Справа №295/9733/23
УХВАЛА

Іменем України

26.07.2023 року м. Житомир

Слідчий суддя Богунського районного суду міста Житомира ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

власника майна ОСОБА_3 ,

представника власника майна, адвоката ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання про накладення арешту на майно,

подане старшим слідчим СВ Житомирського РУП ГУНП в Житомирській області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_5 ,

погоджене прокурором Житомирської окружної прокуратури ОСОБА_6 ,

у кримінальному провадженні №0002195 від 20.07.2023,

за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.286 КК України

та додані до нього матеріали,

в с т а н о в и в:

Слідчий, за погодженням з прокурором, звернувся до слідчого судді з клопотанням про арешт майна, відповідно до змісту якого 20.07.2023, близько 09 год 00 хв, водій автомобіля Jeep Patriot, р/н НОМЕР_1 , ОСОБА_3 , рухаючись по вул. Івана Ґонти у м. Житомирі, зі сторони вул. Селецька в напрямку вул. Слобідська, поблизу буд. №14/2 по вул. Івана Ґонти, здійснив наїзд на пішохода ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка перетинала проїзну частину з права на ліво відносно напрямку руху автомобіля, в межах пішохідного переходу. Внаслідок даної події пішохід ОСОБА_7 отримала тілесні ушкодження, з якими госпіталізована до Житомирської обласної дитячої лікарні.

В ході проведення огляду місця події працівниками СВ Житомирського РУП ГУНП в Житомирській області було вилучено транспортний засіб, а саме автомобіль Jeep Patriot, р/н НОМЕР_1 , та поміщено на майданчик тимчасового тримання автомобілів ГУНП в Житомирській області, що за адресою: м. Житомир, вул. Слобідська, 35.

Слідчий вказує, що оскільки автомобіль марки Jeep Patriot, р/н НОМЕР_1 , зберіг на собі сліди, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюється під час кримінального провадження, існують достатні підстави вважати, що він є доказом вчинення кримінального правопорушення.

В ході досудового розслідування, з метою проведення повного, об`єктивного та неупередженого дослідження всіх обставин вказаної ДТП, необхідно провести ряд експертних досліджень, зокрема: експертизу технічного стану автомобіля, експертизу механізму та обставин ДТП та судово-трасологічну експертизу.

Посилаючись на зазначене, з метою забезпечення збереження речових доказів, слідчий просить накласти арешт на вказане у клопотанні майно.

Слідчий у судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду клопотання повідомлений належним чином, до клопотання долучив заяву про розгляд клопотання без участі слідчого.

З огляду на вищезазначені обставини та у відповідності до приписів ч.1 ст.172 КПК України, неприбуття слідчого у судове засідання не перешкоджає розгляду клопотання.

Представник власника майна у судовому засіданні просив передати автомобіль на відповідальне зберігання власнику, який на вимогу слідчого буде надавати автомобіль для проведення слідчих дій. Власник майна не має наміру використовувати автомобіль, а бажає забезпечити його належне зберігання. Вважає, що докази вчинення власником автомобіля кримінального правопорушення відсутні. Щодо проведення слідчих дій, інформацією не володіють, за повідомленням слідчого, призначено експертизи.

Дослідивши матеріали клопотання, слідчий суддя доходить наступного висновку.

Частина перша ст. 170 КПК України визначає, що арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Відповідно до ч.2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Згідно з ч.11 ст. 170 ЦПК України заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна.

Відповідно до ч.2 ст.173 КПК України при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3-1) можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої статті 170 цього Кодексу); 4) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; 6) наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

Згідно з ч.3 ст.170 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Відповідно до ч.1 ст.98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою.

Слідчим суддею встановлено, що у провадженні Житомирського РУП ГУНП в Житомирський області перебуває кримінальне провадження, відомості про яке внесено 20.07.2023 до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0002195, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.286 КК України.

Відповідно до копії протоколу огляду місця дорожньо-транспортної пригоди від 20.07.2023, було виявлено та вилучено автомобіль Jeep Patriot, р/н НОМЕР_1 .

Відповідно до копії свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_2 , автомобіль Jeep Patriot, р/н НОМЕР_1 , належить на праві власності ОСОБА_3 .

У відповідності до постанови слідчого Житомирського РУП ГУНП в Житомирський області від 20.07.2023 про визнання предметів речовими доказами, автомобіль Jeep Patriot, р/н НОМЕР_1 , визнано речовим доказом у кримінальному провадженні №0002195.

Відповідно до ст. 167, 168 КПК України речі, які були вилучені під час огляду місця події, є тимчасово вилученим майном.

Під час вирішення клопотання слідчий суддя враховує обставини вчинення кримінального правопорушення, що вбачаються зі змісту доданих до клопотання наступних документів: витягу з Єдиного реєстру досудових розслідувань; копії протоколу місця дорожньо-транспортної пригоди від 20.07.2023; копії свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_2 , копії постанови про визнання предметів речовими доказами від 20.07.2023, які підтверджують, що зазначене в клопотанні майно може бути речовим доказом вчинення кримінального правопорушення за ознаками ч.1 ст.286 КК України та може бути використане як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження; метою застосування даного виду забезпечення кримінального провадження є необхідність збереження речових доказів, недопущення їх втрати.

Враховуючи викладене, оскільки майно, на яке слідчий просить накласти арешт, є речовим доказом у кримінальному провадженні, з метою уникнення можливості його втрати, оцінивши розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження, слідчий суддя вважає за доцільне задовольнити подане клопотання.

Щодо клопотання представника власника майна про передачу майна на відповідальне зберігання власнику, слідчий суддя не вбачає за можливе його задовольнити, з огляду на ранню стадію досудового розслідування, стан транспортного засобу та необхідність проведення ряду експертиз, про які слідчим вказано у клопотанні. У разі передання автомобіля на відповідальне зберігання власнику, на переконання слідчого судді, це утруднить доступ слідчого до автомобіля та призведе до збільшення строку проведення слідчих дій, тому клопотання представника власника майна про передачу майна на відповідальне зберігання власнику задоволенню не підлягає.

Керуючись ст. 2, 7, 22, 98, 100, 131, 132, 170-173, 395 КПК України, слідчий суддя,

у х в а л и в:

У задоволенні клопотання представника власника майна, адвоката ОСОБА_4 , про передачу майна на відповідальне зберігання власнику - відмовити.

Клопотання слідчого задовольнити.

Накласти арешт на транспортний засіб, а саме, автомобіль Jeep Patriot, р.н. НОМЕР_1 , який відповідно до свідоцтва про реєстрацію траснпортного засобу НОМЕР_2 належить та перебував у користуванні ОСОБА_3 .

Тимчасово, до скасування у встановленому КПК України порядку, позбавити власника і третіх осіб права відчужувати, розпоряджатися та використовувати вищевказане майно.

Ухвала підлягає негайному виконанню.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Житомирського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1

Повний текст ухвали виготовлено 01.08.2023.