Справа №463/1426/23
Провадження №1-кс/463/2798/23
У Х В А Л А

21 квітня 2023 року слідчий суддя Личаківського районного суду м. Львова ОСОБА_1 , з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши клопотання слідчого СВ Львівського районного управління поліції № 1 ГУНП у Львівській області ОСОБА_3 , погоджене прокурором Галицької окружної прокуратури ОСОБА_4 , у кримінальному провадженні №000433 від 18.02.2023, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.263 КК України про застосування запобіжного заходу у виді домашнього арешту

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українцю, громадянину України, уродженцю м.Львова, не працюючому, проживаючому та зареєстрованому за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимому, підозрюваному у скоєнні кримінального правопорушення передбаченого ч.1 ст.263 КК України,-

ВСТАНОВИВ:

Слідчий СВ Львівського районного управління поліції № 1 ГУНП у Львівській області, як сторона кримінального провадження, звернувся з клопотанням до слідчого судді Личаківського районного суду м. Львова про застосування щодо підозрюваного ОСОБА_5 запобіжного заходу у виді домашнього арешту в період часу з 22:00 год. до 06:00 год. та з покладенням на підозрюваного таких обов`язків:

- прибувати до слідчого, прокурора або суду за кожним їхнім викликом, вимогою та визначеною ними періодичністю;

- не відлучатися із населеного пункту, в якому він проживає, без дозволу слідчого, прокурора або суду;

- повідомляти слідчого, прокурора або суд про зміну свого місця проживання та місця роботи;

- здати на зберігання слідчому у кримінальному провадженні свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

Клопотання мотивує тим, що в провадженні СВ Львівського районного управління поліції № 1 ГУНП у Львівській області перебуває кримінальне провадження №№000433 від 18.02.2023, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.263 КК України.

В межах цього кримінального провадження ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.263 КК України.

Зокрема слідством, встановлено, що 17 лютого 2023 року в період часу з 10:17 год. по 13:03 год. під час проведення санкціонованого обшуку за місцем реєстрації та фактичного проживання ОСОБА_5 , що за адресою: АДРЕСА_1 , було виявлено та вилучено: двадцять чотири патрони, та стартовий (шумовий) пістолет № НОМЕР_1 із маркувальними позначеннями «BLOW TR 14», « ІНФОРМАЦІЯ_2 », що згідно висновку експертизи пістолет є наслідком саморобної переробки та не відповідає вимогам до шумової (стартової) зброї, та втратив своє основне призначення для стрільби виключно холостими (шумовими) патронами кал. 9mm Р.А.К. В основу штатного ствола пістолета саморобним способом впресований нештатний ствол, в каналі якого наявні шість нарізів правого нахилу, внаслідок чого пістолет набув ознак та є нарізною, короткоствольною вогнепальною зброєю, придатний для проведення пострілів патронами кал. 7,65 мм (Вr). Двадцять чотири патрони із маркувальними позначеннями в донній частині «PPU32 AUTO», є боєприпасами, патронами кал. 7,65 мм (Браунінг) до короткоствольної, нарізної вогнепальної зброї. Патрони промислового виробництва, придатні до стрільби, в тому числі із пістолета № НОМЕР_1 із маркувальними позначеннями «BLOW TR 14». Металевий циліндричний предмет є пристроєм ПББС (пристрій безполуменевої безшумної стрільби) до короткоствольної, нарізної вогнепальної зброї виготовлений саморобним способом. Форма, розміри пристрою, частин та деталей механізмів, діаметру внутрішньої різьби в тильній частині дозволяють його використовувати до пістолета «BLOW TR 14» кал. 7,65 мм (Вr) № НОМЕР_1 , крім цього виявлено та вилучено сімнадцять патронів калібру 9х18мм до пістолета Макарова (М), Форт-17 Стєчкіна (АПС), що згідно висновку експерта являється боєприпасами до бойової вогнепальної нарізної зброї. Патрони промислового виготовлення, придатні до стрільби.

Обґрунтованість підозри доводиться зібраними доказами. ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, за вчинення якого йому загрожує покарання у виді позбавлення волі на строк від 3 до 7 років.

З метою уникнення кримінальної відповідальності та призначення покарання може переховуватись від органів досудового розслідування та/або суду, незаконно впливати на свідків у цьому ж кримінальному провадженні, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином.

Прокурор подала заву про проведення судового розгляду клопотання в його відсутності, клопотання підтримує, просить таке задовольнити.

Підозрюваний та його захисник, подали до суду клопотання про проведення судового розгляду даного клопотання в їх відсутності, вирішення клопотання залишили на розсуд суду.

Оглянувши та перевіривши надані матеріали клопотання, а також матеріали кримінального провадження, слідчий суддя приходить до наступних висновків.

До Єдиного реєстру досудового розслідування внесено відомості за №000433 від 18.02.2023, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.263 КК України.

Про підозру у вчинені злочину, передбаченого ч.1 ст.263 КК України, ОСОБА_5 повідомлено 20.04.2023. В силу вимог ст. 12 КК України вказаний злочин є тяжким.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків.

У відповідності до ч.1 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про:

1)наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення;

2)наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор;

3)недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Вказані обставини слідчий суддя розглядатиме окремо.

Чи існує обґрунтована підозра у вчиненні злочину?

Кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики ЄСПЛ (частина 5 статті 9 КПК).

Відповідно до усталеної практики ЄСПЛ (наприклад, пункт 32 рішення у справі «Fox, Campbell and Hartley v. the United Kingdom» від 30.08.1990 (заяви № 12244/86, 12245/86; 12383/86) термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення (пункт 175 рішення ЄСПЛ від 21.04.2011 у справі «Нечипорук і Йонкало проти України» (заява № 42310/04)). Хоча факти на момент вирішення питання про утримання під вартою і не повинні бути переконливими настільки, щоб можна було визначити винуватість особи у вчиненні злочину, суд повинен оцінити докази, надані сторонами, на предмет їхньої допустимості, достовірності та належності і відкинути ті з них, що не відповідають цим критеріям. При цьому суд має обґрунтовувати своє рішення на підставі дослідження у суді обґрунтованої підозри, а не на основі даних, поданих стороною обвинувачення.

Наявність обґрунтованої підозри є умовою sine qua non законності застосування запобіжного заходу.

Крім того, в цьому аспекті важливо відзначити, що відповідно до прецедентної практики ЄСПЛ, існують різні критерії доведеності необхідні для звинувачення (як правило, доведеність за відсутності обґрунтованих сумнівів) та переслідування (як правило, обґрунтована підозра у скоєнні злочину) особи. Отже, можуть бути звичайно такі випадки, коли обґрунтована підозра не призводить у результаті судового розгляду до засудження особи за відсутності обґрунтованих сумнівів. Однак, у таких ситуаціях держава має законний інтерес забезпечити, аби особи, щодо яких існує обґрунтована підозра у скоєнні злочину, не намагались ухилитися від правосуддя або підірвати належне проведення судового розгляду, у ході якого має бути розглянуто питання про їхню винність або невинність («СПРАВА LAVRECHOV ПРОТИ ЧЕСЬКОЇ РЕСПУБЛІКИ», рішення від 20.06.2013, заява № 57404/08, п. 50).

Обґрунтованість підозри ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення підтверджується зібраними по кримінальному провадженню доказами, зокрема: протоколом обшуку, висновками експертиз, протоколами допиту свідків та іншими матеріалами кримінального провадження.

Такі докази в об`єктивному взаємозв`язку вказують на обґрунтованість підозри ОСОБА_5 , оскільки несуть в собі достатню кількість фактів та відомостей, які б задовольняли об`єктивного спостерігача, що ця особа, можливо, вчинила кримінальне правопорушення.

При цьому, оцінюючи вказані докази з точки зору належності, допустимості, достовірності слідчим суддею не встановлено істотного порушення прав та свобод людини при отриманні таких доказів. Зрештою, сторона захисту на такі обставини не посилається.

Також, виходячи з фактичних обставин справи, на даний час слід погодитись з правильністю кримінально-правової кваліфікації дій ОСОБА_5 .

Відтак, керуючись стандартом «обґрунтована підозра» слідчий суддя приходить до висновку, що прокурором доведено наявність обставин, передбачених п. 1 ч. 1 ст. 194 КПК України.

Ризики, які були заявлені стороною обвинувачення, та їх обґрунтованість.

Статтею 177 КПК України визначено, що метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам:

1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду;

2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення;

3)незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні;

4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином;

5)вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Ризики, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний може здійснити спробу протидії кримінальному провадженню у формах, що передбачені частиною 1 статті 177 КПК, слід вважати наявними за умови встановлення обґрунтованої ймовірності можливості здійснення підозрюваним зазначених дій.

При цьому КПК не вимагає доказів того, що підозрюваний обов`язково (поза всяким сумнівом) здійснюватиме відповідні дії, однак вимагає доказів того, що він має реальну можливість їх здійснити у конкретному кримінальному провадженні в майбутньому.

Тому, слідчий оцінку цих ризиків проведе з точки зору доказів, які підтверджують, що підозрюваний має реальну можливість здійснити відповідні дії на шкоду інтересам кримінального провадження.

В мотивах клопотання слідчий покликається виключно на існування ризиків, передбачених пунктами 1,3,4 ч. 1 ст. 177 КПК України. Відповідно, враховуючи таку засаду кримінального провадження як диспозитивність слідчий суддя детального розгляне можливість існування цих ризиків та не буде перевіряти можливість існування інших ризиків, передбачених статтею 177 КПК України.

Чи існує ризик переховування від органів досудового розслідування та/або суду?

Такий ризик слідчий суддя оцінить в світлі обставин цього кримінального провадження та особистої ситуації (обставин) підозрюваного.

Цей ризик обґрунтовується тим, що ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні умисного тяжкого кримінального правопорушення, за вчинення якого передбачено покарання у вигляді позбавленні волі на строк від 3 до 7 років, згідно вимог чинного кримінального законодавства обумовлює застосування до підозрюваного ОСОБА_5 реальної міри покарання у виді позбавлення волі у разі встановлення його винуватості.

Таким чином, підозрюваний, усвідомлюючи, що йому загрожує реальна міра покарання, може переховуватися від слідства, прокуратури та суду. Крім цього, в підозрюваного відсутні міцні соціальні зв`язки, оскільки підозрюваний не працює, не має законних джерел заробітку, не одружений та немає на утриманні неповнолітніх чи непрацездатних осіб, тому такий ризик слідчий суддя вважає доведеним.

Чи існує ризик незаконного впливу на свідків?

При встановленні наявності ризику впливу на свідків, слід враховувати встановлену КПК процедуру отримання показань від осіб, які є свідками, у кримінальному провадженні, а саме спочатку на стадії досудового розслідування показання отримуються шляхом допиту слідчим чи прокурором, а після направлення обвинувального акту до суду на стадії судового розгляду - усно шляхом допиту особи в судовому засіданні (частини 1, 2 статті 23, стаття 224 КПК).

Суд може обґрунтовувати свої висновки лише на показаннях, які він безпосередньо сприймав під час судового засідання або отриманих у порядку, передбаченому статтею 225 КПК, тобто допитаних на стадії досудового розслідування слідчим суддею. Суд не вправі обґрунтовувати судові рішення показаннями, наданими слідчому, прокурору, або посилатися на них (частина 4 статті 95 КПК).

Відтак слідчий суддя приходить до висновку про те, що ризик незаконного впливу на свідків підтверджено.

Щодо ризику перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином.

Підозрюваний ОСОБА_5 не працює, раніше на судимий, проте за даними клопотання відносно нього скеровано до суду обвинувальний акт за ч.1 ст.263, ч.2 ст.309, ч.2 ст.307 КК України, не має постійного місця праці, а отже не має постійного та стабільного доходу. Тому слідчий суддя проходить до висновку, що такий ризик існує.

У підсумку, стороною обвинувачення доведено наявність обставин, передбачених п. 2 ч. 1 ст. 194 КПК України.

Значення інших обставин в контексті встановлених ризиків.

Підозрюваний народився ІНФОРМАЦІЯ_3 , зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 .

Також, відсутня інформація про наявність в підозрюваного тяжких патологічних захворювань, про що також не зазначала сторона захисту.

Підозрюваний раніше не судимий, але підозрюваний в інших кримінальних правопорушеннях.

Такі обставини в світлі наведених вище фактичних даних та характеристики кримінального правопорушення, у якому підозрюється ОСОБА_5 не є настільки переконливими та вагомими, щоб знизити встановлені слідчим суддею ризики до маловірогідності чи до їх виключення.

Чи є інші більш м`які запобіжні заходи, які зможуть запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 КПК?

При оцінці можливості застосування іншого більш м`якого запобіжного заходу з метою запобігання встановленим ризикам слід врахувати, що така оцінка стосується перспективних фактів. Зокрема, використовується стандарт доказування «обґрунтованої ймовірності», за яким слід вважати, що інші більш м`які запобіжні заходи ніж домашній арешт не зможуть запобігти встановленим ризикам лише за умови встановлення обґрунтованої ймовірності цього. При цьому КПК України не вимагає доказів того, що підозрюваний при застосуванні до нього більш м`якого запобіжного заходу обов`язково (поза всяким сумнівом) порушить покладені на нього процесуальні обов`язки чи здійснить одну із спроб, що передбачена пунктами 1-5 частини 1 статті 177 КПК України, однак вимагає доказів того, що він має реальну можливість допустити це в конкретному кримінальному провадженні в майбутньому.

Відповідно до частин першої та другої статті 182 КПК України домашній арешт полягає в забороні підозрюваному, обвинуваченому залишати житло цілодобово або у певний період доби.

Домашній арешт може бути застосовано до особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі.

За своєю природою такий запобіжний захід як домашній арешт носить ізоляційний характер і по відношенню до нього більш м`якими запобіжними заходами є особисте зобов`язання, особиста порука та застава.

Як уже зазначалось вище, в межах даного кримінального провадження стороною обвинувачення доведено існування двох ризиків,зокрема ризики переховування від органів досудового розслідування та/або суду, перешкоджання кримінальному провадженню іншим чином, тому запобіжні заходи, які не мають ізоляційного характеру не зможуть запобігти вказаним ризикам. Тому на думку слідчого судді такий запобіжний захід як особиста порука, особисте зобов`язання чи застава не зможе повною мірою запобігти вказаним ризикам.

Відтак слід вважати встановленим, що стороною обвинувачення доведено наявність обставин, передбачених п. 3 ч. 1 ст. 194 КПК України.

У зв`язку з застосуванням до підозрюваного запобіжного заходу, не пов`язаного з триманням під вартою далі слідчий суддя вирішить питання про покладення на нього відповідних обов`язків.

Так, згідно ч. 5 ст. 194 КПК України, якщо під час розгляду клопотання про обрання запобіжного заходу, не пов`язаного з триманням під вартою, прокурор доведе наявність всіх обставин, передбачених частиною першою цієї статті, слідчий суддя, суд застосовує відповідний запобіжний захід, зобов`язує підозрюваного, обвинуваченого прибувати за кожною вимогою до суду або до іншого визначеного органу державної влади, а також виконувати один або кілька обов`язків, необхідність покладення яких була доведена прокурором.

З огляду на обставини кримінального провадження та доведені ризики, необхідність покладення на підозрюваного зазначених у клопотанні обов`язків вважаю доведеною, оскільки такі об`єкти направлені на запобігання цим ризикам та не становитимуть непропорційного втручання в особисте життя особи.

Водночас, з метою уникнення будь-якого подвійного тлумачення вказаних обов`язків їх формулювання слід уточнити.

Строк дії запобіжного заходу відповідно до ч.6 ст.181 КПК України згідно цієї ухвали становить два місяці.

Керуючись вимогами статей 176-178, 182, 194, 395 КПК України, слідчий суддя

УХВАЛИВ:

Клопотання слідчого СВ Львівського районного управління поліції № 1 ГУНП у Львівській області - задовольнити.

Застосувати щодо підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у виді домашнього арешту за адресою: АДРЕСА_1 , заборонивши залишати вказане помешкання без дозволу слідчого, прокурора або суду у визначений період доби з 22:00 год. до 06:00 год.

Покласти на підозрюваного ОСОБА_5 такі обов`язки:

- прибувати до слідчого, прокурора або суду за кожною вимогою;

- не відлучатися із населеного пункту, в якому проживає, без дозволу слідчого, прокурора або суду;

- повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та місця роботи;

- здати на зберігання слідчому у кримінальному провадженні свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну (за наявності).

Строк дії запобіжного заходу згідно цієї ухвали закінчується 21 червня 2023 року.

Ухвалу передати у Львівське РУП №1 ГУ НП у Львівській області для негайного виконання і постановки на облік підозрюваного ОСОБА_5 , про що необхідно повідомити слідчого.

Контроль за виконанням ухвали в частині покладення обов`язків покласти на слідчого.

Ухвала може бути оскаржена до Львівського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1