Центральний районний суд м. Миколаєва
н/п 1-кс/490/6025/2023
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 серпня 2023 року слідчий суддя Центрального районного суду м. Миколаєва ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання слідчого в ОВС СВ УСБУ в Херсонській області ОСОБА_3 про арешт майна, -

ВСТАНОВИВ:

Слідчий звернувся до слідчого судді Центрального районного суду м. Миколаєва з погодженим із прокурором відділу Херсонської обласної прокуратури ОСОБА_4 клопотанням про накладення арешту на майно підозрюваної у кримінальному провадженні №0000234 ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яке належить їй на праві спільної часткової власності, а саме: частки житлової квартири, розташованої за адресою: АДРЕСА_1 , частина якої належить їй на підставі свідоцтва про право на спадщину, ВММ 906770, 09.02.2010 року, за законом Друга херсонська держнотконтора р.№3-187; свідоцтво про право на спадщину, ВММ 906769, 09.02.2010, за актом Друга херсонська держнотконтора р.№3-185; свідоцтво про право власності, 507, 16.08.1993, видане згідно з розпорядженням від 16.08.1993 р. №48.

В обґрунтування клопотання вказав, що в провадженні СВ УСБУ в Херсонській області перебувають матеріали кримінального провадження №0000234 від 13.06.2022 року за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст. 111-1, ч. 1 ст. 111-2 КК України.

01.06.2023 року ОСОБА_5 було повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 111-1, ч. 1 ст. 111-2 КК України.

Санкція ч. 1 ст. 111-2 КК України передбачає покарання у виді конфіскації майна, тому з метою забезпечення конфіскації майна як виду покарання є необхідність накласти арешт на вказане майно підозрюваної ОСОБА_5 .

В судове засідання слідчий не з`явився, подав заяву про розгляд клопотання без його участі, в якій вказав, що клопотання підтримує та просить задовольнити.

Вивчивши клопотання та додані до нього матеріали, приходжу до наступного.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.

Згідно вимог п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів.

Відповідно до ч. 3 ст. 170 КПК України, у випадку, передбаченому п. 1 ч. 2 цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Згідно ч. 1 ст. 98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Відповідно до ч. 2 ст. 173 КПК України, при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: правову підставу для арешту майна; можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої статті 170 цього Кодексу); розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 111-1, ч. 1 ст. 111-2 КК України, яке відноситься до категорії особливо тяжких злочинів та за вчинення якого передбачено покарання у виді позбавлення волі від десяти до дванадцяти років з позбавленням права обіймати певні посади або займатися певною діяльністю на строк від десяти до п`ятнадцяти років та з конфіскацією майна або без такої. Підозра на даній стадії досудового розслідування є обґрунтованою та підтверджується зібраними матеріалами кримінального провадження.

Відповідно до інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно ОСОБА_5 володіє на праві приватної спільної часткової власності частки житлової квартири, розташованої за адресою: АДРЕСА_1 , частина якої належить їй на підставі свідоцтва про право на спадщину, ВММ 906770, 09.02.2010 року, за законом Друга херсонська держнотконтора р.№3-187; свідоцтво про право на спадщину, ВММ 906769, 09.02.2010, за актом Друга херсонська держнотконтора р.№3-185; свідоцтво про право власності, 507, 16.08.1993, видане згідно з розпорядженням від 16.08.1993 р. №48.

З урахуванням викладеного, вважаю необхідним клопотання слідчого задовольнити та з метою конфіскації майна як виду покарання накласти арешт на вищевказане майно підозрюваної у кримінальному провадженні №0000234 ОСОБА_5 .

Керуючись ст.ст. 170-173, 309 КПК України, -

УХВАЛИВ:

Клопотання - задовольнити.

Накласти арешт на майно підозрюваного у кримінальному провадженні №0000234 ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яке належить їй на праві спільної часткової власності, а саме: частки житлової квартири, розташованої за адресою: АДРЕСА_1 , частина якої належить їй на підставі свідоцтва про право на спадщину, ВММ 906770, 09.02.2010 року, за законом Друга херсонська держнотконтора р.№3-187; свідоцтво про право на спадщину, ВММ 906769, 09.02.2010, за актом Друга херсонська держнотконтора р.№3-185; свідоцтво про право власності, 507, 16.08.1993, видане згідно з розпорядженням від 16.08.1993 р. №48.

Ухвала може бути оскаржена до Миколаївського апеляційного суду протягом п`яти днів.

СЛІДЧИЙ СУДДЯ ОСОБА_6