Справа №293/2314/21
Провадження № 1-кс/293/17/2023
УХВАЛА

15 серпня 2023 рокусмт Черняхів

Черняхівський районний суд Житомирської області у складі:

Головуючої судді ОСОБА_1

секретаря с/з ОСОБА_2

за участі: прокурора ОСОБА_3

обвинуваченого ОСОБА_4

захисника ОСОБА_5

розглянувши у закритому судовому засіданні в режимі відеоконференції з захисником ОСОБА_5 та обвинуваченим ОСОБА_4 та в залі суду в смт Черняхів заяву адвоката ОСОБА_5 , подану в інтересах обвинуваченого ОСОБА_4 , про відвід судді Черняхівського районного суду Житомирської області ОСОБА_6 щодо розгляду кримінального провадження № 0001492, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 16.08.2021 за ознаками складу злочину, передбаченого частиною 3 статті 152 Кримінального кодексу України

ВСТАНОВИВ:

01.08.2023 у провадження судді Черняхівського районного суду Житомирської області ОСОБА_1 надійшла заява адвоката ОСОБА_5 , подана в інтересах обвинуваченого ОСОБА_4 , про відвід головуючого судді Черняхівського районного суду Житомирської області ОСОБА_7 від розгляду справи №293/2314/21 у вчиненні злочину, передбаченого ч.3 ст. 152 Кримінального кодексу України.

В обґрунтування заяви про відвід захисник зазначає, що головуючий у справі суддя ОСОБА_7 підлягає відводу з підстав порушення прав обвинуваченого ОСОБА_4 , безпідставно та необґрунтовано відмовив у судовому засіданні у наданні матеріалів справи для ознайомлення, вказавши, що захисник зможе це зробити після розгляду справи. Як наслідок, захисник була позбавлена судом гарантованих законом прав знати суть справи, надати належну правову допомогу ОСОБА_4 , чим істотно порушено право на захист останнього. Просила заяву про відвід задовольнити з підстав визначених п.4 ч. 1 ст. 75 КПК України.

Захисник обвинуваченого - адвокат ОСОБА_5 в судовому засіданні підтримала вимоги заяви про відвід головуючого судді ОСОБА_7 при розгляді кримінального провадження по обвинуваченню ОСОБА_4 . Вказала, що суддя ОСОБА_7 підлягає відводу з підстав порушення прав обвинуваченого щодо належного захисту під час розгляду клопотання про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою в судовому засіданні, яке відбулось 19.07.2023, перешкоджав здійсненню належним чином адвокатській діяльності, так як безпідставно та необґрунтовано відмовив у судовому засіданні у наданні матеріалів справи для ознайомлення.

Обвинувачений ОСОБА_4 , який брав участь в судовому засіданні в режимі дистанційного судового провадження за допомогою відео конференції з ДУ «Житомирська установа виконання покарань№ 8» підтримав заяву свого захисника, після чого заявив клопотання про відкладення розгляду зазначеної заяви, так як він не бажає брати участь в судовому засіданні в режимі відео конференції та бажає, щоб його доставили до Черняхівського районного суду Житомирської області для розгляду вказаного клопотання. Після чого ОСОБА_4 покинув зал відео конференції.

Прокурор ОСОБА_3 у судовому засідання просила відмовити у заяві захисника про відвід судді Черняхівського районного суду Житомирської області ОСОБА_7 , оскільки зазначений відвід є безпідставним та необґрунтованим. Зокрема вказала, що, відсутні підстави для відводу визначені ст. 75 КПК України. Крім того, будь-яке рішення, яке прийнято суддею під час розгляду справи не є підставою для відводу судді. 19.07.2023 суддя ОСОБА_7 розглядав саме клопотання про продовження ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. Розгляд справи по суті не відбувся, при тому що в судове засідання з`явився свідок, який не був допитаний, з метою не порушення права на захист. На думку прокурора, права на захист обвинуваченого суддею ОСОБА_7 не було порушено. Ухвала суду від 19.07.2023, якою ОСОБА_4 продовжено запобіжний захід у вигляді тримання під вартою залишена без змін судом апеляційної інстанції, що вказує на її законність.

Суддя ОСОБА_7 будь-яких пояснень щодо заявленого відводу не подав та у судове засідання не з`явився.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення учасників кримінального провадження, суд дійшов наступних підстав.

Згідно з ч. 1ст. 9 КПК України під час кримінального провадження суд зобов`язаний неухильно додержуватися вимог Конституції України, цього Кодексу, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, вимог інших актів законодавства.

Відповідно до ч. 1ст. 21 КПК України кожному гарантується право на справедливий розгляд та вирішення справи в розумні строки незалежним і неупередженим судом, створеним на підставі закону.

Разом з тим, статтею56 Закону України "Про судоустрій і статус суддів" визначено, що суддя зобов`язаний своєчасно, справедливо та безсторонньо розглядати і вирішувати судові справи відповідно до закону з дотриманням засад і правил судочинства.

Неупереджений та об`єктивний розгляд справи є однією із фундаментальних засад здійснення правосуддя суддею. Проте учасники справи наділені правом спростування цієї «процесуальної теореми» шляхом заявлення відводу судді, тим самим, забезпечуючи його незалежність в кожному окремому провадженні.

Як зазначає Європейський суд з прав людини у рішенні від 24 травня 1989 року у "Справі Гаусшильдта", найголовніше - це довіра, яку в демократичному суспільстві повинні мати суди у громадськості (Hauschildt Case, заява № 11/1987/134/188, § 48).

Наявність безсторонності для цілей пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод визначається за допомогою суб`єктивного критерію, тобто оцінювання особистого переконання конкретного судді у конкретній справі, а також за допомогою об`єктивного критерію, тобто з`ясування того, чи надав цей суддя достатні гарантії для виключення будь-якого легітимного сумніву з цього приводу (рішення від 24 травня 1989 року у "Справі Гаусшильдта" (Hauschildt Case), заява № 11/1987/134/188, § 46).

Згідно з об`єктивним критерієм необхідно встановити, чи існують факти, які можна встановити та які можуть ставити під сумнів безсторонність судді. Вирішальним при цьому є те, чи можуть бути побоювання учасників справи щодо відсутності безсторонності у певного судді об`єктивно виправдані.

Європейський суд з прав людини в п. 66 рішення у справі "Бочан проти України" від 03.05.2007 р. (заява № 7577/02) зазначив, що безсторонність, в сенсі п. 1 статті 6, має визначатися відповідно до суб`єктивного критерію, на підставі особистих переконань та поведінки конкретного судді у конкретній справі - тобто, жоден з членів суду не має проявляти будь-якої особистої прихильності або упередження, та об`єктивного критерію - тобто, чи були у судді достатні гарантії для того, щоб виключити будь-які легітимні сумніви з цього приводу. Відповідно до об`єктивного критерію має бути визначено, чи наявні факти, що можуть бути перевірені, які породжують сумніви щодо відсутності безсторонності судів. У цьому зв`язку навіть зовнішні ознаки мають певне значення. Ключовим питанням є питання довіри, яку суди в демократичному суспільстві мають вселяти суспільству і, перш за все, сторонам у процесі.

Крім того, в п. 105 рішення ЄСПЛ у справі "Олександр Волков проти України" від 09.01.2013 р. (заява № 21722/11) суд дійшов висновку про те, що між суб`єктивною та об`єктивною безсторонністю не існує беззаперечного розмежування, оскільки поведінка судді не тільки може викликати об`єктивні побоювання щодо його безсторонності з точки зору стороннього спостерігача (об`єктивний критерій), а й може бути пов`язана з питанням його або її особистих переконань (суб`єктивний критерій). Отже, у деяких випадках, коли докази для спростування презумпції суб`єктивної безсторонності судді отримати складно, додаткову гарантію надасть вимога об`єктивної безсторонності".

Як установлено Бангалорськими принципами поведінки суддів, схваленими резолюцією Економічної і Соціальної Ради ООН № 2006/23 від 27.07.2006 р., об`єктивність судді є необхідною умовою для належного виконання ним своїх обов`язків. Вона проявляється не тільки у змісті винесеного рішення, а й в усіх процесуальних діях, що супроводжують його прийняття.

Наведе свідчить про те, що підстави для відводу судді можуть бути оціночною категорією, що з одного боку дає змогу реалізувати конституційну засаду незалежного розгляду справи суддею, а з іншого боку, є площиною для зловживань з боку недобросовісних учасників.

Перелік обставин для відводу судді визначені нормами статей 75-76 КПК України.

Так, серед інших передбачених КПК України підстав для відводу судді, визначено, що слідчий суддя, суддя або присяжний не може брати участь у кримінальному провадженні: - за наявності інших обставин, які викликають сумнів у його неупередженості (п.4 ч.1 ст. 75 КПК України).

Досліджуючи заяву адвоката ОСОБА_5 , судом вбачається, що вона подана з підстав передбачених пунктом 4 частини 1 статті 75 КПК України.

Згідно частини 5 статті 80 КПК України, відвід повинен бути вмотивованим.

Аналіз змісту ст. 80 КПК України вказує на те, що заява про відвід судді має містити вказівку на підстави, що зумовлюють його наявність. Особа, що заявила відвід повинна викласти відомі їй обставини, з якими вона пов`язує усунення судді від участі у судовому провадженні. Тобто в цьому випадку заявник має обґрунтувати обставини, які можуть свідчити про упередженість судді.

Відповідно до ч.1 ст.81 КПК України у разі заявлення відводу (самовідводу) судді, його розглядає інший суддя цього ж суду, визначений в порядку, встановленому ст. 35 цього Кодексу.

Розглянувши заяву адвоката ОСОБА_5 про відвід судді ОСОБА_7 , суд вважає її необґрунтованою, оскільки обставини, на які посилається заявник не є підставами для відводу судді.

Так, адвокатом не надано жодних доказів на підтвердження своїх доводів щодо наявності обставин, які викликають сумнів в упередженому та необ`єктивному розгляді даної справи суддею ОСОБА_7 .

Водночас, посилання сторони захисту, як на підставу відводу на ту обставину, що суддя не мав права приймати процесуальне рішення про продовження обвинуваченому запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, так як захисник не була завчасно ознайомлена з матеріалами справи суд зазначає наступне.

Не може бути підставою для відводу судді заява, яка містить лише припущення про існування обставин, які викликають сумнів у неупередженості або об`єктивності судді та не підтверджена жодними належними і допустимими доказами.

Аналогічна правова позиція висловлена Великою Палатою Верховного Суду, зокрема, в ухвалах від 10 травня 2018 року (справа №800/592/17) та від 1 жовтня 2018 року (справа №9901/673/18).

Також, Верховний Суд вважає відвід завідомо безпідставним, якщо у заяві про відвід відсутні будь-які докази, які свідчили б про необ`єктивність чи упередженість судді щодо заявника, тобто підстави для відводу ґрунтуються на власних припущеннях заявника, або якщо підставою для відводу є непогодження сторони з процесуальними рішеннями судді.

Таким чином, суд погоджується з думкою прокурора, що зазначені адвокатом ОСОБА_5 обставини відповідно до вимог КПК України не є достатніми підставами для відводу судді. Інших вагомих підстав для відводу судді заявник не навів та не долучив до заяви будь-яких належних та допустимих доказів.

З огляду на вказане, у задоволенні заяви адвоката ОСОБА_5 , поданої в інтересах обвинуваченого ОСОБА_4 , про відвід головуючого судді Черняхівського районного суду Житомирської області ОСОБА_7 при розгляді кримінального провадження № 0001492 від 16.08.2021 по обвинуваченню ОСОБА_4 за ч. 3 ст. 152 КК України, необхідно відмовити, у зв`язку з тим що заявником не наведено жодних обґрунтованих підстав, які б могли свідчити про упередженість та необ`єктивність судді ОСОБА_7 при розгляді справи №293/2314/21.

Керуючись ст.ст. 75,76,80-82 КПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні заяви адвоката ОСОБА_5 , поданої в інтересах обвинуваченого ОСОБА_4 , про відвід головуючого судді Черняхівського районного суду Житомирської області ОСОБА_7 від розгляду кримінального провадження №0001492, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 16.08.2021 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого частиною 3 статті 152 Кримінального кодексу України, відносно обвинуваченого ОСОБА_4 у справі №293/2314/21 відмовити за безпідставністю.

Ухвалу надіслати захиснику ОСОБА_5 та обвинуваченому ОСОБА_4 (ДУ «Житомирська установа виконання покарань№ 8» для передання) засобами електронного зв`язку.

Ухвала набирає законної сили з моменту її оголошення і окремому оскарженню в апеляційному порядку не підлягає.

Повний текст ухвали виготовлено та оголошено 15.08.2023 о 10 год 15 хв.

Суддя ОСОБА_1