА_4 , обґрунтовано підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, відповідальність за яке передбачена ч. 2 ст. 194 КК України. В той же час обвинувачений беззастережно визнав свою винуватість та в судовому засіданні надав визнавальні покази, які повністю узгоджуються із прєд`явленим обвинуваченням. Справа розглядається в скороченому порядку у відповідності до ч.3 ст. 349 КПК України. Допитана в судовому засіданні потерпіла ОСОБА_6 при визначені міри покарання просила суд не позбавляти обвинуваченого волі. Також надав письмове клопотання ОСОБА_7 щодо надання можливості ОСОБА_4 проживати в її будинку за адресою: АДРЕСА_1 .

Обвинувачений ОСОБА_4 клопотання захисника підтримав.

Прокурор, з урахуванням думки потерпілої, повним визнанням своєї вини обвинуваченим та скороченим порядком розгляду справи, проти заявленого клопотання не заперечував та вважає за можливим змінити ОСОБА_4 запобіжний захід на цілодобовий домашній арешт.

Потерпіла подала до суду заяву в якій просить проводити судове засідання за її відсутності.

Заслухавши думку прокурора, обвинуваченого та захисника, суд приходить до висновку, що клопотання підлягає задоволенню виходячи з наступного.

Згідно положень ст.. 331 КПК України під час судового розгляду суд за клопотанням сторони обвинувачення або захисту має право своєю ухвалою змінити, скасувати, обрати або продовжити запобіжний захід щодо обвинуваченого.

Вирішення питання судом щодо запобіжного заходу відбувається в порядку, передбаченому главою 18 цього Кодексу.

За наявності клопотань суд під час судового розгляду зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження запобіжного заходу до закінчення двомісячного строку з дня його застосування. За результатами розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців. Копія ухвали вручається обвинуваченому, прокурору та надсилається уповноваженій службовій особі до місця ув`язнення.

Відповідно до статті 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам переховуватися від органів досудового розслідування та суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

Судом встановлено, що обвинувачений беззаперечно визнав свою вину в інкримінуємому йому злочині передбаченому ч.2 ст. 194 КК України, дав покази які відповідають висунутому обвинуваченню, потерпіла просить не позбавляти обвинуваченого волі. Також суд враховує, що справа за згодою учасників по справі розглядається в скороченому порядку на підставі ч.3 ст. 349 КПК України без дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються, що виключає необхідність виклику для допиту свідків по справі.

Даних про наявність обґрунтованої підозри щодо вчинення ОСОБА_4 інших кримінальних правопорушень у суду відсутні.

Задовольняючи клопотання суд виходить з того, що згідно положень ч.ч.1, 2, 4 ст.194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини "розумна підозра" у вчиненні кримінального злочину, про яку йдеться у ст.5 параграфу 1(с) Конвенції про захист прав і основоположних свобод людини, передбачає "наявність обставин або відомостей, які переконали б неупередженого спостерігача, що ця особа, можливо, вчинила злочин" (рішення O'Hara v. United Kingdom of 16 October 2001, § 34).

В той же час, у п.52 рішення Європейського суду з прав людини у справі «Ливада проти України» від 26 червня 2014 року за заявою № 21262/06 суд вказує, що аргументи «за» і «проти» звільнення, включаючи ризик того, що обвинувачений (підозрюваний) може перешкоджати належному здійсненню провадження, не мають прийматися абстрактно (in abstracto), а повинні підтверджуватися фактичними доказами.

Зазначена небезпека не може оцінюватися виключно за ступенем тяжкості ймовірного покарання. Вона має оцінюватися з урахуванням низки інших відповідних факторів, які можуть або підтвердити існування небезпеки переховування, або зробити її на стільки незначною, що вона не зможе обґрунтовувати досудове тримання під вартою (рішення у справі «Доронін проти України» (Doronin v. Ukraine), пп. 63-64, рішення у справах «Осипенко проти України» (Osypenko v. Ukraine), заява № 4634/04, пп. 76-80, від 9 листопада 2010 року, та «Харченко проти України» (Kharchenko v. Ukraine), заява № 40107/02, пп. 79-81, 99 та 101, від 10 лютого 2011 року).

Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою та продовження строку тримання під вартою має оцінюватися в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Тримання під вартою та продовження строку тримання під вартою може бути виправдано за наявності того, що його вимагають справжні інтереси суспільства, які не зважаючи на презумпцію невинуватості, переважають над принципом поваги до особистої свободи. При розгляді питання про доцільність тримання особи під вартою судовий орган повинен брати до уваги фактори, які можуть мати відношення до справи: характер (обставини) і тяжкість передбачуваного злочину; обґрунтованість доказів того, що саме ця особа вчинила злочин; покарання, яке можливо буде призначено в результаті засудження; характер, минуле, особисті та соціальні обставини життя особи, його зв`язки з суспільством.

Оцінюючи сукупність обставин, які визначені ст. 178 КПК України, судом при зміні запобіжного заходу враховується тяжкість покарання, що загрожує ОСОБА_4 , дані про особу підозрюваного (наявність місця проживання), процесуальну поведінку (визнання вини) та повноту проведених по справі процесуальних дій. Також суд враховує думку потерпілої, яка при визначенні міри покарання просить не позбавляти обвинуваченого волі. Дані про наявність обґрунтованої підозри щодо вчинення ОСОБА_4 інших кримінальних правопорушень відсутні.

Суд вважає, що продовження застосування відносно ОСОБА_4 найсуворішого запобіжного заходу у виді тримання під вартою не викликано об`єктивною необхідністю і не виправдовує такий ступінь втручання у права і свободи підозрюваного.

Згідно ч. 1, 2 ст. 181 КПК України, домашній арешт полягає в забороні підозрюваному, обвинуваченому залишати житло цілодобово або у певний період доби. Домашній арешт може бути застосовано до особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі.

Враховуючи викладене, заявлене клопотання підлягає задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 177, 178, 183, 194, 331 КПК України, суд

УХВАЛИВ:

Клопотання про зміну запобіжного заходу з тримання під вартою на домашній арешт відносно ОСОБА_4 задовольнити.

Змінити запобіжний захід у вигляді тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 назапобіжний захід у виді домашнього арешту строком на 2 місяці, тобто до 14 листопада 2023 року включно, без застосування електронних засобів контролю.

Заборонити обвинуваченому ОСОБА_4 залишати місце свого проживання, що за адресою: АДРЕСА_1 цілодобово.

Покласти на ОСОБА_4 , наступні обов`язки:

1. Прибувати за першим викликом до слідчого, який здійснює досудове слідство у даному кримінальному провадженні, прокурора, слідчого судді, суду.

2. Цілодобово не відлучатися з місця проживання в м.Радомишль без дозволу слідчого, прокурора або суду.

3. Повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання.

4. Утриматись від спілкування з потерпілою, свідками, експертами у вищевказаному кримінальному провадженні.

Роз`яснити обвинуваченому, що у разі невиконання покладених на нього обов`язків, до нього може бути застосований більш жорсткий запобіжний захід і може бути накладено грошове стягнення в розмірі від 0,25 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб до 2 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Звільнити обвинуваченого з-під варти у залі суду негайно.

Ухвалу про обрання запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту передати для виконання відділенню поліції №3 Житомирського РУП ГУ НП в Житомирській області.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Житомирського апеляційного суду протягом 7 днів з дня її винесення.

Повний текст ухвали проголошено 15.09.2023 року.

Суддя ОСОБА_1