Справа №297/2492/23
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 серпня 2023 року м. Берегове

Берегівський районний суд Закарпатської області в складі: головуючого судді ОСОБА_1 , при секретарі судового засідання ОСОБА_2 , з участю прокурора ОСОБА_3 , обвинуваченої ОСОБА_4 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду судове кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000001 від 03 березня 2015 року відносно:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки с. Квасово Берегівського району Закарпатської області, мешканки АДРЕСА_1 , із базовою вищою освітою, не працюючої, не одруженої, не судимої, громадянки України,-

обвинуваченої у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 191 КК України,-

встановив:

08 травня 2014 року, близько 13:00 години, ОСОБА_4 , обіймаючи з 20 липня 2012 року посаду касира операціоніста 2 категорії Берегівського відділення ПАТ КБ «ПриватБанк», будучи на підставі договору про повну матеріальну відповідальність від 20.07.2012 матеріально-відповідальною особою, знаходячись в приміщенні Берегівського відділення ПАТ КБ «ПриватБанк», що по вул. І. Сечені, 4 в м. Берегове, діючи умисно, з корисних мотивів та з метою незаконного збагачення за рахунок чужого майна, привласнила із каси відділення банку грошові кошти в загальній сумі 9 000 грн, які знаходились у її віданні, якими у такий спосіб заволоділа та поповнила особистий картковий рахунок на платіжній картці «ПриватБанку» № НОМЕР_1 , чим самим заподіяла ПАТ КБ «ПриватБанк» матеріальну шкоду в розмірі 9 000 грн..

Враховуючи вищенаведене, ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні злочину, передбаченого частиною 1 статті 191 КК України, тобто у привласненні чужого майна, яке перебувало у віданні особи.

Докази на підтвердження встановлених судом обставин.

В судовому засіданні обвинувачена ОСОБА_4 свою вину у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 191 КК України, визнала повністю та пояснила, що з 20 липня 2012 року працювала на посаді касира операціоніста 2 категорії Берегівського відділення ПАТ КБ «ПриватБанк». Додала, що з метою незаконного збагачення за рахунок чужого майна, привласнила із каси відділення банку грошові кошти в сумі 9 000 грн, які знаходились у її віданні. Вказаними коштами вона поповнила особистий картковий рахунок на платіжній картці «ПриватБанку». У вчиненому щиро розкаялася, обіцяла у майбутньому подібного не вчиняти.

Представник потерпілого АТ КБ "ПриватБанк" - ОСОБА_5 в судове засідання не з`явився, однак подав до суду заяву від 27.07.2023, згідно якої просив справу розглянути без його участі, претензій матеріального характеру до обвинуваченої не має, оскільки завдані банку збитки відшкодовано в повному обсязі (а.с. 12-14, 23).

При виконанні судом вимог ст. 348 КПК України, обвинувачена ОСОБА_4 зазначила, що їй зрозуміла суть обвинувачення, що вона визнає себе винною у вчиненні інкримінованого їй злочину, передбаченого ч. 1 ст. 191 КК України та бажає давати показання. Обвинувачена зазначила, що з обставинами, викладеними в обвинувальному акті повністю згідна.

В судовому засіданні прокурор просив провести розгляд справи у спрощеному порядку, обмежившись допитом обвинуваченої та дослідженням її характеризуючих даних.

Оскільки учасники судового провадження вважали недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорювалися, і судом встановлено, що вони правильно розуміють зміст цих обставин, немає сумнівів у добровільності їх позиції, судовий розгляд кримінального провадження було проведено у відповідності до вимог ч. 3 ст. 349 КПК України, з допитом обвинуваченої та дослідженням її характеризуючих даних. При цьому, судом учасникам було роз`яснено, що в цьому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

Оцінюючи зібрані у справі докази в їх сукупності, суд прийшов до висновку, що вина ОСОБА_4 у вчиненні нею злочину, передбаченого ч. 1 ст. 191 КК України, тобто у привласненні чужого майна, яке перебувало у віданні особи є доведеною, а юридична кваліфікація її дій за зазначеною статтею - правильною.

Обираючи обвинуваченій ОСОБА_4 вид та міру покарання, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винної та обставини, що пом`якшують покарання обвинуваченої.

Те, що ОСОБА_4 винною себе визнала повністю, у вчиненому щиро розкаялася, є не судимою (а.с. 28), відшкодувала завдану шкоду, представник потерпілого претензій до обвинуваченої не має (а.с. 12, 23), суд відповідно до ст. 66 КК України, враховує, як обставини, що пом`якшують її покарання.

Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченої в ході судового розгляду кримінального провадження не встановлено.

Разом з тим, суд враховує, що злочин, який інкримінується ОСОБА_4 був вчинений нею 08 травня 2014 року, тобто до набрання чинності Закону України №2617-VІІІ від 22.11.2018 "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо спрощення досудового розслідування окремих категорій кримінальних правопорушень".

Згідно ч. 2 ст. 5 КК України, закон про кримінальну відповідальність, що встановлює кримінальну протиправність діяння, посилює кримінальну відповідальність або іншим чином погіршує становище особи, не має зворотної дії в часі.

Так, після внесення змін до ч. 1 ст. 191 КК України на підставі Закону України №2617-VІІІ від 22.11.2018 мало місце посилення кримінальної відповідальності, тобто погіршення становища особи порівняно із попередньою редакцією, що була чинною на час вчинення кримінального правопорушення.

А тому, на підставі вищевикладеного, враховуючи особу винної, обставини, що пом`якшують покарання обвинуваченої в їх сукупності та відсутність обставин, які б обтяжували покарання, суд вважає за необхідне призначити обвинуваченій ОСОБА_4 покарання в межах санкції ч. 1 ст. 191 КК України, в редакції, що діяла на момент вчинення злочину, у виді штрафу, у ромірі п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що буде достатнім для її виправлення та попередження вчинення нею в майбутньому нових кримінальних правопорушень.

Запобіжний захід відносно обвинуваченої ОСОБА_4 не обирався. Клопотань про обрання відносно останньої запобіжного заходу в ході судового розгляду кримінального провадження не надходило.

Речові докази та судові витрати відсутні.

Цивільний позов не заявлено.

Керуючись ст. ст.368, 370, 374 КПК України, суд,-

УХВАЛИВ:

Визнати винною ОСОБА_4 в пред`явленому їй обвинуваченні за ч. 1 ст. 191 КК України і призначити їй покарання у виді штрафу в розмірі 50 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 (вісімсот п`ятдесят) гривень.

Вирок оголошений і може бути оскаржений до Закарпатського апеляційного суду протягом 30 днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку, а копія вироку обвинуваченому та прокурору підлягає врученню негайно після проголошення.

Суддя ОСОБА_1