Справа № 314/5423/21
Провадження №1-кп/336/657/2023
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19 травня 2023 року м.Запоріжжя

Шевченківський районний суд м.Запоріжжя у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю: секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду кримінальне провадження, внесене в Єдиний реєстр досудових розслідувань за № 0000647 від 09.11.2021 за обвинуваченням:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с.Вільно-Андріївки, Вільнянського району, Запорізької області, українця, громадянина України, який має повну середню освіту, офіційно не працюючого, не одруженого, зі слів має на утриманні двох неповнолітніх дітей, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимого:

-24.12.2013 Оріхівським районним судом Запорізької області за ч.3 ст. 187, ч.4 ст. 187, ч.1 ст.185, ч.1 ст.309, ст.70 КК України до 8 років позбавлення волі з конфіскацією майна. 11.12.2015 Апеляційним судом Запорізької області вирок Оріхівського районного суду Запорізької області від 24.12.2013 скасований, справу направлено на новий судовий розгляд;

- 23.05.2016 Оріхівським районним судом Запорізької області за ч.3 ст. 187, ч.4 ст. 187, ч.3 ст.185, ч.1 ст.309, ст.69, ст.70 КК України до 7 років позбавлення волі з конфіскацією майна. Звільнився 23.05.2016 з ДУ «Вільнянська УВП (№11)» по відбуттю строку покарання;

- 04.10.2021 Вільнянський районним судом Запорізької області за ч.1 ст.309 КК України до 2 років обмеження волі. На підставі ст.75 КК України від відбуття покарання звільнений з іспитовим строком 1 рік. Вирок набрав законної сили 04.11.2021,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 309 КК України, -

В С Т А Н О В И В:

09.11.2021 в денний час доби, більш точного часу досудовим розслідуванням не встановлено, ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , маючи умисел на незаконне придбання, зберігання та перевезення особливо небезпечної психотропної речовини, обіг якої заборонено, без мети збуту, вчинене протягом року після засудження за цією статтею, знаходячись в парку Шевченка, по вул. Покровська у м. Оріхів, Пологівського району, Запорізької області, шляхом присвоєння знайденого, незаконно придбав пластикову ємкість з порошкоподібною речовиною білого кольору, яка згідно з висновком експерта №СЕ-19/108-21/13266-НЗПРАП від 12.11.2021, є особливо небезпечною психотропною речовиною, обіг якої заборонено - VPV (І-феніл-2-піролідин-І-іл-пентан- 1-он), маса якої склала 0,4968 г (в перерахунку на основу).

Після чого, ОСОБА_4 , продовжуючи реалізовувати свій злочинний умисел, діючи незаконно, впевнившись в тому, що вказана речовина, являється особливо небезпечною психотропною речовиною, помістив її до внутрішньої кишені своєї куртки й продовжив зберігати зазначене при собі без мети збуту.

Цього ж дня, 09.11.2021 приблизно о 14 годині 29 хвилин працівниками сектору реагування патрульної поліції відділення поліції № 2 Запорізького РУП ГУНП в Запорізькій області на ділянці місцевості, розташованій на автодорозі Н-08 «Бориспіль-Дніпро-Запоріжжя-Маріуполь» 541 км, по вул. Запорізька в с. Таврійське, Таврійської територіальної громади, Запорізького району, Запорізької області, був зупинений ОСОБА_4 , у якого під час проведення поверхневої перевірки у кишені його куртки, була виявлена пластикова ємкість з особливо небезпечною психотропною речовиною, обіг якої заборонено - VPV, який в подальшому в ході огляду місця події, що мав місце 09.11.2021 о 15 годині 30 хвилин, був вилучений працівниками поліції у присутності понятих.

Таким чином, ОСОБА_4 вчинив кримінальне правопорушення, яке передбачене ч.2 ст.309 КК України, що кваліфікується як незаконне придбання, зберігання та перевезення психотропної речовини без мети збуту, вчинене протягом року після засудження за цією статтею.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 беззаперечно визнав свою вину у пред`явленому обвинуваченні. Суду пояснив, що 09.11.2021 в день у парку Шевченка у м.Оріхів, Запорізької області знайшов маленьку коробочку, трохи більше ніж фільтр з-під цигарок. Думав, що це марихуана. Після чого, поклав знайдене у кишеню та забув, що в кармані зберігає невідому речовину. В цей же день, коли він їхав на автомобілі, його зупинили працівники поліції, які під час перевірки, знайшли в кармані невідому речовину. Мети збуту не мав. Просив суд суворо не карати, зазначив, що висновки для себе зробив, щиро розкаявся.

Показання обвинуваченого ОСОБА_4 є послідовними, логічними і не викликають у суду сумніву щодо правильності розуміння обвинуваченим змісту обставин кримінального правопорушення, добровільності та істинності його позиції.

Відповідно до ч.3 ст.349 КПК України, суд має право, якщо проти цього не заперечують учасники судового провадження, визнати недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються. При цьому суд з`ясовує, чи правильно розуміють зазначені особи зміст цих обставин, чи немає сумнівів у добровільності їх позиції, а також роз`яснює їм, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

За згодою учасників судового провадження, судом визнано недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин, які правильно розуміє обвинувачений та інші учасники судового провадження і які ніким не оспорюються. При цьому у суду не було сумнівів в добровільності та істинності їх позиції, суд вважав недоцільним дослідження решти доказів щодо обставин, які сторонами кримінального провадження не оспорювались. Тому, суд обмежив дослідження доказів допитом обвинуваченого, дослідженням тих матеріалів кримінального провадження, що характеризують особу обвинуваченого ОСОБА_4 та дослідженням речових доказів.

При цьому суд роз`яснив обвинуваченому ОСОБА_4 та іншим учасникам судового провадження, що в такому випадку вони будуть позбавлені права оспорювати визнанні ними фактичні обставини справи в апеляційному порядку.

Суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінює кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення, приходить до висновку про те, що вина обвинуваченого ОСОБА_4 повністю доведена під час судового розгляду.

Дії обвинуваченого ОСОБА_4 суд кваліфікує за ч.2 ст.309 КК України, як незаконне придбання, зберігання та перевезення психотропної речовини без мети збуту, вчинене протягом року після засудження за цією статтею.

При призначенні покарання, суд, відповідно до вимог ст.ст. 65-67 КК України, враховує ступінь тяжкості та конкретні обставини вчиненого злочину, дані про особу обвинуваченого, наявність обставин, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Згідно з роз`ясненнями, що містяться у п. 1 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 24.10.2003р. «Про практику призначення судами кримінального покарання» при призначенні покарання суд в кожному випадку і щодо кожного засудженого, який визнається винним у вчиненні злочину, повинен дотримуватися вимог ст. 65 КК України, а саме: враховувати характер і ступінь суспільної небезпечності вчиненого злочину, особу засудженого та обставини справи, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, оскільки саме через останні реалізується принцип законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання. Призначене судом покарання повинно бути достатнім, для виправлення засуджених і попередження здійснення ними нових злочинів.

Згідно класифікації, передбаченої ст.12 КК України, обвинувачений ОСОБА_4 вчинив нетяжкий злочин.

Обставинами, яка згідно зі ст.66 КК України пом`якшують покарання, є щире каяття.

Обставини, які згідно зі ст. 67 КК України обтяжують покарання, судом не встановлені.

Частина 2 статті 61 Конституції України передбачає, що юридична відповідальність особи має індивідуальний характер.

Вивченням особи обвинуваченого ОСОБА_4 встановлено, що він раніше неодноразово судимий, відбував покарання в місцях позбавлення волі, судимість у встановленому законом порядку не погашена, на обліку у лікаря-психіатра та лікарянарколога не перебуває, зі слів обвинуваченого має на утриманні двох неповнолітніх дітей, однак доказів цього суду надано не було, має зареєстроване та постійне місце проживання, офіційно не працевлаштований.

Суд також бере до уваги, що стосовно ОСОБА_4 судом застосовувався інститут звільнення від відбування покарання з випробуванням, проте останній в період іспитового строку вчинив нове кримінальне правопорушення, таким чином обвинувачений не виконав покладені на нього обов`язки, що говорить про те, що ОСОБА_4 не зробив для себе належних висновків та на шлях виправлення не став, що, у свою чергу, свідчить про асоціальний спосіб життя обвинуваченого.

При призначенні покарання ОСОБА_4 слід застосувати положення ч.1 ст. 71 КК України та врахувати покарання, призначене за вироком Вільнянського районного суду Запорізької області від 04.10.2021.

На підставі викладеного, суд вважає, що з метою виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень, обвинуваченому слід призначити покарання у межах санкції ч. 2 ст. 309 КК України виключно у виді позбавлення волі, оскільки саме таке покарання буде повністю відповідати ступеню тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, конкретним його обставинам, даним про особу обвинуваченого, встановленим під час розгляду кримінального провадження, обставинам, що пом`якшують та обтяжують його покарання, оскільки, на думку суду, виправлення обвинуваченого ОСОБА_4 неможливо без ізоляції від суспільства. Суд призначає обвинуваченому покарання у виді позбавлення волі, яке йому належить відбувати реально, саме таке покарання є справедливим, а також необхідним і достатнім для його виправлення та попередження вчинення ним нового кримінального правопорушення, що можливо лише в умовах ізоляції останнього від суспільства.

Реалізуючи принципи справедливості та індивідуалізації покарання, а також, враховуючі, що призначене покарання повинно бути не тільки карою, але й переслідувати цілі загальної та спеціальної превенції, має бути відповідним до скоєного, суд призначає покарання, яке вважає необхідним та достатнім для виправлення та попередження обвинуваченим нових кримінальних правопорушень.

Судом не встановлено підстав для застосування при призначенні покарання ОСОБА_4 положень ст. 69 КК України.

Цивільний позов по справі не заявлявся.

Витрати, пов`язані із залученням стороною обвинувачення експерта спеціалізованої державної установи, в порядку ст.124 КПК України, необхідно покласти на обвинуваченого.

Клопотань щодо обрання, зміни чи скасування заходів забезпечення кримінального провадження не надходило.

Долю речових доказів суд вирішує відповідно до вимог ст. 100 КПК України.

На підставі викладеного, керуючись ст. 65 КК України, ст.ст. 100, 349, 368 - 374, 376, 392 - 395 КПК України, суд -

УХВАЛИВ:

ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 309 КК України та призначити покарання у вигляді позбавлення волі на строк 1 (один) рік.

На підставі ч. 1 ст. 71 КК України до покарання, призначеного за даним вироком, частково приєднати невідбуту частину покарання за вироком Вільнянського районного суду Запорізької області від 04.10.2021 та остаточно визначити до відбування ОСОБА_4 покарання у виді 1 (одного) року 1 (одного) місяця позбавлення волі.

Запобіжний захід до набрання вироком суду законної сили ОСОБА_4 , не обирати.

Початок строку відбування покарання ОСОБА_4 рахувати починаючи з дня приведення вироку до виконання.

Речові докази: особлива небезпечна психотропна речовина, обіг якої заборонено VPV, масою 0,4968г., яка зберігається в камері речових доказів ВП №2 Запорізького РУП ГУНП в Запорізькій області - знищити.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь Держави, витрати на залучення експерта при проведенні судово-хімічної експертизи № СЕ-19/108-21/13266-НЗПРАП від 12.11.2021 у сумі 686 гривень 48 копійок.

На вирок може бути подана апеляційна скарга, з підстав, передбачених ст. 394 КПК України, до Запорізького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Суддя ОСОБА_1