Справа 752/1677/23 Головуючий в 1 інстанції - ОСОБА_1
Провадження 11-кп/824/2559/2023 Доповідач в 2 інстанції ? ОСОБА_2
КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
У Х В А Л А

І м е н е м У к р а ї н и

17 серпня 2023 року м. Київ

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду в складі суддів:

ОСОБА_2 (головуючий), ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

за участю секретаря ОСОБА_5 ,

учасників судового провадження:

прокурора ОСОБА_6 ,

обвинуваченого ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві апеляційну скаргу прокурора Голосіївської окружної прокуратури міста Києва ОСОБА_8 на ухвалу Голосіївського районного суду міста Києва від 15 лютого 2023 року, -

в с т а н о в и л а :

Ухвалою Голосіївського районного суду міста Києва від 15 лютого 2023 року ОСОБА_7 на підставі ч.4 ст.309 КК України звільнено від кримінальної відповідальності за вчинення кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст.309 КК України, а кримінальне провадження № 0002013 закрито.

В обґрунтування мотивів ухваленого рішення суд вказав на те, що ОСОБА_7 добровільно звернувся до наркологічного відділення та пройшов курс лікування з метою вилікуватись та не ухилявся від кримінальної відповідальності за вчинення кримінального проступку.

Не погоджуючись з ухваленим рішенням, прокурор подала апеляційну скаргу у якій вказала на незаконність ухвали. В обґрунтування доводів апеляційної скарги звернула увагу на те, що суд першої інстанції не взяв до уваги, що довідкою, виданою Київською міською наркологічною клінічною лікарнею "Соціотерапія", не вказано чи встановлено у ОСОБА_7 психічний розлад, зумовлений залежністю від наркотичного засобу або психотропної речовини внаслідок зловживання цим засобом або цією речовиною, який уособлює зміст поняття «наркоманія», і наявність якого є підставою для застосування ч.4 ст.309 КК України. Отже, на думку прокурора, судом не було з`ясовано, чи дійсно ОСОБА_7 хворів на наркоманію, що встановлюється за результатами проходження медичного обстеження відповідно до Закону та Інструкції «Про порядок виявлення та постановки на облік осіб, які незаконно вживають наркотичні засоби або психотропні речовини». Просила ухвалу суду скасувати, а кримінальне провадження повернути на новий судовий розгляд в суд першої інстанції зі стадії підготовчого судового засідання.

Вислухавши доповідь судді апеляційного суду, пояснення:

прокурора, який подану апеляційну скаргу підтримав та просив її задовольнити;

обвинуваченого, який заперечував проти задоволення апеляційної скарги та просив залишити її без задоволення;

вивчивши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку що апеляційна скарга прокурора підлягає до часткового задоволення з огляду на таке.

Доводи апеляційної скарги прокурора в частині безпідставного застосування до обвинуваченого ОСОБА_7 спеціального виду звільнення від кримінальної відповідальності, передбаченого ч.4 ст.309 КК України, колегія суддів визнає обґрунтованими.

Положеннями ч. 4 ст. 309 КК України визначено, що особа, яка добровільно звернулася до лікувального закладу і розпочала лікування від наркоманії, звільняється від кримінальної відповідальності за дії, передбачені частиною першою цієї статті.

Підстава застосування ч.4 ст.309 КК України складається з двох елементів:

1) добровільного звернення до лікувального закладу особи, яка хворіє на наркоманію;

2) початку лікування особи від наркоманії.

Положення ч.4 ст.309 КК України є імперативними, у зв`язку із чим, встановлення наведених підстав є достатнім для ухвалення рішення про звільнення особи від кримінальної відповідальності за ч. 1 ст. 309 КК України.

Між тим, як убачається із матеріалів кримінального провадження, приводом застосування до обвинуваченого ОСОБА_7 положень ч.4 ст.309 КК України було надання ОСОБА_7 виписки із медичної карти стаціонарного хворого, відповідно до якої, ОСОБА_7 знаходився на стаціонарі з 13.02.2023 з діагнозом - «психічні та поведінкові розлади внаслідок вживання канабоїдів. Вживання зі шкідливими наслідками».

Посилання судді місцевого суду на те, що діагноз «наркоманія» в міжнародному класифікаторі відсутній, та є загальним поняттям, що включає в себе міжнародну класифікацію хвороб, пов`язаних із усіма видами залежності від психоактивних речовин, у тому числі і ту хворобу, яку діагностовано ОСОБА_7 , є необґрунтованим.

Так, за правилами ч.3 ст.3 КК України, кримінальна протиправність діяння, а також його караність та інші кримінально-правові наслідки визначаються тільки цим Кодексом. Положення ч.4 ст.3 КК України забороняють застосування закону про кримінальну відповідальність за аналогією.

Диспозиція ч.4 ст.309 КК України містить пряму вказівку на діагноз хвороби, від якої особа повинна добровільно почати лікування - «наркоманія». Та обставина, що у міжнародному класифікаторі хвороб, «наркоманія» як хвороба не значиться, не є приводом для розширеного тлумачення поняття цієї хвороби. Вказаний підхід суперечить як положенням ч.3, ч.4 ст.3 КК України, так і принципу юридичної визначеності зокрема.

Враховуючи викладене, діагностована у ОСОБА_7 хвороба - «психічні та поведінкові розлади внаслідок вживання канабоїдів. Вживання зі шкідливими наслідками», на переконання колегії суддів не є хворобою, за наявності якої, у разі добровільного лікування, особа підлягає звільненню від кримінальної відповідальності на підставі ч.4 ст.309 КК України.

Крім того, у ході апеляційного розгляду колегією суддів з`ясовано те, що процес лікування ОСОБА_7 полягає у психо-соціальній реабілітації без застосування терапевтичних препаратів. Між тим, медична документація ОСОБА_7 не містить даних про існування залежності останнього, яка викликала би необхідність лікування, що є ознакою наркоманії відповідно до положень Закону України «Про заходи протидії незаконному обігу наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів та зловживанню ними» від 15.02.1995 року.

У зв`язку із викладеним, колегія суддів констатує відсутність підстав застосування положень ч.4 ст.309 КК України до обвинуваченого ОСОБА_7 .

За наведених обставин, ухвала Голосіївського районного суду міста Києва від 15.02.2023 року підлягає скасуванню із призначенням нового розгляду кримінального провадження у суді першої інстанції.

Прохальна частина апеляційної скарги прокурора не відповідає вимогам закону, у зв`язку із чим підлягає частковому задоволенню.

Керуючись ст.ст. 404, 405, 407, 419 КПК України, колегія суддів, -

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу прокурора задовольнити частково.

Ухвалу Голосіївського районного суду міста Києва від 15 лютого 2023 року скасувати.

Призначити новий розгляд кримінального провадження № 0002013 від 01.12.2022 року про обвинувачення ОСОБА_7 у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст.309 КК України у суді першої інстанції.

Ухвала оскарженню не підлягає.

СУДДІ

__________________ ______________________ ____________________

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4