Справа № 357/7949/23
У Х В А Л А

01 липня 2023 року слідчий суддя Білоцерківського міськрайонного суду Київської області ОСОБА_1

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду, в залі судових засідань № 2 в м. Біла Церква, Київської області по кримінальному провадженню № 0001974 внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 24 квітня 2023 року,

клопотання старшого слідчого відділення розслідування злочинів, скоєних проти життя та здоров`я особи СВ Білоцерківського районного Управління поліції Головного управління Національної поліції в Київській області ОСОБА_3 про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту з забороною залишати житло у певний період доби відносно:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Узин, Білоцерківського району, Київської області, громадянина України, із професійно-технічною освітою, працюючого ливарником ТОВ «Алеана», без місця реєстрації, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого 01 травня 2023 року Білоцерківським міськрайонним судом Київської області за ч.1 ст.309 КК України до одного року виправних робіт,

підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України,

сторони кримінального провадження та інші учасники судового провадження:

прокурор Білоцерківської окружної прокуратури Київської області ОСОБА_5 ,

підозрюваний ОСОБА_4 ,

У С Т А Н О В И В:

згідно з клопотанням, старший слідчий ОСОБА_3 просила:

1. Застосувати щодо підозрюваного ОСОБА_4 , запобіжний захід у вигляді домашнього арешту в нічний час, із забороною залишати житло за адресою: АДРЕСА_1 у період часу з 22 години до 06 години, строком на 2 місяці.

2. Покласти на підозрюваного ОСОБА_4 наступні обов`язки:

1) прибувати до старшого слідчого ОСОБА_3 в Білоцерківське РУП ГУНП в Київській області за адресою: Київська область, м. Біла Церква, вул. Привокзальна, 3 що вівторка в період часу з 09 години по 13 годину;

2) не відлучатися із населеного пункту, в якому він зареєстрований, проживає чи перебуває, без дозволу слідчого, прокурора або суду;

3) повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи;

4) утримуватися від спілкування з будь-якою особою, визначеною слідчим суддею, судом, або спілкуватися з нею із дотриманням умов, визначених слідчим суддею, судом;

5) не відвідувати місця, визначені слідчим суддею або судом.

3. Контроль за виконанням покладених на ОСОБА_4 обов`язків покласти на службу превенції Білоцерківського РУП Головного управління Національної поліції в Київській області на території обслуговування, якого проживає ОСОБА_4 .

Подане клопотання мотивувала тим, що ОСОБА_4 вручено підозру у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України.

Вона обґрунтовується зібраними на досудовому розслідуванні доказами.

На її думку, якщо не застосувати до підозрюваного ОСОБА_4 запобіжний захід, існує ризик того, що останній може переховуватися від органів досудового розслідування або суду, впливати на свідків, вчиняти інші кримінальні правопорушення, тобто вчинити дії, про які зазначено у п. 1, 3, 4, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України.

На її думку, про можливість переховування підозрюваного ОСОБА_4 від органів досудового розслідування або суду свідчить тяжкість покарання, яке йому загрожує, усвідомлення можливості засудження до тривалого строку позбавлення волі, ретельність підготовки до вчинення кримінального правопорушення, з метою уникнення кримінальної відповідальності.

На її думку, про можливість впливу ОСОБА_4 на свідків свідчить наявність у нього мети ухилитися від покарання.

На її думку, про можливість перешкоджання кримінальному провадженню іншим чином свідчить той факт, що наразі не встановлене джерело надходження наркотичного засобу, коло осіб, яким він збував наркотичні засоби, наявність у нього відкритих банківських рахунків, якими він перебуваючи на волі може вільно розпоряджатися.

На її думку, про можливість вчинення інших кримінальних правопорушень свідчать незнята та непогашена судимість ОСОБА_4 , відсутність у останнього джерела доходів і як наслідок засобів для задоволення побутових потреб, відсутність стримуючих факторів щодо вчинення протиправної поведінки, у тому числі кримінальних правопорушень.

На її думку до ОСОБА_4 має бути застосований запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, адже: особисте зобов`язання не може бути застосоване, оскільки є занадто м`яким запобіжним заходом, враховуючи ступінь установлених ризиків; особиста порука не може бути застосована, оскільки відсутні поручителі.

У ході розгляду, прокурор ОСОБА_5 підтримав подане клопотання, за обставин та підстав викладених у ньому.

Підозрюваний ОСОБА_4 не заперечував проти обрання йому заявленого запобіжного заходу.

Слідчий суддя, заслухавши прокурора та підозрюваного, дослідивши додані до клопотання матеріали, дійшла до таких висновків.

Згідно з ч. 1 ст. 194 КПК України передбачає, що під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про:

1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення;

2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор;

3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Відповідно до п. 175 рішення Європейського суду з прав людини у справі «Нечипорук та Йонкало проти України» від 21 квітня 2011 року, за заявою № 42310/04, термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення.

Слідчою суддею встановлено, що ОСОБА_4 вручено повідомлення про підозру, у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України, тобто у незаконному придбанні з метою збуту, незаконному зберіганні з метою збуту та незаконному збуті наркотичного засобу, вчинене особою, яка раніше вчинила кримінальне правопорушення, передбачене ст. 309 КК України, за таких фактичних обставин.

Статтею 12 Закону України «Про наркотичні засоби, психотропні речовини і прекурсори» (далі по тексту - Закон) передбачено, що обіг наркотичних засобів, психотропних речовин, включених до таблиці 2 «Переліку наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів» затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 6 травня 2000 р. № 770 (далі по тексту - Перелік), тобто і метадону, включеного до таблиці 2 вказаного Переліку, допускається для використання у медичній практиці за призначенням лікаря, а також у цілях, передбачених, передбачених статтями 19, 20 та 23 цього Закону.

Зокрема, Закон допускає наступні випадки законного обігу психотропних речовин включених до таблиці 2 Переліку, а саме:

- використання наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів у експертній і оперативно-розшуковій діяльності (ст. 19 Закону);

- діяльність з використання наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів у наукових та навчальних цілях, яка дозволяється лише юридичним особам за наявності відповідної ліцензії (ст.20 Закону);

- діяльність з використання наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів у ветеринарній медицині(стаття 23 Закону).

ОСОБА_4 будучи раніше судимим 01 травня 2023 року Білоцерківським міськрайонним судом за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ст. 309 КК України на шлях виправлення не став та знову підозрюється у вчиненні нового кримінального правопорушення, передбаченого ст. 307 КК України за таких обставин.

ОСОБА_4 в порушення вищевказаними вимог законодавства, за невстановлених досудовим розслідуванням час та обставин, з метою подальшого збуту, незаконно придбав наркотичний засіб метадон, який незаконно зберігав при собі за місцем свого проживання за адресою: АДРЕСА_1 до невстановленого досудовим розслідуванням часу, але не пізніше 06 червня 2023 року.

06 червня 2023 року, близько 14 год. 20 хв. ОСОБА_4 , знаходячись вийшовши з території домоволодіння за адресою: АДРЕСА_1 , переслідуючи корисливий мотив, з метою особистого збагачення, посягаючи на встановлений законом порядок обігу наркотичних засобів та охорону здоров`я населення, всупереч положенням Закону України «Про наркотичні засоби, психотропні речовини і прекурсори» незаконно збув за кошти в сумі 1000 гривень, шляхом передачі з рук в руки ОСОБА_6 , паперовий згорток із кристалічною речовиною білого кольору, що є наркотичним засобом, обіг якого обмежено метадон (фенадон), масою 0,208 г.

Слідчий суддя вважає доведеним, що підозра, яка пред`явлена ОСОБА_4 обґрунтована.

Вказаний висновок ґрунтується на таких матеріалах: проколі допиту свідка ОСОБА_6 від 27 квітня 2023 року; протоколі допиту свідка ОСОБА_6 від 08 червня 2023 року; протоколі про результати зняття інформації з електронних комунікаційних мереж від 16 травня 2023 року; протоколі огляду покупця та вручення грошових коштів від 06 червня 2023 року; протоколі отримання речей (предметів) від 06 червня 2023 року; висновку експерта від 22 червня 2023 року № СЕ-19/111-23/29692-НЗПРАП; протоколі про результати контролю за вчиненням злочину від 07 червня 2023 року; протоколі допиту свідка ОСОБА_7 від 08 червня 2023 року; протоколі допиту свідка ОСОБА_8 від 08 червня 2023 року; протоколі затримання особи, підозрюваної у вчиненні кримінального правопорушення від 30 червня 2023 року; протоколі обшуку від 30 червня 2023 року; вироку Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 01 травня 2023 року.

На думку слідчого судді, вказані в перелічених матеріалах факти та інформація свідчить, що дійсно ОСОБА_4 міг вчинити кримінальне правопорушення, за обставин викладених в підозрі.

Разом з тим, вищенаведеним висновком про обґрунтованість підозри не констатується наявності в діях ОСОБА_4 вини у вчиненні злочину. Так, на цій стадії слідчий суддя не вправі наперед вирішувати питання про фактичні обставини кримінального правопорушення, кваліфікацію дій підозрюваного, доведеність чи недоведеність винуватості підозрюваного, давати оцінку доказам щодо їх належності, допустимості, достовірності та достатності, оскільки ці питання вирішуються судом при ухваленні судового рішення по суті обвинувачення на підставі обвинувального акта, а не під час розгляду клопотання про обрання запобіжного заходу щодо особи, якій повідомлено про підозру у вчиненні злочину, що свідчать про вірогідність причетності особи до вчинення інкримінованого злочину та необхідність застосування щодо такої особи обмежувального заходу.

Обставини здійснення підозрюваним ОСОБА_4 конкретних дій та доведеність його вини, потребують перевірки та оцінки у сукупності з іншими доказами у кримінальному провадженні під час подальшого досудового розслідування.

Отже, органом досудового розслідування доведено обставину, передбачену п. 1 ч. 1 ст. 194 КПК України.

У зв`язку з цим, слідчий суддя здійснює перевірку на предмет наявності достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 КПК України, і на які вказує слідчий, прокурор.

Згідно з ч. 1 ст. 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам:

1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду;

2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення;

3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні;

4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином;

5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Слідчий суддя зазначає, що сторона обвинувачення вказувала на наявність одного з вищезазначених ризиків, а саме, передбаченого п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Згідно з практикою Європейського суду з прав людини, ризик того, що обвинувачений може переховуватися, не може оцінюватися виключно на підставі ступеня тяжкості можливого покарання. Він має оцінюватися з урахуванням ряду інших відповідних факторів, які можуть або підтвердити існування небезпеки переховування, або довести, що така можливість є настільки незначною, що може не виправдати досудове тримання під вартою (п. 21 рішення ЄСПЛ у справі «Подвезько проти України», заява № 74297/11, від 12 лютого 2015 року). У цьому контексті має враховуватися, зокрема, особистість обвинуваченого, його моральні переконання, майновий стан і зв`язки з державою, в якій він зазнає судового переслідування, а також міжнародні контакти (п. 33 рішення ЄСПЛ у справі «W. проти Швейцарії» від 26 січня 1993 року). Сама по собі відсутність постійного місця проживання не свідчить про ризик втечі (п. 128 рішення ЄСПЛ у справі «Олександр Макаров проти Росії», заява № 15217/07 від 12 березня 2009 року).

Суд зазначає, що ризики, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що обвинувачений може здійснити спробу протидії кримінальному провадженню у формах, що передбачені частиною 1 статті 177 КПК України, слід вважати наявними за умови встановлення обґрунтованої ймовірності можливості здійснення обвинуваченим зазначених дій. До того ж, КПК України не вимагає доказів того, що обвинувачений обов`язково (поза всяким сумнівом) здійснюватиме відповідні дії, однак вимагає доказів того, що він має реальну можливість їх здійснити у конкретному кримінальному провадженні в майбутньому.

Ризик переховування від органу досудового розслідування/суду є актуальним безвідносно до стадії кримінального провадження та обумовлений серед іншого можливістю притягненням до кримінальної відповідальності та пов`язаними із цим можливими негативними для особи наслідками (обмеженнями) і, зокрема, суворістю передбаченого покарання. Тяжкість ймовірного покарання особливо сильно підвищують ризик переховування від органу досудового розслідування та/або суду.

Слідчим суддею встановлено, що ОСОБА_4 обґрунтовано підозрюється у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України. Він, згідно з ст. 12 КК України, віднесений до тяжких злочинів. Його санкція передбачає покарання у виді позбавлення волі строком від шести до десяти років з конфіскацією майна.

Слідчий суддя вважає доведеним, що тяжкість покарання, яке загрожує ОСОБА_4 , дані, які характеризують його особу, свідчать про наявність ризику його переховування від органу досудового розслідування або суду.

Слідчий суддя вважає доведеним наявність ризику впливу на свідків, оскільки їх свідчення є важливими для кримінального провадження, а їх свідчення можуть бути взяті до уваги судом, лише під час судового розгляду.

Слідчий суддя вважає, що існує можливість перешкоджання кримінальному провадженню іншим чином свідчить той факт, що наразі не встановлене джерело надходження наркотичного засобу, коло осіб, яким він збував наркотичні засоби, наявність у нього відкритих банківських рахунків, якими він перебуваючи на волі може вільно розпоряджатися.

Слідчий суддя вважає доведеним, що відсутність джерела доходів у ОСОБА_4 наявність у нього непогашеної судимості, свідчать про наявність ризику вчинення нових кримінальних правопорушень.

Отже, слідчий суддя переконана, що існують ризики, які передбачені у п. 1, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Отож, органом досудового розслідування доведено обставину, передбачену п. 2 ч. 1 ст. 194 КПК України.

Згідно з ч. 4 ст. 194 КПК України, якщо при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу прокурор доведе обставини, передбачені пунктами 1 та 2 частини першої цієї статті, але не доведе обставини, передбачені пунктом 3 частини першої цієї статті, слідчий суддя, суд має право застосувати більш м`який запобіжний захід, ніж той, який зазначений у клопотанні, а також покласти на підозрюваного, обвинуваченого обов`язки, передбачені частинами п`ятою та шостою цієї статті, необхідність покладення яких встановлена з наведеного прокурором обґрунтування клопотання.

Згідно з ст. 178 КПК України, при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі: вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного, обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, обвинувачується; вік та стан здоров`я підозрюваного, обвинуваченого; міцність соціальних зв`язків підозрюваного, обвинуваченого в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців; наявність у підозрюваного, обвинуваченого постійного місця роботи або навчання; репутацію підозрюваного, обвинуваченого; майновий стан підозрюваного, обвинуваченого; наявність судимостей у підозрюваного, обвинуваченого; дотримання підозрюваним, обвинуваченим умов застосованих запобіжних заходів, якщо вони застосовувалися до нього раніше; наявність повідомлення особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення; розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється, обвинувачується особа, або розмір доходу, в отриманні якого внаслідок вчинення кримінального правопорушення підозрюється, обвинувачується особа, а також вагомість наявних доказів, якими обґрунтовуються відповідні обставини; ризик продовження чи повторення протиправної поведінки, зокрема ризик летальності, що його створює підозрюваний, обвинувачений, у тому числі у зв`язку з його доступом до зброї.

Згідно з ч. 1 ст. 181 КПК України, домашній арешт полягає в забороні підозрюваному, обвинуваченому залишати житло цілодобово або у певний період доби.

Слідчому судді доведено, що з огляду на ступінь імовірності доведених ризиків, тяжкість покарання, що загрожує ОСОБА_4 , у разі визнання його винуватим, вік та стан його здоров`я, міцність його соціальних зв`язків, наявність місця роботи, проживання, зважаючи на відсутність поручителів, слідчий суддя вважає, що досягнення мети запобіжного заходу визначеній у ч. 1 ст. 177 КПК України, буде можливо за допомогою домашнього арешту у нічний час.

Згідно з ч. 5 ст. 194 КПК України, якщо під час розгляду клопотання про обрання запобіжного заходу, не пов`язаного з триманням під вартою, прокурор доведе наявність всіх обставин, передбачених частиною першою цієї статті, слідчий суддя, суд застосовує відповідний запобіжний захід, зобов`язує підозрюваного, обвинуваченого прибувати за кожною вимогою до суду або до іншого визначеного органу державної влади, а також виконувати один або кілька обов`язків, необхідність покладення яких була доведена прокурором, а саме:

1) прибувати до визначеної службової особи із встановленою періодичністю;

2) не відлучатися із населеного пункту, в якому він зареєстрований, проживає чи перебуває, без дозволу слідчого, прокурора або суду;

3) повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи;

4) утримуватися від спілкування з будь-якою особою, визначеною слідчим суддею, судом, або спілкуватися з нею із дотриманням умов, визначених слідчим суддею, судом;

5) не відвідувати місця, визначені слідчим суддею або судом;

6) пройти курс лікування від наркотичної або алкогольної залежності;

7) докласти зусиль до пошуку роботи або до навчання;

8) здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну;

9) носити електронний засіб контролю.

Отже, слідча суддя вважає, що з огляду на дані про особу ОСОБА_4 ступінь установленого ризику, слідчим та прокурором доведена необхідність покладення на ОСОБА_4 обов`язків, передбачених п. 1, 2, 3 ч. 5 ст. 194 КПК України.

За таких обставин, слідчий суддя задовольняє клопотання слідчої ОСОБА_3 .

Керуючись ст. 175, 177, 178, 183, 194, 205, 309-310 КПК України, слідчий суддя,

П О С Т А Н О В И В :

Клопотання старшого слідчого відділення розслідування злочинів, скоєних проти життя та здоров`я особи СВ Білоцерківського районного Управління поліції Головного управління Національної поліції в Київській області ОСОБА_3 у кримінальному провадженні № 0001974 внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 24 квітня 2023 року про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту з забороною залишати житло у певний період доби відносно ОСОБА_4 , підозрюваному у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України - задовольнити.

Застосувати до ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 запобіжний захід у вигляді домашнього арешту з забороною залишати житло за адресою: АДРЕСА_1 , в період часу з 22 години 00 хвилин до 06 години 00 хвилин наступної доби, строком на два місяці - по 01 вересня 2023 року включно.

Покласти на ОСОБА_4 строком на два місяці, а саме по 01 вересня 2023 року включно, обов`язки, передбачені частиною 5 статті 194 КПК України, а саме:

1. Не відлучатися із населеного пункту, в якому він зареєстрований, проживає чи перебуває, без дозволу слідчого, прокурора або суду.

2. Повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи.

Роз`яснити підозрюваному ОСОБА_4 , що відповідно до ст. 181 КПК України працівники органу внутрішніх справ з метою контролю за його поведінкою мають право з`являтися в житло, під арештом в якому він перебуває, вимагати надання усних чи письмових пояснень з питань, пов`язаних із виконанням покладених на нього обов`язків.

Роз`яснити підозрюваному ОСОБА_4 наслідки невиконання покладених на нього обов`язків, а саме: у разі, якщо підозрюваний, будучи належним чином повідомлений не з`явиться без поважних причин за викликом до слідчого, прокурора, слідчого судді чи суду, не повідомить про причину своєї неявки, або якщо порушить інші покладені на нього при застосуванні запобіжного заходу обов`язки, запобіжний захід відносно нього може бути змінено на більш суворий.

Контроль за виконанням запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту підозрюваним покласти на орган національної поліції за місце його проживання.

Копію ухвали направити слідчому - для виконання, прокурору та підозрюваному - для відома.

Покладені на підозрюваного ухвалою обов`язки діють по 01 вересня 2023 року включно.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Київського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення, а підозрюваним з моменту отримання копії ухвали.

Повний текст ухвали проголошений 05 липня 2023 року.

Слідчий суддя Білоцерківського міськрайонного суду Київської області ОСОБА_1