Справа № 172/383/19
Провадження № 1-кп/191/146/19
В И Р О К

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 червня 2023 року м. Синельникове

Синельниківський міськрайонний суд Дніпропетровської області у складі: головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засідання в залі суду м. Синельникове Дніпропетровської області кримінальні провадження внесені в Єдиний реєстр досудових розслідувань за № 0000086 від 22.03.2019 року та 0000081 від 18.03.2019 року відносно:

ОСОБА_3 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 у с. Великоолександрівка, Васильківського району, Дніпропетровської області, громадянин України, із середньо-технічною освітою, не працюючого, розлученого, маючого на утриманні сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого:

- 18 березня 2019 року Першотравенським міським судом Дніпропетровської області за ч. 3 ст. 185 КК до 3 років позбавлення волі. На підставі ст. 75 КК України від відбування покарання звільнено з випробувальним терміном 1 рік. Ухвалою Васильківського районного суду Дніпропетровської області від 13.10.2020 року іспитовий строк скасовано та направлено для відбування покарання у виді 3(трьох) років позбавлення волі;

за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 185, ч.3 ст. 185 КК України,

за участю сторони обвинувачення

- прокурора ОСОБА_5

- обвинуваченого ОСОБА_3 ,

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_3 , 07 січня 2019 року близько 07:00 год проходячи повз територію садиби за адресою: АДРЕСА_1 , де в останнього виник злочинний умисел направлений на крадіжку воріт, що маються при вході на територію садиби.

Так, ОСОБА_3 , того ж дня (07.01.2019) о 07:00 год реалізуючи злочинний умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна, діючи умисно, з корисливих мотивів, впевнившись в тому, що за його протиправними діями ніхто не спостерігає, таємно викрав, руками піднявши з петель спочатку одну створку, а потім іншу металевих двохстворчатих воріт, загальною вагою 55 кг, чим спричинив потерпілій ОСОБА_6 збитку, відповідно до висновку судово-товарознавчої експертизи № 43/12.1/231 від 28.03.2019 на загальну суму 337,15 грн.

З викраденим майном ОСОБА_3 , з місця скоєння злочину зник, викраденим майном розпорядився за власним розсудом.

Таким чином, умисні дії ОСОБА_3 кваліфіковані за ч. 1 ст. 185 КК України «таємне викрадення чужого майна (крадіжка)».

Далі, ОСОБА_3 , в першій декаді лютого 2019 року, точної дати та часу слідством не встановлено, перебуваючи за місцем свого мешкання за адресою: АДРЕСА_1 , вирішив здійснити крадіжку металевих виробів з будинку ОСОБА_7 , за адресою: АДРЕСА_2 .

ОСОБА_3 , того ж дня (в першій декаді лютого 2019 року) близько 16:30 годин, прийшов до будинку ОСОБА_7 , за адресою: АДРЕСА_2 . Реалізуючи злочинний умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна, діючи умисно, з корисливих мотивів, повторно, впевнившись в тому, що за його протиправними діями ніхто не спостерігає, проник на територію садиби за адресою: АДРЕСА_2 , де через вхідні двері до господарської споруди (літньої кухні), зірвавши скобу, на яких тримався навісний замок, звідки таємно, повторно, за допомогою сили рук підняв металевий верх з печі з двома отворами та двома наборами кілець, загальною вагою 19 кг. тим самим викрав верхню металеву частину печі на твердому паливі.

З викраденим майном ОСОБА_3 , з місця скоєння злочину зник, викраденим майном розпорядився на власний розсуд - продав.

Продовжуючи свій єдиний злочинний умисел на таємне викрадення чужого майна, ОСОБА_3 , через день (в першій декаді лютого 2019 року) близько 17:00 годин, діючи умисно, з корисливих мотивів, впевнившись в тому, що за його протиправними діями ніхто не спостерігає, через вхідні двері проник до будинку за адресою: АДРЕСА_2 , зірвавши скобу, на яких тримався навісний замок, звідки таємно, повторно, за допомогою сили рук, піднявши металевий верх з печі з двома отворами та двома наборами кілець, загальною вагою 19 кг., тим самим викрав верхню металеву частину печі на твердому паливі.

З викраденим майном ОСОБА_3 , з місця скоєння злочину зник, викраденим майном розпорядився на власний розсуд - продав.

Продовжуючи свій єдиний злочинний умисел на таємне викрадення чужого майна, ОСОБА_3 , через день (в першій декаді лютого 2019 року) близько 17:00 годин, точної дати та часу встановити не виявилося можливим, діючи умисно, з корисливих мотивів, впевнившись в тому, що за його протиправними діями ніхто не спостерігає, через вхідні двері проник до будинку за адресою: АДРЕСА_2 , звідки таємно, повторно, за допомогою сили рук, піднявши металевий верх з печі з двома отворами та двома наборами кілець, вагою 19 кг, тим самим викрав верхню металеву частину печі на твердому паливі.

З викраденим майном ОСОБА_3 з місця скоєння злочину зник, викраденим майном розпорядився на власний розсуд - продав, чим заподіяв потерпілій ОСОБА_7 збиток на загальну суму 300,39 грн., згідно висновку судово-товарознавчої експертизи №43/12.1/232 від 28.03.2019 року.

Таким чином, своїми умисними діями ОСОБА_3 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч.3 ст. 185 КК України, а сааме: таємне викрадення чужого майна(крадіжка), поєднана з проникненням у житло, вчинена повторно.

Допитаний у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 вину визнав повністю та пояснив, що у січні 2019 року дійсно викрав металеві ворота з двору ОСОБА_6 , за адресою: АДРЕСА_3 , та здав їх на металобрухт. Також пояснив, що в лютому 2019 року, зайшовши до будинку ОСОБА_7 за адресою: АДРЕСА_2 та викрав верхню металеву частину печі. Метал здав на металобрухт. У скоєному щиро кається.

Потерпілі ОСОБА_6 та ОСОБА_7 надали заяву про розгляд справи за їх відсутності, матеріальні збитки їм відшкодовано, претензій матеріального характеру вони не мають. Просили розглядати справу за їх відсутності.

Враховуючи те, що учасники кримінального провадження не оспорюють всі обставини кримінального провадження і судом встановлено, що вони правильно розуміють зміст цих обставин, відсутні будь-які сумніви у добровільності та істинності їх позиції, суд, роз`яснивши учасникам кримінального провадження положення ст. 349 КПК України, ухвалив проводити судовий розгляд даного провадження щодо всіх його обставин із застосуванням правил ч. 3 ст.349 КПК України, обмежившись допитом обвинуваченого, визнавши недоцільним дослідження інших доказів.

Крім того це повністю узгоджується з вимогами п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, розділу ІІІ Рекомендації № 6 R (87) 18 Комітету міністрів Ради Європи «Відносно спрощеного кримінального правосуддя» та практики Європейського Суду з прав людини щодо їх застосування, згідно яким суд повинен забезпечити належну реалізацію права на справедливий суд під час розгляду кримінальних проваджень шляхом спрощеного і скороченого розгляду.

Суд, оцінивши показання ОСОБА_3 в сукупності з відомостями про предмет злочину і про обстановку його виявлення, прийшов до переконання в істинності встановлених вище обставин, визнаних обвинуваченим добровільно, значення змісту якого він правильно розуміє, що згідно зі ст. 18, ч. 2 ст. 95 КПК України виключає будь-які сумніви у свободі самовикриття.

Вина ОСОБА_3 в скоєнні ним злочинів в судовому засіданні доказана повністю, його дії суд кваліфікує за ч.1 ст. 185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка) та за ч. 3 ст. 185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), поєднане з проникненням у житло, вчинене повторно.

При призначенні покарання обвинуваченому суд враховує ступінь тяжкості скоєного злочину, особу винного, обставини, які обтяжують та пом`якшують покарання.

Обставиною, яка пом`якшує покарання обвинуваченому, згідно зі ст.66 КК України, є щире каяття.

Обставин які б обтяжували покарання відповідно до ст.67 КК України не встановлено.

При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_3 , суд враховує ступінь тяжкості вчинених кримінальних правопорушень, які згідно ст.12 КК України є кримінальним проступком та тяжкими злочинами, особу обвинуваченого ОСОБА_3 , який за місцем мешкання характеризується посередньо, на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває, не працює, а також обставини, що пом`якшують та відсутність обтяжуючих обставин.

Відповідно до ч. 2 ст. 50 КК України, покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого, а також запобігання вчиненню нових злочинів, як засудженими, так і іншими особами.

Суд, вирішуючи питання про призначення покарання ОСОБА_3 , реалізовуючи принципи законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання, вважає, що виправлення обвинуваченого в даному випадку не можливе без його ізоляції від суспільства. Підстави для застосування правил ст. ст. 69, 69-1, 75 КК України відсутні.

На підставі викладеного, враховуючи конкретні обставини вчинення кримінального правопорушення, особу винного, його ставлення до вчиненого, суд вважає, що обвинуваченому необхідно призначити покарання в межах санкції ч.1 ст.185, ч.3 ст.185КК України у виді обмеження та позбавлення волі з наближенням до нижчої межі, оскільки обвинувачений щиро каявся, відшкодував завдані збитки. Вважаючи, що дане покарання буде необхідним та достатнім для його виправлення, а також попередження вчинення ним нових злочинів.

При цьому призначаючи основне покарання за сукупністю злочинів, суд у відповідність до ч. 1 ст. 70 КК України, вважає, що слід застосувати принцип поглинення менш суворого покарання більш суворим.

Також, враховуючи конкретні обставини вчинення кримінальних правопорушень, особу обвинуваченого, його ставлення до вчиненого, а також з урахуванням того, що ОСОБА_3 був засуджений 18 березня 2019 року Першотравенським міським судом Дніпропетровської області за ч. 3 ст. 185 КК України до 3 років позбавлення волі та вчинив умисні кримінальні правопорушення до постановлення вищевказаного вироку, тому суд вважає, за необхідне призначити покарання за сукупністю злочинів на підставі ч.4 ст. 70 КК України у виді позбавлення волі, шляхом поглинення менш суворого покарання за попереднім вироком, більш суворим покаранням, призначеним за цим вироком.

З урахуванням вищевикладеного суд вважає, що виправлення ОСОБА_3 неможливе без ізоляції його від суспільства і йому необхідно призначити покарання у вигляді позбавлення волі на строк, достатній для його виправлення та попередження вчинення ним нових злочинів.

З рапорту вбачається, що ОСОБА_3 був затриманий на виконання ухвали Васильківського районного суду Дніпропетровської області від 13.10.2020 року, щодо скасування звільнення від відбування покарання за вироком Першотравенського міського суду Дніпропетровської області від 18 березня 2019 року та направлення для відбування покарання у вигляді позбавлення волі на 3 роки, саме 08 квітня 2021 року.

Цивільний позов не заявлений.

Долю речових доказів суд вирішує відповідно до ст. 100 КПК України, а питання щодо процесуальних витрат - відповідно до вимог ст. 124 цього Кодексу.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 349, 373, 374 КПК України, суд

УХВАЛИВ :

Визнати ОСОБА_3 винуватим у пред`явлених обвинуваченнях за ч.1 ст.185 КК України, за ч.3 ст. 185 КК України та призначити йому покарання:

за ч.1 ст. 185 КК України у вигляді обмеження волі строком 2 роки;

за ч.3 ст. 185 КК України у вигляді позбавлення волі строком 3 роки 2 місяці.

На підставі ст. 72, ч.1 ст.70 КК України за сукупністю злочинів, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, остаточно призначити ОСОБА_3 до відбуття покарання у вигляді позбавлення волі на строк 3 (три) роки 2 місяці.

На підставі ч. 4 ст. 70 КК України за сукупністю злочинів, шляхом поглинення менш суворого покарання, призначеного за вироком Першотравенського міського суду Дніпропетровської області від 18 березня 2019 року за ч.3 ст. 185 КК України у виді 3 (трьох) років позбавлення волі, більш суворим покаранням, призначеним за цим вироком, остаточно призначити покарання ОСОБА_3 у виді 3 (трьох) років 2 (двох) місяців позбавлення волі.

Початок строку відбування покарання ОСОБА_3 рахувати з 06.06.2023 року з дати ухвалення вироку.

На підставі ч. 5 ст. 72 КК України зарахувати засудженому ОСОБА_3 строк перебування його під вартою з у строк відбування покарання період його попереднього ув`язнення з 08.04.2021 до 05.06.2023 року включно із розрахунку один день попереднього ув`язнення дорівнює одному дню позбавлення волі.

Речовий доказ: металевий верх з печі з двома отворами та двома наборами кілець, вагою 19 кг. - залишити за належністю потерпілому ОСОБА_7 ( т.4 а.с.16-17).

Речовий доказ: металеві двухстворчасті ворота, вагою 55 кг.- залишити за належністю потерпілій ОСОБА_6 ( т.2 а.с.14-15).

Стягнути з ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 ІПН НОМЕР_1 на користь держави витрати, пов`язані з проведенням судово товарознавчої експертизи, в розмірі 572 (п`ятсот сімдесят дві) гривні 00 коп., одержувач платежу: код доходів: 24060300

найменування коду бюджетної класифікації доходу: інші надходження, експертиза № 43/12.1/232 від 28.03.2019 року.

Стягнути з ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 ІПН НОМЕР_1 на користь держави витрати, пов`язані з проведенням судово товарознавчої експертизи, в розмірі 572 (п`ятсот сімдесят дві) гривні 00 коп., одержувач платежу: код доходів: 24060300

найменування коду бюджетної класифікації доходу: інші надходження, експертиза № 43/12.1/231 від 28.03.2019 року.

Вирок може бути оскаржений, з підстав, передбачених статтею 394 КПК України до Дніпровського апеляційного суду протягом 30 днів з дня його проголошення.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Суддя ОСОБА_1