Справа № 192/818/23
Провадження № 1-в/192/105/23
Ухвала

Іменем України

12 травня 2023 року

Солонянський районний суд Дніпропетровської області у складі головуючої судді ОСОБА_1 ,

за участю:

секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

представника Державної установи «Солонянська виправна колонія (№ 21)» ОСОБА_3 ,

засудженого (в режимі відеоконференції) ОСОБА_4 ,

прокурора ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду у смт Солоне Солонянського району Дніпропетровської області клопотання засудженого про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який на даний час відбуває покарання у Державній установі «Солонянська виправна колонія (№ 21)»,

початок строку відбування покарання: 23.11.2015,

кінець строку відбування покарання: 25.11.2023,

встановив:

ОСОБА_4 звернувся до суду із клопотанням, у якому просить застосувати до нього умовно-дострокове звільнення, посилається на те, що у нього немає жодного порушення за весь строк відбуття покарання, є одне заохочення, працює в промисловій зоні в ССЦ-3 кочегаром, зауважень зі сторони адміністрації немає.

У судовому засіданні засуджений клопотання підтримав, також посилався на те, що у нього немає порушень, дотримується режиму утримання, виправився, він не має здоров`я, є людиною з інвалідністю, хоче додому до сім`ї.

Представник ДУ «Солонянська виправна колонія (№ 21)» проти задоволення клопотання засудженого заперечував, вважає, що засуджений не довів свого виправлення

Прокурор також проти задоволення клопотання заперечував, вважає, що засуджений не довів свого виправлення.

Суд, заслухавши засудженого, представника ДУ «Солонянська виправна колонія (№ 21)», прокурора, дослідивши матеріали справи, матеріали особової справи засудженого, вважає, що клопотання засудженого не підлягає задоволенню з таких підстав.

Судом встановлено, що засуджений ОСОБА_4 на теперішній час відбуває покарання у Державній установі «Солонянська виправна колонія (№ 21)». Початок строку відбування покарання: 23.11.2015, кінець строку відбування покарання: 25.12.2023.

Раніше судимий:

05.12.2012 Кіровським районним судом м. Дніпропетровська за ч. 1 ст. 332 КК України до 3 років позбавлення волі, звільнений від відбування покарання на підставі ст. 75, 76 КК України з іспитовим строком на 1 рік (а.о.с. 24 27). 02.08.2013 ухвалою Інгулецького районного суду м. Кривого рогу Дніпропетровської області скасовано звільнення від відбування покарання.

Засуджений:

02.11.2016 Київським районним судом міста Харкова за ч. 3 ст. 187 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 10 років з конфіскацією усього особистого майна. Відповідно до ч. 1 ст. 71 КК України призначено покарання за сукупністю вироків шляхом часткового приєднання до новопризначеного покарання невідбутої частину покарання за вироком Кіровського районного суду м. Дніпропетровська від 05.12.2012 за ч. 1 ст. 332 КК України та остаточно призначено покарання у виді 11 років позбавлення волі з конфіскацією усього особистого майна;

03.04.2018 ухвалою Апеляційного суду Харківської області на підставі ч. 5 ст. 72 КК України зараховано у строк відбуття покарання, призначеного вироком Київського районного суду м. Харкова від 02.11.2016, строк попереднього ув`язнення з 3 листопада 2016 року по 20 червня 2017 року, включно, з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі;

10.12.2018 Жовтневим районним судом м. Дніпропетровська зараховано до строку відбуття призначеного покарання, перебування його під вартою з 23 листопада 2015 року по день набрання вироком законної сили 03 квітня 2018 року включно, відповідно до ч. 5 ст. 72 КК України, з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі;

22.05.2019 Верховного суду ухвалу Апеляційного суду Харківської області від 03.04.2018 року скасовано та призначено новий розгляд у суді апеляційної інстанції;

10.12.2019 Харківським апеляційним судом вирок Київського районного суду м. Харкова від 02.11.2016 року змінено, на підставі ч. 5 ст. 72 КК України зараховано в строк відбуття покарання, призначеного вироком Київського районного суду м. Харкова від 02.11.2016 строк попереднього ув`язнення з 03 листопада 2016 року по 03 квітня 2018 року та з 22 травня 2019 року по 10 грудня 2019 року із розрахунку: один день попереднього ув`язнення відповідає двом дням позбавлення волі.

Таким чином, ОСОБА_4 відбуває покарання за вчинення умисного особливо тяжкого злочину і знову вчинив умисне кримінальне правопорушення протягом невідбутої частини покарання.

На час звернення до суду із клопотанням про умовно-дострокове звільнення засуджений відбув більше строку покарання.

Суд зазначає, що за правилами, встановленими п. 3 ч. 3 ст. 81 КК України, умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване після фактичного відбуття засудженим не менше трьох чвертей строку покарання, призначеного судом за умисний особливо тяжкий злочин, у разі заміни покарання у виді довічного позбавлення волі на покарання у виді позбавленням волі на певний строк, а також покарання, призначеного особі, яка раніше звільнялася умовно-достроково і знову вчинила умисне кримінальне правопорушення протягом невідбутої частини покарання.

Відповідно до ч. 2 ст. 81 КК України умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване, якщо засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення.

Тобто умовно-дострокове звільнення від відбування покарання можливе лише після повного та всебічного вивчення даних про особу засудженого.

Висновок про можливість застосування умовно-дострокового звільнення засудженого повинен ґрунтуватися на аналізі даних про його поведінку та ставлення до праці за весь час відбування покарання, у тому числі й даних, що характеризують ступінь тяжкості вчиненого злочину і особу засудженого в цілому. При цьому вирішальним є не факт відбуття певної частини покарання, а виправлення засудженого.

Умовно-дострокове звільнення від відбування покарання є заохочувальною нормою кримінального та кримінально-виконавчого законодавства, оскільки має на меті стимулювання засуджених до чіткого виконання правил внутрішнього розпорядку, дотримання вимог режиму відбування покарання, прагнення до продуктивної праці, відшкодування матеріальних збитків, нанесених злочином, каяття у скоєному злочині.

Доцільність умовно-дострокового звільнення визначається тим, що засуджений за певний час перебування у місцях позбавлення волі виправився, змінив поведінку, з огляду на що відсутня необхідність повного відбування призначеного судом строку покарання.

Так, відповідно до характеристики, складеної у травні 2023 року, ОСОБА_4 в установах виконання покарань за останньою судимістю знаходиться з 26.11.2015. За період перебування у Харківському слідчому ізоляторі характеризувався посередньо, порушень режиму утримання не допускав, стягнень та заохочень не мав.

У Державній установі «Солонянська виправна колонія (№ 21)» знаходиться з 31 травня 2018 року. Працевлаштований на виробництві установи за власним бажанням до дільниці ССЦ-3 прибиральником.

За час відбування покарання характеризується посередньо, порушень режиму не допускав, має одне заохочення.

У взаємовідносинах з іншими засудженими не конфліктний. Дотримується правомірних та ввічливих взаємовідносин з персоналом. Утримує у чистоті та порядку спальне місце та приліжкову тумбочку, має охайний зовнішній вигляд, під контролем адміністрації. Не приділяє уваги необхідності дбайливого ставлення до майна установи і предметів, якими користається при виконанні дорученої роботи, здійснення за ними належного догляду, використання їх тільки за призначенням. До виконання передбачених законом вимог персоналу установи ставиться не завжди сумлінно через особисту неорганізованість. Самостійно виконує роботи із самообслуговування. Безвідповідально ставиться до виконання робіт із благоустрою установи, не вбачає суспільної необхідності у їх виконанні. Дотримується вимог пожежної безпеки і безпеки праці, під контролем адміністрації, підтримує зв`язки з рідними.

Засуджений бере участь у реалізації програм диференційованого виховного впливу «професія», прагне до підвищення наявного загальноосвітнього рівня.

Разом з тим засуджений не бере особисту участь в організації виховних заходів, які проводяться в установі, не бере участь у роботі самодіяльних організацій, не проявляє соціальну корисну активність в організації їх роботи.

Разом з тим, бере участь у реалізації програм диференційованого виховного впливу «професія», прагне до підвищення наявного загальноосвітнього рівня.

Відповідно до характеристики, наданої засудженому у лютому 2019 року, засуджений на критику реагував агресивно, не дотримувався правомірних та ввічливих взаємовідносин з персоналом, не приділяв уваги необхідності дбайливого ставлення до майна установи і предметів, якими користувався при виконанні дорученої роботи, здійснення за ними належного догляду, використання їх тільки за призначенням. Не завжди виконував передбачені законом вимоги персоналу установи, уникав виконання робіт із самообслуговування, не бачив необхідності у самостійному їх виконанні. Уникав виконання робіт із благоустрою установи або перекладав їх виконання на інших засуджених.

За змістом характеристик, наданих засудженому у квітні 2020 року та квітні 2021 року, він не приділяв уваги необхідності дбайливого ставлення до майна установи і предметів, якими користувався при виконанні дорученої роботи, здійснення за ними належного догляду, використання їх тільки за призначенням. До виконання передбачених законом вимог персоналу установи ставився не завжди сумлінно через особисту неорганізованість, безвідповідально ставився до виконання робіт із благоустрою установи, не вбачав суспільної необхідності у їх виконанні.

Суд звертає увагу, що за весь період відбування покарання до засудженого було застосовано лише одне заохочення у квітні 2019 року.

08.02.2019 комісією виправної установи відмовлено у застосуванні зміни умов тримання відповідно до ст.ст. 100, 101 Кримінально-виконавчого кодексу України як особі, що не стає на шлях виправлення.

15.05.2020 комісією установи відмовлено у застосуванні заміни не відбутої частини покарання більш м`яким покаранням відповідно до ст. 82 Кримінального кодексу як особі, що не стала на шлях виправлення.

23.04.2021 комісією установи відмовлено у застосуванні умовно-дострокового звільнення відповідно до ст. 81 Кримінального кодексу України, як особі, що не довела свого виправлення.

Вирішуючи питання про умовно-дострокове звільнення засудженого ОСОБА_4 , суд враховує посилання засудженого на те, що він не порушує режим утримання. Разом з тим суд звертає увагу, що за змістом п. 1 ч. 1 ст. 9 КВК України неухильне дотримання правил поведінки, які передбачені для засуджених, є їх обов`язком, і виконання цього обов`язку є лише одним з критеріїв, зазначених вище, які в своїй сукупності дають підстави вважати, що засуджений довів своє виправлення.

Суд також враховує, що засуджений працевлаштований у виправній установі, бере участь у реалізації програм диференційованого виховного впливу «професія», прагне до підвищення наявного загальноосвітнього рівня, та вважає, що загалом позитивні зміни у поведінці засудженого мають місце. Однак за вказаних обставин суд не може зробити висновок, що такі зміни є сталі та незворотні та що засуджений виправився.

Саме по собі відбуття 3/4 строку покарання засудженим, без врахування поведінки за весь період відбування покарання, не є достатніми підставами для умовно-дострокового звільнення засудженого.

Посилання засудженого на стан здоров`я як на підставу умовно-дострокового звільнення відповідно до ст. 81 КК України суд не приймає, оскільки звільнення від відбування покарання за хворобою врегульовано ст. 84 КК України.

Таким чином, оцінивши у сукупності досліджені докази, суд дійшов висновку, що засуджений не довів свого виправлення сумлінною поведінкою, а тому у задоволенні клопотання засудженого про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання відмовляє.

Керуючись ст. 81 КК України, ст.ст. 537, 539 КПК України, суд

постановив:

У задоволенні клопотання ОСОБА_4 про звільнення його від відбування покарання умовно-достроково відмовити.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Ухвала може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду через Солонянський районний суд Дніпропетровської області протягом семи днів з дня її оголошення, а засудженим - з моменту вручення йому її копії.

Суддя ОСОБА_1